               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.1.
            COM(2019) 46 final/2
            2019/0020(NLE)
            This document replaces COM(2019) 46 final of 28.1.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból való kilépésével összefüggésben a közbeszerzésről szóló megállapodáshoz történő csatlakozásával kapcsolatban az Európai Unió nevében a Közbeszerzési Bizottságban képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat azon határozat elfogadására vonatkozik, amely megállapítja a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának (a továbbiakban: Egyesült Királyság) az Európai Unióból való kilépésével összefüggésben az Egyesült Királyságnak a közbeszerzésről szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló határozat tervezett elfogadásával kapcsolatban a Közbeszerzési Bizottságban (a továbbiakban: a bizottság) az Unió nevében képviselendő álláspontot.

               2.A javaslat háttere

               2.1.A közbeszerzésről szóló megállapodás és az Egyesült Királyság Európai Unióból való kilépése

               A közbeszerzésről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás
                  1
               ) a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében létrejött többoldalú megállapodás, amelynek célja a szerződő felek közbeszerzési piacainak egymás előtti megnyitása. A felülvizsgált megállapodás 2014. április 6-án lépett hatályba.

               Az Európai Unió részes fele a megállapodásnak, mivel annak tárgya a közös kereskedelempolitika hatálya alá tartozik, amelynek tekintetében az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik. Az uniós jog értelmében a megállapodás hatálya kiterjed az egyes tagállamokra.

               2017. március 29-én az Egyesült Királyság az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének megfelelően bejelentette az Európai Tanácsnak az Unióból való kilépésre irányuló szándékát. Ebből következően az Egyesült Királyság harmadik országgá válik, és az uniós jog 2019. március 30-tól nem lesz rá alkalmazandó többé, kivéve, ha az Unió és az Egyesült Királyság között létrejövő, a kilépésről rendelkező megállapodásban a felek egy másik időpontot határoznak meg, vagy az Európai Tanács az Egyesült Királysággal egyetértésben egyhangúlag egy másik időpontot határoz meg. Az Unió és az Egyesült Királyság az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikke alapján tárgyalásokat folytatott a kilépésről rendelkező megállapodásról. Az Európai Tanács 2018. november 25-i ülésén jóváhagyta a kilépésről rendelkező megállapodást. A kilépésről rendelkező megállapodás negyedik része meghatároz egy átmeneti időszakot, amely alatt az uniós jog alkalmazandó lesz az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban („átmeneti időszak”).

               Az Unió és az Egyesült Királyság megegyezésre jutott a kilépésről rendelkező megállapodásról, amelyet az Európai Tanács 2018. november 25-én hagyott jóvá (50. cikk). A kilépésről rendelkező megállapodás Egyesült Királyság általi ratifikációja azonban bizonytalan.

               Attól az időponttól kezdődően, amikortól az uniós jog többé nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban, a közbeszerzési megállapodásnak az Egyesült Királyság tekintetében való alkalmazandósága automatikusan megszűnik.

               Az Uniónak érdekében áll annak biztosítása, hogy az Egyesült Királyságra továbbra is vonatkoznak a megállapodás szerinti jogok és kötelezettségek attól az időponttól kezdve, amikortól az uniós jog többé már nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban. Az Egyesült Királyság az Unióból való kilépéséig továbbra is az Európai Unió tagállama marad, így élvezi a Szerződésekből eredő valamennyi jogot, ám kötik az azokból fakadó kötelezettségek is, beleértve a lojális együttműködés elvének tiszteletben tartását. Az Európai Tanács a 2017. április 29-i iránymutatásaiban elismerte, hogy nemzetközi összefüggésben figyelembe kell venni az Egyesült Királyság mint kilépő tagállam sajátos helyzetét, feltéve, hogy az ország – amíg tagsága fennáll – tiszteletben tartja kötelezettségeit és lojális marad az Unió érdekeihez.

               Az Egyesült Királyság kifejezte azon szándékát, hogy az Unióból való kilépését követően csatlakozni kíván a megállapodáshoz.

               2017. október 11-i közös levelükben az Egyesült Királyság és az Európai Unió arról tájékoztatták a WTO-tagokat, hogy szándékukban áll „együttműködni az Egyesült Királyság azon célkitűzésének megvalósulása érdekében, hogy az ország Európai Unióból való kilépését követően továbbra is vonatkozzanak rá azok a közbeszerzési megállapodásból eredő jogok és kötelezettségek, amelyek jelenleg mint uniós tagállamra, az EU kötelezettségvállalásait tartalmazó aktuális listában szereplő kötelezettségvállalások alapján vonatkoznak rá”
                  2
               .

               Az Európai Unió 2018. június 1-jén továbbította a WTO főigazgatójának az Egyesült Királyság levelét, amelyben az Egyesült Királyság bejelentette, hogy csatlakozni kíván a megállapodáshoz, és csatolta a releváns igazoló dokumentumokat, köztük a piacra jutásra vonatkozó kezdeti ajánlatát és a megvizsgálandó kérdések ellenőrzőlistájához
                  3
                kapcsolódó válaszait.

               Az Egyesült Királyság kérelmét és kezdeti ajánlatát, valamint az ország által a megvizsgálandó kérdések ellenőrzőlistájára vonatkozóan adott válaszokat a megállapodás részes felei a 2018. június 5-én megküldött dokumentáció
                  4
                útján kapták kézhez.

               A megállapodás részes feleivel folytatott konzultációkat követően az Egyesült Királyság 2018. október 1-jén benyújtotta végleges ajánlatát a Közbeszerzési Bizottságnak. A végleges ajánlatnak
                  5
                a megállapodás részes feleihez történő továbbítására 2018. október 2-án került sor. Az Egyesült Királyság végleges ajánlatának összefoglalása és az ajánlat Bizottság általi értékelése az alábbiakban olvasható.

               A tanácsi határozatnak lehetővé kell tennie a Bizottság számára, hogy a Közbeszerzési Bizottság tervezett határozatában megállapított feltételek mellett az Unió nevében jóváhagyja az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozását.

               2.2.A Közbeszerzési Bizottság

               A Közbeszerzési Bizottság a megállapodás végrehajtásának igazgatására jött létre. A bizottság valamennyi részes fél, valamint a WTO-tagok és a megfigyelői státusszal rendelkező kormányközi szervezetek képviselőiből áll.

               Az Európai Unió, akárcsak a megállapodás összes többi részes fele, tagja a bizottságnak, amelyben képviseletét az Európai Bizottság látja el. A bizottság határozatait konszenzussal hozza meg.

               2.3.A Közbeszerzési Bizottság tervezett határozata

               A Közbeszerzési Bizottság 2018. október 17-i ülésén az Európai Bizottság kinyilvánította az Unió elvi egyetértését az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz történő csatlakozását illetően.

               Az Unió az elvi beleegyezést azzal a feltétellel adta meg, hogy az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozására vonatkozó feltételek nem változnak meg az Unió kárára, illetve hogy a megállapodás egyéb részes feleinek álláspontja nem érinti hátrányosan az uniós érdekeket.

               Az elvi beleegyezés megadása nem érinti továbbá az Unió és az Egyesült Királyság között a kilépésről rendelkező megállapodás elfogadása céljából folyó tárgyalásokat; a szóban forgó megállapodás rendelkezhet egy olyan átmeneti időszakról, amely alatt az Egyesült Királyságra továbbra is vonatkoznának a megállapodás keretében vállalt uniós kötelezettségek, és az Egyesült Királyság tényleges csatlakozására az átmeneti időszak végén kerülne sor.

               A bizottság 2018. november 28-i ülésén valamennyi részes fél elvi egyetértését fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy az Egyesült Királyság csatlakozik a megállapodáshoz; ugyanakkor a későbbiekben hivatalosan elfogadandó határozat pontos szövegéről még folynak a felek közötti megbeszélések.

               A bizottságnak határozatot kell elfogadnia az Egyesült Királyság megállapodáshoz való csatlakozásáról és a csatlakozás feltételeiről.

               A felülvizsgált megállapodás XXII. cikkének (2) bekezdésével összhangban „A WTO bármely tagja csatlakozhat e Megállapodáshoz a tag és a Felek között megállapított feltételek szerint, amely feltételeket a bizottság határozatába kell foglalni. A csatlakozás a WTO főigazgatójánál letétbe helyezett, a csatlakozásról szóló okmánnyal történik, amely tartalmazza a megállapított feltételeket.  A Megállapodás az ahhoz csatlakozó tag vonatkozásában a csatlakozási okmány letétbe helyezését követő 30. napon lép hatályba”
                  6
               .

               2.4.Az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozásával kapcsolatos feltételek

               Az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozását a Közbeszerzési Bizottság tervezett jogi aktusában is kifejezésre juttatandó feltételekhez kell kötni.

               Amennyiben nem jön létre az Egyesült Királyság és az Unió között a kilépésről rendelkező, átmeneti időszakot előíró megállapodás, lehetővé kell tenni az Egyesült Királyság számára, hogy letétbe helyezze csatlakozási okiratát, feltéve, hogy:

               a)a letétbe helyezés időpontja legfeljebb harminc nappal előzi meg azt az időpontot, amikor az Egyesült Királyság uniós tagsága megszűnik; valamint

               b)a letétbe helyezésre a Közbeszerzési Bizottság határozatának meghozatalától számított hat hónapon belül kerül sor, kivéve, ha az említett bizottság meghosszabbítja az okirat benyújtására rendelkezésre álló időszakot.

