               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.9.30.
            COM(2015) 488 final
            2015/0237(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa programja Végrehajtó Bizottságának 66. ülésszakán az Európai Unió nevében elfogadandó álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

                  2015. szeptember 7-i levelében az Európai Unió Egyesült Nemzetek Szervezetébe (Genf) delegált küldöttségének vezetője azzal a kéréssel fordult az UNHCR Végrehajtó Bizottságának elnökéhez, hogy vizsgálja meg, miként lehetne naprakésszé tenni az Európai Uniónak az UNHCR irányító testületeiben való részvételére vonatkozó szabályokat annak érdekében, hogy az Európai Unió fontolóra vehesse az előkészítő informális konzultációkban való részvétel lehetőségét. E kérésnek eleget téve, várható, hogy az UNHCR Végrehajtó Bizottsága felkérést kap, hogy 2015. október 5–9. között megtartandó 66. ülésszakán fogadjon el módosításokat eljárási szabályzata vonatkozásában. Az UNHCR Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat 46. cikke megállapítja, hogy a Végrehajtó Bizottság e szabályok bármelyikét módosíthatja. Az UNHCR Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat 26. cikke megállapítja, hogy az UNHCR Végrehajtó Bizottsága határozatait a jelenlévő és a szavazáson részt vevő tagjainak egyszerű többségével hozza meg. Az UNHCR Végrehajtó Bizottságának Litvánia és Málta kivételével az Európai Unió valamennyi tagállama tagja. Az UNHCR legutóbb a 2014. szeptember 29. és október 3. között megtartott, 64. ülésszakán megújított Végrehajtó Bizottságának határozata (A/AC.96/1143) alapján az Európai Unió az egyik olyan kormányközi szervezet, amelyet a Főbiztos felkér arra, hogy küldjön megfigyelőt nyilvános üléseire (38. cikk), és így nem vehet részt az UNHCR Végrehajtó Bizottsága által hozandó határozatok elfogadásában.

               2.AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI

                  Az UNHCR Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat e javaslathoz csatolt módosításait az UNHCR Végrehajtó Bizottságának elnöke – az UNHCR Végrehajtó Bizottsága elnökségének kérelme alapján – javasolta az UNHCR Végrehajtó Bizottságának tagjaihoz 2015. szeptember 11-én intézett levele útján, hogy így eleget tegyen annak a kérésnek, amelyet az Európai Unió Egyesült Nemzetek Szervezetébe (Genf) delegált küldöttségének vezetője 2015. szeptember 7-i levelében az UNHCR Végrehajtó Bizottságának elnökéhez intézett.

                  2013 áprilisában a Bizottság tájékoztatta a Tanácsot arra irányuló stratégiájáról, hogy az Európai Unió nemzetközi szervezetekben és egyéb fórumokon érvényes jogállása – összhangban a Lisszaboni Szerződés célkitűzéseivel – fokozatosan javuljon. 2014. április 9-én és szeptember 10-én a Bizottság arról a szándékáról tájékoztatta a COREPER-t, hogy tovább folytatja arra irányuló erőfeszítéseit, hogy az Európai Unió számára további részvételi jogokat biztosítsanak az UNHCR formális és informális testületeiben. 2014. szeptember 25–26-án a Tanács álláspontot fogadott el az Európai Uniónak az UNHCR formális és informális testületeiben biztosított további részvételi jogokra vonatkozó  szabályokról, és kimondta, hogy „[a]z Európai Unió immár sok éve meghatározó szereplője az UNHCR-nak: a humanitárius segítségnyújtás és a fejlesztési támogatás terén jelentős adományozóként van jelen, egyrészt a nemzetközi védelemmel, így a letelepedéssel kapcsolatos tevékenységei révén, másrészt azáltal, hogy a Közös Európai Menekültügyi Rendszer kialakítása révén támogatja a szilárd alapokon nyugvó menekültügyi rendszereket. Az Európai Unió ezen szerepe az utóbbi évek során folyamatosan erősödött, ami miatt az UNHCR keretében jelenleg érvényes jogállását is hangsúlyosabbá kell tenni. A Tanács úgy véli, hogy új szabályokra van szükség, amelyek révén az Európai Uniónak további részvételi jogokat biztosítanának, így például a kulcsfontosságú szakpolitikai és irányítási kérdések megvitatása céljából tartott magán jellegű találkozókon való részvétel jogát.”, valamint hogy „[a] Tanács felkéri a Bizottságot, hogy a főképviselővel szorosan együttműködve – az UNHCR Végrehajtó Bizottsága októberi ülésének előkészítéseként – vegye fel a kapcsolatot az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságával.”
                     1

                  2015. szeptember 2-án és 16-án a Bizottság tájékoztatta a COREPER-t a kapcsolatfelvételek eredményeiről. A Bizottság úgy tekinti, hogy ebben az esetben nem szükséges az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot hozni. Tekintettel azonban a 2015. szeptember 16-án és 2015. szeptember 24-én a COREPER-ben megtartott vitára, a Bizottság a jelenlegi javaslatot kivételesen azzal a feltétellel teszi, hogy a Tanács a javaslatot kellő időben, az UNHCR Végrehajtó Bizottságának 2015. október 5–9. között tartandó 66. ülésszakát megelőzően fogja elfogadni.

                  E javaslat tárgya kizárólag az UNHCR Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat módosítása, és nem érinti a Bizottságnak és a főképviselőnek az EUMSZ 220. cikke szerinti felelősségi és hatáskörét.

               3.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  E javaslatnak nincsenek az EU költségvetését érintő vonzatai.

               2015/0237 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa programja Végrehajtó Bizottságának 66. ülésszakán az Európai Unió nevében elfogadandó álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 78. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Unió kulcsfontosságú szerepet tölt be az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosának (a továbbiakban: UNHCR) megbízatását alkotó területeken, mind a nemzetközi védelem területén folytatott tevékenységei révén, ideértve az Unió letelepítési politikáját és a közös európai menekültügyi rendszer kialakítását, mind pedig jelentős donorként a humanitárius segélyek és a fejlesztési támogatások területén. Ugyanakkor az UNHCR Végrehajtó Bizottságában való részvétel jelenlegi módja nem felel meg ennek a jelentős szerepnek.

               (2)Ezért az Európai Unió Egyesült Nemzetek Szervezetébe (Genf) delegált küldöttségének vezetője 2015. szeptember 7-i levelében azzal a kéréssel fordult az UNHCR Végrehajtó Bizottságának elnökéhez, hogy vizsgálja meg, miként lehetne naprakésszé tenni az Uniónak az UNHCR irányító testületeiben való részvételére vonatkozó szabályokat annak érdekében, hogy az Unió fontolóra vehesse az előkészítő informális konzultációkban való részvétel lehetőségét.

               (3)Az UNHCR Végrehajtó Bizottságának elnöke a 2015. szeptember 11-én, az UNHCR Végrehajtó Bizottságának tagjaihoz intézett levél útján, és az UNHCR Végrehajtó Bizottsága elnökségének kérelme alapján – hogy az említett kérésnek eleget tegyen – javasolta az UNHCR Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat módosítását.

               (4)Az UNHCR Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat 46. cikke értelmében a Végrehajtó Bizottság az említett szabályok bármelyikét módosíthatja.

               (5)A várakozások szerint az UNHCR Végrehajtó Bizottsága felkérést kap, hogy 2015. október 5–9. között megtartandó 66. ülésszakán fogadja el a javasolt módosításokat.

               (6)Litvánia és Málta kivételével valamennyi tagállam tagja az UNHCR Végrehajtó Bizottságának.

               (7)Ezért indokolt meghatározni az Unió álláspontját az UNHCR Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat említett módosításainak elfogadásával kapcsolatban.

               (8)Ez a határozat nem érinti a Bizottságnak az EUMSZ 220. cikke szerinti hatáskörét.

               (9)Mivel az UNHCR Végrehajtó Bizottsága röviddel e határozat elfogadását követően összeül, e határozat elfogadásának napján hatályba lép.

               (10)[Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban e tagállamok bejelentették, hogy részt kívánnak venni ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában]

               VAGY

               [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.]

               VAGY

               [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és a jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban Írország (a ...-án/én kelt levelében) bejelentette, hogy részt kíván venni ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.]

               VAGY

               [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban az Egyesült Királyság (a ...-án/én kelt levelében) bejelentette, hogy részt kíván venni ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. sz. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, Írország nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.]

               (11)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az UNHCR programja Végrehajtó Bizottságára vonatkozó eljárási szabályzat módosításainak elfogadására tekintettel az Unió nevében elfogadandó álláspont, amelyet az  Európai Unió érdekében együttesen eljárva az UNHCR Végrehajtó Bizottságának uniós tagállam tagjai juttatnak kifejezésre, a határozat mellékletében található.

               A mellékelt módosítást érintő kisebb jelentőségű módosítások a Tanács további határozata nélkül is elfogadhatók.

               2. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  Az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága (UNHCR) formális és informális testületeiben az Európai Uniónak biztosított további részvételi jogokra vonatkozó szabályokra vonatkozó álláspont, 2014. szeptember 24–25., 1. és 2. pont (13046/1/14 REV 1).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.10.14.
            COM(2015) 501 final
            2015/0240(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a legkevésbé fejlett országok szolgáltatásai és szolgáltatói tekintetében az Európai Unió által egyoldalúan, az LDC szolgáltatási mentesség alapján nyújtott, a piacra jutáson túlmenő preferenciális elbánásnak a Világkereskedelmi Szervezet Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsában történő elfogadását kérelmező, az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               A javaslat okai és céljai

               A javasolt tanácsi határozat a legkevésbé fejlett országok (LDC-országok) WTO szolgáltatási mentességének összefüggésében készült. A szolgáltatási mentesség
                  1
                lehetővé teszi, hogy a WTO-tagok a szolgáltatásokra vonatkozóan egyoldalú preferenciális elbánást biztosítsanak az LDC-országoknak; ehhez az szükséges, hogy a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács elfogadja a GATS XVI. cikkében (piacra jutás) leírttól eltérő intézkedések tekintetében nyújtott, bejelentett preferenciális elbánást.

               2015. július 23-án a Bizottság tanácsi határozati javaslatot
                  2
                fogadott el a legkevésbé fejlett országoknak a GATS XVI. cikkében (piacra jutás) leírttól eltérő szolgáltatásai és szolgáltatói tekintetében a WTO-tagok által bejelentett preferenciális elbánás elfogadásával kapcsolatosan a Világkereskedelmi Szervezet Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsában az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról.

               A javasolt Tanácsi Határozat az Európai Uniónak a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsban képviselendő álláspontját úgy határozza meg, hogy a legkevésbé fejlett országok szolgáltatásai és szolgáltatói tekintetében az Európai Unió által egyoldalúan nyújtani kívánt, a piacra jutáson túlmenő preferenciális elbánás jóváhagyását kérelmezze.

               A legkevésbé fejlett országoknak nyújtani szándékozott elbánás előkészítése a WTO-tagok számára a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács 2015. február 5-i magas szintű ülésén kinyilvánított megközelítésnek és a WTO-nak 2015. július 30-án bejelentett értesítési szándéknak megfelelően zajlott.

               Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel és az Unió egyéb szakpolitikáival

               A WTO Balin tartott kilencedik miniszteri konferenciáján, – amelyre 2013. december 3–6. között került sor – az Európai Unió csatlakozott az LDC-országok szolgáltatási mentességének elfogadására vonatkozó konszenzushoz
                  3
               . Az EU elkötelezett a WTO soron következő, 2015 decemberében, Nairobiban megrendezésre kerülő tizedik miniszteri konferenciájának sikere iránt, valamint amellett, hogy döntő előrehaladást érjenek el a dohai fejlesztési forduló tárgyalásai és a bali eredménycsomag – köztük az LDC-elemek – végrehajtása során. A javasolt tanácsi határozat az említett bali végrehajtási folyamat része.

               A preferenciális bánásmód nyújtása a mentesség keretében az LDC-országok gazdasági előrehaladásának támogatása révén hozzájárul a Szerződés azon célkitűzésének megvalósításához, amely szerint az EU-nak hozzá kell járulnia a világkereskedelem harmonikus fejlődéséhez, valamint meg kell határoznia a fejlődő országok fenntartható fejlődésének előmozdítása érdekében követendő közös politikákat
                  4
               . E javasolt értesítés elősegíti továbbá a dohai fejlesztési menetrend szolgáltatásokról folytatott tárgyalásainak részleges lezárását.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               Jogalap

                  A javasolt tanácsi határozat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 91. és 100. cikke, valamint 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdése, annak 218. cikke (9) bekezdésével összefüggésben értelmezve.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése előírja, hogy a Tanács a Bizottságnak vagy az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslata alapján határozatot fogad el a nemzetközi megállapodással létrehozott szervekben az említett jogi aktus elfogadása tekintetében az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia. Miközben az értesítés azon preferenciákról, amelyeket az Unió az LDC országoknak nyújtani szándékozik, nem jár joghatással, azonban olyan kötelezettségvállalásokat tartalmaz, amelyek túlmennek a piacra jutáson, ez pedig a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács jóváhagyását teszi szükségessé, amire a 218. cikk (9) bekezdése a megfelelő. A biztosítandó preferenciális elbánás a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény szerinti kötelezettségekre vonatkozik, és valamennyi szolgáltatási ágazatot érintheti, beleértve a közlekedési szolgáltatásokat is. A javasolt határozat ezért az EUMSZ 91. és 100. cikkének, valamint 207. cikke (4) bekezdése első albekezdésének hatálya alá tartozik.

               3.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A javaslat nincs hatással az uniós költségvetésre.

               2015/0240 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a legkevésbé fejlett országok szolgáltatásai és szolgáltatói tekintetében az Európai Unió által egyoldalúan, az LDC szolgáltatási mentesség alapján nyújtott, a piacra jutáson túlmenő preferenciális elbánásnak a Világkereskedelmi Szervezet Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsában történő elfogadását kérelmező, az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 91. és 100. cikkére, valamint 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó Marrakeshi Egyezmény IX. cikke megállapítja az egyezmény 1A. vagy 1B. vagy 1C. mellékletében és azok mellékleteiben szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodások alóli mentességek megadásának eljárásait.

               (2)Egy olyan mentesség iránti kérelmet nyújtottak be, amelynek révén a WTO-tagok preferenciális elbánást biztosíthatnának a legkevésbé fejlett tagországok szolgáltatásainak és szolgáltatóinak anélkül, hogy az összes többi WTO-tag hasonló szolgáltatásait és szolgáltatóit is ugyanilyen elbánásban részesítenék; e mentesség kivételes eltérést jelent a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (GATS) II. cikkének 1. bekezdése szerinti kötelezettségektől. A Tanács a 2011. december 14-i (2012/8/EU) tanácsi határozattal elfogadta a mentességet támogató uniós álláspontot.

               (3)A WTO 2011. december 17-i miniszteri határozata felhatalmazta a WTO-tagokat arra, hogy 15 éves időszakra ilyen preferenciális elbánást biztosítsanak a legkevésbé fejlett tagországok szolgáltatásainak és szolgáltatóinak, valamint 1. és 2. pontjában előírta, i. hogy az e mentesség szerinti preferenciális elbánást biztosító tagoknak értesítést kell benyújtaniuk a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsban, továbbá ii. a GATS XVI. fejezetében leírttól eltérő intézkedések alkalmazását tiszteletben tartó preferenciális elbánást jóvá kell hagynia a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak a saját eljárásai szerint. A 2013. december 7-i WTO miniszteri határozat 1.3. pontja ismételten kimondta azt az előírást, hogy a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak jóvá kell hagynia az említett intézkedéseket.

               (4)A Tanács [] 2015. [] évi határozatával létrejött az uniós álláspont, amely elfogadja a GATS XVI. cikkén túlmenő preferenciákat, amelyeket más WTO-tagok nyújtottak a legkevésbé fejlett tagországok szolgáltatásainak és szolgáltatóinak.

               (5)A többi WTO-tagállam által nyújtott preferenciák elfogadása mellett az Európai Unió fejlesztési célkitűzéseinek érdekében áll, és elősegíti a dohai fejlesztési menetrend szolgáltatásokról folytatott tárgyalásainak részleges lezárását, hogy az Európai Unió jóváhagyást kérelmezzen a legkevésbé fejlett tagországok szolgáltatásainak és szolgáltatóinak a piacra jutáson túllépő preferenciális elbánás nyújtására, különös figyelemmel a természetes személyek szolgáltatás nyújtása céljából ideiglenes tartózkodásának engedélyezésére vonatkozó preferenciális elbánásra, amelynek célja, hogy ösztönzőket teremtsen a nemzetközi jog szerinti visszafogadási kötelezettségeik gyakorlati teljesítésében, végrehajtsák a meglévő visszafogadási megállapodásokat és újakat kössenek, amennyiben a legkevésbé fejlett tagországok együttműködnek az Európai Unióval a migráció kezelésében,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Unió jóváhagyást kérelmez a WTO Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsán belül a preferenciális elbánás tekintetében, amelyet az Unió a legkevésbé fejlett tagországok szolgáltatásainak és szolgáltatóinak kíván nyújtani, különös tekintettel azokra a preferenciákra, amelyek túllépnek a piacra jutáson, az e határozat függelékében meghatározott módon, valamint a WTO 2011. december 17-i (WT/L/847) és 2013. december 7-i (WT/L/918) miniszteri határozatával összhangban.

               Ezt az álláspontot az Európai Bizottság fejti ki.

               2. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben,

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A mentességek a WTO Általános Tanácsa/miniszteri konferenciája által megadott engedélyek, amelyek egyes, egyébként alkalmazandó WTO-kötelezettségektől ideiglenes eltérést engedélyeznek.

                     (2)
                  COM(2015) 356.

                     (3)
                  WT/L/918.

                     (4)
                  Az EUMSZ 205. és 206. cikke, valamint az EUSZ 21. cikke.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.6.7.
            COM(2016) 367 final
            2016/0168(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Osztrák Köztársaságnak és Romániának a Perunak a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  A gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményt (a továbbiakban: az 1980. évi egyezmény) ezidáig az összes uniós tagállammal együtt 93 ország erősítette meg. Az egyezmény a status quo-t kívánja helyreállítani a jogellenesen elvitt vagy visszatartott gyermekek mihamarabbi visszajuttatásával, a Szerződő Felek által kijelölt központi hatóságok közötti együttműködési rendszer keretében.

                  Mivel a gyermek jogellenes elvitelének megelőzése fontos része a gyermekek jogainak előmozdítását célzó uniós politikának, az Európai Unió nemzetközi szinten tevékenyen közreműködik az 1980. évi egyezmény alkalmazásának javítása érdekében, és arra ösztönzi a harmadik országokat, hogy csatlakozzanak ahhoz.

                  Peru 2001. május 28-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 2001. augusztus 1-jén lépett hatályba Peruban.

                  Az 1980. évi egyezmény 38. cikkének (4) bekezdése kimondja, hogy az egyezmény a csatlakozó ország és azon Szerződő Államok között alkalmazandó, amelyek nyilatkozatot tettek a csatlakozás elfogadásáról.

                  Mivel a gyermekek jogellenes külföldre vitelének kérdése az Európai Unió kizárólagos külső hatáskörébe tartozik, tanácsi határozat útján uniós szinten kell meghozni a döntést Peru csatlakozásának elfogadásáról. A tagállamoknak ezért az Európai Unió érdekében nyilatkozatot kell tenniük Peru csatlakozásának elfogadásáról.

                  A Bizottság kezdeményezésére konzultáltak az Európai Unió Bíróságával, amely megerősítette, hogy az Európai Unió kizárólagos hatáskörét annak elfogadása tekintetében, hogy valamely harmadik állam csatlakozzon az 1980. évi egyezményhez.

                  Az Európai Unió Bírósága 2014. október 14-i 1/13. számú véleménye kimondta, hogy az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik annak elfogadása, hogy valamely harmadik állam csatlakozzon a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, Hágában 1980. október 25én megkötött egyezményhez..

                  A Bíróság hangsúlyozta, hogy – a tagállamok közötti változó geometriát elkerülendő – a kérdést uniós szinten egységesen kell kezelni.

                  Az 1980. évi egyezmény már hatályban van Peru és az uniós tagállamok túlnyomó többsége (25) között. Csak Ausztria, Dánia és Románia nem fogadta még el Peru csatlakozását az egyezményhez.

                  2015 folyamán Peru közölte a Bizottsággal, hogy az egyezményt Ausztria és Románia vonatkozásában is hatályba kívánja léptetni, ezért az Európai Uniónak fel kell hatalmaznia e tagállamokat Peru 1980. évi egyezményhez való csatlakozásának elfogadására.

                  Ausztria és Románia elfogadásával az 1980. évi egyezmény Peru és az összes uniós tagállam, kivéve Dániát, között alkalmazandóvá válna.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Ami a gyermekek szülő általi jogellenes elvitelét illeti, az 1980. évi Hágai Egyezmény a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó ügyekben folytatott uniós igazságügyi együttműködés sarokkövének számító, Brüsszel IIa. rendelet néven ismert 2201/2003/EK tanácsi rendelet
                     1
                   nemzetközi megfelelője.

                  A rendelet egyik fő célkitűzése az, hogy a gyermekek szokásos tartózkodási helyük szerinti tagállamba történő gyors visszavitelét biztosító eljárások megállapításával elrettentse a gyermekek tagállamok közötti jogellenes külföldre vitelét. E célból a Brüsszel IIa. rendelet 11. cikkében magában foglalja az 1980. évi Hágai Egyezményben megállapított eljárást, és utóbbi egyes vonatkozásainak – különös tekintettel a gyermek meghallgatására, a határozat meghozatalának a kérelem benyújtásától számított időtartamára és a gyermek visszavitele elutasításának indokaira – egyértelművé tételével kiegészíti azt. A rendelet emellett rendelkezéseket vezet be a különböző tagállamokban hozott, egymással ütköző visszavitelt elrendelő vagy a visszavitel elrendelését megtagadó határozatokra vonatkozóan.

                  Nemzetközi szinten az Európai Unió támogatja harmadik országok csatlakozását az 1980. évi egyezményhez, hogy tagállamai közös jogi keretre támaszkodhassanak a gyermekek jogellenes külföldre vitelét érintő esetekben.

