				|

		52012PC0093

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA az üvegházhatású gázoknak a földhasználatból, a földhasználat-megváltoztatásból és az erdőgazdálkodási tevékenységekből eredő kibocsátására és abszorpciójára vonatkozó elszámolási szabályokról és cselekvési tervekről /* COM/2012/093 final - 2012/0042 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az éghajlatváltozás problémája azonnali
cselekvést kíván
Az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási
Keretegyezményével (UNFCCC) összefüggésben 2010 végén született meg az a
felismerés, hogy a globális hőmérséklet nem haladhatja meg
2 ˚C-nál nagyobb mértékben az ipari forradalom előtti
hőmérsékletet[1],
különben nem tudjuk korlátozni az emberi tevékenységből fakadó
kedvezőtlen hatásokat. Ehhez viszont nélkülözhetetlen, hogy a globális
kibocsátás csökkenésnek induljon. A hosszú távra kitűzött cél pedig csak
úgy teljesülhet, ha 2050-re sikerül az 1990-es szinthez képest legalább
50 %-kal csökkenteni az üvegházhatású gázok (ÜHG) globális kibocsátását[2].
A fejlett országok alkotta csoportnak 2050-ig
az 1990-es szinthez képest 80–95 %-kal kellene csökkentenie kibocsátását.
Az Unió vállalta, hogy középtávon – 2020-ig – az 1990-es szinthez képest
20 %-kal, illetve ha ahhoz adottak a feltételek, 30 %-kal csökkenti
üvegházhatásúgáz-kibocsátását[3].
A földhasználattal, földhasználat-megváltoztatással és erdőgazdálkodással
(land use, land use change and forestry, LULUCF) összefüggő
kibocsátás nem képezi e vállalás részét.
A 2003/87/EK irányelvnek az üvegházhatású
gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének [az EU
kibocsátáskereskedelmi rendszere, a továbbiakban: EU ETS] továbbfejlesztése és
kiterjesztése tekintetében történő módosításáról szóló, 2009. április 23-i
2009/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[4] és az üvegházhatású gázok
kibocsátásának a 2020-ig terjedő időszakra szóló közösségi
kötelezettségvállalásoknak megfelelő szintre történő csökkentésére
irányuló tagállami törekvésekről szóló, 2009. április 23-i 2009/406/EK
európai parlamenti és tanácsi határozat[5]
(a vállaláselosztási határozat) mindazonáltal felhívja arra a figyelmet, hogy
valamennyi gazdasági ágazatnak ki kell vennie a részét az Unión belüli
üvegházhatásúgáz-kibocsátás 2020-ra előirányozott csökkentéséhez szükséges
erőfeszítésekből. A 2009/406/EK határozat 9. cikke továbbá felkéri a
Bizottságot, hogy mérje fel a földhasználathoz, a földhasználat
megváltoztatásához és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó
tevékenységekből származó kibocsátás és abszorpció uniós csökkentési
kötelezettségvállalásokba történő bevonásának módjait, biztosítva a
földhasználat, a földhasználat-megváltoztatás és az erdőgazdálkodás
(LULUCF) hozzájárulásának állandóságát és környezeti integritását, valamint a
körültekintő ellenőrzést és nyilvántartást, és adott esetben tegyen
jogalkotási javaslatot.
A tagállamokkal és az érdekeltekkel folytatott
széles körű konzultáció és a területen végzett hatásvizsgálat
következtetései alapján a Bizottság határozatjavaslatot terjeszt elő azzal
a szándékkal, hogy első lépésként – e terület egyedi jellemzőinek
figyelembevételével – megteremtse a LULUCF megbízható, összehangolt és átfogó
elszámolási szabályainak jogi keretét. A LULUCF-ágazat számára
előirányzott jogi keret elkülönül a már meglévő
kötelezettségvállalásokat szabályozó többi keretrendszertől (az EU ETS és
a vállaláselosztási határozat), s így az ágazat most még formálisan nem járul
hozzá a 20 %-os ÜHG-kibocsátáscsökkentési célkitűzés teljesítéséhez
mindaddig, amíg életbe nem léptek a megbízható elszámolási szabályok, és meg
nem valósul a nyomon követés és a jelentéstétel. A Bizottság ez utóbbi cél
kapcsán szintén javaslatot tett az üvegházhatást okozó gázok Közösségen belüli
kibocsátásának nyomon követését szolgáló rendszerről és a Kiotói
Jegyzőkönyv végrehajtásáról szóló, 2004. február 11-i 280/2004/EK európai
parlamenti és tanácsi határozat[6]
hatályon kívül helyezésére, azt az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának
nyomon követésére és bejelentésére, valamint az éghajlatváltozással kapcsolatos
egyéb információknak a nemzeti és uniós szintű bejelentésére szolgáló
rendszerről szóló rendelettel[7]
kívánja felváltani.
A földhasználat és az erdőgazdálkodás
éghajlatváltozásban játszott szerepe
Az Unión belül az üvegházhatásúgáz-kibocsátás
javarészt energiatermelés és egyéb emberi eredetű tevékenységek eredménye.
A fák és más növények a szén-dioxidot ugyanakkor fotoszintézis útján kivonják a
légkörből (abszorpció), de rajtuk kívül a szenet megkötik és raktározzák a
belőlük készült termékek és a talaj is. A földek és erdők
megfelelő használatával, azaz megfelelő gazdálkodási és
mezőgazdasági gyakorlattal tehát korlátozható a szén-dioxid-kibocsátás és
fokozható a légkörből való kivonás. Az említett gyakorlat a
LULUCF-ágazatra vonatkoztatható, amely általában szénkészlet-változásként
felbecsült, elsősorban a szárazföldi ökoszisztémák szén-dioxid-kibocsátásával
és -abszorpciójával jellemezhető[8].
2009-ben a LULUCF-ágazat abszorpciójának köszönhetően az Unió más
ágazataiból származó összes ÜHG-kibocsátás mintegy 9 %-ának megfelelő
szén-dioxid-mennyiséget sikerült kivonni a légkörből.
A LULUCF szempontjából a mezőgazdaság, az
erdőgazdálkodás, valamint a kapcsolódó iparágak és az energiaipar bírnak a
legnagyobb jelentőséggel, ezek a gazdasági ágazatok többféleképpen hozzá
tudnak járulni a kibocsátás csökkentéséhez és a nyelők fejlesztéséhez. A
legelők termőfölddé alakításának és a szerves talajok
megműveléséből eredő kötöttszénkészlet-veszteségnek a
csökkentését szolgáló mezőgazdasági intézkedések között olyanok is
helyet kaphatnának, amelyek többek között különböző növényfajok
alkalmazásával (például a hüvelyesek arányának növelésével) és a vetésforgók
kiterjesztésével javítják a jelenlegi gyakorlatot. Ehhez a kötöttszén-készlet
növelését eredményező agrárerdészeti gyakorlat is hozzájárulhat,
amennyiben a faanyag, az energia vagy fatermékek forrásául használt fákat
tartalmazó területen állattartás és élelmiszernövény-termesztés is folyik. Ezen
túlmenően a szerves anyagok visszajuttatása vagy a termőföldön
hagyása javíthatja a legelők és szántók termőképességét, ugyanakkor
az elárasztással való helyreállítás, a szerves talajok pihentetése, illetve
ezen talajok, köztük a tőzeglápok le nem csapolása és a leromlott talajok
helyreállítása jelentős előnyökkel járhat a változás mérséklése és a
biodiverzitás terén. Mindezekre tekintettel elengedhetetlen, hogy a kibocsátáselszámolásban
megjelenjen a legelő- és szántógazdálkodás, mert csak e lépéssel nyerhet
elismerést teljes mértékben az a szerep, amelyet ezen tevékenységek az
éghajlat-változási kötelezettségvállalások teljesítésében játszanak.
Az erdőgazdálkodásban szintén
rendkívüli lehetőség rejlik az éghajlatváltozás hatásainak mérséklésére: ehhez mind-mind hozzájárulhat a nem erdőterületek erdősítése
(az erdőtelepítés)[9],
az erdőterületek más területtípussá alakításának (az erdőirtásnak) a
mellőzése, a meglévő erdők szénkészletének megőrzése
hosszabb rotációs ciklusok alkalmazásával, a tarvágás mellőzése (például
gyérítést vagy szelektív fakitermelést alkalmazó erdőgazdálkodással), a
területek háborítatlan erdőséggé való alakítása, és a bolygatást (például
tüzek, kártevők és viharok hatásait) korlátozó megelőző
intézkedések szélesebb körű alkalmazása. Ugyanilyen lényeges, hogy a
meglévő erdők termőképessége növelhető azáltal, hogy a
vágásfordulók gyakoriságát a termelési maximumhoz közelítjük, így fokozódhat a
kisebb hozamú erdők termelése, valamint a fatönkök és ágfák kitermelése,
feltéve, hogy ez nem változtat a biodiverzitáson, a talaj termékenységén és
szervesanyag-tartalmán. A fajösszetétel és a növedékarány módosítása szintén
hatásos lehet.
Az erdőgazdálkodáshoz és a
mezőgazdasághoz közvetlenül kapcsolódó lehetőségeken kívül a társágazatok
(papírrost- és papír-előállítás, fafeldolgozás) és a megújuló
energiaforrások ágazatai potenciálisan szintén mérsékelhetik az
éghajlatváltozás hatásait, ha a szántóföldeket és az erdőket fa- és
energiatermelés céljából hasznosítják. Nemcsak fák, más növények és a talaj
köti meg a szenet, azt a különböző termékek (például az építkezési
faanyag) ugyanígy évtizedekig raktározzák. Az ipart és a fogyasztókat célzó
szakpolitikák nagymértékben hozzájárulhatnak a faanyagok tartós használatához
és nagyarányú újrafeldolgozásához és/vagy a papírrost, a papír és a fatermékek
nagyobb volumenű előállításához, ezzel egyenértékű, de
kibocsátásintenzív anyagokat (például a betont, az acélt vagy a fosszilis
tüzelőanyagokból előállított műanyagot) váltva ki. A bioalapú
termékek előállításával foglalkozó iparágak szintén hasznosítani tudják a
szántóföldi növényeket anyaghelyettesítés (szigetelésben például üvegszál
helyett rostkender vagy fű használata, bútorgyártáshoz szalma használata,
gépjárműajtó-panelekhez len- vagy szizálrostok használata,
bioműanyagok) vagy energiatermelés (például fosszilis tüzelőanyagok
helyett biomassza használata) céljából. Tanulmányok igazolják, hogy a nem
faeredetű termékekkel felváltott fatermékekben a szén minden tonnája után
mintegy két tonnányi szénnek megfelelő átlagos ÜHG-kibocsátáscsökkentésre
lehet számítani[10].
Ha az erdőgazdálkodás, a szántóföldi
gazdálkodás és a legelőgazdálkodás kötelező jelleggel bekerülne az
elszámolásokba, az átláthatóbbá tenné a gazdálkodók, az erdészek és az
erdőgazdálkodási ágazatok lépéseit és alapot teremtene az éghajlatváltozás
hatásainak mérséklésére irányuló erőfeszítéseket fokozó szakpolitikai
ösztönzők kialakításához. Ha pedig ezek
az erőfeszítések számszerűsítve megjelennek, az így meghatározott
általános ÜHG-hatásuk jobban tükrözi majd a valós helyzetet, és növelni lehet a
kibocsátáscsökkentési célkitűzések teljesítéséhez szükséges lépések
költséghatékonyságát.
Tekintve, hogy a mezőgazdasági célú
földhasználat, az erdőgazdálkodás és annak társágazatai kibocsátási
potenciáljuk szempontjából jelentősen eltérnek az egyes tagállamokban,
egyetlen szakpolitikai megközelítés nem alkalmazható mindenre. Testre szabott
megközelítésre van szükség ahhoz, hogy a földhasználat és az
erdőgazdálkodási gyakorlat különböző formáit kezelni lehessen. Az
abszorpciós ráta és a szénkészlet megtartásának és növelésének alapvető
előfeltétele, hogy a tagállamokban a különböző ágazatokat (például
legelőgazdálkodás vagy bioenergia-termelés) szabályozó egyes
intézkedéstípusok a LULUCF-ágazatból eredő kibocsátás és abszorpció pontos
és összehangolt elszámolásán keresztül egyenlő versenyfeltételeket
biztosítsanak.
A jelenlegi szakpolitikai intézkedéseknél
többre van szükség
Noha a LULUCF-ágazat nem képezi részét a
2020-ig elérendő 20 %-os uniós kibocsátáscsökkentési célkitűzés
teljesítésének, részben beleszámít a 2002/358/EK tanácsi határozattal[11] a 2008–2012 közötti
időszakra elfogadott, az UNFCCC-hez csatolt Kiotói Jegyzőkönyvben
foglalt uniós kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalásokba. Az önkéntes és kötelező elemek
összességéből álló, meglévő nemzetközi elszámolási szabályoknak
azonban komoly hátrányaik vannak. A
legfőbb, hogy a LULUCF-ágazaton belüli tevékenységek legtöbbje esetében,
nevezetesen az (ágazat csaknem 70 %-át alkotó) erdőgazdálkodás,
illetve az (ágazat mintegy 17 %-át alkotó) szántóföldi és
legelőgazdálkodás terén önkéntes alapú az elszámolás. Ennek eredményeképpen a Kiotói Jegyzőkönyv
szerinti első kötelezettségvállalási időszakban az egyes tagállamok
elszámolási gyakorlata jelentősen eltér. További
hátrányt jelent az éghajlatváltozás hatásainak mérsékléséhez vezető
ösztönzők hiánya az erdőgazdálkodásban. Fejleszteni
kell az elszámolás rendszerét ahhoz, hogy a mezőgazdaságra, az
erdőgazdálkodásra, valamint a társágazatokra és az energiaipari ágazatokra
egyenlő versenyfeltételek vonatkozzanak a tagállamokon belül, amelyekkel
egyúttal az Unió belső piacán biztosítható a következetes fellépés.
A mezőgazdasági és
erdőgazdálkodásbeli kibocsátás és abszorpció mértékének megbízható és
összehangolt felbecsléséhez javítani kell a nyomonkövetési és jelentéstételi
képességet. Még vannak jelentős
hiányosságok és a bejelentett adatok pontossága és teljessége is hagy
kívánnivalót maga után, különösen ami a mezőgazdasági talajokkal
kapcsolatos adatokat illeti. A nyomon
követés és a jelentéstétel színvonalának javítása így nem csak az
elszámolást segíti majd, hanem a mezőgazdaság és az erdőgazdálkodás
terén elért eredmények jelzéséhez is megbízható, egyértelmű és látható
mutatókkal szolgál.
Fontos kívánalom emellett az általános
szakpolitikai célokkal való szinergiák előmozdítása. A bioenergia használata terén léteznek ugyan
ösztönzők[12],
ám a LULUCF-ágazaton belül ma még nem létezik egységes megközelítés az
éghajlatváltozás hatásainak a mezőgazdasági, erdőgazdálkodási és
társágazatbeli intézkedések révén elérhető mérséklésére vonatkozóan.
Az
éghajlatváltozás mérséklése kaphatna nagyobb súlyt is a közös agrárpolitikában
(KAP). Az éghajlatváltozás mérséklése és az
ahhoz való alkalmazkodás kérdését a 2013 utáni időszakra szóló uniós
vidékfejlesztési politikában a szénmegkötés hathatósabb ösztönzésével lehetne
kezelni a mezőgazdaságban és az erdőgazdálkodásban. Egyes ösztönzők egyben nemcsak a szénkészlet
védelmét és növelését szolgálnák, hanem a biodiverzitás és az alkalmazkodás
szempontjából is járulékos előnyökkel járnának például a vízmegtartó
képesség növelése és az erózió csökkentése révén. A
kapcsolódó szénforgalom kötelező elszámolása rávilágítana az említett
intézkedések kedvező szerepére, és kiteljesítené szerepvállalásukat az
éghajlatváltozás elleni küzdelemben. A
LULUCF-ágazathoz kapcsolódó elszámolás emellett a fenntartható bioenergia
előnyeit is egyértelművé tenné, mivel hívebben tükrözné a valós
kibocsátást, különösen a biomassza elégetéséből származó kibocsátást,
amely jelenleg nem képezi részét a számításoknak. Ez
pedig a megújuló energiaforrásokkal kapcsolatban kitűzött célok
összefüggésében fokozná a fenntarthatósági előírások ösztönző erejét.
A LULUCF nem hasonlítható más ágazatokhoz.
Ebben az ágazatban az üvegházhatású gázok abszorpciója és kibocsátása
viszonylag lassú, természetes folyamatok eredménye. Gyakran évtizedekre van
szükség ahhoz, hogy az intézkedések – például az erdőtelepítés – hatásai
megmutatkozzanak. Az erdőgazdálkodásban és a mezőgazdaságban ezért
hosszú távra kell tervezni a kibocsátások csökkentésére és az abszorpció
növelésére irányuló intézkedéseket. A kibocsátás és az abszorpció emellett
visszafordítható folyamatok: szélsőséges események (tűzvész, vihar,
aszály vagy kártevők pusztítása) vagy gazdálkodási döntések (például
faültetés vagy fakitermelés) hatást gyakorolhatnak az erdő- vagy
földtakaróra. Az erdőkben a kibocsátást és az abszorpciót erőteljes éves