               Mindazonáltal az Egyesült Királyság csatlakozási okiratának a WTO főigazgatójánál történő letétbe helyezését az 1994. évi megállapodás XXIV. cikkének (2) bekezdése és a felülvizsgált megállapodás XXII. cikkének (2) bekezdése értelmében meg nem történtnek kell tekinteni, ha a következő harminc napon belül az Unió arról értesíti a bizottságot, hogy az Egyesült Királyság továbbra is az uniós jog alapján tartozik a megállapodás hatálya alá.

               Amennyiben létrejön az Unió és az Egyesült Királyság között olyan, a kilépésről rendelkező megállapodás, amely átmeneti időszakot ír elő, az Uniónak értesítenie kell a megállapodás többi részes felét arról, hogy az átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyságot a megállapodás alkalmazásában uniós tagállamként kell kezelni. Következésképpen az Egyesült Királyság a megegyezés szerinti átmeneti időszak lejártáig a megállapodás hatálya alá tartozna.

               Ebben az esetben az Egyesült Királyságnak legkésőbb három hónappal az átmeneti időszak lejárta előtt be kell nyújtania a megvizsgálandó kérdéseket tartalmazó ellenőrzőlistához kapcsolódó válaszainak aktualizált változatát. A bizottság ekkor felülvizsgálja ezeket az aktualizált válaszokat, és mérlegeli a megfelelő határozat meghozatalának lehetőségeit.

               3.Az Unió nevében képviselendő álláspont

               3.1.Az Egyesült Királyság végleges ajánlata

               Az Egyesült Királyság végleges ajánlata a megállapodás keretében tett uniós kötelezettségvállalások jelenlegi listája szerinti feltételeket ismétli meg annyiban, amennyiben a lista az Egyesült Királyságra alkalmazandó. Az Egyesült Királyság célja annak biztosítása, hogy a megállapodáshoz való csatlakozásakor a szóban forgó feltételek a piacra jutás azonos szintjét biztosítsák számára a megállapodás többi részes fele tekintetében. Az uniós lista feltételeinek megismétlésével összefüggésben az Egyesült Királyságnak technikai kiigazításokat kell végrehajtania annak figyelembevétele érdekében, hogy az uniós jog többé nem lesz alkalmazandó az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban.

               A piacra jutással kapcsolatos kötelezettségvállalások (küszöbértékek, a megállapodás hatálya alá tartozó szervek, illetve szervezetek, áruk, szolgáltatások, építési szolgáltatások és általános megjegyzések)

               Küszöbértékek

               Az Egyesült Királyságnak az 1. mellékletben, a 2. mellékletben és a 3. mellékletben meghatározott küszöbértékei megfelelnek az áruk, a szolgáltatások és az építési szolgáltatások tekintetében az Unió által alkalmazott küszöbértékeknek.

               Szervek, illetve szervezetek

               Az 1. mellékletben („Központi kormányzati szervek”) az egyesült királysági szervek listája ugyanazokat a szerveket tartalmazza, mint amelyek az Egyesült Királyság vonatkozásában az uniós listában szerepelnek, ezért a megállapodás hatálya ugyanazokra a szervekre terjed ki, mint amelyekre az uniós lista alapján jelenleg is vonatkozik.

               Azokra az esetekre, amikor az említett mellékletben felsorolt szervek valamelyikének funkcióit átruházták vagy átruházzák egy másik szervre, amely maga is ajánlatkérő szerv, annak biztosítása érdekében, hogy az átruházás ne járjon hátrányos következményekkel a piacra jutás szempontjából, az Egyesült Királyság az 1. lábjegyzetben egyértelművé teszi, hogy az utódszervezetet az e mellékletben felsorolt szervek közé tartozónak kell tekinteni. Ezenkívül az Egyesült Királyság az adott esetnek megfelelően az uniós jog helyett az Egyesült Királyság belső jogszabályaira utaló hivatkozásokat foglalt bele ajánlatába.

               Összehasonlításképpen, az uniós lista központi kormányzati szervekre vonatkozó 1. melléklete négy kategóriát tartalmaz, amelyekhez az említett melléklet (1)–(4) bekezdése a közbeszerzéshez való hozzáférés különböző szintjeit rendeli hozzá. Végleges ajánlatában az Egyesült Királyság a lehető legszélesebb körű hozzáférést biztosította az Uniónak, ideértve az Egyesült Királyság valamennyi központi kormányzati szervének közbeszerzéseihez való hozzáférést is ((1) bekezdés).

               Az Egyesült Királyság végleges ajánlatának (2) bekezdése az (1) bekezdésben fel nem sorolt részes felekre vonatkozik.

               Az 1. melléklet négy megjegyzést tartalmaz. Az Egyesült Királyság végleges ajánlata megismétli az Unió által egyes részes felek tekintetében megfogalmazott fenntartásokat.

               A 2. mellékletben („Központi kormányzati szint alatti szervek”) az Egyesült Királyság végleges ajánlata azokat a központi kormányzati szint alatti szerveket foglalja bele az alkalmazási körbe, amelyekre a megállapodás hatálya az Unióra vonatkozó alkalmazási kör alapján jelenleg is kiterjed.

               Az uniós jogban meghatározott NUTS-régiókra utaló hivatkozások helyébe azonban az Egyesült Királyságnak a 7. melléklet 3. megjegyzésében meghatározott területi egységeire utaló hivatkozások léptek (lásd alább az általános megjegyzésekre vonatkozó részben).

               A 2. melléklet (2) bekezdése értelmében az Egyesült Királyság a „közjogi intézmények” köre tekintetében továbbra is az uniós listával összefüggésben jelenleg alkalmazott, meghatározáson alapuló megközelítést követi. Az Egyesült Királyság végleges ajánlata az uniós jog helyett immár az Egyesült Királyság belső jogszabályaira hivatkozva határozza meg a közjogi intézményeket Anglia, Wales, Skócia és Észak-Írország tekintetében. Minden eshetőséget számításba véve az Egyesült Királyság közli a közjogi intézménynek minősülő ajánlatkérő szervek indikatív jegyzékét, amely azonos marad az Egyesült Királyság vonatkozásában az uniós listában szereplő jegyzékkel. Ezért az Egyesült Királyság tekintetében az alkalmazási kör nem változik az uniós listában foglaltakhoz képest.

               A 2. melléklet négy megjegyzést tartalmaz. Az Egyesült Királyság végleges ajánlata megismétli az Európai Unió által egyes részes felek tekintetében megfogalmazott fenntartásokat. A 2. megjegyzésben az Egyesült Királyságnak a Japánnal, Koreával és az Egyesült Államokkal szemben a kis- és középvállalkozásokkal (kkv-k) kapcsolatban megfogalmazott fenntartása tekintetében technikai kiigazításra van szükség. A kkv fogalmát illetően az uniós jog rendelkezései szerinti fogalommeghatározás helyébe az Egyesült Királyság belső jogszabályai szerinti fogalommeghatározás lép. Az Egyesült Királyság vonatkozó jogszabálya (konkrétabban a közbeszerzési szerződésekről szóló 2015. évi rendelet 112. cikkének (4) bekezdése) közvetlenül a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i bizottsági ajánlásra hivatkozik.

               Az Egyesült Királyság listája megismétli az Unió által egyes részes felek tekintetében megfogalmazott fenntartásokat.

               A 3. mellékletben („Egyéb szervek”) az Egyesült Királyság végleges ajánlata ugyancsak az uniós listában foglaltakat megismételve határozza meg a közüzemi ágazatban működő, beszerzést végző szervek körét.

               Az említett mellékletben azonban kisebb technikai kiigazításokra van szükség. Az Egyesült Királyság végleges ajánlata nem az uniós jogra, hanem az Egyesült Királyság belső jogszabályaira hivatkozik, többek között a „közvállalkozás” és a „meghatározó befolyás” fogalma tekintetében.

               A szervek indikatív jegyzékei azonosak maradnak az Egyesült Királyság vonatkozásában az uniós listában szereplő jegyzékekkel. Ezért az Egyesült Királyság tekintetében az alkalmazási kör nem változik az uniós listában foglaltakhoz képest.

               A 3. melléklet nyolc megjegyzést tartalmaz. Az Egyesült Királyság végleges ajánlata megismétli az Unió által egyes részes felek tekintetében megfogalmazott fenntartásokat.

               Áruk

               Az Egyesült Királyság végleges ajánlatának 4. melléklete ugyanazokra az árukra terjed ki, mint amelyek a jelenlegi uniós listában szerepelnek.

               Szolgáltatások

               Az Egyesült Királyság végleges ajánlatának 5. melléklete azokra a szolgáltatásokra vonatkozik, amelyekre a megállapodás hatálya az uniós lista alapján jelenleg is kiterjed.

               Építési szolgáltatások és építési koncessziók

               Végleges ajánlata 6. mellékletének 2. pontjában az Egyesült Királyság piacra jutási lehetőséget biztosít az uniós építési szolgáltatóknak a legalább 5 000 000 SDR-ben (különleges lehívási jog) megállapított küszöbértéket elérő építési koncessziós szerződések tekintetében.

               Ezenkívül az Egyesült Királyság a 6. melléklethez fűzött megjegyzésben megismétli az Unió által megfogalmazott fenntartást.

               Általános megjegyzések

               Az Egyesült Királyság a 2. melléklet (1) bekezdésének, a 2. melléklet 1. megjegyzésének és a 3. melléklet 6. megjegyzésének alkalmazása céljából a 7. mellékletben közli belső területi egységeinek listáját. Ezek megegyeznek az Egyesült Királyságnak az 1059/2003/EK rendeletben
                  7
                meghatározott NUTS-régióival.