                  2011. december 21-én a Bizottság nyolc tanácsi határozatra irányuló javaslatot fogadott el, hogy elfogadja nyolc harmadik ország (Marokkó, Szingapúr, az Oroszországi Föderáció, Albánia, Andorra, a Seychelles-szigetek, Gabon és Örményország) csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre viteléről szóló 1980. évi Hágai Egyezményhez
                     2
                  .

                  2015. június és december között az Európai Unió Tanácsa a fenti javaslatok alapján hét határozatot fogadott el
                     3
                  .

                  E javaslat figyelembe vesz egy olyan harmadik országot (Peru), amely még azelőtt csatlakozott az 1980. évi egyezményhez, hogy a Brüsszel IIa. rendelet elfogadásával megállapították volna az EU külső hatáskörét a gyermekek jogellenes külföldre vitelét illetően.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Az EUMSZ 81. cikke szerinti, a határon átnyúló vonatkozású polgári ügyek tekintetében folytatott igazságügyi együttműködés kialakítására irányuló általános célkitűzés mellett e javaslat az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében foglalt, a gyermekek jogainak védelmére vonatkozó általános célkitűzéshez kapcsolódik. Az 1980. évi Hágai Egyezményt arra tervezték, hogy védelmezze a gyermekeket a szülő általi jogellenes elvitel káros hatásaitól, valamint biztosítsa, hogy a gyermek kapcsolatot tarthasson mindkét szülővel, például a láthatási jogok hatékony gyakorlásának biztosítása révén.

                  A javaslat következetes továbbá a közvetítés határon átnyúló családi viták rendezésében történő alkalmazásának előmozdításával. A polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól szóló irányelv
                     4
                   többek között a családjogra is vonatkozik a jog érvényesülésén alapuló közös európai térségen belül. Az 1980. évi Hágai Egyezmény a családi viták békés rendezését is szorgalmazza. Az 1980. évi Hágai Egyezmény alapján a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia által kiadott, bevált gyakorlatokról szóló útmutatók egyikének témája a közvetítés alkalmazása az egyezmény alkalmazási körébe tartozó, gyermekeket érintő nemzetközi családi viták rendezésében. Az Európai Bizottság kezdeményezésére ezen útmutatót az angolon és francián kívül az összes uniós nyelvre és arabra is lefordították, hogy megkönnyítsék a párbeszédet azon államokkal, amelyek még nem erősítették meg az egyezményt, valamint hogy az egyezményt nem ratifikáló országokkal konkrét megoldási lehetőségeket keressenek a gyermekek jogellenes külföldre vitele által okozott problémákra
                     5
                  .

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Mivel a határozat nemzetközi megállapodásra vonatkozik, az alkalmazandó jogalap az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218 cikke, valamint a 81. cikk (3) bekezdése. A Tanács az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően egyhangúlag határoz.

                  A 2201/2003/EK rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, így részt vesznek e határozat elfogadásában és alkalmazásában.

                  Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

                  •
                        Szubszidiaritás

                  A kezdeményezés az EUMSZ 3. cikkének (2) bekezdése, és az Európai Unió Bíróságának 1/13. véleményében megerősítettek szerint az EU kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazandó.

               •Arányosság

                  E javaslatot az ugyanebben a kérdésben már elfogadott tanácsi határozatok szerint szövegezték meg, és nem haladja meg azon célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket, hogy a gyermekek jogellenes külföldre vitelének tárgyában következetes uniós fellépés alakuljon ki annak biztosítása révén, hogy minden EU-tagállam meghatározott időkereten belül elfogadja Peru csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  A Bizottság konzultációt folytatott Ausztriával és Romániával, hogy hajlandók-e elfogadni Peru csatlakozását az 1980. évi egyezményhez; a két ország kedvező véleményt nyilvánított.

                  A 2016. január 15-i szakértői találkozón folytatott megbeszélések szerint ebben a szakaszban a tagállamoknak nincs ellenvetésük azzal kapcsolatban, hogy Ausztria és Románia elfogadja Peru csatlakozását az 1980. évi egyezményhez.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Mivel az egyezmény 25 tagállamban már hatályban van, a Bizottság és a tagállami szakértők véleménye szerint nincs szükség az érintett harmadik ország helyzetének külön értékelésére.

                  A tagállami szakértők nem jelentettek problémákat az 1980. évi egyezmény Peru tekintetében történő alkalmazásával kapcsolatban.

               •Hatásvizsgálat

                  Ennek a javaslatnak nincs olyan jelentős gazdasági, társadalmi vagy környezetvédelmi hatása, ami az Európai Bizottság minőségi jogalkotásra vonatkozó iránymutatásainak alkalmazási körében hatásvizsgálatot tenne szükségessé. Azon hét tanácsi határozathoz hasonlóan, amelyeket 2015-ben már elfogadtak egyes harmadik államoknak az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásáról, a jogalkotási aktus jellege miatt e javaslat esetében nincs szükség hatásvizsgálatra. Tanácsi határozaton kívül ugyanis nincs más lehetőség annak elfogadására, hogy valamely harmadik állam csatlakozzon az 1980. évi egyezményhez.

                  Tekintettel egyrészt arra, hogy az egyezmény már hatályban van Peru és 25 EU-tagállam között, másrészt arra, hogy Ausztria és Románia hajlandó elfogadni Peru csatlakozását, Peru helyzetének külön értékelését feleslegesnek ítélték.

                  4.
                        KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A javasolt megállapodásnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Mivel a javaslat csak egyes tagállamoknak a Peru 1980. évi egyezményhez való csatlakozásának elfogadására való felhatalmazását érinti, végrehajtásának figyelemmel kísérése arra korlátozódik, hogy a tagállamok tiszteletben tartják-e a nyilatkozat megszövegezését, valamint az annak letétbe helyezésére és a Bizottság letétbe helyezésről való tájékoztatására vonatkozóan a Tanácsi határozatban megállapított időkeretet.

               2016/0168 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Osztrák Köztársaságnak és Romániának a Perunak a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen a 81. cikke (3) bekezdésére, összefüggésben annak 218. cikkével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               tekintettel az Európai Parlament véleményére
                  6
               ,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió egyik célja, hogy előmozdítsa a gyermekek jogainak védelmét az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében foglaltak szerint. A gyermekeknek a jogellenes elvitellel és visszatartással szembeni védelmét szolgáló intézkedések e politika fontos részét képezik.

               (2)Az Unió elfogadta a 2201/2003/EK tanácsi rendeletet
                  7
                (a továbbiakban: Brüsszel IIa. rendelet), amelynek az a célja, hogy megvédje a gyermekeket jogellenes elvitelük vagy visszatartásuk káros hatásaitól, és eljárásokat állapítson meg a szokásos tartózkodási helyük szerinti államba történő gyors visszatérésük biztosítására, valamint biztosítsa a kapcsolattartási jogok és felügyeleti jogok védelmét.

               (3)A 2201/2003/EK kiegészíti és megerősíti a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményt (a továbbiakban: az 1980. évi Hágai Egyezmény), amely nemzetközi szintű kötelezettségi és együttműködési rendszert hoz létre a szerződő államok, illetve a központi hatóságok között és amelynek célja a jogellenesen elvitt vagy visszatartott gyermekek gyors visszatérésének biztosítása.

               (4)Az Unió valamennyi tagállama részes fele az 1980. évi Hágai Egyezménynek.

               (5)Az Unió arra ösztönzi a harmadik államokat, hogy csatlakozzanak az 1980. évi Hágai Egyezményhez, és támogatja az 1980. évi Hágai Egyezmény helyes végrehajtását, többek között azáltal, hogy a tagállamokkal együtt részt vesz a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia által rendszeresen szervezett különbizottságokban.

               (6)Az uniós tagállamok és harmadik államok között alkalmazandó közös jogi keret tekinthető a legjobb megoldásnak az érzékeny természetű, a gyermekek jogellenes elvitelét érintő nemzetközi esetekre.

               (7)Az 1980. évi Hágai Egyezmény kimondja, hogy az egyezmény a csatlakozó állam és azon szerződő államok között alkalmazandó, amelyek nyilatkozatot tettek a csatlakozás elfogadásáról.

               (8)Az 1980. évi Hágai Egyezmény nem teszi lehetővé, hogy az olyan regionális gazdasági integrációs szervezetek, mint az Unió, annak szerződő feleivé váljanak. Az Unió ezért nem csatlakozhat az egyezményhez, és nem helyezhet letétbe valamely állam csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatot sem.

               (9)Az Európai Unió Bíróságának 1/13. sz. véleménye értelmében az 1980. évi Hágai Egyezmény alapján tett, az elfogadásról szóló nyilatkozatok az Unió kizárólagos külső hatáskörébe tartoznak.

               (10)Peru 2001. április 28-án letétbe helyezte az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásról szóló okmányát. Az említett egyezmény Peru vonatkozásában 2001. augusztus 1-jén lépett hatályba.

               (11)Az egyezmény már hatályba lépett Peru és 25 tagállam vonatkozásában, az Osztrák Köztársaság, a Dán Királyság és Románia kivételével. Az Osztrák Köztársaság és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudják fogadni Peru csatlakozását.

               (12)Az Osztrák Köztársaságot és Romániát ezért fel kell hatalmazni arra, hogy az e határozatban foglalt feltételeknek megfelelően az Unió érdekében letétbe helyezzék a Peru csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatukat. A többi uniós tagállam már elfogadta Peru csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez, ezért nem kell új elfogadási nyilatkozatot letétbe helyeznie, mivel a nemzetközi közjog értelmében a már megtett nyilatkozat továbbra is érvényes.

               (13)A 2201/2003/EK rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, így részt vesznek e határozat elfogadásában és alkalmazásában.

               (14)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)
                     Az Osztrák Köztársaság és Románia felhatalmazást kapnak arra, hogy az Unió érdekében elfogadják Peru csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményhez (a továbbiakban: az 1980. évi Hágai Egyezmény).

               (2)
                     Az (1) bekezdésben említett tagállamok legkésőbb …*-ig nyilatkozatot helyeznek letétbe az alábbi megfogalmazásban arról, hogy az Unió érdekében elfogadják Peru csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez:

               „[TAGÁLLAM teljes neve] kijelenti, hogy az (EU) 2016/...** tanácsi határozattal összhangban elfogadja Peru csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményhez”.

               (3)
                     Minden tagállam tájékoztatja a Tanácsot és a Bizottságot a letétbe helyezésről, és a letétbe helyezést követően két hónapon belül közli a Bizottsággal a nyilatkozat szövegét.

               2. cikk

               Azon tagállamoknak, amelyek már e határozat elfogadásának napja előtt letétbe helyezték a Peru 1980. évi Hágai egyezményhez való csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatot, nem kell újabb nyilatkozatot tenniük.

               3. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak az Osztrák Köztársaság és Románia a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 338., 2003.12.14., 31. o.

                     (2)
                  A 2011. december 21-én elfogadott COM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917.