ingadozás jellemzi, amelynek amplitúdója egyes tagállamokban a
kitermelésből és természetes bolygatásból eredően az éves
összkibocsátás 35 %-át is elérheti. A tagállamok számára ezért
nehézségekbe ütközhet az éves célszámok teljesítése.
Jóllehet a LULUCF-ágazat kibocsátásáról és
abszorpciójáról a tagállamok az UNFCCC értelmében jelentést tesznek és az
részben a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti elszámolásban is megjelenik, a
kibocsátás és az abszorpció nemzetközi elszámolási szabályainak súlyos
hiányosságaira való tekintettel az ágazat nem képezi részét az
éghajlatváltozásra és a megújuló energiaforrásokra vonatkozó csomagban
meghatározott uniós kötelezettségvállalásoknak. A kibocsátáscsökkentésre
vonatkozó uniós célkitűzések meghatározásának pillanatában még azzal a
reménnyel tekintettek a 2009. évi koppenhágai éghajlat-változási konferencia
elé, hogy ott olyan nemzetközi éghajlat-változási megállapodás születik, amely
a LULUCF átdolgozott elszámolási szabályait is tartalmazza, és amelyet azután
az Unió elfogadhat. Akkor ez a megállapodás nem jött létre.
2011 decemberében Durbanban, az UNFCCC Felek
Konferenciájának 17. találkozóján, amely egyben a Kiotói Jegyzőkönyv
feleinek találkozójaként is szolgált, történt azonban némi előrelépés. A
CMP.7. határozat a LULUCF-ágazat vonatkozásában megállapítja a Kiotói
Jegyzőkönyv szerinti második kötelezettségvállalási időszaktól
érvényes elszámolási szabályokat, meghatározásokat és módozatokat. Ennek
megfelelően kötelezővé válik az erdőgazdálkodási
tevékenységekkel, s ezen belül a fakitermelésből származó termékekkel kapcsolatos
elszámolás, és rögzítésre került a természetes bolygatásnak, a vizes
élőhelyek lecsapolásának és elárasztással való helyreállításának a
fogalma. Fontos tehát, hogy az uniós szintű kötelezettségvállalások a
nemzetközi folyamatokkal párhuzamosan haladjanak. A LULUCF-ágazathoz kapcsolódó
tevékenységekből eredő kibocsátás és abszorpció elszámolására
vonatkozó uniós jogalkotási javaslatnak ezért a megfelelő koherencia
érdekében összhangban kell lennie a nemzetközi szinten hozott határozatokkal;
ugyanakkor lehetőséget kell biztosítania az Unió számára ahhoz, hogy a
Kiotói Jegyzőkönyv szerinti második kötelezettségvállalási időszakra
érvényes nemzetközi megállapodás lehetőségét szem előtt tartva jó
példával járhasson elöl.
E javaslat tehát arra irányul, hogy a
LULUCF-ágazat specifikus jellemzőinek megfelelő, külön jogi keret és
szilárd alapokon álló, összehangolt elszámolási rendszer megteremtése révén
fokozatosan integrálja az ágazatot az uniós éghajlat-politikába. Ezzel pedig
minden gazdasági ágazat tekintetében teljes lenne az emberi
tevékenységekből fakadó ÜHG-kibocsátás elszámolása az Unión belül. Egyebek
mellett fokozódna a mezőgazdaság, az erdőgazdálkodás és a
társágazatok jelenlegi és jövőbeni mérséklési erőfeszítéseinek
ismertsége, és meglenne az alapja a célravezető szakpolitikai
ösztönzők kialakításának (például a KAP-on belül és az
erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervét[13] szem előtt tartva). Ha az
Unión belül egységes elszámolási szabályok kerülnek meghatározásra, azzal a
tagállamok számára kiegyenlítődnek a feltételek. Le lenne fedve a nemzeti
határokon belül előállított biomassza felhasználásából fakadó
kötöttszénkészlet-változás, és ezzel a gazdaság szintjén kiteljesedne a
bioenergia elszámolása, ami pedig erősítené az uniós éghajlat-politika
környezetvédelmi integritását. Végezetül pedig fontos és szükségszerű
elmozdulás lenne a nagyobb ívű éghajlat-politikai célok költséghatékony
teljesítése irányába. Ehhez nélkülözhetetlen, hogy megbízható és összehangolt
elszámolási szabályok szülessenek az ágazat számára, és biztosított legyen
annak teljes körű szerepvállalása az éghajlatváltozás megfékezésében.
2.           KONZULTÁCIÓ AZ
ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT
Konzultáció az érdekeltekkel
2010 elején a LULUCF-ágazattal foglalkozó
éghajlat-politikai szakértői csoport jött létre az európai
éghajlat-változási program égisze alatt. A csoportban az érdekeltek széles köre
képviseltette magát: környezetvédelmi nem kormányzati szervezetek, szakmai
szövetségek, közigazgatási szervek szakértői és kutatók. A csoport azt
tűzte ki célul, hogy meghatározza és adatokkal alátámasztja a
LULUCF-ágazatnak az Unió éghajlatváltozás-mérséklési erőfeszítései
érdekében tett szerepvállalásával kapcsolatos kulcsfontosságú kérdéseket. Tevékenységük
hozzájárult ahhoz, hogy a Bizottság meg tudja határozni és irányítani tudja
saját munkáját. A csoport főbb következtetéseit tartalmazó
összefoglaló jelentés a Bizottság vonatkozó weboldalain[14] megtekinthető.
2010-ben nyilvános internetes konzultációra[15] került sor, melynek során az
érdekeltek kifejthették nézeteiket a LULUCF-ágazatnak az Unió
éghajlatváltozás-mérséklési erőfeszítései érdekében tett
szerepvállalásával kapcsolatos lehetőségekről és kihívásokról.
Összesen 153 észrevétel érkezett, amelyekben magánvállalkozások, üzleti és
ágazati szervezetek, magánszemélyek és föld-magántulajdonosok, nem kormányzati
szervezetek, felsőoktatási intézmények és kutatóintézetek, valamint
közigazgatási hatóságok véleménye jutott érvényre. A felmerült kérdéseket ezt
követően a tagállamokkal is külön egyeztették, ennek során 14-en
nyilvánítottak véleményt. A nyilvános internetes konzultációból származó adatok
alapján az alábbi következtetések vonhatóak le:
·
a hozzászólók többsége szerint a földhasználattal
összefüggő tevékenységek akár rövid távon (2020-ig) és hosszú távon
(2020–2050 között) is hozzájárulhatnak az éghajlatváltozás hatásainak
mérsékléséhez;
·
legtöbbjük úgy véli, hogy a LULUCF-ágazatnak
szerepet kellene vállalnia az Unió 2020-ra kitűzött ÜHG-csökkentési
céljainak teljesítésében, ám az ágazat ez irányú beszámítására leginkább csak
akkor lennének készen, ha az Unió ambiciózusabb kötelezettségvállalásokat
tenne;
·
a véleménynyilvánítók amellett tették le voksukat,
hogy a LULUCF-ágazat ne az EU ETS és a vállaláselosztási határozat meglévő
rendszerének részévé váljon, hanem külön elszámolási keretet kapjon;
·
a hozzászólók többsége abban is egyetértett, hogy
az Unión belül a jelentéstétel és a nyomon követés terén nagyobb fokú
harmonizációra és egységesítésre lenne szükség;
·
a döntő többség úgy ítélte, hogy a jelenlegi
uniós és nemzeti politikák nem gondoskodnak elegendő mértékben arról, hogy
a földhasználattal összefüggő tevékenységek hozzájárulhassanak az
éghajlatváltozás hatásainak mérsékléséhez.
A nyilvános internetes konzultáció és a
tagállamokkal folytatott egyeztetés eredménye teljes terjedelemben
megtekinthető a Bizottság vonatkozó weboldalain[16].
A Bizottság végezetül 2011. január 28-án
Brüsszelben tárgyalóasztalhoz ült az érdekeltekkel. A találkozón a tagállamok,
szakmai szövetségek, környezetvédelmi nem kormányzati szervezetek és
kutatóintézetek képviseletében közel 75-en vettek részt a vitában. A
jegyzőkönyv szintén megtalálható a Bizottság vonatkozó weboldalain[17].
Hatásvizsgálat
A hatásvizsgálat három fő kérdést járt
körbe, amelyet meg kell vizsgálni, ha a LULUCF-ágazat uniós
ÜHG-kibocsátáscsökkentési szerepvállalásának mikéntjéről van szó:
·
Hogyan lehet megbízható szabályokat felállítani a
kibocsátás és az abszorpció elszámolására?
·
Milyen eszközökkel lehet elérni, hogy a nyomon
követés és a jelentéstétel megbízható legyen?
·
Hogyan lehet megfelelő szakpolitikai
kontextust teremteni ahhoz, hogy az ágazat hozzájárulásai részét képezzék az
éghajlatváltozással kapcsolatos uniós kötelezettségvállalásoknak?
A jelenleg a vállaláselosztási határozattal és
az EU ETS keretében szabályozott uniós kötelezettségvállalásoknak a
LULUCF-ágazatra való kiterjesztése tekintetében a hatásvizsgálat három
lehetőséget vizsgált: a LULUCF vállalásai a vállaláselosztási határozat
részeként kerüljenek-e meghatározásra, azokra külön keretrendszer
vonatkozzon-e, illetve a vállalások integrálása teljes egészében későbbre
legyen-e halasztva. A lehetőségek mindegyikének vizsgálata kitért az
elszámolást és a nyomon követést érintő kérdésekre. A különböző
lehetőségek potenciális társadalmi, gazdasági és környezeti hatásait a
hatásvizsgálat részletesen elemezte.
Megállapítást
nyert, hogy indokolt a LULUCF-ágazattal számolni az uniós
ÜHG-kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalások kapcsán, mégpedig a politikai
koherencia, a környezeti integritás és a gazdasági hatékonyság növelése
érdekében. Ám ennek előfeltétele, hogy
megfelelő szakpolitikai kontextus jöjjön létre a LULUCF számára. Az erdők kibocsátásának és abszorpciójának
rendkívüli változékonysága miatt az egyéb ágazatokra alkalmazott éves
kibocsátáscsökkentési célok itt nem használhatók. A
LULUCF a tekintetben is eltér a legtöbb egyéb ágazattól, hogy esetében a
mérséklő intézkedések hatása csak jelentős időtávlatban
érezhető. Erre való tekintettel a
hatásvizsgálat megállapította, hogy a LULUCF számára külön jogi keret felállítása
lenne üdvös. Ami az elszámolást illeti, a
célravezetőnek tekintett megoldások között szerepel úgy az
erdőgazdálkodási, mint a mezőgazdasági tevékenységekből
eredő kibocsátás és abszorpció elszámolásának kötelező előírása,
valamint a mérséklési intézkedések ágazattól (erdőgazdálkodás,
mezőgazdaság, társágazatok vagy energiaipar) független, azonos súlyozása. Ezzel növelhető a költséghatékonyság és
egyenlő versenyfeltételek teremthetőek nemcsak a tagállamok, hanem az
uniós belső piac különböző ágazatai számára is. Egyben keretet ad a gazdálkodók, az erdészek és
társágazatok részéről végrehajtandó mérséklési intézkedések ösztönzéséhez,
nagyobb nyilvánosságot biztosítva és pontosan rögzítve azokat. A kibocsátás és az abszorpció széles körű
nyilvántartása ugyanakkor azt a célt is szolgálja, hogy a folyamatok esetleges
visszafordulása is nyomon követhető legyen az elszámolási rendszerben. A mérséklési intézkedések mindenesetre nem
várathatnak magukra. A nemzeti cselekvési
terveket célszerű lenne úgy elkészíteni, hogy azok már a LULUCF-ágazat
vonatkozásában is stratégiával és előrejelzésekkel szolgáljanak. Ez egy
lépéssel közelebb vinne az ágazatnak a jelenlegi politikákba való teljes
körű integrálásához. A hatásvizsgálat
ezen túlmenően jelezte, hogy a mezőgazdaságon és az erdőgazdálkodáson
belüli előrelépést jelző mutatók és az elszámolási keretrendszer
megerősítése érdekében javítani kell a nyomon követést és a
jelentéstételt. A Bizottság ezt külön
keretrendszeren keresztül, mégpedig a nyomon követést szolgáló rendszerről
szóló határozat felülvizsgálata révén kívánja elérni.
Az összehasonlíthatóság és a költséghatékonyság érdekében jobban igénybe
lehetne venni az Unió egészében használt monitoringeszközöket, például a LUCAS
vagy a CORINE programot.
Az eredmények teljes körű ismertetését a
javaslathoz mellékelt hatásvizsgálat tartalmazza.
A javaslat összefoglalása
E határozat
elsődleges célja az, hogy megbízható és átfogó elszámolási szabályokat
állítson fel a LULUCF-ágazatra vonatkozóan és teret adjon a szakpolitika olyan
irányú jövőbeni alakulásának, hogy – amennyiben ahhoz adottak a feltételek
– a LULUCF-ágazat szerepet tudjon vállalni az Unió ÜHG-kibocsátáscsökkentési
kötelezettségeinek teljesítésében. A határozat megállapítja az ehhez szükséges
keretet:
·
kötelezővé teszi a tagállamok számára a
LULUCF-ágazaton belüli mezőgazdasági és erdőgazdálkodási
tevékenységek kapcsán az üvegházhatást okozó gázok forrásokból való
kibocsátásának és nyelők általi kivonásának elszámolását, továbbá
meghatározza a rekultivációnak, valamint a vizes élőhelyek lecsapolásának
és elárasztással való helyreállításának önkéntes alapú elszámolását;
·
megállapítja az alkalmazandó általános elszámolási
szabályokat;
·
meghatározza az erdőtelepítés, az
újraerdősítés, az erdőirtás, az erdőgazdálkodás, a fakitermelésből
származó termékek körének változása, a szántóföldi gazdálkodás, a
legelőgazdálkodás, a rekultiváció, valamint a vizes élőhelyek
lecsapolása és elárasztással való helyreállítása esetében az elszámolásra
alkalmazandó konkrét szabályokat;
·
meghatározza a természetes bolygatás esetén
alkalmazandó elszámolás szabályait;
·
meghatározza a LULUCF-tevékenységek kapcsán a
forrásokból való kibocsátás korlátozását vagy csökkentését, illetve a
nyelők általi kivonás fenntartását vagy növelését szolgáló tagállami LULUCF
cselekvési tervek elfogadásának, valamint e tervek bizottsági értékelésének
kereteit;
·
megállapítja azt a hatáskört, amely alapján a
Bizottság kiigazíthatja a 2. cikkben foglalt fogalommeghatározásokat az UNFCCC
vagy a Kiotói Jegyzőkönyv testületei által elfogadott, illetve az Unió
által megkötött, az éghajlatváltozás szempontjából releváns egyéb
multilaterális megállapodásokból fakadó módosítások fényében, módosíthatja az
I. mellékletet további elszámolási időszakok megadása és az egyes
időszakok, valamint az egyéb ágazatokban az uniós
ÜHG-kibocsátáscsökkentésre alkalmazandó, vonatkozó időszakok összhangjának
biztosítása érdekében, időszerűsítheti a II. melléklet
referenciaszintjeit a tagállamok által a 6. cikknek megfelelően javasolt
referenciaszinteknek megfelelően, feltéve hogy a korrekciókra e
határozattal összhangban kerül sor, felülvizsgálhatja a III. mellékletben
meghatározott információkat a tudományos fejlődés fényében, valamint
szintén a tudomány fejlődéséhez igazodva felülvizsgálhatja a 9. cikk (2)
bekezdésében a természetes bolygatás kapcsán meghatározott elszámolási
szabályok feltételeit, illetve módosításokat eszközölhet az UNFCCC vagy a
Kiotói Jegyzőkönyv testületei által elfogadott szabályok érvényre
juttatása céljából.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Jogalap
A jogalkotási javaslat jogalapja az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 192. cikkének (1) bekezdése. A
javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 191.
cikkének (1) bekezdése keretében jogos célkitűzést – az éghajlatváltozás
elleni küzdelmet – tart szem előtt. A jogalkotási javaslat célja annak
biztosítása, hogy a tagállamok pontosan és következetesen számolják el a
LULUCF-ágazat kapcsán a forrásokból való kibocsátást és a nyelők általi
kivonást, így tehát egyfelől a szakpolitika alakításához és a
döntéshozatalhoz szükséges információk rendelkezésre állását hivatott javítani
az Unió éghajlat-változási kötelezettségvállalásainak kontextusában,
másfelől pedig az éghajlatváltozás hatásainak mérséklésére nyújt
ösztönzőket. E célkitűzést nem lehet a jogalkotási javaslatnál
kevésbé korlátozó eszközökkel megvalósítani.
A szubszidiaritás elve
Ahhoz, hogy az európai uniós fellépés indokolt
legyen, tiszteletben kell tartani a szubszidiaritás elvét.
a)           A probléma transznacionális jellege
(a szükségesség vizsgálata)
Az éghajlatváltozás határokon átnyúló
probléma, amely a tagállamok közös fellépését igényli. Kizárólag nemzeti
intézkedésekkel nem lehet elérni az uniós szinten vállalt közös