               3.2.Az Egyesült Királyság ajánlatának Bizottság általi értékelése

               Az Egyesült Királyság végleges ajánlata a hatályos uniós listának az Egyesült Királyságot érintő részeit ismétli meg, kisebb technikai kiigazításokkal. Az uniós lista már jelenleg is a szervezetek, áruk és szolgáltatások igen széles körét öleli fel, és jelentős mértékű nyitottságot biztosít a közbeszerzési piacokon, következésképpen az Egyesült Királyság a megállapodáshoz való csatlakozását követően továbbra is garantálni fogja közbeszerzési piacainak magas szintű nyitottságát a megállapodás részes felei számára.

               Ami az uniós áruk, szolgáltatások és gazdasági szereplők piacra jutását illeti, az Egyesült Királyság végleges ajánlata megfelelő, mivel az Egyesült Királyság biztosítja az Uniónak a részes felek számára felkínált legszélesebb alkalmazási kört (lásd különösen a központi kormányzati ajánlatkérő szervekre vonatkozó 1. mellékletet és az építési koncessziókra vonatkozó 6. mellékletet).

               Tekintettel arra, hogy az Egyesült Királyság végleges ajánlata az alkalmazási kört illetően megismétli az uniós kötelezettségvállalási listában foglaltakat, valamint hogy az Egyesült Királyság kész biztosítani az Uniónak a piacra jutás részes felek számára elérhető legmagasabb szintjét, az Unió viszonosságot fog biztosítani számára, és szükség szerint kiigazítja a listáját annak érdekében, hogy az Egyesült Királyság árujai, szolgáltatásai, szállítói és szolgáltatói előtt nyitva álljanak az uniós lista által lefedett közbeszerzések.

               Az uniós listának a fentiekből következő módosításait, amelyek egyben az Uniónak az Egyesült Királyság csatlakozására vonatkozó – e határozat mellékletében meghatározott – feltételei is, a Közbeszerzési Bizottság csatolni fogja az általa elfogadandó határozathoz, és ezáltal azok az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozására vonatkozó feltételek részévé válnak. A szóban forgó módosítások a következőképpen tükröződnek majd az Uniónak a megállapodás I. függelékében szereplő listájában:

               ·1. melléklet, 2. szakasz („Az Európai Unió tagállamainak központi kormányzati ajánlatkérő szervei”), 1. pont:

               A megállapodás azon részes feleinek felsorolása, amelyek hozzáféréssel rendelkeznek az uniós tagállamok valamennyi központi kormányzati ajánlatkérő hatóságának közbeszerzéseihez, kiegészül az Egyesült Királysággal.

               ·6. melléklet, 2. szakasz (Az 1., illetve a 2. melléklet szerinti szervek által odaítélt építési koncessziós szerződések):

               ·A megállapodás azon részes feleinek felsorolása, amelyek hozzáféréssel rendelkeznek a legalább 5 000 000 SDR értékű építési koncessziós szerződésekhez, kiegészül az Egyesült Királysággal.

               ·Az Európai Unió I. függelék szerinti kötelezettségvállalásait ismertető rész címéhez kapcsolódó lábjegyzet:

               Az Unió az I. függelékben szereplő listájában egyértelművé fogja tenni, hogy az Egyesült Királyságnak az uniós listában jelenleg szereplő ajánlatkérő szerveire és közszolgáltató ajánlatkérőire vonatkozó összes hivatkozás tárgytalanná válik.

               A többi részes fél által megfogalmazott fenntartások

               Ha a megállapodás bármely másik részes fele az Egyesült Királyság tekintetében egyedi korlátozásokat vagy kivételeket állapít meg a megállapodás alkalmazási körét illetően, ezeket mint az adott részes félnek az Egyesült Királyság csatlakozására vonatkozó feltételeit a bizottság határozatában szerepeltetni kell. Mindazonáltal ezek a valamely részes fél által a megállapodás alkalmazási körét illetően megállapított, kifejezetten az Egyesült Királyságra vonatkozó korlátozások vagy kivételek sem az Egyesült Királyság fent ismertetett végleges ajánlatát, sem a megállapodásban jelenleg részes felek közötti megegyezés tárgyát képező alkalmazási kört nem érintenék.

               Ajánlás

               Az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozása várhatóan fenntartja a közbeszerzési piacok nemzetközi hozzáférhetőségének jelenlegi szintjét. Az Egyesült Királyságra a megállapodáshoz való csatlakozását követően továbbra is azok a megállapodásból eredő jogok és kötelezettségek vonatkoznak majd, amelyek jelenleg mint uniós tagállamra, az aktuális uniós listában szereplő kötelezettségvállalások alapján vonatkoznak rá. A Bizottság azt ajánlja, hogy az Unió – az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozására vonatkozó uniós feltételek mellett – fogadja el az Egyesült Királyság végleges ajánlatát.

               Ennek megfelelően a Bizottság javasolja, hogy kapjon felhatalmazást arra, hogy a Közbeszerzési Bizottságban az Unió nevében támogassa az Egyesült Királyság csatlakozását az alábbi, a Közbeszerzési Bizottság határozatában szerepeltetendő feltételek mellett:

               Amennyiben nem jön létre az Egyesült Királyság és az Unió között a kilépésről rendelkező, átmeneti időszakot előíró megállapodás, lehetővé kell tenni az Egyesült Királyság számára, hogy letétbe helyezze csatlakozási okiratát, feltéve, hogy:

               a)a letétbe helyezés időpontja legfeljebb harminc nappal előzi meg azt az időpontot, amikor az Egyesült Királyság uniós tagsága megszűnik; valamint

               b)a letétbe helyezésre a Közbeszerzési Bizottság határozatának meghozatalától számított hat hónapon belül kerül sor, kivéve, ha az említett bizottság meghosszabbítja az okirat benyújtására rendelkezésre álló időszakot.

               Az Egyesült Királyság csatlakozási okiratának letétbe helyezését az 1994. évi megállapodás XXIV. cikkének (2) bekezdése és a felülvizsgált megállapodás XXII. cikkének (2) bekezdése értelmében meg nem történtnek kell tekinteni, ha a letétbe helyezést követő harminc napon belül az Európai Unió arról értesíti a bizottságot, hogy az Egyesült Királyság továbbra is az uniós jog alapján tartozik a megállapodás hatálya alá.

               A Bizottságot indokolt felhatalmazni arra, hogy az Unió nevében ilyen értesítést tegyen, amennyiben a feltételek teljesülnek.

               Amennyiben létrejön az Unió és az Egyesült Királyság között olyan, a kilépésről rendelkező megállapodás, amely átmeneti időszakot ír elő, az Uniónak értesítenie kell a megállapodás többi részes felét arról, hogy az átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyságot a megállapodás alkalmazásában uniós tagállamként kell kezelni. Következésképpen az Egyesült Királyság a megegyezés szerinti átmeneti időszak lejártáig a megállapodás hatálya alá tartozna.

               Ebben az esetben az Egyesült Királyságnak legkésőbb három hónappal az átmeneti időszak lejárta előtt be kell nyújtania a megvizsgálandó kérdéseket tartalmazó ellenőrzőlistához kapcsolódó válaszainak aktualizált változatát. A bizottság ekkor felülvizsgálja az Egyesült Királyság aktualizált válaszait, és mérlegeli a megfelelő határozat meghozatalának lehetőségeit.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1. Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat.”

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül e fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, amelyek a nemzetközi jog értelmében nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolhatják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  8
               .

               4.1.2. A jelen esetre történő alkalmazás

               A Közbeszerzési Bizottságot megállapodás, nevezetesen a közbeszerzésről szóló megállapodás hozta létre.

               A Közbeszerzési Bizottság által elfogadandó jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A tervezett jogi aktus a nemzetközi jog szerint kötelező erejű lesz.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem is módosítja a megállapodás intézményi kereteit.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2. Anyagi jogalap

               4.2.1. Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus több célkitűzést követ, vagy több összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a többi pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2. A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 207. cikke.

               4.3. Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 207. cikke, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2019/0020 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból való kilépésével összefüggésben a közbeszerzésről szóló megállapodáshoz történő csatlakozásával kapcsolatban az Európai Unió nevében a Közbeszerzési Bizottságban képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Unió részes fele a közbeszerzésről szóló megállapodásnak (a továbbiakban: a megállapodás), és tagállamai az uniós jog értelmében a megállapodás hatálya alá tartoznak.

               (2)Az Egyesült Királyság 2017. március 29-én az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének megfelelően bejelentette az Unióból való kilépésre vonatkozó szándékát. A kilépésről rendelkező megállapodás hatálybalépésének időpontjában, illetve ennek hiányában a kilépés bejelentésétől számított két év elteltével, azaz 2019. március 30-án a Szerződések az Egyesült Királyság tekintetében hatályukat vesztik, kivéve abban az esetben, ha az Európai Tanács az Egyesült Királysággal egyetértésben egyhangúlag a fenti időszak meghosszabbításáról határoz. A megállapodásnak az Egyesült Királyság tekintetében való alkalmazandósága az említett időponttól automatikusan megszűnik.

               (3)2018. június 1-jén az Egyesült Királyság az Unió támogatásával a megállapodáshoz való csatlakozás iránti kérelmet nyújtott be.

               (4)A felülvizsgált megállapodás XXII. cikkének (2) bekezdésével összhangban a WTO bármely tagja csatlakozhat a szóban forgó megállapodáshoz a tag és a felek között megállapított feltételek szerint, amely feltételeket a Közbeszerzési Bizottság határozatába kell foglalni. A csatlakozás a csatlakozási okiratnak a WTO főigazgatójánál történő letétbe helyezésével megy végbe; az említett okirat tartalmazza a megállapított feltételeket. A megállapodás az ahhoz csatlakozó tag vonatkozásában a csatlakozási okirat letétbe helyezését követő 30. napon lép hatályba.

               (5)Az Egyesült Királyságnak a közbeszerzési piachoz való hozzáférés alkalmazási körére vonatkozó kötelezettségvállalásait a megállapodás részes felei számára 2018. október 2-án megküldött végleges ajánlat tartalmazza.