                     (3)
                  A TANÁCS 2015. június 15-i (EU) 2015/1023 HATÁROZATA; A TANÁCS 2015. június 15-i (EU) 2015/1024 HATÁROZATA; A TANÁCS 2015. december 10-i (EU) 2015/2354 HATÁROZATA; A TANÁCS 2015. december 10-i (EU) 2015/2355 HATÁROZATA; A TANÁCS 2015. december 10-i (EU) 2015/2356 HATÁROZATA; A TANÁCS 2015. december 10-i (EU) 2015/2357 HATÁROZATA; A TANÁCS 2015. december 10-i (EU) 2015/2358 HATÁROZATA. A Gabont érintő határozatot ideiglenesen felfüggesztették addig, amíg Gabon nem jelöli ki az egyezmény 6. cikke alapján kijelölendő központi hatóságot.

                     (4)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2008. május 21-i 2008/52/EK irányelve a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól (HL L 136., 2008.5.24., 3. o.)

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  HL C , , . o.

                     (7)
                  A Tanács 2003. november 27-i 2201/2003/EK rendelete a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 338., 2003.12.23., 1. o.).


				|

		52013PC0903

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Horvátországban fennálló túlzott hiányról /* COM/2013/0903 final - 2013/0437 (NLE) */

			   	2013/0437 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
a Horvátországban fennálló túlzott hiányról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai
Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(6) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság
javaslatára,
tekintettel a Horvátország
által tett észrevételekre,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       Az EUMSZ 126. cikke szerinti
túlzott hiány esetén követendő eljárás, amelyet a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló
1467/97/EK tanácsi rendelet[1]
(amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része) részletez, előírja, hogy
a túlzott hiány fennállását határozatban kell megállapítani. A
Szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról
szóló jegyzőkönyv további rendelkezéseket állapít meg a túlzott hiány
esetén követendő eljárás végrehajtásához. A 479/2009/EK tanácsi rendelet[2] megállapítja az
említett jegyzőkönyv rendelkezésének alkalmazására vonatkozó részletes
szabályokat és meghatározásokat.
(4)       Az EUMSZ 126. cikkének (5)
bekezdése értelmében, ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy tagállamban
túlzott hiány áll fenn vagy következhet be, erről véleményt küld az
érintett tagállamnak, amelyről tájékoztatja a Tanácsot. Az EUMSZ 126.
cikkének (3) bekezdése szerinti jelentését, valamint a Gazdasági és Pénzügyi
Bizottság véleményét figyelembe véve, a Bizottság az EUMSZ 126. cikkének (4)
bekezdésével összhangban megállapította, hogy Horvátországban túlzott hiány áll
fenn. Ezért a Bizottság 2013. december 10-én erről véleményt küldött
Horvátországnak, amelyről tájékoztatta a Tanácsot[3].
(5)       Az EUMSZ 126. cikkének (6)
bekezdése szerint a Tanácsnak figyelembe kell vennie az érintett tagállam
esetleges észrevételeit, mielőtt egy általános értékelés alapján határozna
arról, hogy fennáll-e túlzott hiány. Horvátország esetében ez az általános
értékelés a következő megállapításokat eredményezi.
(6)       A 2013. évi költségvetés
felülvizsgálata és a kormány által elfogadott és a parlament részére 2013.
november 14-én továbbított 2014. évi költségvetési tervezet[4] szerint a horvát
hatóságok 2013-ban – a 2012. évi 5 % után – a GDP 5,5 %-ának
megfelelő államháztartási hiánnyal számolnak, és várakozásaik szerint ez a
ráta 2014-ben változatlan marad és csak fokozatosan indul csökkenésnek 2015-ben
és 2016-ban. A Bizottság november 5-én közzétett 2013. őszi
előrejelzése szerint az államháztartási hiány már 2013-ban jelentős
mértékben meghaladja a Szerződésben a GDP 3 %-ában megállapított
referenciaértéket, és kiegyenlítő intézkedések nélkül a 2013 és 2015
közötti időszakban a GDP 6 %-a fölé fog emelkedni. Ahogy az az EUMSZ
126. cikkének (3) bekezdése szerinti bizottsági jelentésben is szerepel, a
tervezett és előre jelzett hiányadatok túllépik a Szerződésben
meghatározott referenciaértéket, és ahhoz nem maradnak közel. A referenciaérték
túllépése a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében kivételesnek
tekinthető; mindenekelőtt részben a Stabilitási és Növekedési Paktum
feltételeinek megfelelő jelentős mértékű gazdasági visszaesés
eredménye. A becslések szerint a gazdasági tevékenység a 2008-as csúcsot
követően majdnem 12 %-kal esett vissza. A reál GDP 2013 során
előreláthatólag tovább csökken, míg 2014-ben csekély mértékű javulása
várható. A potenciális kibocsátásnövekedés a bizottsági szolgálatok által a
közösen megállapított módszertannak megfelelően készített becslés szerint
2009-ben stagnált, 2010-ben pedig negatív irányt vett és azóta is negatív
tartományban maradt. A 2009 óta negatív számított kibocsátási rés az
előrejelzés időszakában várhatóan fokozatosan szűkülni fog,
azonban 2015-ig negatív marad, ami megerősíti a recesszió mélységét és
kiterjedését. Azonban a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében a
referenciaérték tervezett túllépése nem tekinthető átmenetinek. A
hatóságok előrejelzései és a Bizottság 2013. őszi előrejelzése
alapján az államháztartási hiány 2014-ben és 2015-ben is jelentősen a
referenciaérték felett fog maradni. Ezért a Szerződés hiányra vonatkozó
kritériuma nem teljesül.
(7)       A 2014. évi költségvetési
tervezetben foglaltak alapján a kormány szerint a GDP-arányos államadósság a
2013. évi 58,1 %-ról 2014-ben 62 %-ra, majd 2015-ben 64,1 %-ra
és 2016-ban 64,7 %-ra emelkedik. Ezek az adatok némileg magasabbak a 2013.
szeptemberi gazdaság- és költségvetés-politikai iránymutatásokban
szereplőknél, amelyek értelmében a kormány az adósságrátát 2013-ban 56,6 %-ra,
2014-ben 60,6 %-ra, 2015-ben 63,4 %-ra, 2016-ban pedig 65,3 %-ra
jelzi előre. A Bizottság 2013. őszi előrejelzésében az
államadósság aránya 2013-ban 59,7 %. Változatlan politikák mellett az
adósságráta 2014-ben várhatóan 60 % fölé emelkedik, tehát túllépi a
Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. A
jelenleg rendelkezésre álló információk alapján a 2013. novemberi, dollárban
denominált kötvénykibocsátás révén már 2013 végére a 60 %-os küszöb fölé
emelkedne az államadósság aránya. Az 1467/97/EK rendelet 2. cikke (1a)
bekezdésének megfelelően az adósságkritérium szerinti követelmény abban az
esetben is teljesültnek minősül, ha a Bizottság költségvetési
előrejelzései azt mutatják, hogy a referenciaértéktől való eltérés az
előírt mértékben csökkenni fog abban a hároméves időszakban, amely
felöleli a legutolsó olyan évet követő két évet, amelyre vonatkozóan
rendelkezésre állnak adatok. A hatóságok és a Bizottság előrejelzései
szerint az adósság a folyamatosan magas hiányszint és a gyenge gazdasági
tevékenység következtében növekvő tendenciát mutat, és az előrejelzés
időszakában ez várhatóan nem változik. Ezért nem teljesül az adósságra
vonatkozó referenciaérték és ezáltal a Szerződés adósságra vonatkozó
kritériuma.
(8)       A Szerződés rendelkezéseivel
összhangban a Bizottság az EUMSZ 126. cikke (3) bekezdése szerinti jelentésében
elemezte az „érdemleges tényezőket” is. Amint azt az 1467/97/EK rendelet
2. cikkének (4) bekezdése rögzíti, a referenciaértéknél magasabb adósságrátájú
ország esetében a hiánykritériumnak való megfelelés értékelésekor ezek a
tényezők a határozathoz vezető lépések során csak akkor vehetők
figyelembe, ha az államháztartási hiány közel van a referenciaértékhez, és ha a
referenciaérték túllépése átmeneti jellegű – Horvátország esetében nem ez
a helyzet. A Bizottság a hiánykritériumnak való megfelelés értékelésekor
figyelembe vette az érdemleges tényezőket, mindenekelőtt a
kedvezőtlen külső feltételekkel súlyosbított mély és elhúzódó
recessziót. E tényezők nem változtatnak azon a következtetésen, miszerint
a Szerződés adósságra vonatkozó kritériuma nem teljesül,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az általános
értékelésből az a következtetés vonható le, hogy Horvátországban túlzott
hiány áll fenn.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Horvát Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
[3]               A Horvátországra vonatkozó, a túlzott hiány esetén
követendő eljáráshoz kapcsolódó dokumentumok a következő weboldalon
találhatóak:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/croatia_en.htm.
[4]               A költségvetési tervezet nem az ESA 95 szerinti
módszertan alapján készül. Az ESA 95 szerint a 2009 és 2012 közötti
időszakra becsült hiányadatok 1,5–3,3 százalékponttal meghaladják a
tagállami módszertan alapján bejelentett értékeket. A különbségek főként
abból adódnak, hogy az ESA 95 szerinti hiányadatok magukban foglalnak egyes
garanciakifizetéseket, adósságátvállalásokat és a nyugdíjasok részére
teljesített tartozás-visszafizetést is.


|

52011PC0141

/* COM/2011/0141 végleges - NLE 2011/0061 */  Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) közös vállalkozási jogállásának meghosszabbításáról