ÜHG-kibocsátáscsökkentési célszámokat; nem lehet teljesíteni sem a célokat, sem
a nemzetközi megállapodásokban foglalt kötelezettségeket. Mindezen okokból az
Uniónak jogi keret megteremtésével kell gondoskodnia a LULUCF-ágazat
elszámolásának lehetőség szerinti összehangolt szabályozásáról, hogy az
ágazat nagyobb részt tudjon vállalni az éghajlatváltozással kapcsolatos uniós
kötelezettségekből.
b)           Hatékonysági vizsgálat (hozzáadott
érték)
Az uniós szintű fellépés hatékonyságánál
fogva egyértelműen előnyösebb, mint a tagállami szintű fellépés.
Mivel az éghajlatváltozással kapcsolatos átfogó kötelezettségek teljesítésére
uniós szinten történt vállalás, a szükséges elszámolási szabályokat is uniós
szinten célszerű kidolgozni. A feltárt problémák rendezése továbbá, ezen
belül annak szükségessége, hogy a különböző LULUCF-ágazatbeli
tevékenységek elszámolási módszertana legyen pontos és következetes, egységes
szabályozást kíván az összes tagállamban. Ez pedig csak uniós szinten
biztosítható.
Az összehangolt és szilárd alapokon nyugvó
elszámolási szabályok és LULUCF cselekvési tervek alkalmazása, valamint a
tagállami teljesítmény részletes vizsgálatának és értékelésének lehetősége
révén ez a jogi keret gondoskodni fog a hatékonyságról. Az uniós fellépés
biztosítja az uniós éghajlat-változási politika koherenciáját, tovább javítja
az uniós éghajlat-változási kötelezettségvállalások környezeti integritását és
fokozza az Unió éghajlat-változási politikájának gazdasági hatékonyságát.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének a
következők miatt:
Nem lépi túl azt a mértéket, ami az
éghajlatváltozással összefüggő adatok minőségének javításához,
illetve a nemzetközi és uniós követelmények és kötelezettségvállalások
teljesítésének biztosításához szükséges.
A javaslat arányban áll az éghajlatváltozásra
és a megújuló energiaforrásokra vonatkozó csomag, a Kiotói Jegyzőkönyv, a
Koppenhágai Megegyezés és az 1/CP.16, 1/CMP.6 és 2/CMP.6 határozat („a Cancúni
Megállapodás”) elfogadásával vállalt uniós célszámok teljesítésének általános
uniós célkitűzésével.
A javaslat olyan elszámolási szabályok
végrehajtásáról rendelkezik, amelyek a nemzetközi szinten egyeztetett és
alkalmazott szabályokhoz, különösen a CMP.7 határozatban foglaltakhoz
hasonlóak, de azoknál szilárdabbak és átfogóbbak.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
A határozatot kísérő pénzügyi kimutatás
szerint a határozatot a meglévő költségvetés alapján hajtják végre, és nem
lesz hatással a többéves pénzügyi keretre.
5.           OPCIONÁLIS ELEMEK
A javaslatban olyan rendelkezés is helyet
kapott, amelynek értelmében a Bizottság legkésőbb az első elszámolási
időszak végétől számított egy éven belül köteles felülvizsgálni az
ebben a határozatban foglalt elszámolási szabályokat.
2012/0042 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
HATÁROZATA
az üvegházhatású gázoknak a földhasználatból,
a földhasználat-megváltoztatásból és az erdőgazdálkodási
tevékenységekből eredő kibocsátására és abszorpciójára vonatkozó
elszámolási szabályokról és cselekvési tervekről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke (1)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[18];
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[19],
rendes jogalkotási eljárásnak keretében,
mivel:
(1)
Az Unión belül a földhasználat, a
földhasználat-megváltoztatás és az erdőgazdálkodás (a továbbiakban:
LULUCF) ágazata nettó nyelőként működik, amely az uniós
összkibocsátás számottevő hányadával egyenlő mennyiségű
üvegházhatású gázt von ki a légkörből. A növényzetben és a talajban
megkötött szén mennyiségében bekövetkező változások hatással vannak az
üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű kibocsátására és abszorpciójára.
Az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2020-ig terjedő időszakra
szóló közösségi kötelezettségvállalásoknak megfelelő szintre történő
csökkentésére irányuló tagállami törekvésekről szóló, 2009. április 23-i
2009/406/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[20], valamint az üvegházhatást
okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének
létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003.
október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[21] értelmében a LULUCF-ágazatból
eredő ÜHG-kibocsátás és -abszorpció nem képezi részét a 2020-ig
elérendő 20 %-os uniós kibocsátáscsökkentési célkitűzésnek, bár
részben beleszámít a 2002/358/EK tanácsi határozattal[22] elfogadott, az Egyesült
Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezményéhez (a továbbiakban: UNFCCC) csatolt
Kiotói Jegyzőkönyv 3. cikkének (3) bekezdésében foglalt
számszerűsített uniós kibocsátáskorlátozási és -csökkentési
kötelezettségvállalásokba.
(2)
A 2009/406/EK határozat 9. cikke előírja a
Bizottság számára, hogy mérje fel a földhasználathoz, a földhasználat
megváltoztatásához és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó
tevékenységekből származó kibocsátás és abszorpció uniós csökkentési
kötelezettségvállalásokba történő bevonásának módjait, biztosítva az ágazat
hozzájárulásának állandóságát és környezeti integritását, valamint a vonatkozó
kibocsátás és abszorpció körültekintő nyomon követését és nyilvántartását.
Ez a határozat tehát első lépésként meghatározza az üvegházhatású gázoknak
a LULUCF-ágazatból eredő kibocsátására és abszorpciójára alkalmazandó
elszámolási szabályokat. Annak érdekében, hogy időközben biztosított
legyen a szénkészlet megőrzése és növelése, célszerű előírni a
tagállamok számára, hogy fogadjanak el a kibocsátás korlátozására vagy csökkentésére,
illetve az abszorpció fenntartására vagy növelésére irányuló intézkedéseket
tartalmazó cselekvési terveket a LULUCF vonatkozásában.
(3)
2011 decemberében az UNFCCC Felek Konferenciájának
17. találkozója, amely egyben a Kiotói Jegyzőkönyv feleinek találkozójaként
is szolgált, Durbanban elfogadta a -/CMP.7 határozatot. A határozat a
LULUCF-ágazat vonatkozásában megállapítja a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti
második kötelezettségvállalási időszaktól érvényes elszámolási
szabályokat. A belső uniós szabályok és az UNFCCC-n belül egyeztetett
módszertan megfelelő szintű koherenciája az említett határozat és e
határozat összhangját igényli. Ennek a határozatnak emellett tükröznie kell az
uniós LULUCF-ágazat sajátosságait.
(4)
A LULUCF vonatkozású elszámolási szabályokban
indokolt érvényre juttatni a mezőgazdasági és az erdőgazdálkodási
ágazat erőfeszítéseit, hogy növelni tudják a föld mint erőforrás
felhasználásának megváltoztatása révén elérhető kibocsátáscsökkentés
arányát. Indokolt, hogy e határozat az elszámolási szabályok kötelező
alkalmazásáról rendelkezzen az erdőtelepítési, újraerdősítési,
erdőirtási és erdőgazdálkodási tevékenységek, valamint a
legelőgazdálkodással és szántóföldi gazdálkodással összefüggő
mezőgazdasági tevékenységek tekintetében. Célszerű emellett a
rekultiváció, valamint a vizes élőhelyek lecsapolása és elárasztással való
helyreállítása vonatkozásában az elszámolási szabályok önkéntes alapú
alkalmazásáról is rendelkeznie.
(5)
Az uniós LULUCF-ágazatra alkalmazandó elszámolási
szabályok környezeti integritása megkívánja, hogy a szóban forgó szabályok a
Kiotói Jegyzőkönyv részes feleinek találkozójaként szolgáló Felek
Konferenciája -/CMP.7 és 16/CMP.1 határozatában rögzített elszámolási elveken
alapuljanak.
(6)
Az elszámolási szabályoknak hűen tükrözniük kell
a kibocsátás és az abszorpció emberi tevékenység hatására fellépő
változásait. Tekintettel e kívánalomra indokolt, hogy a határozat
LULUCF-tevékenységek szerinti módszertanok alkalmazásáról rendelkezzen. Az
erdőtelepítéssel, az újraerdősítéssel és az erdőirtással
összefüggő kibocsátás és abszorpció emberi beavatkozás közvetlen
eredménye, ezért azzal teljes egészében el kell számolni. Figyelembe véve
azonban, hogy nem minden erdőgazdálkodásból eredő kibocsátás és
abszorpció emberi eredetű, a vonatkozó elszámolási szabályokban indokolt
olyan referenciaszintek használatáról is rendelkezni, amelyekkel kizárhatóak a
természeti és az országspecifikus tényezők hatásai. A referenciaszint egy
adott elszámolási időszak éveinek vonatkozásában egy tagállam területén az
erdőgazdálkodásból eredő éves nettó kibocsátás és abszorpció becsült
értéke, amelyet a -/CMP.7 határozattal összhangban átlátható módon szükséges
megállapítani. A referenciaszinteket a módszertan fejlődése és a
tagállamokban rendelkezésre álló adatok minőségének javulása függvényében
célszerű aktualizálni. Az elszámolási szabályok megállapításakor
felső határhoz szükséges kötni az erdőgazdálkodással összefüggésben a
nyilvántartásokba feljegyezhető nettó ÜHG-kibocsátás és -abszorpció
értékét, figyelembe véve a referenciaszintek alapjául szolgáló
előrejelzések bizonytalanságát.
(7)
Az elszámolási szabályokat úgy szükséges
meghatározni, hogy azok alapján a tagállamok pontosan rögzíteni tudják
nyilvántartásukban a fakitermelésből származó termékekből eredő
kibocsátás idejét, valamint hogy ösztönzést adjanak a fakitermelésből
származó tartós termékek használatára. A fakitermelésből származó
termékekből eredő kibocsátás meghatározásakor alkalmazandó
elsőrendű bomlási függvénynek ezért meg kell felelnie az Éghajlat-változási
Kormányközi Testület (IPCC) által az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzéke
tekintetében 2006-ban kiadott iránymutatások 12.1 pontjában foglalt
egyenletnek, a felezési idők alapértékeinek pedig az IPPC által a
földhasználat, a földhasználat megváltoztatása és az erdőgazdálkodás
tárgyában 2003-ban kiadott, az irányadó gyakorlati megoldásokat ismertető
útmutató 3a. táblázata 1.3. pontjának.
(8)
Mivel a mezőgazdasági tevékenységekből
eredő ÜHG-kibocsátás és abszorpció éves alakulását tekintve kisebb
mértékben ingadozik, mint az erdőgazdálkodással összefüggő
ÜHG-kibocsátás és -abszorpció, helyénvaló, hogy a tagállamok a bázisévhez
viszonyítva számoljanak el a szántóföldi gazdálkodásból és
legelőgazdálkodásból eredő ÜHG-kibocsátással és -abszorpcióval (ahol a
bázisévi kibocsátás a Kiotói Jegyzőkönyv részes feleinek találkozójaként
szolgáló Felek Konferenciája 13/CMP.1 határozatának megfelelően az UNFCCC
számára benyújtott, a bázisévi kibocsátásról szóló első felülvizsgált
tagállami jelentésben szereplő érték).
(9)
A természetes bolygatás, például a futótüzek, a
rovarok, a parazitafertőzések, a szélsőséges időjárási
viszontagságok és a lemezmozgások a LULUCF-ágazatban ideiglenes jellegű
ÜHG-kibocsátást vagy abszorpciót, illetve a korábbi abszorpciós folyamatok
visszafordítását eredményezhetik. Mivel a visszarendeződést gazdálkodási
döntések (például faültetés vagy fakitermelés) is okozhatják, e határozatnak
gondoskodnia kell arról, hogy a kibocsátás és az abszorpció mindig a valós
helyzetnek megfelelően jelenjen meg a LULUCF-nyilvántartásokban. Indokolt
továbbá, hogy a határozat korlátozott lehetőséget biztosítson a tagállamok
számára ahhoz, hogy LULUCF-nyilvántartásukból kizárhassák azokat a zavarokat,
amelyekre nem lehetnek befolyással. Az elszámolásból való kizárás
lehetőségével azonban oly módon kell élniük a tagállamoknak, hogy az ne
vezessen az elszámolt mennyiségek indokolatlan mértékű csökkentéséhez.
(10)
Az üvegházhatásúgáz-kibocsátásra és az
éghajlatváltozással kapcsolatos egyéb információkra (köztük a LULUCF-ágazatra)
vonatkozó jelentéstétel a(z) …/…/EU rendelet hatálya alá tartozik [A Bizottság
javaslata: Az Európai Parlament és a Tanács rendelete az üvegházhatást okozó
gázok kibocsátásának nyomon követésére és bejelentésére, valamint az
éghajlatváltozással kapcsolatos egyéb információknak a nemzeti és uniós
szintű bejelentésére szolgáló rendszerről (COM(2011) 789
végleges – 2011/0372 (COD)], s ezért e határozat hatályán kívül esik.
(11)
Ha a LULUCF-ágazat nyilvántartását éves
rendszerességgel kellene vezetni, az adatok pontatlanok és megbízhatatlanok
lennének, mivel a kibocsátás és az abszorpció év közben ingadozik, a már
bejelentett adatokat gyakorta újra kell számítani, és az a hatás, amelyet a
mezőgazdasági és az erdőgazdálkodási módszerek megváltozása gyakorol
a növényzetben és a talajban megkötött szén mennyiségére, csak hosszú idő
elteltével érezhető. E határozatnak ennélfogva hosszabb, kellő
tartamú elszámolási időszakokról indokolt rendelkeznie.
(12)
A tagállamoknak a kibocsátás korlátozására vagy
csökkentésére, illetve az abszorpció fenntartására vagy növelésére irányuló
intézkedéseket tartalmazó cselekvési terveket szükséges elfogadniuk a LULUCF
vonatkozásában. A LULUCF vonatkozású cselekvési tervek mindegyikében
szerepelnie kell az ebben a határozatban megállapított bizonyos információknak.
A bevált módszerek alkalmazásának elősegítése érdekében e határozat
mellékleteként célszerű indikatív jelleggel további intézkedéseket
felsorolni, amelyek szintén szerepelhetnek a tagállami cselekvési tervekben.
Indokolt előírni a Bizottság számára, hogy rendszeres időközönként
ellenőrizze a tagállamok LULUCF vonatkozású cselekvési terveinek
végrehajtását és tartalmát, valamint adott esetben adjon ki ajánlásokat a
tagállami intézkedések hatékonyságának fokozása érdekében.
(13)
A Bizottságot indokolt felhatalmazni arra, hogy az
Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének
megfelelően jogi aktusokat fogadjon el, melyekben kiigazítja a 2. cikkben
foglalt fogalommeghatározásokat az UNFCCC vagy a Kiotói Jegyzőkönyv
testületei által elfogadott, illetve az Unió által megkötött, az
éghajlatváltozás szempontjából releváns egyéb multilaterális megállapodásokból
fakadó módosítások fényében, módosítja az I. mellékletet további elszámolási
időszakok megadása és az egyes időszakok, valamint az egyéb
ágazatokban az uniós ÜHG-kibocsátáscsökkentésre alkalmazandó, vonatkozó
időszakok összhangjának biztosítása érdekében, időszerűsíti a
II. melléklet referenciaszintjeit a tagállamok által a 6. cikk értelmében
javasolt referenciaszinteknek megfelelően, feltéve hogy a korrekciókra e
határozattal összhangban kerül sor, felülvizsgálja a III. mellékletben
meghatározott információkat a tudományos fejlődés fényében, valamint
szintén a tudomány fejlődéséhez igazodva felülvizsgálja a 9. cikk (2)
bekezdésében a természetes bolygatás kapcsán meghatározott elszámolási
szabályok feltételeit, illetve módosításokat eszközöl az UNFCCC vagy a Kiotói
Jegyzőkönyv testületei által elfogadott szabályok érvényre juttatása
céljából. Különösen fontos, hogy a Bizottság megfelelő konzultációkat
folytasson az előkészítő munka során, többek között szakértői
szinten is. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell a vonatkozó dokumentumoknak
az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű,
időszerű és megfelelő átadását.
(14)
Mivel a javasolt fellépés céljait –
természetükből adódóan – tagállami szinten nem lehet kielégítően
megvalósítani, és ezért azok léptéküket és hatásaikat tekintve az Unió szintjén