               (6)Az Egyesült Királyság végleges ajánlata megfelelő, mivel az Egyesült Királyságnak a megállapodás alkalmazási körével kapcsolatos kötelezettségvállalásai a közbeszerzési megállapodásban foglalt uniós lista szerinti legszélesebb alkalmazási kört biztosítják az Unió számára, amely megfelel az Egyesült Királyság mint tagállam vonatkozásában az uniós lista keretében jelenleg megállapított alkalmazási körnek. Az Uniónak viszonosságot kell biztosítania és módosítania kell listáját annak érdekében, hogy megfelelő szintű hozzáférést biztosítson az Egyesült Királyság gazdasági szereplői számára a megállapodás keretében. Ezenkívül pontosításokra van szükség a felülvizsgált megállapodás I. függelékében szereplő uniós listát illetően, tekintve, hogy az Egyesült Királyságra a továbbiakban nem vonatkozik majd a megállapodás említett listája. Ezek a feltételek, amelyeket e határozat melléklete állapít meg, részét fogják képezni a megállapodáshoz való csatlakozásra vonatkozóan az Egyesült Királyság tekintetében meghatározott feltételeknek, és szerepelni fognak a Közbeszerzési Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) által az Egyesült Királyság csatlakozásának tárgyában elfogadandó határozatban.

               (7)Ennek megfelelően meg kell határozni az Egyesült Királyságnak a megállapodáshoz való csatlakozásával kapcsolatban a bizottságban az Unió nevében képviselendő álláspontot.

               (8)Amennyiben az Egyesült Királyság és az Unió között létrejövő, a kilépésről rendelkező megállapodás olyan átmeneti időszakot ír elő, amelynek során az uniós jog alkalmazandó az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban, az Uniónak értesítenie kell a megállapodás többi részes felét arról, hogy az említett átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyságot a megállapodás alkalmazásában tagállamként kell kezelni. Következésképpen az Egyesült Királyság a megegyezés szerinti átmeneti időszak lejártáig a megállapodás hatálya alá tartozna. Ebben az esetben az Egyesült Királyságnak legkésőbb három hónappal az átmeneti időszak lejárta előtt be kell nyújtania a megvizsgálandó kérdéseket tartalmazó ellenőrzőlistához kapcsolódó válaszainak aktualizált változatát. A bizottság ekkor felülvizsgálja az Egyesült Királyság aktualizált válaszait, és mérlegeli a megfelelő határozat meghozatalának lehetőségeit.

               (9)Noha az Egyesült Királyság nem lesz harmadik ország abban az időpontban, amikor a bizottság határoz az országnak a megállapodáshoz való csatlakozásáról, az Uniónak érdekében áll annak biztosítása, hogy a megállapodás az Egyesült Királyságra nézve attól az időponttól kezdődően hatályba lépjen, amikor az uniós jognak az Egyesült Királyságra és Egyesült Királyságban történő alkalmazása megszűnik. Az Egyesült Királyság az Unióból való kilépéséig továbbra is az Európai Unió tagállama marad, így élvezi a Szerződésekből eredő valamennyi jogot, ám kötik az azokból fakadó kötelezettségek is, beleértve a lojális együttműködés elvének tiszteletben tartását.

               (10)Ha az uniós jog továbbra is alkalmazandó marad az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Egyesült Királyság csatlakozási okiratának letétbe helyezésétől számított 30 napon belül az Unió nevében értesítse a Közbeszerzési Bizottságot arról, hogy az Egyesült Királyság továbbra is az uniós jog alapján tartozik a megállapodás hatálya alá,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Unió nevében a Közbeszerzési Bizottságban (a továbbiakban: a bizottság) képviselendő álláspont az, hogy az e határozat 2. cikkében megállapított feltételek és az e határozat mellékletében foglalt csatlakozási feltételek mellett jóvá kell hagyni az Egyesült Királyságnak a közbeszerzésről szóló megállapodáshoz (a továbbiakban: a megállapodás) való csatlakozását, amennyiben a megállapodás egyéb részes feleinek álláspontja nem érinti hátrányosan az uniós érdekeket.

               2. cikk

               Az 1. cikk alapján az Unió nevében képviselendő álláspont érvényesítésének feltétele, hogy a bizottság határozata tartalmazzon olyan rendelkezéseket, amelyek biztosítják a következőket:

               1.amennyiben nem jön létre az Egyesült Királyság és az Unió között a kilépésről rendelkező, átmeneti időszakot előíró megállapodás, az Egyesült Királyság felhatalmazást kap arra, hogy letétbe helyezze csatlakozási okiratát a WTO főigazgatójánál, feltéve, hogy:

               a)a letétbe helyezés időpontja legfeljebb 30 nappal előzi meg azt az időpontot, amikor az Egyesült Királyság uniós tagsága megszűnik; valamint

               b)a letétbe helyezésre a Közbeszerzési Bizottság határozatának meghozatalától számított hat hónapon belül kerül sor, kivéve, ha az említett bizottság meghosszabbítja az okirat benyújtására rendelkezésre álló időszakot;

               2.az Egyesült Királyság csatlakozási okiratának letétbe helyezését az 1994. évi megállapodás XXIV. cikke (2) bekezdésének és a felülvizsgált megállapodás XXII. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában meg nem történtnek kell tekinteni, ha a letétbe helyezést követő 30 napon belül az Unió arról értesíti a bizottságot, hogy az Egyesült Királyság továbbra is az uniós jog alapján tartozik a megállapodás hatálya alá.

               3. cikk

               Abban az esetben, ha az uniós jog továbbra is alkalmazandó marad az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Egyesült Királyság csatlakozási okiratának letétbe helyezésétől számított 30 napon belül az Unió nevében értesítse a bizottságot arról, hogy az Egyesült Királyság továbbra is az uniós jog alapján tartozik a megállapodás hatálya alá.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az 1994. évi megállapodásra és a felülvizsgált megállapodásra e javaslat alkalmazásában a továbbiakban együttesen a „megállapodás” hivatkozással utalunk.

                     (2)

                  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/letter_from_eu_and_uk_permanent_representatives.pdf

                     (3)

                        A megvizsgálandó kérdések ellenőrzőlistája az Egyesült Királyság közbeszerzési igazgatási rendszerének és jogi keretének a közbeszerzésről szóló megállapodás követelményeivel való összhangjára vonatkozó információkat tartalmaz.

                     (4)

                        Az Egyesült Királyság kérelme, amelyet a GPA/146 jelzetű dokumentum tartalmaz; az Egyesült Királyságnak a piacra jutásra vonatkozó kezdeti ajánlata, amelyet a GPA/ACC/GBR/1 jelzetű dokumentum tartalmaz; az Egyesült Királyságnak a megvizsgálandó kérdések ellenőrzőlistájához kapcsolódó válaszai, amelyeket a GPA/ACC/GBR/2 jelzetű dokumentum tartalmaz.

                     (5)

                        Az Egyesült Királyságnak a piacra jutásra vonatkozó végleges ajánlata, amelyet a GPA/ACC/GBR/16 jelzetű dokumentum tartalmaz.

                     (6)

                        Az 1994. évi megállapodásban a vonatkozó rendelkezések a XXIV. cikk (2) bekezdésében találhatók.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1059/2003/EK rendelete (2003. május 26.) a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrájának (NUTS) létrehozásáról.

                     (8)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.1.
            COM(2019) 46 final/2
            This document replaces COM(2019) 46 final of 28.1.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata
            a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból való kilépésével összefüggésben a közbeszerzésről szóló megállapodáshoz való csatlakozásával kapcsolatban az Európai Unió nevében a Közbeszerzési Bizottságban képviselendő álláspontról

               MELLÉKLET

               AZ EU FELTÉTELEI AZ EGYESÜLT KIRÁLYSÁGNAK A KÖZBESZERZÉSI MEGÁLLAPODÁSHOZ SAJÁT JOGÁN TÖRTÉNŐ CSATLAKOZÁSA VONATKOZÁSÁBAN

               A közbeszerzési megállapodásnak az Egyesült Királyság saját jogon történő csatlakozását követő hatálybalépésekor:

               – a felülvizsgált megállapodásnak az Európai Unió I. függelék szerinti kötelezettségvállalásait ismertető részében az 1. melléklet 2. szakaszának („Az Európai Unió tagállamainak központi kormányzati ajánlatkérő szervei”) 1. pontja a következőképpen módosul:

               „1.
                     Liechtenstein, Svájc, Izland, Norvégia, Aruba tekintetében Hollandia, valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága áruit, szolgáltatásait, szállítóit és szolgáltatóit illetően az európai uniós tagállamok valamennyi központi kormányzati ajánlatkérő szervének beszerzései. Az alábbi lista tájékoztató jellegű.”;

               – a felülvizsgált megállapodásnak az Európai Unió I. függelék szerinti kötelezettségvállalásait ismertető részében a 6. melléklet 2. szakasza a következőképpen módosul:

               „Az építési koncessziók, amennyiben azokat az 1., illetve a 2. melléklet hatálya alá tartozó szervek ítélik oda, az Izland, Liechtenstein, Norvégia, Aruba tekintetében Hollandia, Svájc, Montenegró, illetve Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága építési szolgáltatóira vonatkozó nemzeti elbánás alá tartoznak, amennyiben értékük legalább 5 000 000 SDR, illetve a Korea építési szolgáltatóira vonatkozó nemzeti elbánás alá, amennyiben értékük legalább 15 000 000 SDR.”;

               – a felülvizsgált megállapodásnak az Európai Unió I. függelék szerinti kötelezettségvállalásait ismertető részében a cím a következő lábjegyzettel egészül ki:

               „A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az EU kötelezettségvállalási listájában jelenleg szereplő ajánlatkérő szerveire és közszolgáltató ajánlatkérőire vonatkozó összes hivatkozás tárgytalan.”