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2011.3.24.COM(2011) 141 végleges2011/0061 (NLE)JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) közös vállalkozási jogállásának meghosszabbításárólINDOKOLÁSAZ EURATOM-SZERZŐDÉS RENDELKEZÉSEI A KÖZÖS VÁLLALKOZÁSOKRÓL1.  Az Euratom-Szerződés 45. cikke értelmében az atomenergia fejlesztése szempontjából a Közösségben alapvető jelentőséggel bíró vállalkozások közös vállalkozásokként hozhatók létre.Az Euratom-Szerződés 46. cikke értelmében valamennyi közös vállalkozás létrehozására irányuló projektet a Bizottságnak kell megvizsgálnia.A Bizottság, indokolt véleményével együtt, minden közös vállalkozás létrehozására irányuló projektet köteles továbbítani a Tanácsnak.2.  Az Euratom-Szerződés 47–49. cikke értelmében a közös vállalkozások létrehozása a Bizottság javaslata alapján, tanácsi határozat elfogadása útján történik.A HKG KÖZÖS VÁLLALKOZÁS ÉS A THTR 300 PROJEKT TÖRTÉNETEA kérelem indokai3.  A Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) célja egy atomerőmű megépítése, felszerelése és üzemeltetése volt a Németországi Szövetségi Köztársaságban (Unna járás) található Uentrop település területén. Az erőműben a magas hőmérsékletű tóriumos reaktorok egy 300 MWe teljesítményű prototípusát (THTR 300) kívánták elhelyezni. Ebből a célból a HKG kezdeményezte egy közös vállalkozás létrehozását.4.  A Tanács megállapította, hogy a HKG társasági szerződése összeegyeztethető az Euratom-Szerződésnek a közös vállalkozásokra vonatkozó rendelkezéseivel, valamint hogy az akkor viszonyok között a HKG elképzelései alapvető jelentőségűek voltak a közösségi atomipar fejlesztése szempontjából, ezért a HKG-t 1974. január 1-jével kezdődő hatállyal, 25 évre közös vállalkozássá nyilvánította.5.  A HKG emellett bizonyos, az Euratom-Szerződés III. mellékletében felsorolt kedvezményeket is kért.Figyelembe véve, hogy:6.  az atomerőművet egy közösségi vállalkozásokból álló konzorcium csaknem kizárólag a Közösségben előállított komponensekből tervezte megépíteni,7.  az erőmű megépítése lehetőséget adott az ipari léptékű villamosenergia-előállítás műszaki folyamatainak jelentős továbbfejlesztésére,8.  a Szerződés III. mellékletében felsorolt kedvezmények megadása a HKG számára enyhítette azokat a pénzügyi terheket és csökkentette azokat a gazdasági kockázatokat, amelyek óhatatlan velejárói egy ilyen vállalkozásnak,9.  a HKG vállalta, hogy a Közösség rendelkezésére bocsát minden olyan, szabadalmi oltalom alá nem helyezhető információt, amelyet az atomerőmű-projekt megvalósítása során összegyűjt,a Tanács az Euratom-Szerződés III. mellékletében felsorolt kedvezmények egy részének – ezen belül elsősorban bizonyos adómentességek – megadása mellett döntött. A Tanács döntése értelmében e kedvezmények időbeli hatálya három évvel azt követően szűnt volna meg, hogy a vállalkozás véglegesen átvette az erőművet.Az eredeti határozatok10.  1974 júniusában a Tanács a Bizottság javaslatai alapján két határozatot fogadott el:11.  a Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) közös vállalkozás létrehozásáról szóló, 1974. június 4-i 74/295/Euratom tanácsi határozatot,[1]12.  a Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) közös vállalkozás részére kedvezmények nyújtásáról szóló, 1974. június 4-i 74/296/Euratom tanácsi határozatot.[2]Az eredeti határozatok módosításai13.  A közös vállalkozás taggyűlése 1983. július 11-én döntött a vállalkozás jegyzett tőkéjének megnöveléséről. A tőkenövelés szükségessé tette a közös vállalkozás alapszabályának módosítását.A közös vállalkozás emellett kérte a „Kapitalverkehrsteuer” tekintetében 1974-ben megadott mentesség kiterjesztését az említett tőkenövelés kapcsán nyújtott vagyoni hozzájárulásra.14.  Figyelembe véve, hogy:15.  az alapszabály módosítása nem befolyásolta a közös vállalkozást érintő rendelkezéseket, és összhangban volt a projekt tevékenységével,16.  a mentesség kiterjesztése enyhítette a pénzügyi költségeket, és ezáltal csökkentette azokat a gazdasági kockázatokat, amelyek óhatatlan velejárói egy ilyen vállalkozásnak,a Tanács 1984 februárjában a HKG tőkenövelésével összefüggésben két, az 1974. évi határozatokat módosító határozatot fogadott el:17.  a HKG közös vállalkozás alapszabálya módosításának jóváhagyásáról szóló, 1984. február 21-i 84/104/Euratom tanácsi határozatot,[3]18.  a HKG közös vállalkozás részére kedvezmények nyújtásáról szóló 74/296/Euratom határozat módosításáról szóló, 1984. február 21-i 84/105/Euratom tanácsi határozatot.[4]Az erőmű üzemeltetésének körülményei és a célkitűzések módosításának indokai19.  A HKG végül 1987. június 1-jén indította be a THTR 300-at. Az erőmű 1988. szeptember 29-ig üzemelt, ekkor bezárták. Ez alatt az időszak alatt az erőmű üzemét többször szakította meg üzemzavar.20.  A gazdasági, a műszaki és a fűtőelemek beszerzésével kapcsolatos nehézségek következtében, valamint annak nyomán, hogy a pénzügyi bizonytalanságok miatt nem sikerült beszerezni az erőmű újraindításához szükséges engedélyt, 1989. szeptember 1-jén az a döntés született, hogy az erőmű azonnali hatállyal végleges bezárásra kerül.21.  Azóta a közös vállalkozás a következő célkitűzéseket követi: az erőmű bezárása, az aktív zóna kiürítése, biztonságos fizikai elhatárolás a környezettől, felügyelet. 1989. december 13-án szerződés jött létre a szövetségi hatóságok, Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartomány, a HKG és tagjai között a THTR 300 ellenőrzött leszereléséről. Ez a szerződés a pénzügyi kérdéseket is szabályozta.A HKG ezt követően benyújtott kérelmei22.  A 74/296/Euratom határozatnak megfelelően a HKG-t megillető adókedvezmények 1990. május 31-én, azaz három évvel azt követően, hogy a vállalkozás 1987. június 1-jén véglegesen átvette az erőművet, megszűntek.23.  1990. február 9-én és március 6-án kelt két levelükben a HKG tagjai kérték, hogy a HKG-nek korábban biztosított kedvezmények mindaddig fennmaradjanak, amíg a HKG közös vállalkozásnak minősül, másfelől pedig kérték a kedvezmények hozzáigazítását a vállalkozás akkori helyzetéhez, annak figyelembevételével, hogy olyan új pénzügyi hozzájárulásokra volt szükség, amelyek adózási szempontból vagyoni hozzájárulásnak minősülnek.24.  A HKG abban az időben egy olyan program végrehajtásán dolgozott, amely a környezettől való biztonságos fizikai elhatárolás megvalósításáig volt hivatott biztosítani az atomerőmű leszerelését, az azt követő időszakra vonatkozóan pedig vállalta egy felügyeleti program végrehajtását az érintett létesítmények felett.25.  A Tanács úgy ítélte meg, hogy ezek a programok példa nélküliek a Közösségen belül, és ezért végrehajtásuk fontos abból a szempontból, hogy hasznos tapasztalatokkal szolgálhatnak az atomipar, illetőleg a jövőbeni közösségi atomenergia-fejlesztés számára.26.  A Tanács emellett úgy ítélte meg, hogy a HKG-t e programok végrehajtásában a rá háruló pénzügyi terhek enyhítésével, a neki nyújtott kedvezmények időbeli hatályának meghosszabbításával is indokolt segíteni.27.  1992. november 16-án kelt határozatával[5] a Tanács a HKG-nek nyújtott kedvezmények időbeli hatályát a 74/295/Euratom határozat hatályának megszűnéséig meghosszabbította.28.  A HKG 1998. március 30-án kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz közös vállalkozási jogállásának további 25 évvel történő meghosszabbítása iránt.29.  Kérelmének indokául azt jelölte meg, hogy a végleges bezárással és a leszereléssel összefüggő műveletek során Németország, Európa és az egész világ atomenergia-ipara egyaránt rendkívül hasznos tapasztalatokhoz juthat. Ezt az álláspontját azzal támasztotta alá, hogy a THTR 300 a legnagyobb ilyen típusú reaktor a világon, illetőleg azzal, hogy az erőmű egyedi elrendezése, különösen pedig a környezettől való fizikai elhatárolására alkalmazott megoldás mindaddig példa nélkül álló tapasztalatszerzési lehetőséget jelentett az elhatárolás eredményességével és költségeivel kapcsolatban.30.  Kérelmében a HKG azt is előadta, hogy a szövetségi hatóságok, Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartomány, a HKG és tagjai a THTR 300 projekt végső szakaszának elvégzése érdekében 1989. november 13-án keretmegállapodást kötöttek. Ez a keretmegállapodás és az 1996. december 18-án hozzá csatolt módosítás 2009-ig rendezte az elvégzendő műveleteket, ideértve a HKG tevékenységének finanszírozását is.31.  Németország támogatta a HKG kérelmét, és kijelentette, hogy a szövetségi kormány kész fenntartani a korábban megítélt adókedvezményeket.32.  A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a Tanács által 1992-ben elfogadott érvek továbbra is érvényesek voltak, különös tekintettel arra, hogy a vállalkozás tevékenységében és e tevékenység hátterében időközben nem következett be változás.33.  Mivel azonban a szövetségi hatóságok, Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartomány, a HKG és tagjai között a HKG tevékenységének finanszírozásáról létrejött megállapodások csak 2009. december 31-ig szabályozták a kérdést, a Bizottság azt javasolta, hogy a Tanács a német hatóságok és a HKG megállapodása szerinti időszakra, azaz 2009. december 31-ig hagyja jóvá a közös vállalkozási jogállás és a HKG-t megillető kedvezmények időbeli hatályának meghosszabbítását.34.  A Bizottság javaslata alapján a Tanács a közös vállalkozási jogállás és a HKG-t megillető kedvezmények időbeli hatályát 2002. május 7-én kelt határozataival[6] 2009. december 31-ig meghosszabbította.ÚJABB FEJLEMÉNYEK35.  2010. április 26-án kelt levelében a hammi illetőségű Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) ismételten kérte az eredetileg a 74/295/Euratom határozattal megadott, majd ezt követően egy 2002. május 7-én kelt tanácsi határozattal 1999. január 1-jétől kezdődően egy ízben már újabb tizenegy évre kiterjesztett közös vállalkozási jogállás hatályának meghosszabbítását. A társaság egyben az ingatlanátruházási adó, az ingatlanadó és – hosszú távú tartozásainak kamatterheit illetően – a vállalkozói nyereségadó alóli, a közös vállalkozási jogállással együtt megadott mentesség meghosszabbítását is kérte.36.  A HKG jelenlegi jogállásának meghosszabbítását a 2009. december 31-től számított 25 évre kérte. Kérelmét a HKG különösen a következő érvekkel támasztotta alá:37.  A Hamm-Uentropban található magas hőmérsékletű tóriumos reaktor (THTR) prototípusával üzemelő atomerőművel kapcsolatos projekttel a HKG azt vállalta, hogy ipari léptékben, részben gazdasági szempontból is teszteli a magas hőmérsékletű reaktorok technológiáit, ami Németország energiával való jövőbeli, hosszú távú ellátásának biztonságát szolgálja.38.  Az atomenergia segítségével folytatott villamosenergia-előállítás kapcsán szerzett tapasztalatok és ismeretek nem korlátozódnak az építés és az üzemeltetés fázisára. A teljesség kedvéért a bezárás tervezésével, a magával a bezárással, a környezettől való biztonságos fizikai elhatárolással és a leszereléssel (ez esetben a magas hőmérsékletű reaktorok technológiáival összefüggésben) szerzett ismereteket is figyelembe kell venni.39.  