jobban megvalósíthatóak, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5.
cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket
fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányossági elvnek megfelelően ez
a határozat nem lépi túl a szóban forgó célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Tárgy
és hatály
Ez a határozat megállapítja a
földhasználatból, a földhasználat-megváltoztatásból és az erdőgazdálkodási
tevékenységekből eredő kibocsátás és abszorpció elszámolási szabályait.
Előírja továbbá a tagállamok számára, hogy a kibocsátás korlátozása vagy
csökkentése, illetve az abszorpció fenntartása vagy növelése érdekében
fogadjanak el cselekvési terveket a LULUCF vonatkozásában, amelyeket azután a
Bizottság értékel.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1)
E határozat alkalmazásában:
a)      „kibocsátás”: az üvegházhatást okozó
gázok forrásokból való, emberi eredetű kibocsátása;
b)      „abszorpció”: az emberi eredetű
üvegházhatású gázok nyelők általi eltávolítása/kivonása;
c)      „erdőtelepítés”: legalább 50 éve
erdőnek nem minősülő földterület 1990. január 1-jét követő
erdővé alakítása közvetlen emberi beavatkozás révén ültetéssel,
magvetéssel és/vagy természetes magforrások emberi segítséggel végzett
terjesztésével;
d)      „újraerdősítés”: erdőnek nem
minősülő földterület erdővé alakítása közvetlen emberi
beavatkozás révén ültetéssel, magvetéssel és/vagy természetes magforrások
emberi segítséggel végzett terjesztésével olyan földterületen, amelyet egykor
erdő borított, de 1990. január 1-je után erdőből más
jellegű területté alakítottak át;
e)      „erdőirtás”: erdőterület
közvetlen emberi beavatkozás hatására erdőnek nem minősülő
földterületté történő átalakítása, ha arra 1990. január 1-je után került
sor;
f)       „erdőgazdálkodás”: az
erdőterületen alkalmazott módszerek rendszeréből eredő bármely
tevékenység, amelynek célja az erdő ökológiai, gazdasági vagy társadalmi
funkciójának javítása;
g)      „szántóföldi gazdálkodás”: a
mezőgazdasági növények termesztésére szolgáló, pihentetett, illetve a
növénytermesztésből ideiglenesen kivont földterületeken alkalmazott
módszerek rendszeréből eredő bármely tevékenység;
h)      „legelőgazdálkodás”: az
állattenyésztésre használt földterületen alkalmazott módszerek
rendszeréből eredő bármely tevékenység, amely a növényzet, illetve a
tenyésztett állatok fajtájának és mennyiségének szabályozására vagy alakítására
irányul;
i)       „rekultiváció”: az erdőtelepítés és
az újraerdősítés kivételével bármely olyan közvetlen emberi eredetű
tevékenység, amely a növényzet szaporítása révén egy legalább 0,05 hektár
nagyságú földterület szénkészletének növelését szolgálja;
j)       „szénkészlet”: a széntárolóban tárolt
elemi szén millió tonnában kifejezett mennyisége;
k)      „a vizes élőhelyek lecsapolása és
elárasztással való helyreállítása”: legalább 1 hektár nagyságú, szerves talajt
tartalmazó földterület lecsapolásának és újbóli elárasztásának
rendszeréből eredő bármely tevékenység – a 3. cikk (1) bekezdésében
említett tevékenységek kivételével –, ahol a lecsapolás a talajvízadó réteg
közvetlen emberi tevékenység hatására bekövetkező csökkenése, az
elárasztással való helyreállítás pedig a kiszáradás közvetlen emberi
tevékenység hatására bekövetkező részleges vagy teljes visszafordítása;
l)       „forrás”: minden olyan eljárás,
tevékenység vagy mechanizmus, amely üvegházhatást okozó gázt, aeroszolt vagy
üvegházhatást okozó gáz előanyagát bocsátja ki a légkörbe;
m)     „nyelő”: minden olyan eljárás,
tevékenység vagy mechanizmus, amely üvegházhatást okozó gázt, aeroszolt vagy
üvegházhatást okozó gáz előanyagát vonja ki a légkörből;
n)      „széntároló”: egy tagállam területén
belül adott biogeokémiai képződmény vagy rendszer, illetve ezek része,
amely szenet, széntartalmú üvegházhatású gáz előanyagát vagy szenet
tartalmazó bármely üvegházhatást okozó gázt tárol;
o)      „üvegházhatást okozó gáz előanyaga”:
olyan vegyület, amely vegyi reakció egyik elemeként a 3. cikk (2) bekezdésében
felsorolt üvegházhatású gázokat képez;
p)      „fakitermelésből származó termék”:
fa kitermelésével nyert minden olyan termék, így például faanyag vagy fakéreg,
amely elhagyja a kitermelés helyét.
q)      „erdő”: 0,5 hektárnál nagyobb
kiterjedésű, legalább 10 %-os záródású (vagy ennek megfelelő
faállomány-sűrűségű) földterület, ahol a fák (köztük a
természetes fiatal élőfatársulások) termőhelyükön vágásérett korban
potenciálisan elérik a legalább 5 méteres magasságot, vagy olyan mesterséges
állománnyal rendelkeznek, amely csak később éri el a legalább 10 %-os
záródást (vagy ennek megfelelő faállomány-sűrűséget) és a
legalább 5 méteres magasságot, beleértve azokat a földterületeket is, amelyek
rendes körülmények között az erdőterület részét képezik, de amelyeken
emberi beavatkozás (például kitermelés) vagy természeti jelenségek hatására
ideiglenesen nem élnek fák, de várhatóan visszaalakulnak erdővé;
r)       „záródás”: lombkoronával fedett,
behatárolt terület százalékban kifejezett aránya;
s)       „faállomány-sűrűség”:
erdővel borított területen az álló és élő faállománynak a tagállamok
által megállapított módszertan szerint mért sűrűsége;
t)       „természetes bolygatás”: nem emberi
beavatkozásra történő bármely olyan esemény vagy körülmény, amely az
erdőkben vagy a mezőgazdasági földterületeken jelentős
mértékű kibocsátáshoz vezet, és amelynek előfordulását az érintett
tagállam nem befolyásolhatja, feltéve hogy az adott tagállam objektív tényezőkből
kifolyólag még az esemény vagy körülmény bekövetkezését követően sem tudja
jelentősen csökkenteni a kibocsátásra gyakorolt hatásokat;
u)      „felezési idő”: azon évek száma,
ameddig egy fatermék széntartalma az eredeti mennyiség felére csökken;
v)      „pillanatnyi oxidáció módszere”: az
elszámolás olyan módszere, amely azt veszi alapul, hogy a fakitermelésből
származó termékekben tárolt szén teljes mennyisége abban az időpillanatban
jut ki a légkörbe, amikor a tagállam a szóban forgó termékeket e határozatnak
megfelelően elszámolásába felveszi;
w)     „egészségügyi fakitermelés”: természetes
bolygatás hatására sérült, de még részben használható faanyag kinyerésére
irányuló bármely tevékenység.
(2)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 12.
cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a célból,
hogy az UNFCCC vagy a Kiotói Jegyzőkönyv testületei által elfogadott,
illetve az Unió által megkötött, az éghajlatváltozás szempontjából releváns
egyéb multilaterális megállapodásokból fakadó fogalommódosítások fényében
kiigazítsa az e cikk (1) bekezdésében foglalt fogalommeghatározásokat.
3. cikk
Nyilvántartás
készítésének és vezetésének kötelezettsége a LULUCF vonatkozásában
(1)
Az I. mellékletben meghatározott elszámolási
időszakok tekintetében az egyes tagállamok nyilvántartást készítenek és
vezetnek, amelyben pontosan rögzítik a területükön az alábbi tevékenységi
kategóriákba sorolható tevékenységekből eredő összes kibocsátás és
abszorpció mértékét:
a)      erdőtelepítés;
b)      újraerdősítés;
c)      erdőirtás;
d)      erdőgazdálkodás;
e)      szántóföldi gazdálkodás;
f)       legelőgazdálkodás.
A tagállamok ezen túlmenően a
rekultivációból, valamint a vizes élőhelyek lecsapolásából és
elárasztással való helyreállításából eredő kibocsátás és abszorpció
vonatkozásában is készíthetnek és vezethetnek pontos nyilvántartást.
(2)
Az 1. bekezdésben említett nyilvántartás az alábbi
üvegházhatású gázok kibocsátásáról és abszorpciójáról készül:
a)           szén-dioxid (CO2);
b)           metán (CH4);
c)           dinitrogén-oxid (N2O).
(3)
Az (1) bekezdésben említett tevékenységeket azok
megkezdésének dátumától, vagy – ha az esik későbbre – 2013. január
1-jétől kell felvenniük a tagállamoknak a nyilvántartásukba.
4. cikk
Az
elszámolás általános szabályai
(1)
A tagállamok a 3. cikk (1) bekezdésében említett
nyilvántartásokban pozitív előjellel (+) jelzik a forrásokat, negatív
előjellel (–) pedig a nyelőket.
(2)
Amennyiben a kibocsátás vagy abszorpció olyan
tevékenységből ered, amely a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt tevékenységi
kategóriák közül egybe vagy többe is besorolható, akkor csak egy kategóriánál
kell elszámolni a nyilvántartásban.
(3)
A tagállamok átlátható és ellenőrizhető
adatok alapján meghatározzák azokat a földterületeket, amelyeken a 3. cikk (1)
bekezdésében említett kategóriákba tartozó tevékenységek valamelyike folyik. A
tagállamok gondoskodnak arról, hogy a szóban forgó összes földterületet pontosan
be lehessen azonosítani a vonatkozó kategória nyilvántartásában.
(4)
A tagállamok a 3. cikk (1) bekezdésében említett
nyilvántartásukban rögzítenek az alábbi széntárolók szénkészletében
bekövetkező mindennemű változást:
a)           felszín feletti biomassza;
b)           felszín alatti biomassza;
c)           avar;
d)           száradék;
e)           szervesszén-tartalmú talaj;
f)            fakitermelésből származó
termékek.
Amennyiben egy adott széntároló nem
kimerülőfélben levő nyelő vagy nem forrás, a tagállamok
dönthetnek úgy is, hogy nem tartják nyilván az első albekezdés a)–e)
pontjában felsorolt széntárolók szénkészletében beálló változásokat. A
tagállamok kizárólag átlátható és ellenőrizhető adatok bizonysága
alapján állapíthatják meg egy adott széntárolóról, hogy az nem
kimerülőfélben levő nyelő vagy nem forrás.
(5)
A tagállamok a 3. cikk (1) bekezdésében említett
nyilvántartásokat az I. mellékletben felsorolt elszámolási időszakok végén
zárják le, megadva az egyes időszakok vonatkozásában a nyilvántartásban
szereplő kibocsátás és abszorpció összes mennyiségét.
(6)
A tagállamok az e határozatban foglalt
kötelezettségeik teljesítéséhez alkalmazott összes módszertanról és adatról
kötelesek hiánytalan és pontos nyilvántartást vezetni.
(7)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 12.
cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az I.
melléklet módosítására a célból, hogy további elszámolási időszakokat
állapítson meg, és biztosítsa az egyes időszakok, valamint az egyéb
ágazatokban az uniós kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalásokra alkalmazandó,
vonatkozó időszakok összhangját.
5. cikk
Az erdőtelepítésre, az újraerdősítésre és az erdőirtásra
alkalmazandó elszámolási szabályok
(1)
A tagállami nyilvántartásban az újraerdősítés
vonatkozásában kizárólag akkor lehet számot adni az e tevékenységből
eredő kibocsátásról és abszorpcióról, ha 1990. január 1-jén a kérdéses
földterület nem minősült erdőterületnek.
(2)
Az erdőtelepítésből,
újraerdősítésből és erdőirtásból eredő
szén-dioxid-kibocsátás és -abszorpció nettó változását oly módon kell jelezni a
tagállami nyilvántartásban, hogy a nettó változás értéke az I. mellékletben
meghatározott egyes elszámolási időszakok összes évére vonatkozóan
megállapított abszorpció és kibocsátás összértékét jelentse, amelyet pedig úgy
kell kiszámítani, hogy – átlátható és ellenőrizhető adatokból
kiindulva – az adott elszámolási időszak egyes éveiben december 31-én
érvényes szénkészlet mennyiségéből ki kell vonni az ugyanazon év január
1-jén érvényes szénkészlet mennyiségét, majd össze kell adni a kapott éves értékeket.
(3)
Az erdőtelepítés, újraerdősítés és
erdőirtás során felszabaduló metán (CH4) és dinitrát-oxid (N2O)
kibocsátásának nyilvántartásba vételekor a kibocsátás értéke az I. mellékletben
meghatározott egyes elszámolási időszakok összes évére vonatkozóan
megállapított kibocsátás összértékét jelenti, kiszámításához pedig az
elszámolási időszakon belüli egyes évek kibocsátásainak értékét –
átlátható és ellenőrizhető adatokból kiindulva – össze kell adni.
(4)
Ha egy adott földterület a 4. cikk (3) bekezdése
alapján erdőtelepítés, újraerdősítés és erdőirtás alá vont
földterületnek minősül, az esetében felmerülő kibocsátásról és
abszorpcióról e tevékenységek megszűnését követően is nyilvántartást
kell készíteni és vezetni.
(5)
A tagállamoknak azonos területi egységet kell
használniuk az erdőtelepítés, újraerdősítés és erdőirtás alá
vont erdőterületek nagyságát meghatározó számításaikban.
6. cikk
Az erdőgazdálkodásra alkalmazandó elszámolási szabályok
(1)
Az erdőgazdálkodásra vonatkozó
nyilvántartásnak az e kategóriába tartozó tevékenységekből eredő
kibocsátást és abszorpciót kell tükröznie, amelyek kiszámítási módja a
következő: az I. mellékletben meghatározott egyes elszámolási
időszakokra megállapított kibocsátás és abszorpció értékéből le kell
vonni az adott elszámolási időszakon belüli évek számának és a II.
mellékletben meghatározott vonatkozó referenciaszintnek a szorzatát.
(2)
Amennyiben az (1) bekezdésben ismertetett számítás
eredménye egy adott elszámolási időszak vonatkozásában negatív, az
erdőgazdálkodási nyilvántartásban az adott tagállamnak legfeljebb a bázisévi
kibocsátás 3,5 százalékának megfelelő összes kibocsátásnak és
abszorpciónak a 3. cikk (1) bekezdésében említett tevékenységekből
származó kibocsátás és abszorpció értékével csökkentett, és az adott
elszámolási időszakon belüli évek számával felszorzott értékét kell
feltüntetnie, ahol a bázisévi kibocsátás a 13/CMP.1 határozat mellékletének
megfelelően az UNFCCC számára benyújtott, a bázisévi kibocsátásról szóló
első felülvizsgált tagállami jelentésben szereplő érték.
(3)
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az
erdőgazdálkodási tevékenységekkel összefüggésben vezetett nyilvántartás
elkészítéséhez alkalmazott számítási módszerek összhangban legyenek a II.
mellékletben meghatározott referenciaszintek kiszámításához alkalmazott módszerekkel
az alábbiak tekintetében:
a)           a széntárolók és az üvegházhatást
okozó gázok;
b)           az erdőgazdálkodás alá vont
terület;
c)           a fakitermelésből származó
termékek;
d)           a természetes bolygatás.
(4)
Az egyes elszámolási időszakok vége előtt
legkésőbb egy évvel a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a
következő elszámolási időszakra javasolt felülvizsgált
referenciaszintekről, amelyeket a CMP.7 határozatban a referenciaszintek
kiszámításához alkalmazott módszerrel összhangban határoznak meg.
(5)
Amennyiben módosulnak a CMP.7 határozat vonatkozó
rendelkezései, a módosítások elfogadását követően legkésőbb hat
hónapon belül a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a módosítások alapján
kiigazított és felülvizsgált referenciaszint-javaslataikról.
(6)
Amennyiben egy tagállamban a módszertan olyan
mértékben fejlődik, hogy lehetővé teszi a referenciaszintek jóval
pontosabb kiszámítását, illetve ha jelentős mértékben javul a
rendelkezésre álló adatok minősége, az adott tagállamnak haladéktalanul
tájékoztatnia kell a Bizottságot az említett változásokat érvényesítő,
javasolt felülvizsgált referenciaszintekről.
(7)
A 4., 5., és 6. bekezdés alkalmazásának céljából a