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.6.
            COM(2019) 96 final
            2019/0047(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás részes feleinek ülésén képviselendő álláspontról és a 9767/17 határozat hatályon kívül helyezéséről

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás (SIOFA) részes feleinek az állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedések tervezett elfogadásával kapcsolatban 2019 és 2023 között tartandó ülésein képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás

               A SIOFA célja, hogy a részes felek ülésének létrehozásával gondoskodjon a megállapodás hatálya alá tartozó terület halászati erőforrásainak védelméről és elősegítse a halászati tevékenységek fenntartható fejlesztését. A megállapodás 2012. június 21-én lépett hatályba.

               Az Európai Unió a SIOFA részes fele, miután a 2008/780/EK tanácsi határozat
                  1
                útján jóváhagyta azt.

               2.2.A SIOFA részes feleinek ülése

               A SIOFA részes feleinek ülése a SIOFA által létrehozott szerv, amely a megállapodás hatálya alá tartozó területen a halászati erőforrások kezeléséért és védelméért felel. Olyan állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedéseket fogad el, amelyek biztosítják az illetékessége alá tartozó halászati erőforrások optimális hasznosítását.

               A SIOFA részes felei ülésének tagjaként az Unió részvételi és szavazati joggal is rendelkezik. A részes felek ülése konszenzussal hozza határozatait.

               2.3.A SIOFA részes feleinek ülésén elfogadott határozatok

               Az illetékessége alá tartozó halászati tevékenységek vonatkozásában a részes felek ülése a szerződő felekre nézve kötelező állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedéseket fogadhat el.

               A SIOFA 8. cikkének (3) bekezdésével, valamint a SIOFA eljárási szabályzata 12. cikkének (4) bekezdésével összhangban az intézkedések 90 nappal azután lépnek hatályba, hogy a SIOFA értesíti róluk a szerződő feleket.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               A regionális halászati gazdálkodási szervezetek éves ülésein az Unió által képviselendő álláspont kialakítása jelenleg egy kétlépcsős eljárásban történik. Az uniós álláspont alapelveit és irányvonalait több évre szólóan rögzíti egy tanácsi határozat. Ezt az álláspontot az egyes éves ülésekre a tanácsi munkacsoportban megvitatandó informális bizottsági dokumentumok révén aktualizálják.

               A SIOFA vonatkozásában ezt a megközelítést a 2017. május 30-i 9767/17 tanácsi határozat vezette be, amely a 2017–2021-as időszakra meghatározza a SIOFA ülésein képviselendő uniós álláspontot. A határozat általános elveket és iránymutatásokat tartalmaz, de a lehetséges mértékben a SIOFA sajátosságait is figyelembe veszi. Ezen túlmenően a tagállamok által kifejezett kérésnek megfelelően egységes eljárást állapít meg az uniós álláspont évenkénti meghatározására vonatkozóan.

               A 9767/17 határozat nem írja elő, hogy a SIOFA ülésein képviselendő uniós álláspontot felül kellene vizsgálni a 2022-es éves ülés előtt. Ugyanakkor azon különféle regionális halászati gazdálkodási szervezetek esetében, amelyeknek az Unió szerződő fele, még az említett szervezetek 2019-es éves ülése előtt felül kell vizsgálni a legtöbb olyan tanácsi határozatot, amely meghatározza az említett szervezetekben képviselendő uniós álláspontot. Ezért az összes regionális halászati gazdálkodási szervezetben képviselendő uniós álláspont következetességének biztosítása és a felülvizsgálati eljárások időbeni összehangolása érdekében helyénvaló előrehozni az Unió által a SIOFA 2019–2023-as időszakban tartandó ülésein képviselendő álláspont felülvizsgálatát és felváltani a 9767/17 határozatot.

               A 9767/17 határozat tükrözte az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben
                  2
                meghatározott új közös halászati politika alapelveit és irányvonalait, figyelembe véve a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményben
                  3
                megfogalmazott célkitűzéseket is. Ezenkívül az uniós álláspontot összhangba hozta a Lisszaboni Szerződéssel.

               A jelenlegi felülvizsgálat a halászat hatásaival összefüggésben figyelembe veszi „A műanyagok körforgásos gazdaságban betöltött szerepével kapcsolatos európai stratégia” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közleményt
                  4
               , valamint az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és a Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleményét
                  5
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetéseket
                  6
               .

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktusok” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervet szabályozó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok, valamint azok az eszközök is, amelyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  7
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A SIOFA részes feleinek ülését megállapodás, nevezetesen a SIOFA hozta létre.

               A SIOFA részes feleinek ülése által elfogadandó jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A SIOFA 8. cikkének megfelelően a tervezett jogi aktusok a nemzetközi jog szerint kötelező érvényűek lesznek, és meghatározó módon befolyásolhatják az uniós szabályozás és azon belül a következő jogszabályok tartalmát:

               ·a Tanács 1005/2008/EK rendelete a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról
                  8
               ;

               ·a Tanács 1224/2009/EK rendelete a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról
                  9
               ; és

               ·az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2403 rendelete (2017. december 12.) a külső vizeken halászó flották fenntartható kezeléséről
                  10
               .

               A tervezett jogi aktusok nem egészítik ki és nem módosítják a SIOFA intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben az említett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus fő célja és tartalma a halászattal kapcsolatos. Az 1380/2013/EU rendelet az a jogalap, amely meghatározza az ebben az álláspontban érvényesítendő elveket.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése. A határozatnak fel kell váltania a 9767/17 határozatot.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2019/0047 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás részes feleinek ülésén képviselendő álláspontról és a 9767/17 határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Unió a 2008.szeptember 29-i, 2008/780/EK tanácsi határozat
                  11
                útján jóváhagyta az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodást (SIOFA), amely létrehozta a SIOFA részes feleinek ülését.

               (2)A SIOFA részes feleinek ülése felel a SIOFA hatálya alá tartozó területen a halászati erőforrások kezeléséért és védelméért. Ezen intézkedések kötelezővé válhatnak az Unióra nézve.

               (3)Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  12
                értelmében az Uniónak biztosítania kell, hogy a halászati és az akvakultúra-tevékenységek környezeti szempontból hosszú távon fenntarthatóak legyenek, végzésük összhangban legyen a gazdasági, a társadalmi és a foglalkoztatási előnyök elérésére irányuló célkitűzésekkel, valamint hogy hozzájáruljanak az élelmiszerellátás biztosításához. Az említett rendelet ezenkívül előírja, hogy az Uniónak elővigyázatossági megközelítést kell alkalmaznia a halászati gazdálkodás vonatkozásában, annak biztosítására törekedve, hogy a tengerek élő biológiai erőforrásainak kiaknázása helyreállítsa és olyan szinten tartsa a halászott fajok állományát, amely meghaladja a maximális fenntartható hozamot előállítani képes szintet. Rögzíti továbbá, hogy az Uniónak a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken alapuló állománygazdálkodási és -védelmi intézkedéseket kell hoznia, támogatnia kell a tudományos ismeretek elmélyítését és a tudományos szakvélemények kidolgozását, valamint fokozatosan fel kell számolnia a visszadobás gyakorlatát, és elő kell mozdítania az olyan halászati módszerek alkalmazását, amelyek hozzájárulnak a szelektívebb halászathoz és a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű elkerüléséhez és csökkentéséhez, valamint a tengeri ökoszisztémára és a halászati erőforrásokra csekély hatást gyakorló halászathoz. Emellett az 1380/2013/EU rendelet kifejezetten előírja, hogy külső halászati politikáját az Uniónak e célkitűzésekkel és elvekkel összhangban kell folytatnia.

               (4)Amint azt az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és a Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleménye
                  13
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetések
                  14
                is leszögezik, a regionális halászati gazdálkodási szervezetek hatékonyságának támogatása és fokozása, valamint – adott esetben – az említett szervezetek irányításának javítása az e fórumok munkájában való uniós szerepvállalás központi elemét képezi.

               (5)„A műanyagok körforgásos gazdaságban betöltött szerepével kapcsolatos európai stratégia” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közlemény
                  15
                konkrét intézkedéseket említ a műanyagok mennyiségének és a tengeri szennyezésnek a csökkentésére, valamint a tengeren elveszített vagy szándékosan hátrahagyott halászeszközök számának mérséklésére.

               (6)Helyénvaló meghatározni az Unió által a SIOFA részes feleinek 2019 és 2023 között tartandó ülésein képviselendő álláspontot, mivel a felek éves konferenciája által elfogadott állományvédelmi és végrehajtási intézkedései kötelező érvényűek lesznek az Unióra nézve, és meghatározó módon befolyásolhatják majd az uniós szabályozás, nevezetesen az 1005/2008/EK tanácsi rendelet
                  16
               , az 1224/2009/EK tanácsi rendelet
                  17
                és az (EU) 2017/2403 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  18
                tartalmát.

               (7)A 9767/17 tanácsi határozat
                  19
                nem írja elő, hogy a SIOFA részes feleinek ülésein képviselendő uniós álláspontot felül kellene vizsgálni a 2022-es éves ülés előtt. Ugyanakkor azon különféle regionális halászati gazdálkodási szervezetek esetében, amelyeknek az Unió szerződő fele, még az említett szervezetek 2019-es éves ülése előtt felül kell vizsgálni a legtöbb olyan tanácsi határozatot, amely meghatározza az említett szervezetekben képviselendő uniós álláspontot. Ezért az összes regionális halászati gazdálkodási szervezetben képviselendő uniós álláspont következetességének biztosítása és a felülvizsgálati eljárások észszerűsítése érdekében helyénvaló előrehozni a 9767/17 tanácsi határozat felülvizsgálatát és a szóban forgó határozatot indokolt a 2019–2023-as időszakra vonatkozó új határozattal felváltani.