A HKG álláspontja szerint a környezettől való biztonságos fizikai elhatárolás időtartama alatt és az azt követő leszerelés közben megszerezhető ismeretek mind Európa, mind a nagyvilág atomipara szempontjából kiemelten fontosak, annál is inkább, mert a IV. generációs erőművekkel összefüggésben ismét egyre többet foglalkoznak a magas hőmérsékletű reaktorok technológiáival, és a teljes kép kialakításában a bezárás különböző fázisait (a teljes élettartam költségeit) is figyelembe kell venni.40.  A THTR 300 a legnagyobb olyan kavicságyas reaktor a világon, amely vasbeton nyomástartó reaktoredénnyel (RCRPV), illetőleg beépített kerámiareflektorral és -béléssel, valamint forrógázvezetőcső-szigeteléssel van felszerelve.41.  A környezetétől fizikailag biztonságosan elhatárolt erőmű sajátosságai mindmáig egyedülálló lehetőséget adnak az RCRPV-s erőművek biztonságos „kvázipasszív” környezeti elhatárolásának jellemzőivel és költségeivel kapcsolatos adatszámításra, különösen az energiaköltségek (szellőztetés, páramentesítés stb.), a működési költségek, valamint az időszakos vizsgálatok és javítások vonatkozásában.42.  A HKG várakozásai szerint az erőmű leszerelése fontos tanulságok levonására fog lehetőséget adni, különösen ami a távoli, illetőleg kézi úton az aktív zónán belül végzett leszerelési műveleteket illeti. Emellett az RCRPV belső felületének lehántolása (nem minden feszítőbetét feszültségmentesíthető tökéletesen) és az RCRPV-n belül található 550 Mg sugárszennyezett kerámiakomponens eltávolítása során várhatóak új ismeretek a magas hőmérsékletű reaktorok leszerelésével kapcsolatban.43.  A HKG vállalja, hogy ezeket a tanulságokat is átadja az EU-tagállamoknak.44.  Még nem világos, mikor kerülhet sor a leszerelésre (ennek kapcsán fontos szempont a hulladékelhelyezést biztosító megfelelő és fogadóképes tárolómű kialakítása), a HKG ezért kéri újabb 25 évre a közös vállalkozási jogállás kiterjesztését.45.  A HKG közös vállalkozásnak nyújtott kedvezmények meghosszabbításáról szóló 1992. november 16-i tanácsi határozat elfogadása kapcsán, tehát már a THTR 300 bezárására irányuló folyamatok közben kimondásra került, hogy a projekt alapvető jelentőségű a Közösségben az atomipar fejlesztése szempontjából, ami feltétele az európai közös vállalkozási jogállás megadásának. Akkor a Tanács azt is elismerte, hogy az erőmű bezárására és a környezettől való biztonságos fizikai elhatárolásának biztosítására, illetőleg a „környezettől fizikailag biztonságosan elhatárolt erőmű” állapot megőrzésére és folyamatos ellenőrzésére vonatkozó programok példa nélküliek a Közösségben. Megállapította továbbá azt is, hogy e programok végrehajtása értékes tapasztalatokkal gazdagítja az atomipart, és haszonnal járul hozzá a Közösségben folytatott atomenergia-termelés hátterének további fejlesztéséhez.46.  A THTR 300 projekt továbbra is jelentős összegű támogatást kap a német kormánytól és Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartománytól. Erről a THTR 300 projekt ellenőrzött leszereléséről 1989-ben létrehozott szerződés rendelkezik, amelynek alapján finanszírozzák egyebek mellett a THTR 300 erőmű 2009. december 31. utáni készenléti üzeme kapcsán felmerülő költségeket.A német kormány nyilatkozata a HKG által a közös vállalkozási jogállás meghosszabbítása érdekében benyújtott kérelemről47.  Az Európai Bizottsághoz intézett közleményében a német kormány támogatja a HKG által a közös vállalkozási jogállás meghosszabbítása érdekében benyújtott kérelmet, különös tekintettel a következő megfontolásokra:48.  A HKG a Hamm-Uentropban található magas hőmérsékletű tóriumos reaktorért (THTR) felelős vállalkozás. A THTR 1989 óta áll leszerelés alatt azzal a céllal, hogy egy hosszabb (30 évre tervezett) biztonságos elhatárolási időszak után a létesítmény teljes mértékben felszámolható legyen. A teljes leszerelés időpontja egyebek mellett attól is függ, hogy mikorra áll rendelkezésre olyan létesítmény, amely alkalmas a nagy aktivitású radioaktív hulladék végleges elhelyezésére. Ez az időpont a gorlebeni projekt bizonytalan jövője miatt egyelőre nem tűzhető ki.49.  Feltételezhető, hogy a THTR biztonságos fizikai elhatárolásának időszaka hosszabb lesz a ma tervezettnél. Ehhez a munkafázishoz a szövetségi hatóságok, Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartomány és a HKG között létrejött megállapodás biztosítja a pénzügyi hátteret. A finanszírozási megállapodás azonban határozott időre szól, és csak 2017. december 31-ig rendezi a helyzetet.50.  A THTR várhatóan szokatlanul hosszúra nyúló biztonságos elhatárolási időszaka és különösen a vasbeton nyomástartó reaktoredénnyel (RCPRV) kapcsolatos későbbi leszerelési műveletek minden bizonnyal hasznos tapasztalatokkal fognak szolgálni az ilyen típusú létesítmények leszerelésével kapcsolatban. Az RCPRV-vel kapcsolatos leszerelési műveleteknek, amelyekre vonatkozóan semmiféle korábbi gyakorlati tapasztalat nem áll rendelkezésre, várhatóan a költségvonzata is jelentős lesz. Mindezeket figyelembe véve alapvető fontosságú a HKG és az abban részt vevő felek további elkötelezettsége, ahogyan az is, hogy a társaság közös vállalkozási jogállása meghosszabbításra kerüljön.51.  A meghosszabbításnak azonban csak a 2017. december 31-ig terjedő időszakra indokolt vonatkoznia, nem huszonöt évre, ahogyan azt a HKG kérte, hiszen a német finanszírozási megállapodás is csak eddig az időpontig szól.52.  A szövetségi kormány azzal érvel az időtartam e korlátozása mellett, hogy a közös vállalkozási jogállás időtartamát nem tartja indokoltnak függetleníteni a német finanszírozási megállapodás időbeli hatályától.53.  Mindezen megfontolások alapján a német kormány a HKG közös vállalkozási jogállásának 2017. december 31-ig történő meghosszabbítását támogatja.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK54.  A javaslatnak nincsenek az EU költségvetését érintő vonzatai.KÖVETKEZTETÉSEK55.  A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Tanács által 2002-ben a HKG közös vállalkozási jogállásának meghosszabbítása tekintetében elfogadott érvek továbbra is érvényesek, különös tekintettel arra, hogy a vállalkozás tevékenységében és e tevékenység hátterében időközben nem következett be változás.56.  A Németországi Szövetségi Köztársaság, Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartomány, a HKG és tagjai között a HKG finanszírozásáról létrejött megállapodás csak 2017. december 31-ig alkalmazandó.57.  A Bizottság ennek megfelelően azt javasolja a Tanácsnak, hogy a német hatóságok és a HKG közötti megállapodások időtartamához igazodva a közös vállalkozási jogállás meghosszabbítását a 2017. december 31-ig terjedő időszakra hagyja jóvá.2011/0061 (NLE)JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) közös vállalkozási jogállásának meghosszabbításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 49. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,[7]mivel:58.  A 74/295/Euratom határozattal[8] a Tanács a Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH-t (a továbbiakban: HKG) az 1974. január 1-jével kezdődő huszonöt éves időtartamra közös vállalkozássá nyilvánította.59.  A HKG célja egy mintegy 300 MWe teljesítményű atomerőmű megépítése, felszerelése és üzemeltetése volt a Németországi Szövetségi Köztársaságban (Unna járás) található Uentrop település területén.60.  Az atomerőmű 1987-től 1988-ig üzemelt, majd műszaki és gazdasági nehézségek miatt 1989. szeptember 1-jén véglegesen bezárásra került.61.  Ettől az időponttól fogva a HKG egy olyan program végrehajtásán dolgozik, amely a környezettől való biztonságos fizikai elhatárolás megvalósításáig hivatott biztosítani az atomerőmű leszerelését, az ezt követő időszakban pedig egy felügyeleti programot fog végrehajtani a környezettől fizikailag elhatárolt létesítmények felett.62.  A Kernkraftwerk Lingen GmbH közös vállalkozási jogállásának meghosszabbításáról szóló, 1992. november 16-i 92/547/Euratom határozatával[9] a Tanács elismerte, hogy ezek a programok példa nélküliek a Közösségen belül, és ezért végrehajtásuk fontos abból a szempontból, hogy hasznos tapasztalatokkal szolgálnak az atomipar, illetőleg a jövőbeni közösségi atomenergia-fejlesztés számára.63.  Céljainak teljesítése érdekében a HKG kérte közös vállalkozási jogállásának 1999. január 1-jétől történő meghosszabbítását.64.  Annak érdekében, hogy lehetővé tegye a HKG számára a leszerelési és a felügyeleti programok végrehajtását és különösen könnyítse a kapcsolódó pénzügyi terheket, a Tanács a 2002. május 7-i 2002/355/Euratom határozattal[10] 2009. december 31-ig kiterjesztette a HKG közös vállalkozási jogállását.65.  A kiterjesztés tárgyidőszaka egybeesett a Németországi Szövetségi Köztársaság, Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartomány, a HKG és tagjai között a HKG tevékenységének finanszírozásáról létrejött megállapodás alkalmazási időszakához.66.  2010. április 26-án kelt levelében a hammi illetőségű Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) a véglegesítés érdekében kérte a közös vállalkozási jogállás további huszonöt évvel történő meghosszabbítását.67.  A közös vállalkozási jogállás meghosszabbítása a pénzügyi terhek enyhítésén keresztül segítené a HKG-t a leszerelési és a felügyeleti program végrehajtásában.68.  A Németországi Szövetségi Köztársaság, Észak-Rajna–Vesztfália szövetségi tartomány, a HKG és tagjai között a HKG finanszírozásáról létrejött megállapodás csak 2017. december 31-ig alkalmazandó.69.  Ezért a HKG közös vállalkozási jogállását ugyanerre az időszakra célszerű kiterjeszteni,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikk(1) A Tanács a Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH-nek (HKG) a Szerződés értelmében biztosított közös vállalkozási jogállást a 2010. január 1-jével kezdődő nyolc évre ezúton kiterjeszti.(2) A HKG célja egy olyan program végrehajtása, amely a környezettől való biztonságos fizikai elhatárolás megvalósításáig biztosítja a Németországi Szövetségi Köztársaságban (Unna járás), Uentrop területén található atomerőmű leszerelését, ezt követően pedig egy felügyeleti program végrehajtása a környezettől fizikailag elhatárolt létesítmények felett.2. cikkE határozat címzettjei: a tagállamok és a HKG.Kelt […]-ban/-ben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 165., 1974.6.20., 7–13. o.[2] HL L 165., 1974.6.20., 14–15. o.[3] HL L 58., 1984.2.29., 35. o.[4] HL L 58., 1984.2.29., 37. o.[5] Nem került közzétételre.[6] 2002/355/Euratom határozat, HL L 123., 2002.5.9., 53. o.; 2002/356/Euratom határozat, HL L 123., 2002.5.9., 54. o.[7][8] HL L 165., 1974.6.20., 7. o.[9] HL L 352., 1992.12.2., 9–12. o.[10] HL L 123., 2002.5.9., 53. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.6.30.
            COM(2016) 313 final
            Javaslat
            AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            a Rugalmassági Eszköznek a jelenlegi migrációs, menekültügyi és biztonsági válság kezelésére szolgáló azonnali költségvetési intézkedések finanszírozása céljából történő igénybevételéről