tagállamok meghatározzák a természetes bolygatásból adódó éves kibocsátás
mennyiségét, amellyel a javasolt felülvizsgált referenciaszintek esetében
számoltak, valamint a mennyiség becsléséhez alkalmazott módszert.
(8)
A Bizottság ellenőrzi a javasolt felülvizsgált
referenciaszintek helytállóságát.
(9)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
12. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el a II. mellékletben szereplő referenciaszintek szükség
szerinti aktualizálása érdekében.
(10)
Amennyiben a II. melléklet módosul, a tagállamoknak
az erdőgazdálkodási tevékenységekkel összefüggésben vezetett
nyilvántartásukban a teljes kérdéses elszámolási időszak vonatkozásában
érvényre kell juttatniuk a módosítást.
7. cikk
A fakitermelésből származó termékekre alkalmazandó elszámolási
szabályok
(1)
A tagállamok a 3. cikk (1) bekezdése értelmében
vezetett nyilvántartásukban számot adnak a fakitermelésből származó, 2013.
január 1-jén széntartalommal jellemezhető termékekből eredő
kibocsátásról, az e dátum előtt kitermelt termékek kapcsán is.
(2)
A fakitermelésből származó termékekkel
összefüggésben a 3. cikk (1) bekezdése értelmében vezetett nyilvántartásaikban
a tagállamok a III. mellékletben meghatározott elsőrendű bomlás
függvényének és a felezési idő alapértékeinek megfelelően végzett
számítás alapján feltüntetik az alábbi termékekből eredő kibocsátást:
a)      papír;
b)      falemezek;
c)      fűrészáru.
A tagállamok a III. mellékletben a felezési
időre meghatározott értékek helyett országspecifikus felezési időt is
alkalmazhatnak, amennyiben annak értékét átlátható és ellenőrizhető
adatok alapján állapították meg.
A fakitermelésből származó exportált termékekkel
összefüggésben vezetett nyilvántartásukban a tagállamok a III. mellékletben a
felezési időre meghatározott értékek helyett országspecifikus felezési
időt is alkalmazhatnak, amennyiben annak értékét a fakitermelésből
származó termékek importáló országbeli felhasználásával kapcsolatos átlátható
és ellenőrizhető adatok alapján állapították meg.
(3)
A fakitermelésből származó,
szilárdhulladék-lerakóba helyezett termékek nyomán keletkező
szén-dioxid-kibocsátás értékét a pillanatnyi oxidáció módszere alapján kell
feltüntetni a 3. cikk (1) bekezdése szerint vezetett tagállami
nyilvántartásban.
(4)
Az energetikai célú fakitermelésből származó
termékek nyomán keletkező kibocsátás értékét szintén a pillanatnyi
oxidáció módszere alapján kell feltüntetni a tagállami nyilvántartásban.
(5)
Kizárólag azon fakitermelésből származó
termékek kapcsán tüntethető fel a kibocsátás a fakitermelésből
származó termékekkel összefüggésben vezetett tagállami nyilvántartásban,
amelyeket a 3. cikk (1) bekezdése értelmében vezetett tagállami nyilvántartásban
szereplő földterületről távolítottak el.
(6)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
12. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el a III. mellékletben meghatározott információknak a tudományos
haladást követő felülvizsgálata érdekében.
8. cikk
A
szántóföldi gazdálkodásra, a legelőgazdálkodásra, a rekultivációra,
valamint a vizes élőhelyek lecsapolására és elárasztással való
helyreállítására alkalmazandó elszámolási szabályok
(1)
A szántóföldi gazdálkodásra és a legelőgazdálkodásra
vonatkozó tagállami nyilvántartásnak az ezen kategóriákba tartozó
tevékenységekből eredő kibocsátást és abszorpciót kell tartalmaznia,
amelyek kiszámítási módja a következő: az I. mellékletben meghatározott
egyes elszámolási időszakokra megállapított kibocsátás és abszorpció
értékéből le kell vonni az adott elszámolási időszakon belüli évek
számának és a szóban forgó tevékenységek kapcsán az adott tagállam bázisévre
megállapított kibocsátásának és abszorpciójának a szorzatát, ahol a bázisévi kibocsátás
a 13/CMP.1 határozat mellékletének megfelelően az UNFCCC számára
benyújtott, a bázisévi kibocsátásról szóló első felülvizsgált tagállami
jelentésben szereplő érték.
(2)
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy
nyilvántartást készít és vezet a rekultiváció és/vagy a vizes élőhelyek
lecsapolása és elárasztással való helyreállítása kapcsán, az (1) bekezdésben
meghatározott számítási módszert kell ehhez alkalmaznia.
A vizes élőhelyek lecsapolására és
elárasztással való helyreállítására vonatkozó tagállami nyilvántartás az 1990
óta lecsapolt, illetve az 1990 óta elárasztással helyreállított összes
földterületen végzett ezen tevékenységekből eredő kibocsátást és
abszorpciót tartalmazza.
9. cikk
A természetes bolygatásra alkalmazandó elszámolási szabályok
(1)
Amennyiben teljesülnek a (2) bekezdésben
meghatározott feltételek, a tagállamok a 3. cikk (1) bekezdésének a), b), d),
e) és f) pontjával összefüggő elszámolási kötelezettségük szempontjából
releváns számításból kizárhatják az üvegházhatású gázok forrásokból való, nem
emberi eredetű, természetes bolygatásból eredő kibocsátását. Ha egy
tagállam nem veszi figyelembe az említett kibocsátást, a későbbi
abszorpciót sem veheti figyelembe a természetes bolygatásnak kitett földterület
vonatkozásában. Nem zárható ki azonban a számításból az üvegházhatású gázok
forrásokból való, nem emberi eredetű, természetes bolygatásból eredő
kibocsátása, ha azt figyelembe vették a referenciaszintnek a 6. cikk (4), (5)
és (6) bekezdése szerinti kiszámításakor.
(2)
A tagállamok az (1) bekezdésnek megfelelően
kizárhatják a 3. cikk (1) bekezdésének a), b) és d) pontjával összefüggő
elszámolási kötelezettségük szempontjából releváns számításból az üvegházhatású
gázok forrásokból való, nem emberi eredetű, természetes bolygatásból
eredő kibocsátását, ha annak mértéke egyetlen évet tekintve – és a 3. cikk
(1) bekezdésében említett tevékenységekből eredő kibocsátást és
abszorpciót nem számítva – meghaladja az érintett tagállam bázisévi összes kibocsátásának
5 százalékát (ahol a bázisévi kibocsátás a 13/CMP.1 határozat mellékletének
megfelelően az UNFCCC számára benyújtott, a bázisévi kibocsátásról szóló
első felülvizsgált tagállami jelentésben szereplő érték), amennyiben
teljesülnek az alábbi feltételek:
a)           a tagállam meghatározta a 3. cikk
(1) bekezdésének a), b) és d) pontja szerinti tagállami nyilvántartás céljából
az elszámolásból kizárt összes földterületet, feltüntetve azok földrajzi
helyét, a vonatkozó éveket és a természetes bolygatás jellegét;
b)           a tagállam becslésekkel rendelkezik
az üvegházhatású gázok forrásokból való, nem emberi eredetű, természetes
bolygatásból eredő éves kibocsátásáról és az elszámolásból kizárt
földterületek későbbi abszorpciójáról;
c)           az elszámolásból kizárt
földterületen nem változott meg a földhasználat, a tagállam pedig átlátható és
ellenőrizhető módszerek és feltételek alapján határozza meg a
földhasználat-megváltoztatás tényét ezen földterület vonatkozásában;
d)           a tagállam – a megvalósíthatóság
határain belül – lépéseket tesz a természetes bolygatás hatásának kezelésére
vagy korlátozására;
e)           A tagállam – a lehetőségek
határain belül – lépéseket tesz az elszámolásból kizárt földterület
helyreállítására;
f)            az egészségügyi fakitermeléssel
hasznosított, fakitermelésből származó termékek kibocsátása elszámolás
tárgyát képezte.
(3)
Amennyiben teljesülnek a 9. cikk (2) bekezdésében
meghatározott feltételek, a tagállamok a 3. cikk (1) bekezdésének e) és f)
pontjával összefüggő elszámolási kötelezettségük szempontjából releváns
számításból az (1) bekezdésnek megfelelően külön kizárhatják az
üvegházhatású gázok forrásokból való, nem emberi eredetű, természetes
bolygatásból származó kibocsátását, ha annak mértéke egyetlen évet tekintve –
és a 3. cikk (1) bekezdésében említett tevékenységekből eredő
kibocsátást és abszorpciót nem számítva – meghaladja az érintett tagállam
bázisévi összes kibocsátásának 5 százalékát (ahol a bázisévi kibocsátás a
13/CMP.1 határozat mellékletének megfelelően az UNFCCC számára benyújtott,
a bázisévi kibocsátásról szóló első felülvizsgált tagállami jelentésben
szereplő érték).
(4)
A tagállamok a 3. cikk (1) bekezdésében említett
nyilvántartásukban a 7. cikknek megfelelően számot adnak az egészségügyi
fakitermeléssel hasznosított, fakitermelésből származó termékekből
eredő kibocsátásról.
(5)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 12.
cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a (2)
bekezdés első albekezdésében említett feltételeknek a tudományos haladást
követő kiigazítása, illetve az UNFCCC vagy a Kiotói Jegyzőkönyv
testületei által elfogadott módosítások érvényre juttatása érdekében.
10. cikk
Cselekvési
tervek a LULUCF területén
(1)
Az I. mellékletben meghatározott egyes elszámolási
időszakok kezdetétől számítva legkésőbb hat hónapon belül a
tagállamok tervezetet készítenek a 3. cikk (1) bekezdésében említett
tevékenységekből eredő kibocsátás korlátozására vagy csökkentésére,
valamint az e tevékenységekből származó abszorpció fenntartására vagy
növelésére irányuló LULUCF cselekvési terveikről, és azt továbbítják a Bizottságnak.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az érdekeltek széles körével konzultáció
történjen.
A LULUCF vonatkozású cselekvési tervek
tervezetének az I. mellékletben meghatározott, vonatkozó elszámolási
időszak tartamára kell szólnia.
(2)
A LULUCF vonatkozású cselekvési tervek tagállami
tervezetében az alábbi információknak kell szerepelniük a 3. cikk (1)
bekezdésében említett tevékenységek mindegyike kapcsán:
a)           a kibocsátás és az abszorpció
múltbeli alakulásának ismertetése;
b)           a kibocsátás és az abszorpció
előrejelzése a vonatkozó elszámolási időszakra;
c)           a kibocsátás korlátozásának vagy
csökkentésének, illetve az abszorpció fenntartásának vagy növelésének
lehetőségeit értékelő elemzés;
d)           a mérséklés lehetőségének
kiaknázása érdekében elfogadni kívánt és a c) pontban említett elemzéssel
összhangban meghatározott intézkedések felsorolása, adott esetben kitérve a IV.
mellékletben meghatározott intézkedésekre;
e)           a d) pontban említett intézkedések
végrehajtását célzó politikáknak, és ezen belül az intézkedések kibocsátásra és
abszorpcióra gyakorolt várható hatásainak az ismertetése;
f)            a d) pontban említett intézkedések
elfogadásának és végrehajtásának ütemezése.
(3)
A Bizottság a tagállamok által készített LULUCF
vonatkozású cselekvési tervek tervezetét az összes releváns információ
hiánytalan beérkezésétől számított három hónapon belül értékeli. A
Bizottság közzéteszi az értékelés eredményeit és adott esetben ajánlásokat
adhat ki annak érdekében, hogy fokozza a kibocsátás korlátozására vagy
csökkentésére, illetve az abszorpció fenntartására vagy növelésére irányuló
tagállami erőfeszítéseket.
A tagállamok kellő mértékben figyelembe
veszik a Bizottság észrevételeit és a Bizottság értékelésének
kézhezvételétől számított három hónapon belül elektronikus formátumban
nyilvánosan közzéteszik LULUCF vonatkozású cselekvési terveiket.
(4)
A tagállamok az I. mellékletben meghatározott egyes
elszámolási időszakok félidejére eső dátumig, valamint az I.
mellékletben meghatározott minden elszámolási időszak végéig jelentésben
számolnak be a LULUCF vonatkozású cselekvési terveik végrehajtásának
alakulásáról.
(5)
A Bizottság a (4) bekezdésben említett jelentések
beérkezésétől számítva hat hónapon belül értékeli a tagállamok LULUCF
vonatkozású cselekvési terveinek végrehajtását.
A Bizottság közzéteszi a jelentéseket és azok
értékelésének eredményeit, és adott esetben ajánlásokat adhat ki annak
érdekében, hogy fokozza a kibocsátás korlátozására vagy csökkentésére, illetve
az abszorpció fenntartására vagy növelésére irányuló tagállami
erőfeszítéseket. A tagállamok kellő mértékben figyelembe veszik a
Bizottság észrevételeit.
11. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság legkésőbb az I. mellékletben
meghatározott első elszámolási időszak végétől számítva egy éven
belül felülvizsgálja az ebben a határozatban foglalt elszámolási szabályokat.
12. cikk
A
felhatalmazás gyakorlása
(1)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására
vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e
cikk határozza meg.
(2)
A Bizottság e határozat hatálybalépésétől
kezdve határozatlan időre szóló felhatalmazást kap a 2. cikk (2)
bekezdésében, a 4. cikk (7) bekezdésében, a 6. cikk (9) bekezdésében, a 7. cikk
(6) bekezdésében, valamint a 9. cikk (4) bekezdésében említett felhatalmazáson
alapuló jogi aktusok elfogadására.
(3)
Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja a 2. cikk (2) bekezdésében, a 4. cikk (7) bekezdésében, a 6.
cikk (9) bekezdésében, a 7. cikk (6) bekezdésében, valamint a 9. cikk (4)
bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat
megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. Az ilyen határozat az Európai
Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon vagy a
határozatban meghatározott későbbi időpontban lép hatályba. A
határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi
aktusok érvényességét.
(4)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az
Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5)
A 2. cikk (2) bekezdése, a 4. cikk (7) bekezdése, a
6. cikk (9) bekezdése, a 7. cikk (6) bekezdése, valamint a 9. cikk (4)
bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor
lép hatályba, ha az értesítést követő két hónapon belül sem az Európai
Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét
megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel
kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az
időszak két hónappal meghosszabbítható.
13. cikk
Ez a határozat 2013. január 1-jén lép
hatályba.
14. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a
címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2012.3.12.-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
I. MELLÉKLET
A
3. CIKK (1) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT ELSZÁMOLÁSI IDŐSZAKOK
 Elszámolási időszak || Időtartam
 Első elszámolási időszak || 2013. január 1-től 2020. december 31-ig
II. MELLÉKLET
A 6.
CIKKBEN EMLÍTETT TAGÁLLAMI REFERENCIASZINTEK
 Tagállam || Szén-dioxid-egyenérték (Gg) / év
 Ausztria || -6516
 Belgium || -2499
 Bulgária || -7950
 Ciprus || -157
 Cseh Köztársaság || -4686
 Dánia || 409
 Észtország || -2741
 Finnország || -20466
 Franciaország || -67410
 Németország || -22418
 Görögország || -1830
 Magyarország || -1000
 Írország || -142
 Olaszország || -22166
 Lettország || -16302
 Litvánia || -4552
 Luxemburg || -418
 Málta || -49
 Hollandia || -1425
 Lengyelország || -27133
 Portugália || -6830
 Románia || -15793
 Szlovákia || -1084
 Szlovénia || -3171
 Spanyolország || -23100
 Svédország || -41336
 Egyesült Királyság || -8268
III. MELLÉKLET
AZ ELSŐRENDŰ BOMLÁS FÜGGVÉNYE ÉS A FELEZÉSI IDŐ
ALAPÉRTÉKEI A 7. CIKKBEN FOGLALTAK ALAPJÁN
Az
elsőrendű bomlás függvényének időegyenese  évvel
kezdődik és a jelenlegi évszámig terjed.