               (8)Tekintettel a SIOFA hatálya alá tartozó területen található halászati erőforrások folyamatosan változó természetére, valamint arra, hogy ezzel összefüggésben az uniós álláspont kialakításánál figyelembe kell venni az új fejleményeket – ideértve a SIOFA részes feleinek ülései előtt vagy alatt előterjesztett új tudományos és egyéb releváns információkat –, az uniós intézmények közötti jóhiszemű együttműködésnek az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 13. cikke (2) bekezdésében meghatározott elvével összhangban a 2019–2023-as időszakra meg kell állapítani az Unió álláspontjának évenkénti kialakítását szolgáló eljárást,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás (SIOFA) részes feleinek ülésein az Unió által képviselendő álláspontot az I. melléklet tartalmazza.

               2. cikk

               A SIOFA részes feleinek ülésein képviselendő uniós álláspontot évenként, a II. mellékletben foglaltak alapján kell megállapítani.

               3. cikk

               Az I. mellékletben szereplő uniós álláspontot a Tanács legkésőbb a SIOFA részes feleinek 2024-es éves üléséig értékeli és – adott esetben – a Bizottság javaslata alapján felülvizsgálja.

               4. cikk

               A 2017. május 30-i 9767/17 határozat hatályát veszti.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács 2008/780/EK határozata (2008. szeptember 29.) az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 268., 2008.10.9., 27. o.).

                     (2)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 2011.7.13.

                     (4)

                        COM(2018) 28 final, 2018.1.16.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.

                     (7)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (8)

                        HL L 286., 2008.10.29., 1. o.

                     (9)

                        HL L 343., 2009.12.22., 1. o.

                     (10)

                        HL L 347., 2017.12.28., 81. o.

                     (11)

                        HL L 268., 2008.10.9., 27. o.

                     (12)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.

                     (15)

                        COM(2018) 28 final, 2018.1.16.

                     (16)

                        A Tanács 1005/2008/EK rendelete a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 286., 2008.10.29., 1. o.).

                     (17)

                        A Tanács 1224/2009/EK rendelete (2009. november 20.) a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító uniós ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 343., 2009.12.22., 1. o.).

                     (18)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2403 rendelete (2017. december 12.) a külső vizeken halászó flották fenntartható kezeléséről, valamint az 1006/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2017.12.28., 81. o.).

                     (19)

                        A Tanács határozata (2017. május 30.) az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás (SIOFA) részes feleinek ülésén az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról és az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás (SIOFA) keretében képviselendő uniós álláspont meghatározásáról szóló, 2012. október 25-i tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.6.
            COM(2019) 96 final
            MELLÉKLETEK
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata
            az Európai Unió által az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás részes feleinek ülésén képviselendő álláspontról és a 9767/17 határozat hatályon kívül helyezéséről

               I. MELLÉKLET

               Az Unió által az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás (SIOFA) részes feleinek ülésén képviselendő álláspont

               1.ELVEK

               A SIOFA keretében az Unió:

               a) azoknak a célkitűzéseknek és elveknek megfelelően jár el, amelyeket az Unió a közös halászati politika keretében követ, elsősorban az elővigyázatossági megközelítés és az 1380/2013/EU rendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerinti, a maximális fenntartható hozamhoz kapcsolódó célkitűzések útján, a következők érdekében: a halászati gazdálkodás ökoszisztéma-alapú megközelítésének előmozdítása, a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű elkerülése és csökkentése, a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolása, a halászat által a tengeri ökoszisztémákra és azok élőhelyeire gyakorolt hatások minimalizálása, valamint – a gazdaságilag életképes és versenyképes uniós halászat támogatása révén – a halászatból élők megfelelő életszínvonalának biztosítása és a fogyasztók érdekeinek figyelembevétele;

               b) elősegíti az érdekelt felek megfelelő szerepvállalását a SIOFA-intézkedések előkészítő szakaszában és gondoskodik arról, hogy a SIOFA keretében elfogadott intézkedések összhangban legyenek a megállapodással;

               c) gondoskodik arról, hogy a SIOFA keretében elfogadott intézkedések összhangban legyenek a nemzetközi joggal, különösen az ENSZ 1982. évi Tengerjogi Egyezményével, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló 1995. évi ENSZ-megállapodással, a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló 1993. évi megállapodással, valamint a kikötő szerinti államok intézkedéseiről szóló 2009. évi FAO-megállapodással;

               d) olyan álláspontokat képvisel, amelyek összhangban állnak az adott területen tevékenykedő egyéb regionális halászati gazdálkodási szervezetek már bevált módszereivel;

               e) következetességre és szinergiára törekszik a harmadik országokkal fenntartott kétoldalú halászati kapcsolatok keretében követett politikájával, és biztosítja az összhangot az egyéb uniós politikákkal, elsősorban a külkapcsolatok, a foglalkoztatás, a környezetvédelem, a kereskedelem, a fejlesztés, a kutatás és az innováció területén;

               f)gondoskodik arról, hogy eleget tegyen nemzetközi kötelezettségvállalásainak;

               g) a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleménnyel kapcsolatos 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel
                  1
                összhangban végzi tevékenységét;

               h) arra törekszik, hogy egyenlő versenyfeltételeket teremtsen az uniós flotta számára a SIOFA hatálya alá tartozó területen, az uniós jog szerint alkalmazandóakkal megegyező elvek és normák alapján, valamint törekszik ezen elvek és normák egységes végrehajtásának előmozdítására;

               i) összhangban jár el az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és az Európai Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleményével
                  2
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetésekkel
                  3
               , továbbá előmozdítja a SIOFA hatékonyságának támogatását és fokozását, valamint – adott esetben – a szóban forgó szervezet irányításának és teljesítőképességének javítását szolgáló intézkedéseket (különösen a tudományosság, a szabályszerűség, az átláthatóság és a döntéshozatal tekintetében), ily módon hozzájárulva az óceánok minden szempontból fenntartható kezeléséhez;

               j) elősegíti a regionális halászati gazdálkodási szervezetek és a regionális tengeri egyezmények közötti koordinációt, valamint adott esetben ezeknek – megbízatásuk keretein belül – a globális szervezetekkel folytatott együttműködését;

               k)a tonhallal foglalkozó regionális halászati gazdálkodási szervezetek ún. kobei folyamatához hasonló együttműködési mechanizmusokat mozdít elő a tonhaltól eltérő fajokkal foglalkozó regionális halászati gazdálkodási szervezetek között.

               2.IRÁNYVONALAK

               Az Unió – adott esetben – törekszik annak támogatására, hogy a SIOFA elfogadja az alábbi intézkedéseket:

               a) a megállapodás hatálya alá tartozó terület halászati erőforrásai vonatkozásában a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken alapuló állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedések, beleértve a SIOFA által szabályozott élő biológiai erőforrásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat, halászati erőkifejtést vagy kapacitást érintő intézkedéseket, amelyek legkésőbb 2020-ra biztosítják vagy fenntartják a maximális fenntartható hozam melletti kiaknázást. Szükség esetén a túlhalászott állományokra vonatkozóan célzott intézkedéseket kell mérlegelni annak érdekében, hogy a halászati terhelés összhangba kerüljön a rendelkezésre álló halászati lehetőségekkel;

               b) a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések a SIOFA hatálya alá tartozó területen, többek között a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók feketelistáinak összeállítása;

               c) a SIOFA hatálya alá tartozó területre vonatkozó nyomonkövetési, ellenőrzési és felügyeleti intézkedések az ellenőrzés hatékonyságának és a SIOFA keretében elfogadott intézkedések betartásának biztosítása érdekében,

               d) a halászati tevékenységek tengeri biodiverzitásra, valamint tengeri ökoszisztémákra és azok élőhelyeire gyakorolt negatív hatásainak minimalizálását célzó intézkedések, beleértve a tengeri szennyezés csökkentésére és a műanyagok tengerbe ürítésének megakadályozására, illetve a már tengerbe került műanyagok tengeri biodiverzitásra és ökoszisztémákra gyakorolt hatásának csökkentésére irányuló intézkedéseket, a SIOFA-val és a nyílt tengeren folytatott mélytengeri halászat kezelésére vonatkozó nemzetközi FAO-iránymutatásokkal összhangban a SIOFA hatálya alá tartozó terület veszélyeztetett tengeri ökoszisztémáinak védelmét szolgáló intézkedéseket, valamint a nem szándékos fogások, köztük különösen a veszélyeztetett tengeri fajok nem szándékos fogásainak lehető legnagyobb mértékű elkerülésére és csökkentésére, valamint a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolására irányuló intézkedéseket;

               e)hátrahagyott, elveszített vagy más módon az óceánba juttatott halászeszközök hatását csökkentő és az ilyen eszközök azonosítását és begyűjtését megkönnyítő intézkedések;

               f) a kizárólag cápauszonyok zsákmányolására irányuló halászat betiltására irányuló intézkedések és a kifogott cápák uszonyostul való kirakodásának előírása;

               g)adott esetben közös megközelítések kidolgozása más regionális halászati gazdálkodási szervezetekkel, különösen azokkal, amelyek ugyanabban a térségben folytatnak halászati gazdálkodást;

               h) adott esetben és a vonatkozó alapító okmányok által megengedett keretek között a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) halászati munkaügyi egyezményének végrehajtását ösztönző ajánlások;

               i) kiegészítő technikai intézkedések a SIOFA kisegítő testületei és munkacsoportjai által kibocsátott ajánlások alapján.