               INDOKOLÁS

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló, 2013. december 2-i 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet
                  1
                lehetővé teszi a Rugalmassági Eszköz igénybevételét olyan pontosan meghatározott kiadások fedezésére, amelyeket a többéves pénzügyi keret egy vagy több fejezetének felső határán belül nem lehetne finanszírozni.

               Az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet 11. cikke és az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás
                  2
                12. pontja értelmében, az előirányzatok átcsoportosítására vonatkozó valamennyi lehetőség megvizsgálását és a Biztonság és uniós polgárság elnevezésű 3. kiadási fejezet rendelkezésre álló mozgásterének kimerítését követően, a Bizottság javasolja a Rugalmassági Eszköz 2017. évi igénybevételét, amely esetében a rendelkezésre álló éves összeg felső határa 471 millió EUR (2011-es árakon számítva), amely folyó árakon 530 millió EUR.

               Ez az igénybevétel 530,0 millió EUR összegre vonatkozik a többéves pénzügyi keret 3. fejezetének felső határán felül, és arra szolgál, hogy finanszírozza a migrációs, menekültügyi és biztonsági válság kezelésére irányuló intézkedések támogatását.

               A Rugalmassági Eszköz javasolt igénybevételének megfelelő – és az alábbi táblázatban bemutatott – indikatív kifizetési előirányzatokat az előfinanszírozásra, az előfinanszírozás elszámolására, valamint a különböző típusú finanszírozandó intézkedések egyenlegkifizetésére vonatkozó szabályok alapján számították ki:

               (millió EUR, folyó árakon)

                        Év

                        A Rugalmassági Eszköznek a menekültügyi válság 2017. évi kezelése céljából történő igénybevételével kapcsolatos kifizetési előirányzatok

                        2017

                        238,3

                        2018

                        91,0

                        2019

                        141,9

                        2020

                        58,8

                        Összesen

                        530,0

               Javaslat

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

               a Rugalmassági Eszköznek a jelenlegi migrációs, menekültügyi és biztonsági válság kezelésére szolgáló azonnali költségvetési intézkedések finanszírozása céljából történő igénybevételéről

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodásra
                  3
                és különösen annak 12. pontjára,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A Rugalmassági Eszköz azon egyértelműen meghatározható kiadások finanszírozásának lehetővé tételére szolgál, amelyeket más fejezethez vagy fejezetekhez tartozó felső határok korlátai között nem lehetett finanszírozni.

               (2)Az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet
                  4
                11. cikkének megfelelően a Rugalmassági Eszköz (2011-es árakon) évi 471 millió eurós felső összeghatárral rendelkezik.

               (3)Sürgős igények miatt jelentős további előirányzatokat kell igénybe venni a jelenlegi migrációs, menekültügyi és biztonsági válság enyhítésére irányuló intézkedések finanszírozására.

               (4)Miután a Bizottság megvizsgálta a 3. fejezet (Biztonság és uniós polgárság) kiadási felső határán belül az előirányzatok átcsoportosításának valamennyi lehetőségét, úgy tűnik, hogy a migráció, a menekültügy és a biztonság terén szükséges intézkedések finanszírozásához az Európai Unió 2017. évi általános költségvetésének a 3. fejezet felső határain felüli kiegészítése szükséges, a Rugalmassági Eszköz 530,0 millió EUR összegű igénybevételével.

               (5)A várható kifizetési profil alapján a Rugalmassági Eszköz igénybevételének megfelelő kifizetési előirányzatokat több költségvetési évre kell elosztani (2017-ben 238,3 millió EUR, 2018-ban 91,0 millió EUR, 2019-ben 141,9 millió EUR, 2020-ban pedig 58,8 millió EUR).

               (6)A Rugalmassági Eszköz igénybevételéhez szükséges idő minimalizálása érdekében indokolt, hogy ez a határozat 2017. január 1-jétől legyen alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)Az Unió 2017. évi általános költségvetésében a 3. fejezet (Biztonság és uniós polgárság) kötelezettségvállalási előirányzatai a Rugalmassági Eszköz igénybevétele révén 530,0 millió EUR összeggel nőnek.

               Az említett összeget a jelenlegi migrációs, menekültügyi és biztonsági válság kezelésére szolgáló intézkedések finanszírozására kell felhasználni.

               (2)A várható kifizetési profil alapján a Rugalmassági Eszköz igénybevételének megfelelő kifizetési előirányzatok a következőképpen alakulnak:

               a)2017-ben 238,3 millió EUR;

               b)2018-ban 91,0 millió EUR;

               c)2019-ben 141,9 millió EUR;

               d)2020-ban 58,8 millió EUR.

               Az egyes pénzügyi évekre vonatkozóan a konkrét összegeket az éves költségvetési eljárásnak megfelelően engedélyezik.

               2. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.

               Ezt a határozatot 2017. január 1-jétől kell alkalmazni.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                  az Európai Parlament részéről
                        a Tanács részéről

                  az elnök
                        az elnök

                     (1)
                  HL L 347., 2013.12.20., 884. o.

                     (2)
                  HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

                     (3)
                  HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

                     (4)
                  A Tanács 2013. december 2-i 1311/2013/EU, Euratom rendelete a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről (HL L 347., 2013.12.20., 884. o).


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005PC0392

Javaslat a Tanács határozata a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. és 3. cikkétől eltérő intézkedéseket magában foglaló megállapodás Svájccal való megkötésének Németország részére történő engedélyezéséről  /* COM/2005/0392 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 2005.8.26COM(2005) 392 véglegesJavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. és 3. cikkétől eltérő intézkedéseket magában foglaló megállapodás Svájccal való megkötésének Németország részére történő engedélyezésérőlINDOKOLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |A javaslat alapja és célja A Bizottság Főtitkárságán 2005. január 14-én iktatott levélben Németország a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 30. cikke (1) bekezdése szerint engedélyt kért az említett irányelv 2. és 3. cikkétől való eltéréseket magában foglaló, Svájccal való megállapodás megkötésére. A hatodik irányelv 30. cikke (2) bekezdésével összhangban a Bizottság 2005. január 17-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot a kérelemről, 2005. január 19-én kelt levelében pedig értesítette Németországot arról, hogy birtokában van a kérelem értékeléséhez szükségesnek ítélt valamennyi információnak. |Általános összefüggések A Németország és Svájc közötti megállapodás a német B 34-es szövetségi utat és a svájci K 130-as tartományi utat összekötő, Rajnán átívelő Laufenburg (Baden-Würtenberg) és Laufenburg (Aargau) közötti határhíd építéséről és fenntartásáról szól. A megállapodás úgy rendelkezik, hogy a híd építésére és karbantartására fordított javak és szolgáltatások a svájci hozzáadottérték-adó hatálya alá tartoznak és a német hozzáadottérték-adót nem számítják fel ezekre a szolgáltatásokra. Továbbá arról is rendelkezik, hogy a Svájcból Németországba importált áruk mentesek lesznek a hozzáadottérték-adó alól feltéve, hogy ezeket e határhíd építésére, illetve karbantartására használják fel. Az eltérés nem alkalmazható a közhatóság által ugyan ilyen célokra importált árukra. A 77/388/EGK irányelv által lefektetett területiség alapelve előírja, hogy a német felségterületen szolgáltatott áruk, illetve megvalósított szolgáltatások a német hozzáadottérték-adó hatálya alá tartozzanak, míg a svájci felségterületen megvalósított hasonló munkák nem tartoznak a 77/388/EGK irányelv hatálya alá. Ezeknek a rendelkezéseknek az alkalmazása a munkálatok meghiúsulását jelentené, a terület jellegéből adódóan, ahol az egyes munkafolyamatok megvalósultak. A híd építésére és karbantartására fordított összes, Svájcból Németországba importált áru a német hozzáadottérték-adó hatálya alá tartozna. A szerződő államok figyelembe veszik azt, hogy ezeknek a szabályoknak az alkalmazása a kérdéses munka megvalósításáért felelős vállalkozásoknak nagymértékű adózási bonyodalmakat okozna. Ezért úgy vélik, hogy a megállapodástervezet rendelkezései indokoltak és egyszerűsíteni fogják a vállalkozások adózási felelősségét. A Bizottság elismeri, hogy építési és karbantartási munkálatoknak a javasolt adóztatási módja, valamint a munkálatokban felhasznált importált áruk hozzáadottérték-adójáról való lemondás egyszerűsíti és könnyebbé teszi az érintett vállalkozásoknak az adószabályok alkalmazását a szokásos szabályok alkalmazásához képest. |A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések Hangsúlyozandó, hogy a Tanács számos korábbi alkalommal engedélyezte Németországnak hasonló megállapodások megkötését harmadik országokkal a határterületekre vonatkozó projektekre, és ezek a korábbi megállapodások az itt javasolt adórendelkezésekhez hasonló rendelkezéseket tartalmaztak. |Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |Nem releváns. |Szakértők bevonása |Külső szakértők bevonása nem volt indokolt. |Hatásvizsgálat A határozatjavaslat a határhíd építéséhez és karbantartásához kapcsolódó adómegállapítási eljárás egyszerűsítését célozza és így az pozitív hatást gyakorolhat a gazdaságra. A vonatkozó rendelkezéstől eltérő intézkedés behatárolt alkalmazási köre miatt mindenesetre csak korlátozott hatásra lehet számítani. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |A javasolt intézkedés összefoglalása A Svájccal való megállapodás megkötésének engedélyezése Németország számára, amely a 77/388/EGK tanácsi irányelvtől való eltérő rendelkezéseket tartalmaz a HÉA területi alkalmazásának tekintetében. |Jogalap A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 30. cikke. |A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. Ennélfogva nem alkalmazható a szubszidiaritás elve. |Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő ok(-ok) miatt. |A határozat tárgya engedély kiadása egy tagállam számára annak saját kérelmére, és nem jelent semminemű kötelezettséget. |Mivel a vonatkozó rendelkezéstől eltérő intézkedés alkalmazási területe korlátozott, a különös intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. |Az eszközök megválasztása |Javasolt jogi eszközök: egyéb. |Egyéb eszközök az alábbi ok/okok miatt nem lenne/lennének megfelelőek. A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 30. cikke szerint kizárólag tanácsi határozat választható. |KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |Ha az engedélyt megadják, a projekt nem hat ki kedvezőtlenül a Közösség hozzáadottérték-adóból származó saját forrásaira. |-  JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. és 3. cikkétől eltérő intézkedéseket magában foglaló megállapodás Svájccal való megkötésének Németország részére történő engedélyezésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 30. cikkére,tekintettel a Bizottság[2] javaslatára,mivel:(1) A 77/388/EGK irányelv 30. cikke (1) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság javaslatára egyhangúlag minden tagállamot felhatalmazhat arra, hogy egy harmadik országgal az ezen irányelvtől való eltéréseket tartalmazó megállapodást kössön.(2) A Bizottság Főtitkárságán 2005. január 14-én iktatott levélben Németország engedélyt kért a Svájccal való megállapodás megkötésére a Rajnán átívelő Laufenburg (Baden-Würtenberg) és Laufenburg (Aargau) közötti határhíd építéséről és karbantartásáról.(3) A 77/388/EGK irányelv 30. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2005. január 17-én kelt levelében tájékoztatta a tagállamokat Németország kérelméről. A Bizottság 2005. január 19-én kelt levelében értesítette Németországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak.(4) A megállapodás a 77/388/EGK irányelv 2. cikke (2) bekezdésétől és 3. cikkétől eltérő rendelkezéseket tartalmaz a határhíd építéséhez és karbantartásához szolgáltatott áruk és szolgáltatások, valamint az ugyanezen célra importált áruk tekintetében.(5) Amennyiben a 77/388/EGK irányelvtől való eltérést nem engedélyezik, a Németországban megvalósított építési és karbantartási munkák a német HÉA hatálya alá tartoznának, míg a Svájcban megvalósítottak nem tartoznának a 77/388/EGK rendelkezéseinek a hatálya alá. Továbbá a határhíd építésére és karbantartására Svájcból Németországba importált javak a német HÉA hatálya alá tartoznának.(6) Ezen szokásos szabályoknak az alkalmazása súlyos adózási bonyodalmakat okoznának a munkák megvalósításáért felelős vállalkozásoknak.(7) Ez az eltérés a kérdéses híd felújítási és karbantartási munkáihoz kapcsolódó adók behajtásának egyszerűsítését célozza.(8) Az eltérés nem hat ki kedvezőtlenül a Közösség HÉA-ból származó saját forrásaira,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkNémetország engedélyt kap arra, hogy a 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvtől eltérő rendelkezéseket tartalmazó megállapodást kössön Svájccal a Rajnán átívelő Laufenburg (Baden-Würtenberg) és Laufenburg (Aargau) közötti határhíd építéséről és karbantartásáról.A megállapodás eltérő adózási rendelkezései a 2. és 3. cikkben kerültek megállapításra.2. cikkA 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 3. cikkétől eltérve a híd azon része, amely Németországban helyezkedik el, úgy tekintendő, mintha a svájci terület részét képezné a híd építésére és karbantartására szolgáltatott javak és szolgáltatások tekintetében.3. cikkA 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. cikkének (2) bekezdésétől eltérve a Svájcból Németországba importált áruk nem tartoznak a hozzáadottérték-adó hatálya alá, feltéve, hogy ezeket az 1. cikkben hivatkozott híd építésére és karbantartására használják fel. Az eltérés nem alkalmazható a közhatóság által ugyan ilyen célokra importált javakra.E határozat címzettje a Németországi Szövetségi Köztársaság.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2004/66/EK irányelvvel (HL L 168., 2004.5.1., 35. o.) módosított irányelv.[2] HL C […]., […]., […]. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0243