      ,
ahol:
évszám
 a
fakitermelésből származó termékeket tartalmazó tároló szénkészlete (Gg C)
az  év elején
az
elsőrendű bomlás bomlási állandója év-1 egységben megadva ,
ahol HL a fakitermelésből származó termékek széntárolójának felezési ideje
évek számában kifejezve.)
a
fakitermelésből származó termékek széntárolójába való beáramlás  évben,
Gg C év-1
a
fakitermelésből származó termékek széntárolójában  évben bekövetkezett
szénkészletváltozás, Gg C év-1
A felezési
idő (HL) alapértékei:
            a
papír esetében 2 év
            a
falemezek esetében 25 év
            a
fűrészáru esetében 35 év.
IV. MELLÉKLET
A LULUCF VONATKOZÁSÚ CSELEKVÉSI TERVEKHEZ A 10. CIKK (2) BEKEZDÉSÉNEK
d) PONTJA ALAPJÁN JAVASOLT INTÉZKEDÉSEK
a)           A szántóföldi gazdálkodással
kapcsolatos intézkedések, többek között:
–
az agronómiai módszerek javítása a növényfajták
gondosabb megválasztásával;
–
a vetésforgók kiterjesztése és a parlagon hagyás
mellőzése vagy csökkentése;
–
a tápanyag-gazdálkodás, a
talajművelés/maradványanyagokkal való gazdálkodás, valamint a
vízgazdálkodás javítása;
–
az agrár-erdészeti módszereknek és a felszínborítás
(földhasználat) megváltoztatási lehetőségének ösztönzése;
b)           A legelőgazdálkodással és a
legelőterületek fejlesztésével kapcsolatos intézkedések, többek között:
–
a legelők szántófölddé való alakításának
megakadályozása és a szántóföldek visszaalakítása természetes növényzetté;
–
a legelőgazdálkodás javítása egyebek mellett a
legeltetés intenzitásának és ütemezésének megváltoztatása révén;
–
a termőképesség növelése;
–
a tápanyag-gazdálkodás javítása;
–
az égetés gyakorlatának javítása;
–
megfelelőbb fajok, különösen a mély
gyökérzetű fajok bevezetése;
c)           Mezőgazdasági szerves
talajokkal, köztük a tőzeglápokkal való gazdálkodást javító intézkedések,
többek között:
–
Ösztönzés a vizenyős területek fenntartható művelésére;
–
az éghajlatváltozáshoz igazodó mezőgazdasági
eljárásoknak, például a talajbolygatás minimalizálásának vagy az extenzív
földművelési módszereknek az ösztönzése;
d)           Intézkedések a lecsapolás
megakadályozására és elárasztással való helyreállításának ösztönzésére;
e)           Meglévő vagy részlegesen
lecsapolt élő tőzeglápokkal kapcsolatos intézkedések, többek között:
–
a további vízelvonás megakadályozása;
–
az elárasztással való helyreállításnak és az élő
tőzeglápok helyreállításának az ösztönzése;
–
tőzegmohalápi tüzek elleni védelem;
f)            A leromlott talajok helyreállítása;
g)           Az erdőgazdálkodási
tevékenységekkel kapcsolatos intézkedések, többek között:
–
az erdőirtás megakadályozása;
–
erdőtelepítés és újraerdősítés;
–
a meglévő erdők széntartalmának
megőrzése;
–
a meglévő erdők termőképességének
fokozása;
–
a fakitermelésből származó termékek
széntárolójának növelése;
–
az erdőgazdálkodás javítása többek között a
fajösszetétel optimalizálásával, állományápolással, gyérítéssel és
talajvédelemmel;
h)           A természetes bolygatásokkal (tüzek,
kártevők, vihar) szembeni védelem megerősítése.
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS
FŐBB ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)
              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
igazgatási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS
BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra
gyakorolt becsült hatás összegzése
              3.2.2. Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik felek
részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS

1.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1.
A javaslat/kezdeményezés címe

Az
Európai Parlament és a Tanács határozata az üvegházhatású gázoknak a
földhasználatból, a földhasználat-megváltoztatásból és az erdőgazdálkodási
tevékenységekből eredő kibocsátására és abszorpciójára vonatkozó
elszámolási szabályokról és cselekvési tervekről

1.2.
A tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[23]

KÖRNYEZETVÉDELEM
ÉS ÉGHAJLAT-POLITIKA [07]

1.3.
A javaslat/kezdeményezés típusa

x A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre
irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő
intézkedést követő új intézkedésre irányul[24]
¨ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására
irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően
módosított intézkedésre irányul

1.4.
Célkitűzések
1.4.1.
A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves
bizottsági stratégiai célkitűzések

A
javaslat összhangban áll az Európa 2020 stratégiával és az uniós
kibocsátáscsökkentési célok teljesítésének irányába hat.

1.4.2.
Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú
irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
tevékenység(ek)

Konkrét célkitűzés
Az uniós éghajlat-politika és az éghajlat-politikai
fellépésekre vonatkozó jogszabályok végrehajtása (ABB-kód: 07 12)
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
07 12 01 (Az uniós éghajlat-politika és az
éghajlat-politikai fellépésekre vonatkozó jogszabályok végrehajtása)

1.4.3.
Várható eredmény(ek) és hatás(ok)

Tüntesse fel, milyen hatásokat gyakorolhat a
javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/célcsoportokra.
A javaslat szilárd és összehangolt jogi keretet teremt a
földhasználatból, a földhasználat-megváltoztatásból és az erdőgazdálkodási
tevékenységekből (LULUCF) eredő üvegházhatásúgáz-kibocsátás és
-abszorpció elszámolásához, biztosítva a tagállamok e téren elért eredményeinek
részletes értékelését is. Nevezetesen:
– a kibocsátás csökkentésével és az abszorpció növelésével,
valamint a fakitermelésből származó termékek ipari előállítása révén
felhívja a figyelmet és ösztönzőket nyújt a mezőgazdaságon és az
erdőgazdálkodáson belüli mérséklési erőfeszítésekre;
– a kibocsátás és az abszorpció mértékének a valós helyzetet
tükröző nyilvántartása révén erősíti a kötelezettségvállalások
környezeti integritását, a meglévő politikai intézkedéseket kiegészítve
pedig gondoskodik a bioenergia-termelés fenntarthatóságáról és éghajlatbarát
gyakorlatáról, valamint
– az ambiciózusabb vállalások irányában javítja a gazdasági
hatékonyságot, mivel valamennyi ágazatot bevonja a mérséklési
erőfeszítésekbe.
Eredmény- és hatásmutatók
Tüntesse fel a javaslat/kezdeményezés
megvalósításának nyomon követését lehetővé tevő mutatókat.
A következő mutatók megfelelnek a javaslat általános,
konkrét és operatív célkitűzéseinek:
– a kibocsátás és az abszorpció mértékének alakulása;
– a meg nem felelések száma az egyes tagállamokban, a
Bizottsághoz határidőre benyújtott LULUCF vonatkozású cselekvési tervek és
jelentések száma, a referenciaszintekkel kapcsolatban a Bizottsághoz
határidőre benyújtott tagállami értesítések száma;
– a javaslat követelményei szerinti tagállami jelentések
megfelelősége;
– a Bizottsághoz benyújtott tagállami jelentések teljessége
és a közös elszámolási szabályok tagállami alkalmazásának mértéke;
– az adatok és információk rendelkezésre állása a javaslat
által érintett területeken.

1.5.
A javaslat/kezdeményezés indoklása
1.5.1.
Rövid vagy hosszú távon kielégítendő
szükséglet(ek)

E javaslat célkitűzése kettős:
– a LULUCF-ágazatból eredő kibocsátás és abszorpció
megbízható és összehangolt elszámolásának biztosítása a tagállamokban;
– az éghajlatváltozás hatásainak mérséklését szolgáló
tagállami erőfeszítések ösztönzése LULUCF vonatkozású cselekvési tervek
kidolgozása és megvalósítása révén.

1.5.2.
Az uniós részvételből adódó többletérték

Az uniós szintű fellépés egyértelműen
előnyösebb, mint a tagállami szintű fellépés, már csak a hatékonyság
szempontjából is. Mivel az éghajlatváltozással kapcsolatos átfogó
kötelezettségek teljesítésére uniós szinten történt vállalás, a szükséges
elszámolási szabályokat is uniós szinten célszerű kidolgozni. A feltárt
problémák rendezése továbbá, például annak szükségessége, hogy a különböző
LULUCF-ágazatbeli tevékenységek elszámolási módszertana legyen pontos és
következetes, egységes szabályozást kíván az összes tagállamban, amely csak
uniós szinten biztosítható.
A létrejövő jogi keret tényleges többletértéket
biztosít azáltal, hogy az összes tagállamban egységes és pontos lesz az
elszámolás, LULUCF vonatkozású cselekvési tervek születnek, és ezzel a
tagállami eredmények részletesebb vizsgálatára és nagyobb elismerésére nyílik
lehetőség. Az uniós fellépés biztosítja az uniós éghajlat-változási
politika koherenciáját, tovább javítja az uniós éghajlat-változási kötelezettségvállalások
környezeti integritását és fokozza az Unió éghajlat-változási politikájának
gazdasági hatékonyságát.

1.5.3.
Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

A
javaslat nemzetközi szinten szerzett tapasztalatokra épül és a jogalkotói
szándék szerint orvosolja a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti meglévő
elszámolási szabályok hiányosságait. Annak érdekében, hogy megbízható és
összehangolt elszámolási rendszer jöjjön létre a LULUCF vonatkozásában,
részletes hatásvizsgálatra került sor.

1.5.4.
Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi
eszközökkel

A javaslat következetesen illeszkedik az Európa 2020
stratégiához és a stratégia erőforrás-hatékony Európára irányuló kiemelt
kezdeményezéséhez. Ezen túlmenően kiegészíti a meglévő uniós
éghajlati, energiaügyi és társadalmi szakpolitikákat.
Hozzájárul emellett a 2013 utáni időszakra szóló közös
agrárpolitika (KAP) „zöldítést” szolgáló elemeinek megvalósításához, valamint
szerephez jut az Európai Unió vidékfejlesztési politikájának kontextusában,
ahol még a szénmegkötés ösztönzőinek jelentős fejlesztésére van
szükség a mezőgazdaságban és az erdőgazdálkodásban. A kapcsolódó
pozitív szénforgalom megfelelő elszámolása a várakozások szerint jobban
ráirányítja a figyelmet a KAP révén végrehajtott ezen szakpolitikai
intézkedések pozitív szerepvállalására.
A LULUCF ilyen nyilvántartása támogatja a bioenergia
fenntartható felhasználását, emellett a mezőgazdaság és az
erdőgazdálkodás terén elért eredmények jelzéséhez megbízható,
egyértelmű és látható mutatókkal szolgál. A LULUCF-tevékenységek átfogó és
kötelezően végrehajtott elszámolása nélkül nem jelennek meg az uniós
ÜHG-csökkentési kötelezettségvállalások között a gazdálkodók és az erdészek
által az éghajlatváltozás hatásainak mérséklésére tett erőfeszítések.

1.6.
Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

¨ A
javaslat/kezdeményezés határozott időtartamra vonatkozik
¨         A javaslat/kezdeményezés
időtartama: ÉÉÉÉ [HH/NN]-tól/-től ÉÉÉÉ [HH/NN]-ig
¨         Pénzügyi hatás: ÉÉÉÉ-tól/-től
ÉÉÉÉ-ig
x A
javaslat/kezdeményezés határozatlan időtartamra vonatkozik
A
végrehajtás a jogalkotási folyamat előrehaladásának függvényében várhatóan
2013. január 1-jén veszi kezdetét.