               II. MELLÉKLET

               Az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás

               részes feleinek ülésein képviselendő uniós álláspont

               A részes felek minden olyan ülése előtt, ahol e szervnek az Unióra joghatással bíró határozatot kell elfogadnia, gondoskodni kell arról, hogy az Unió által képviselendő álláspont az I. mellékletben meghatározott alapelvek és irányvonalak tiszteletben tartása mellett figyelembe vegye a Bizottsághoz eljuttatott legújabb tudományos és egyéb releváns információkat.

               Ennek érdekében a Bizottság a SIOFA részes feleinek minden ülése előtt kellő időben eljuttatja a Tanácshoz vagy annak előkészítő szerveihez az említett információk figyelembevételével javasolható uniós álláspont részletes írásos ismertetését, amelyet a Tanács megvitat, majd elfogadja az Unió által képviselendő álláspont részleteit.

               Amennyiben a részes felek valamely ülése során nem sikerül – akár már a helyszínen – megállapodásra jutni, akkor az új elemeket is figyelembe vevő uniós álláspont kialakítása érdekében a kérdést vissza kell utalni a Tanács vagy előkészítői szervei elé.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.5.14.
            COM(2019) 229 final
            2019/0110(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az IPEEC-feladatmeghatározás 2019. május 24. és december 31. közötti időszakra történő meghosszabbításával kapcsolatban az Európai Unió által a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerségben (IPEEC) képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség (IPEEC) politikai bizottságában a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség jelenlegi feladatmeghatározása 2019. május 24. és december 31. közötti időszakra történő meghosszabbításának tervezett elfogadásával kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.A Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség

               Az Európai Bizottság kezdeményezésére 2008 júniusában a G8-csoport tagjai, Kína, India és Dél-Korea, valamint a Bizottság úgy döntöttek, hogy az energiahatékonyságot nagymértékben fokozó intézkedések végrehajtásának megkönnyítése céljából létrehozzák a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerséget (IPEEC). Az IPEEC fórumot biztosít a tárgyaláshoz, a konzultációhoz és az információcseréhez. Az elmúlt években fontos szerepet játszott az átfogó koordináció biztosításában, valamint a G20-ak energiahatékonysági programja keretében megvalósuló együttműködés támogatásában. Az IPEEC nyitva áll más országok és kormányközi szervezetek számára is.

               2009. május 24-én Rómában 12 állam – köztük az Európai Unió négy tagállama – aláírta a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség 10 évre (2019. május 24-ig) szóló feladatmeghatározását (a továbbiakban: a feladatmeghatározás).

               A feladatmeghatározás 4.2. pontja értelmében az IPEEC nyitva áll a kormányközi szervezetek előtt, és a tagságnak feltétele a feladatmeghatározás aláírása. Ebből következően az Unió a 2009/954/EK tanácsi határozattal
                  1
                aláírta és megkötötte a feladatmeghatározást.

               A feladatmeghatározás részletezi az IPEEC együttműködési tevékenységeit, rögzíti szervezeti felépítését, meghatározza az esetleges új tagokra vonatkozó kritériumokat, és általános – egyebek mellett a partnerség finanszírozására és a szellemi tulajdonhoz fűződő jogokra vonatkozó – rendelkezéseket foglal magában.

               A feladatmeghatározás hatálya alá tartozó területeken az Unió és annak tagállamai egyaránt hatáskörrel rendelkeznek. Következésképpen egységes álláspont kialakítására van szükség ezekkel a hatáskörökkel összhangban, különösen a környezet és az energia vonatkozásában.

               Az IPEEC irányítását a titkárság végzi, amely megszervezi a politikai bizottság és a végrehajtó bizottság üléseit. A titkárság továbbá támogatást nyújt a meglévő munkacsoportoknak és biztosítja a kapcsolat fenntartását az IPEEC tagjai, valamint a tágabb energiapolitikai közösség között.

               A feladatmeghatározás 7.1. pontja értelmében az 10 éven át, 2019. május 24-ig marad érvényben, kivéve, ha a tagok kezdeményezik meghosszabbítását vagy megszüntetését.

               A titkárságnak a

                  Nemzetközi Energia Ügynökség (IEA)

                ad otthont Párizsban, Franciaországban. 2009. május 24-én, illetve június 22-én 12 állam, köztük az Unió négy tagállama Rómában aláírta „A Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség titkárságának a Nemzetközi Energiaügynökség általi befogadására vonatkozó jegyzőkönyvet” (a továbbiakban: a jegyzőkönyv). Az IEA 2009. június 18-án írta alá a jegyzőkönyvet, és az Unió is aláírta és megkötötte a jegyzőkönyvet a 2009/954/EK tanácsi határozat
                  2
                alapján.

               A jegyzőkönyv meghatározza a titkárság szervezésének általános elveit, és rendelkezéseket tartalmaz a titkárság személyzetére és a munkaerő-felvételre, valamint a finanszírozást és a költségvetési eljárást érintő kérdésekre vonatkozóan. Az Európai Unió hozzájárulást fizet az IPEEC igazgatási kiadásainak fedezésére.

               A jegyzőkönyv 17. pontja értelmében „Az IEA, illetve az [IPEEC] végrehajtó bizottsága bármikor megszüntetheti ezt a jegyzőkönyvet. A feleknek ezen szándékukról lehetőség szerint a megszüntetést legalább tizenkét hónappal megelőzően írásban értesíteniük kell egymást.” Ebből a pontból az következik, hogy a jegyzőkönyvet határozatlan időre kötötték meg.

               2.2.Az IPEEC politikai bizottsága

               A politikai bizottság (amely jelenleg az Európai Bizottság elnöklete alatt működik) feladata az IPEEC általános keretének és politikai kezdeményezéseinek irányítása, valamint az IPEEC munkája során tett előrelépések értékelése a széles körű stratégiai prioritásokkal összefüggésben. A politikai bizottság az egyes tagok magas szintű képviselőiből áll.

               A politikai bizottság mellett az egyes tagok középszintű képviselőiből álló végrehajtó bizottság működik (jelenleg Kanada elnöklete alatt), amely elfogadja a tagországok javaslatait és áttekinti a tagok kéréseit. Ezenfelül javaslatokat fogalmaz meg a munkacsoportok számára, nyomon követi a munkacsoportok által elért előrehaladást, jóváhagyja az éves munkaprogramot és költségvetést, valamint iránymutatást nyújt az IPEEC titkársága számára.

               A feladatmeghatározás 3.4. pontja értelmében a politikai bizottság és a végrehajtó bizottság – ellenkező rendelkezések hiányában – egyhangúlag hozza meg határozatait.

               Az IPEEC-titkárság által képviselt álláspont az, hogy a politikai bizottság – mint az IPEEC-tagok magas szintű képviselőiből álló plenáris testület – rendelkezik hatáskörrel az IPEEC feladatmeghatározásának meghosszabbítása tekintetében.

               2.3.A politikai bizottság tervezett jogi aktusa

               2019. február 21-én, a politikai bizottság 16. ülése során az IPEEC-tagok határozatot fogadtak el az IPEEC feladatmeghatározása időtartamának 2019. december 31-ig történő meghosszabbításáról, az Unió által az EUMSZ 218. cikk (9) bekezdése szerinti eljárás értelmében képviselendő álláspont sérelme nélkül.

               Az IPEEC feladatmeghatározásának rövid időtartamú meghosszabbítását az IPEEC-titkárság javasolta annak érdekében, hogy elkerülhető legyen az IPEEC tevékenységeinek hirtelen megszűnése 2019. május 24-én, amikor lejár a feladatmeghatározásban meghatározott 10 éves időszak.

               2017-ben, „az energiahatékonysággal kapcsolatos nemzetközi együttműködés erősítése, az energiahatékonyság érdekében tevékenykedő nemzetközi szervezetek közötti párhuzamos munkafolyamatok elkerülése, valamint az erőforrások hatékonyabb felhasználására irányuló lehetőségek hathatósabb együttműködéssel történő megteremtése” érdekében a G20-ak német elnöksége javasolta, hogy vizsgálják meg egy energiahatékonysági központ (a továbbiakban: a központ) felállításának a lehetőségét. Intenzív tárgyalásokat követően javaslatot terjesztettek elő egy ilyen központ létrehozására az IEA keretében, amely szinergiákat teremtene az IPEEC és az IEA között és biztosítaná az IPEEC munkájának folytatását azt követően, hogy az IPEEC feladatmeghatározása lejár 2019. május 24-én.

               2019. február 20-án az IEA kormányzótanácsa ötéves kezdeti időszakra jóváhagyta az energiahatékonysági központ létrehozását, mint a nemzetközi energiaprogramra vonatkozó megállapodás 65. cikke szerinti különleges tevékenységet. A kormányzótanács megállapodott továbbá abban, hogy amennyiben az IPEEC-tagok úgy döntenének, hogy meghosszabbítják az IPEEC-feladatmeghatározást, akkor az IEA továbbra is otthont ad az IPEEC-titkárságnak 2019. december 31-ig, feltéve, hogy 2019. május 23-ig sor kerül megfelelő finanszírozásra és kötelezettségvállalásokra a meghosszabbítás időszakára eső kiadások fedezése érdekében.

               Mindezek fényében az IPEEC-feladatmeghatározás időtartamának meghosszabbításával további idő állna rendelkezésre ahhoz, hogy eszmecserét folytassanak és döntést hozzanak az IPEEC új energiahatékonysági központtá történő átalakulásáról.