Javaslat: a Tanács határozata a metámnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról (EGT-vonatkozású szöveg)  /* COM/2009/0243 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 2009.5.25.COM(2009) 243 véglegesJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa metámnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról(EGT-vonatkozású szöveg)INDOKLÁSA tanácsi határozatra irányuló javaslat mellékelt tervezete a metámnak mint hatóanyagnak a 91/414/EGK tanácsi irányelvben szereplő engedélyező jegyzékre (I. melléklet) történő felvételének megtagadását és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek piacról való kivonását érinti. A felvétel megtagadására irányuló javaslat a hatóanyag értékelése során felmerült aggályokon alapul.A 91/414/EGK tanácsi irányelv harmonizálja a növényvédő szerek engedélyezésének és forgalomba hozatalának jogi keretét. A növényvédő szerként használandó hatóanyagok értékelése és engedélyezése közösségi szinten történik, és ezeket az anyagokat az irányelv I. melléklete sorolja fel. A hatóanyagokat tartalmazó egyes növényvédő szereket a tagállamok értékelik és engedélyezik harmonizált jogszabályok alapján.Az iparág által benyújtott adatokat először egy referens tagállam – ez esetben Belgium – értékelte, majd benyújtotta az értékelő jelentés tervezetét. Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság szakértői értékelésnek vetette alá a referens tagállam értékelését és a metámra vonatkozó kockázatértékelésből levont EFSA-következtetést 2008. november 26-án eljuttatta a Bizottságnak.E hatóanyag értékelése során több aggály is felmerült. A nem megfelelő maradékanyag-vizsgálatok és a toxikológiai szempontból releváns szennyeződésre [N,N’-dimetil-tiokarbamid (DMTK)] vonatkozó információk hiányának következtében nem lehetett kimutatni, hogy a fogyasztók expozíciója elfogadható-e. Ezenkívül az anyag nagymértékű alkalmazásának következtében e DMTK-szennyeződés jelentős része kerül a környezetbe, és a környezetben való viselkedésére vonatkozó adatok hiánya aggodalomra ad okot.A mellékletbe történő feltétel megtagadásáról szóló határozat tervezetét 2009. február 26-án terjesztették az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság elé, ahol:-  11 tagállam (100 szavazat) a tervezet mellett szavazott-  11 tagállam (139 szavazat) nem támogatta a tervezetet-  5 tagállam (106 szavazat) tartózkodott.Az állandó bizottság nem nyilvánított véleményt. Ezért a 91/414/EGK irányelv 19. cikke értelmében és az 1999/468/EK tanácsi határozat 5. cikkével összhangban a Bizottság köteles javaslatot benyújtani a Tanácsnak a meghozandó intézkedésekről, a Tanácsnak pedig három hónap áll rendelkezésére, hogy minősített többséggel döntést hozzon.A határozat tervezetére nem vonatkozik az Európai Parlament ellenőrzési joga (1999/468/EK tanácsi határozat 8. cikke).Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa metámnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról(EGT-vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 8. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdésére,mivel:(1) A 91/414/EGK irányelv 8. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a tagállamok az irányelvről szóló értesítést követő 12 éves időszakon belül engedélyezhetik olyan növényvédő szerek forgalomba hozatalát, amelyek az irányelv I. mellékletében nem szereplő hatóanyagokat tartalmaznak, és amelyek az irányelvről szóló értesítés időpontja után két évvel már forgalomban voltak, miközben e hatóanyagokat munkaprogram keretében fokozatosan vizsgálják.(2) A 451/2000/EK[2] és az 1490/2002/EK[3] bizottsági rendelet megállapítja a 91/414/EGK irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram harmadik szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat, és létrehozza azon hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétel céljából értékelni kell. E jegyzék tartalmazza a metámot is.(3) A metám esetében a bejelentő által javasolt felhasználási kört illetően megtörtént az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt hatásoknak a 451/2000/EK és az 1490/2002/EK rendelet rendelkezései szerinti értékelése. Az említett rendeletek kijelölik továbbá a referens tagállamokat, melyek az 1490/2002/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdésével összhangban a releváns értékelő jelentéseket és ajánlásokat benyújtják az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósághoz (EFSA). A metám esetében a referens tagállam Belgium volt, amely 2007. szeptember 10-én minden releváns információt benyújtott.(4) Értékelő munkacsoportja keretében az EFSA, valamint a tagállamok az értékelő jelentést szakmai vizsgálatnak vetették alá, majd 2008. november 26-án a metám hatóanyagú növényvédő szereknél felmerülő kockázatok értékelésének szakmai vizsgálatából levont EFSA-következtetés[4] formájában benyújtották a Bizottsághoz. A jelentést a Bizottság a tagállamokkal közösen az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság keretében megvizsgálta, majd a metámról szóló bizottsági vizsgálati jelentésként 2009. február 26-án véglegesítette.(5) A hatóanyag értékelése során számos aggály merült fel. A nem megfelelő maradékanyag-vizsgálatok és a toxikológiai szempontból releváns szennyeződésre [N,N’-dimetil-tiokarbamid (DMTK) vonatkozó információk hiányának következtében nem lehetett kimutatni, hogy a fogyasztók expozíciója elfogadható-e. Ezenkívül az anyag magas arányban történő akalkalmazásának következtében e DMTK-szennyeződés jelentős része kerül a környezetbe, és a környezetben való viselkedésére vonatkozó adatok hiánya aggodalomra ad okot. A határidőn belül rendelkezésre bocsátott információk alapján ezért nem lehetett azt a következtetést levonni, hogy a metám megfelel a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvétel kritériumainak.(6) A Bizottság felkérte a bejelentőt, nyújtsa be a szakmai vizsgálat eredményeire vonatkozó észrevételeit, és jelezze, hogy kívánja-e továbbra is támogatni a hatóanyag felvételét. A bejelentő benyújtotta észrevételeit, amelyeket körültekintően megvizsgáltak. A fenti aggályokat azonban a bejelentő által felhozott érvek ellenére sem sikerült eloszlatni, és a benyújtott és az EFSA szakértői ülésein elemzett információk alapján végzett értékelések sem támasztották alá azt, hogy a javasolt felhasználási körülmények között a metámot tartalmazó növényvédő szerek általában megfelelnének a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában előírt követelményeknek.(7) A metám ebből következően nem vehető fel a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.(8) Intézkedéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a metámot tartalmazó növényvédő szerek engedélyeit meghatározott időn belül visszavonják, hogy meghosszabbításukra ne kerüljön sor, és hogy az ilyen termékekre ne adjanak ki új engedélyeket.(9) A metámot tartalmazó növényvédő szerek meglévő készleteinek ártalmatlanítására, tárolására, forgalomba hozatalára és felhasználására a tagállamok által megszabható türelmi idő legfeljebb tizenkét hónap lehet, hogy a meglévő készleteket még egy vegetációs időszakban fel lehessen használni, ami biztosítja, hogy a metámot tartalmazó növényvédő szerek a mezőgazdasági termelők számára e határozat elfogadásától számított 18 hónapig elérhetők maradjanak.(10) Ez a határozat nem korlátozza azt a jogot, hogy a 91/414/EGK irányelv 6. cikke (2) bekezdésének rendelkezései szerint – amelyek részletes végrehajtási szabályait a 91/414/EGK tanácsi irányelv alkalmazására vonatkozó részletes szabályoknak az irányelv 8. cikke (2) bekezdésében említett munkaprogramban szereplő, de az irányelv I. mellékletébe fel nem vett hatóanyagok szokásos és gyorsított eljárással való értékelése tekintetében történő megállapításáról szóló, 2008. január 17-i 33/2008/EK bizottsági rendelet[5] állapítja meg – a metámnak a fenti irányelv I. mellékletébe történő felvételére kérelmet lehessen benyújtani.(11) Az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság nem nyilvánított véleményt az elnöke által kitűzött határidőn belül,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA metám hatóanyag nem vehető fel a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.2. cikkA tagállamok gondoskodnak arról, hogy:a) a metámot tartalmazó növényvédő szerek engedélyét [ E HATÁROZAT ELFOGADÁSÁTÓL SZÁMÍTOTT 6 HÓNAP ]-ig visszavonják;b) a metámot tartalmazó növényvédő szerekre e határozat kihirdetését követően ne adjanak ki engedélyeket, illetve a már meglévő engedélyeket ne újítsák meg.3. cikkA tagállamok által a 91/414/EGK irányelv 4. cikkének (6) bekezdése értelmében biztosított türelmi idő a lehető legrövidebb, és legkésőbb [ E HATÁROZAT ELFOGADÁSÁTÓL SZÁMÍTOTT 18 HÓNAP ]-án/-én lejár.4. cikkEnnek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, […]-án/-éna Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 230., 1991.8.19., 1. o.[2] HL L 55., 2000.2.29., 25. o.[3] HL L 224., 21.08.2002, 23. o.[4] Az EFSA 203. tudományos jelentése (2008), A metám hatóanyagú növényvédő szereknél felmerülő kockázatok felméréséről szóló szakértői értékelésből levont következtetések (2008. november 26-án véglegesítve).[5] HL L 15., 2009.1.18., 5. o.