1.7.
Tervezett igazgatási módszer(ek)[25]

x Centralizált
igazgatás közvetlenül a Bizottság által
¨ Centralizált
igazgatás közvetetten a következőknek
történő hatáskör-átruházással:
¨         végrehajtó ügynökségek
¨         a Közösségek által létrehozott
szervek[26]
¨         tagállami közigazgatási/közfeladatot
ellátó szervek
¨         az Európai Unióról szóló
szerződés V. címe értelmében külön intézkedések végrehajtásával megbízott,
a költségvetési rendelet 49. cikke szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő
jogi aktusban meghatározott személyek
¨ Megosztott
igazgatás a tagállamokkal
¨ Decentralizált
igazgatás harmadik országokkal
¨ Nemzetközi
szervezetekkel közös igazgatás (nevezze meg)
Egynél több igazgatási módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon
részletes felvilágosítást a „Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések
Ezen javaslat
nagy részének végrehajtása a tagállamok feladata. A Bizottság megvizsgálja a
tagállamok által benyújtott jelentésekben megadott információkat és adott
esetben ajánlásokat ad ki.

2.
IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.
A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó
rendelkezések

Ismertesse a nyomon követés és jelentéstétel gyakoriságát és
feltételeit.
A tagállamok éves rendszerességgel frissítik az adatokat
LULUCF-nyilvántartásukban és az egyes elszámolási időszakok végén e
javaslatnak megfelelően elszámolást készítenek a LULUCF-ágazatból
eredő kibocsátásról és abszorpcióról.
A javaslat értelmében elkészített jelentéseket a Bizottság
minden elszámolási időszak tekintetében szakértők bevonásával
értékelni fogja.
A felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezés céljából az e
határozatban foglaltak végrehajtását vizsgáló tanulmányt kell készíteni.

2.2.
Irányítási és kontrollrendszer
2.2.1.
Felismert kockázat(ok)

Mivel
a javaslat határozat, a végrehajtásból fakadó kockázatok korlátozottak, mert a
javasolt kötelezettségek a tagállamok által a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti
kötelezettségvállalások keretében már alkalmazott, működő nemzetközi
szabályokon alapulnak.

2.2.2.
Tervezett ellenőrzési mód(ok)

Az
esetleges kockázatok kezelésére irányuló intézkedések többek között a
következők: konstruktív párbeszéd és együttműködés a tagállamokkal;
kapcsolattartás a felelős bizottsági szolgálatokkal, különös tekintettel az
adatszolgáltatási igények maradéktalan kielégítésére; konzultáció a
szakértőkkel, különösen felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadásakor; külső szakértők igénybevétele a vonatkozó
értékelésekhez; a jogi aktus felülvizsgálatakor tanulmányok készítése; adott
esetben tematikus konferenciák szervezése.

2.3.
A csalások és a szabálytalanságok megelőzésére
vonatkozó intézkedések

Tüntesse fel a meglévő vagy tervezett
megelőző és védintézkedéseket.
Ez a kezdeményezés az érintett összegek, valamint a
beszerzés típusa miatt a csalások tekintetében nem jelent különösebb
kockázatot. A Bizottság a munkát a szokásos eszközeinek, azaz például az
Éghajlat-politikai Főigazgatóság éves gazdálkodási tervének az
alkalmazásával irányítja és ellenőrzi.
A 2., 7., 8., 9., 11., 12., 13., 15. és 16. sz. belső
ellenőrzési szabvány különösen releváns ebből a szempontból. Az
1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletben (a költségvetési rendelet) és
végrehajtási szabályaiban foglalt alapelvek továbbá teljes körűen alkalmazandók.
A beszerzési eljárásokat az Éghajlat-politikai
Főigazgatóság közös pénzügyi folyamatai szabályozzák: a folyamat részben
decentralizált, fő jellemzője, hogy a pénzügyi kezdeményezésért és
ellenőrzésért felelős személyek az engedélyezésre jogosult
tisztviselőtől függetlenül járnak el.
Egy belső ellenőrzési bizottság (ENVAC) szintén
vizsgálja a nyertes ajánlattevő kiválasztására irányuló folyamatot és –
véletlenszerűen kiválasztott minta, valamint a közbeszerzési
szerződések kockázatalapú mintájának kombinációja alapján –
ellenőrzi, hogy az engedélyezésre jogosult tisztviselő által
jóváhagyott eljárások összhangban vannak-e a költségvetési rendeletben,
valamint a végrehajtási szabályaiban foglalt előírásokkal.
Az említett intézkedéseken felül a felhatalmazáson alapuló jogi
aktusok elfogadásakor biztosítva lesz, hogy a szakértői felülvizsgálatokat
lefolytató személyek függetlenek legyenek és megfelelő képesítéssel
rendelkezzenek.

3.
          A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI
HATÁSA
3.1.
A kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit
és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik

·
Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A
többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek
sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés…………………………………] || diff./nem diff.([27])   || EFTA-országoktól[28]   || tagjelölt országoktól[29]   || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 5 || 07 01 02 11 Egyéb igazgatási kiadások a „Környezetvédelem és éghajlat-politika” szakpolitikai területtel kapcsolatban || nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
·      Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési
tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés…………………………………] || diff./nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM

3.2.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
3.2.1.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || 2. megnevezés
 FŐIGAZGATÓSÁG: ÉGHAJLAT-POLITIKA ||   ||   || N. év[30]   || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év || N+5. év || N+6. év || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (1) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Kifizetési előirányzatok || (2) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Költségvetési tétel száma || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (1a) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok[31]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma 07 01 04 05 (és az utána következő tételek) ||   || (3) || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 Az Éghajlat-politikai Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =1+1a +3 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a +3 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kifizetési előirányzatok || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (referenciaösszeg) || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =4+ 6 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
Amennyiben a javaslat/kezdeményezés több fejezetet is
érint:
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kifizetési előirányzatok || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || 0 .100 ||   ||   || 0 .600 ||   ||   || 0 .600 || 1 .300
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (referenciaösszeg) || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =4+ 6 || 0 .100 ||   ||   || 0 .600 ||   ||   || 0 .600 || 1 .300
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 0 .100 ||   ||   || 0 .600 ||   ||   || 0 .600 || 1 .300
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év || N+5. év || N+6. év || ÖSSZESEN
 ÉGHAJLAT-POLITIKAI FŐIGAZGATÓSÁG ||
  Humánerőforrás || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .889
  Egyéb igazgatási kiadások || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 2 .433
 Éghajlat-politikai Főigazgatóság ÖSSZESEN || Előirányzatok || 0 .475 || 0 .457 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat) || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év[32]   || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év || N+5. év || N+6. év || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || 0 .575 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 4 .622
 Kifizetési előirányzatok || 0 .575 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 4 .622

3.2.2.
Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült
hatás

¨      A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását.
x      A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év || N+5. év || N+6. év || ÖSSZESEN
 TELJESÍTÉSEK
 Teljesítések típusa[33]   || Teljesítés átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Összköltség
 KONKRÉT CÉLKITŰZÉS: Az uniós éghajlat-politika és az éghajlat-politikai fellépésekre vonatkozó jogszabályok végrehajtása
 Teljesítés || Értékelés || 0 .004 || 27 || 0.100 ||   ||   ||   ||   || 27 || 0.100 ||   ||   ||   ||   || 27 || 0.100 || 81 || 0 .300
 Teljesítés || Tanulmány || 0.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0.500 || 1 || 0 .500
 Teljesítés || Felülvizsgálat || 0.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0 .500
 1. konkrét célkitűzés részösszege || 27 || 0 .100 || 0 || - || 0 || - || 28 || 0.600 || 0 || - || 0 || - || 28 || 0.600 || 83 || 1 .300
 ÖSSZKÖLTSÉG || 0 || 0 .100 || 0 || - || 0 || - || 0 || 0.600 || 0 || - || 0 || - || 0 || 0. 600 || 0 || 1. 300

3.2.3.
Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.3.1.
Összegzés

¨      A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását.
x      A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három tizedesjegyig)
   || N. év[34]   || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év || N+5. év || N+6. év || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év || N+5. év || N+6. év ||
 Humánerőforrás (1 teljes munkaidős AD, az Éghajlat-politikai Főigazgatóságon már alkalmazásban) || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .889
 Egyéb igazgatási kiadások - 07 01 02 11 01 kiküldetések (évente 5 ; 0 0015 M EUR /kiküldetés) - 07 01 02 11 02 konferenciák (évente 2 ; 150 résztvevő; ; 0 035 M EUR /konferencia) - 07 01 02 11 02 találkozók (évente 2 ; Max. 168 szakértő (28 *6); 1 nap; 0 135 M EUR /találkozó) RÉSZÖSSZEG ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0. 070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0. 070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .053     0 .490       1 .890         2 .433
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || 0 .475 || 0. 475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[35] bele nem tartozó előirányzatok   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb igazgatási kiadások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322

3.2.4.
Becsült humánerőforrás-szükségletek

¨      A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást.
x      A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel
jár:
A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb
egy tizedesjeggyel) kell kifejezni
 ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év || N+5. év || N+6. év
  A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek) ||
 || 07 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127
 || XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve)[36]   ||
 || XX 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL és END a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [37]   || - a központban[38]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - a küldöttségeknél ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (AC, INT, END közvetett kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, INT, END közvetlen kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || ÖSSZESEN || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127
XX: az érintett szakpolitikai terület vagy
költségvetési cím.
A
humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság rendelkezésére álló,
az intézkedés irányításához rendelt személyzettel és/vagy az adott
főigazgatóságon belüli személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A
források adott esetben a költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők
az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz rendelt
további juttatásokkal.
Az elvégzendő
feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak || A Bizottsággal szemben támasztott különböző követelmények végrehajtására szolgáló megfelelő fellépések (például tagállami jelentések felülvizsgálata, elemzések készítése, a végrehajtás nyomon követése stb.).
 Külső személyzet ||

3.2.5.
A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való
összeegyeztethetőség

x      A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető
a jelenlegi többéves pénzügyi kerettel.
¨      A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges
a többéves pénzügyi keret vonatkozó fejezetének átprogramozása.
¨      A javaslat/kezdeményezés miatt szükség
van a rugalmassági eszköz alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret
felülvizsgálatára[39].

3.2.6.
Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

xA javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő
harmadik felek általi társfinanszírozást.
A
javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült társfinanszírozást irányozza elő:

3.3.
A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás

x      A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs
pénzügyi hatása a bevételre.
¨      A javaslatnak/kezdeményezésnek van
pénzügyi hatása – a bevételre gyakorolt hatása a következő:
¨         a javaslat a saját forrásokra
gyakorol hatást
¨         a javaslat az egyéb
bevételekre gyakorol hatást
[1]               Az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezménye
Feleinek Konferenciája 1/CP.16 határozata (a „Cancúni Megállapodás”).
[2]               Az Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC)
negyedik értékelő jelentése alapján.
[3]               Az Európai Tanács 2007. március 8–9-i ülésének
következtetései.
[4]               HL L 140., 2009.6.5., 63. o.
[5]               HL L 140., 2009.6.5., 136. o.
[6]               HL L 49., 2004.2.19., 1. o.
[7]               COM(2011) 789 végleges – 2011/0372 (COD).
[8]               A mezőgazdasági tevékenységek nyomán keletkező
egyéb üvegházhatású gázok – például a kérődzők és a műtrágyák
hatására felszabaduló metán és a dinitrogén-oxid – tárgytalanok a LULUCF-ágazat
szempontjából, mert az legfőképpen a növényzet és a talaj
szén-dioxid-kibocsátását és -abszorpcióját érinti. A nem CO2-jellegű
mezőgazdasági kibocsátásokat külön mezőgazdasági jegyzék tartalmazza.
[9]               A mérleg másik oldalán ugyanakkor az erdőtelepítés
nem járhat kibocsátásáthelyezéssel, például azáltal, hogy a nemzeti határokon
belül megtermelt élelmiszerek helyett sokkal kedvezőtlenebb szénlábnyommal
rendelkező élelmiszereket importálnak.
[10]             Lásd pl.: Sathre R. és O’Connor J. (2010), „A synthesis of
research on wood products and greenhouse gas impacts” (Fából készült termékek
és az üvegházhatás vizsgálatának kutatási szintézise), 2. kiadás, Vancouver, B.
C. FP Innovations, 117. o. .
[11]             HL L 130., 2002.5.15., 1. o.
[12]             A 2009/28/EK irányelv.
[13]             COM(2011) 571 végleges.
[14]             http://ec.europa.eu/clima/events/0029/index_en.htm.
[15]             http://ec.europa.eu/clima/consultations/0003/index_en.htm.
[16]             http://ec.europa.eu/clima/events/0029/index_en.htm.
[17]             http://ec.europa.eu/clima/events/0029/index_en.htm.
[18]             HL C […]., […]., […]. o.
[19]             HL C […]., […]., […]. o.
[20]             HL L 140., 2009.6.5., 136. o.
[21]             HL L 275., 2003.10.25., 32. o.
[22]             HL L 130., 2002.5.15., 1. o.
[23]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[24]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[25]             Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások
megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[26]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[27]             Differenciált/nem differenciált előirányzat.
[28]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás. .
[29]             Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[30]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve.
[31]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[32]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve. A javaslat előreláthatólag 2013-ben lép hatályba a
jogalkotási folyamat előrehaladásának függvényében.
[33]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza
kilométerben stb.).
[34]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve. A javaslat előre láthatólag 2013-ben lép hatályba a
jogalkotási folyamat előrehaladásának függvényében.
[35]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[36]             AC= szerződéses alkalmazott; INT = átmeneti
alkalmazott; JED = küldöttségi pályakezdő szakértő;
AL = helyi alkalmazott; END= nemzeti szakértő; .
[37]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[38]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében..
[39]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.