               A működés szempontjából a 2019. december 31-ig történő meghosszabbítás figyelembe veszi az IPEEC munkaprogramjának további megvalósítását és az alapvető szolgáltatások nyújtását az IPEEC-tagok számára. Ez magában foglalja például a G20-ak által végzett energiahatékonysági munkát, amely ebben az évben az IPEEC jelenlegi megbízatásának május 24-i lejártát követő időszakra ütemezett eseményeket tartalmaz. A meghosszabbítási időszak során sorra kerülő tevékenységek fedezésére szolgáló pénzeszközök rendelkezésre állását is figyelembe veszik, mivel az IPEEC-titkárság jelenleg a teljes 2019-es naptári évre kap hozzájárulást.

               A kifizetés a 2019-es évre történik, és a pénzeszközöket az IPEEC-titkárság működtetésére használják fel 2019 végéig. Az esetlegesen fennmaradó forrásokkal pedig az utódot támogatnák a tevékenységek folytatásában. Amennyiben 2019 végéig nem kerül sor nemzetközi együttműködésre az IPEEC vagy annak utódja vonatkozásában, akkor a pénzeszközöket visszatérítik az IEA eljárásai keretében.

               A megállapodás 7.1. pontja értelmében a tervezett határozat kötelező lesz a felekre nézve.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               Tekintettel a fenti pontban kifejtett indokokra, a politikai bizottság február 21-én tartott 16. ülése során az IPEEC-tagok a következőkről határoztak az Unió által az EUMSZ 218. cikk (9) bekezdése szerinti eljárás értelmében képviselendő álláspont sérelme nélkül és arra figyelemmel:

               ·jóváhagyták a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség feladatmeghatározása 2019. május 24. és december 31. közötti időszakra történő meghosszabbítását;

               ·üdvözölték az IEA kormányzótanácsa határozatát, miszerint az IEA 2019. december 31-ig továbbra is otthont ad az IPEEC-titkárságnak a jegyzőkönyv alapján;

               ·utasították az IPEEC-titkárságot arra, hogy biztosítsa az IPEEC ügymenetének folytonosságát a meghosszabbítás időszaka alatt, ideértve az IEA-val történő együttműködést a személyzet szerződéseinek meghosszabbítása érdekében, valamint a módosított 2019. évi munkaprogram és költségvetés előkészítését a végrehajtó bizottság következő, 2019. március 28–29-én tartandó ülésén történő jóváhagyásra;

               ·felszólították a tagokat arra, hogy tegyenek meg minden tőlük telhetőt annak érdekében, hogy legkésőbb 2019. május 22-ig megtegyék 2019. évi önkéntes hozzájárulásaikat és benyújtsák az önkéntes hozzájárulásról szóló leveleiket. Az ilyen önkéntes hozzájárulások nyújtásának szándékát a végrehajtó bizottság március 28–29-i üléséig jelezni kell a titkárság felé;

               ·üdvözölték az IEA kormányzótanácsa határozatát, miszerint az IEA otthont ad az energiahatékonysági központnak, és nyugtázták a politikai bizottsági tagoknak eljuttatott kapcsolódó tájékoztatót;

               ·elismerve azt, hogy az energiahatékonysági központ nem egy új szervezet vagy intézmény lesz, hanem az IPEEC munkáját a globális energiahatékonysági együttműködés új és erőteljesebb eszközévé alakítja át, utasították az IPEEC-titkárságot arra, hogy működjön együtt az IEA-val és az érdekelt tagokkal a központ létrehozása és működőképessé tétele érdekében;

               ·felszólították a politikai bizottság elnökét és alelnökeit, valamint a többi érdekelt országot, hogy működjenek együtt az IPEEC és az IEA titkárságaival annak érdekében, hogy még az év során lezáruljon az energiahatékonysági központ létrehozásának a folyamata; valamint

               ·jóváhagyták az IPEEC folytatólagos zökkenőmentes adminisztratív átmenetét a központba, különös tekintettel a munkacsoportok, a pénzeszközök és az IPEEC-titkársági személyzet átvitelére.

               Javasoljuk, hogy az Unió fogadja el ezt a határozatot.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, amelyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  3
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az IPEEC egy megállapodással, nevezetesen a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség feladatmeghatározásával (a továbbiakban: a feladatmeghatározás) felállított szerv.

               Az IPEEC által elfogadandó jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A feladatmeghatározás 7.1. pontja értelmében a tervezett jogi aktus a nemzetközi jog szerint kötelező érvényű lesz, mert meghosszabbítja az IPEEC-tagok által az eredeti feladatmeghatározás megkötésekor tett kötelezettségvállalások időbeli hatályát.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem módosítja a megállapodás intézményi keretét; a feladatmeghatározás által megteremtett intézményi keret érintetlen marad.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma az energia területén az energiahatékonyság előmozdításával kapcsolatos.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 194. cikkének (2) bekezdése. [Kérjük a szövegben a rövidítések következetes használatát]

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 194. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2019/0110 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az IPEEC-feladatmeghatározás 2019. május 24. és december 31. közötti időszakra történő meghosszabbításával kapcsolatban az Európai Unió által a Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerségben (IPEEC) képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 194. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség (IPEEC) feladatmeghatározása (a továbbiakban: a megállapodás) 2009. május 24-én lépett életbe, és azt az Unió a 2009/954/EK tanácsi határozattal kötötte meg
                  4
               .

               (2)A megállapodás 7.1. pontja értelmében az IPEEC tagjai határozhatnak úgy, hogy meghosszabbítják a megállapodás időtartamát. Az IPEEC valamennyi tagjának magas szintű képviselőiből álló plenáris testületeként, amelynek feladata az IPEEC általános keretének és politikai kezdeményezéseinek irányítása, a politikai bizottság az az illetékes szerv, amelynek keretében az IPEEC-tagok határozatot hozhatnak a megállapodás meghosszabbításáról.

               (3)A politikai bizottság 2019. február 21-i ülésén az IPEEC-tagok – az Unió kivételével – jóváhagyták az IPEEC feladatmeghatározásának a 2019. május 24. és december 31. közötti időszakra történő meghosszabbítását.

               (4)Helyénvaló meghatározni az IPEEC-feladatmeghatározás meghosszabbításával kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspontot, mivel a feladatmeghatározás meghosszabbítása kötelező erejű lesz az Unióra nézve.

               (5)Az IPEEC-tagok vizsgálják annak a lehetőségét, hogy az IPEEC jelenlegi tevékenységeit és a Nemzetközi Energia Ügynökség (IEA) energiahatékonysági tevékenységeit összevonják egy energiahatékonysági központban annak érdekében, hogy szinergiák alakuljanak ki ezen a területen. Az IPEEC-feladatmeghatározás rövid időtartamú meghosszabbításának célja, hogy ideiglenes intézkedésként kellő időt bocsásson rendelkezésre az energiahatékonysági központ létrehozására, miközben biztosítja az IPEEC tevékenységeinek folytatását és zökkenőmentes átvitelét az új energiahatékonysági központba.

               (6)A működés szempontjából a 2019. december 31-ig történő meghosszabbítás figyelembe veszi az IPEEC munkaprogramjának további megvalósítását és az alapvető szolgáltatások nyújtását az IPEEC-tagok számára. Ez magában foglalja a G20-ak által végzett energiahatékonysági munkát, amely ebben az évben az IPEEC jelenlegi megbízatásának 2019. május 24-i lejártát követő időszakra ütemezett eseményeket tartalmaz. Figyelembe veszi továbbá a meghosszabbítási időszak során sorra kerülő tevékenységek fedezésére szolgáló pénzeszközök rendelkezésre állását, mivel az IPEEC-titkárság jelenleg a teljes 2019-es naptári évre kap hozzájárulást, és a tevékenységek, a fennmaradó személyzet és az esetleges erőforrások átvihetők az új energiahatékonysági központba.

               (7)Ennélfogva az IPEEC-feladatmeghatározást fontos rövid időre meghosszabbítani annak érdekében, hogy elkerülhető legyen az IPEEC tevékenységeinek hirtelen megszűnése 2019. május 24-én. Az IPEEC-feladatmeghatározás 3.4. pontja értelmében a meghosszabbításról szóló végleges határozatot az IPEEC-tagok egyhangúlag hozzák meg, és a politikai bizottság 2019. február 21-i ülését követően az álláspontról szóló tanácsi határozat függőben van,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Unió által képviselendő álláspont a következő:

               1.jóvá kell hagyni az IPEEC-feladatmeghatározás 2019. május 24. és december 31. közötti időszakra történő meghosszabbítását;

               2.el kell fogadni a Nemzetközi Energia Ügynökség (IEA) kormányzótanácsa határozatát, miszerint az IPEEC titkárságának az IEA általi befogadására vonatkozó jegyzőkönyv alapján az IEA 2019. december 31-ig továbbra is otthont ad IPEEC-titkárságnak;

               3.jóvá kell hagyni az IPEEC adminisztratív átalakítását egy új energiahatékonysági központtá, különös tekintettel a munkacsoportok, a pénzeszközök és az IPEEC-titkársági személyzet átvitelére.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács 2009/954/EK határozata (2009. november 30.) „A Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség (IPEEC) feladatmeghatározásának” és „A Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség titkárságának a Nemzetközi Energiaügynökség általi befogadására vonatkozó jegyzőkönyvnek” az Európai Közösség általi aláírásáról és megkötéséről (HL L 330., 2009.12.16., 37. o.).

                     (2)

                        2009. november 30-i 2009/954/EK tanácsi határozat (HL L 330., 2009.12.16., 37–47. o.).

                     (3)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (4)

                        A Tanács 2009/954/EK határozata (2009. november 30.) „A Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség (IPEEC) feladatmeghatározásának” és „A Nemzetközi Energiahatékonysági Együttműködési Partnerség titkárságának a Nemzetközi Energiaügynökség általi befogadására vonatkozó jegyzőkönyvnek” az Európai Közösség általi aláírásáról és megkötéséről (HL L 330., 2009.12.16., 37. o.).