				|

		52011PC0285

			AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a szellemitulajdon-jogok vámhatósági érvényesítéséről Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a szellemitulajdon-jogok vámhatósági érvényesítéséről /* COM/2011/0285 végleges - COD 2011/0137 */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
1.1.        Előzmények
Az „Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható
és inkluzív növekedés stratégiája” című bizottsági közlemény[1] hangsúlyozta az innováció fontosságát a
növekedés és a munkahelyteremtés érdekében, a szellemitulajdon-jogok pedig
alapvető fontosságúak e kiemelt prioritás tekintetében, mivel biztosítják
a kutatásból, az innovációból és a kreatív tevékenységekből származó
előnyök teljes körű kihasználását. A szellemitulajdon-jogok
megsértése és a jogsértő áruk ebből eredő kereskedelme egyre
több aggodalomra ad okot, különösen a globalizált gazdaságban. Az iparra ható
gazdasági következmények mellett a jogsértő termékek a fogyasztók számára
komoly egészségügyi és biztonsági kockázatokat is jelenthetnek. Ezért az egységes
piaci intézkedéscsomagról szóló közleményében[2]
a Bizottság emlékeztetett arra, hogy a jogszabályok felülvizsgálata révén a
vámhatóságokat képessé kell tenni a szellemitulajdon-jogok fokozottabb
védelmére.
Az 1383/2003/EK tanácsi rendelet előírja
az egyes szellemitulajdon-jogokat feltehetően sértő áruk elleni
vámhatósági intézkedéseket és fontos eleme a szellemi alkotásokhoz
fűződő jogok érvényesítésére szolgáló uniós stratégiának. 2008
szeptemberében a Tanács felhívta[3] a
Bizottságot és a tagállamokat arra, hogy vizsgálják felül ezt a rendeletet, és
tegyenek javaslatot, illetve végezzenek értékelést az ilyen jogokat sértő
termékek elleni küzdelemre vonatkozó jogi keretek fejlesztése vonatkozásában.
A Bizottság elkészítette a 2009–2010-re
vonatkozó, a szellemitulajdon-jogok megsértése elleni küzdelemre irányuló új
vámügyi cselekvési tervet. A Bizottság által készített és a Tanács által
megerősített cselekvési terv[4]
fő elemei a jogalkotásra, a működési keretekre, az iparral való
együttműködésre, a nemzetközi együttműködésre és a tudatosság
fokozására terjednek ki. A rendelet felülvizsgálata is a terv részét képezte,
amit a Bizottság a tagállamokkal szorosan együttműködve, a tagállamok
vámhatóságainak szakértőiből álló „Vám 2013” program keretében
létrehozott munkacsoport révén valósított meg.
A WTO egyes tagjai, európai parlamenti
képviselők, nem kormányzati szervezetek és a civil társadalom aggodalommal
tekintettek arra, hogy 2008 végén bizonyos esetekben a vámhatóságok lefoglaltak
az unión áthaladó gyógyszerszállítmányokat. Állításaik szerint az ilyen
intézkedések hátráltathatják a generikus gyógyszerek jogszerű
kereskedelmét, ami ellentmond az EU azon kötelezettségvállalásának, hogy
elősegíti a fejlődő világ gyógyszerrel való ellátását, és ez
végső fokon a WTO szabályainak megsértését jelenti. A lefoglalási esetek
nyomán India és Brazília vitákat kezdeményezett az EU-val szemben a WTO-ban,
amelyek az egyrészről India és Brazília, másrészről az EU között a
WTO-ban folytatott konzultációk során kifejtett aggodalmakkal együtt azt
támasztják alá, hogy a jogbiztonság javítása érdekében előnyös volna a
szellemitulajdon-jog vámhatóságok általi érvényesítésére vonatkozó uniós
jogszabályokat egyértelműbbé tenni.
1.2.        Összhang az Unió egyéb
szakpolitikáival
A javaslat összhangban áll az Unió hosszú távú
politikájával és stratégiájával a szellemitulajdon-jog védelme terén. Ezt a
politikát a Bizottság számos közleménye tükrözi, többek között az Európa 2020
stratégiáról és az egységes piaci intézkedéscsomagról szóló közlemény[5] is. A szellemitulajdon-jog védelme ösztönzi
az innovációt, hatékony érvényesítése pedig pozitívan hat a foglalkoztatásra, a
fogyasztókra és a társadalom egészére.
A szellemitulajdon-jog védelmének a vámszervek
által a határokon történő érvényesítése kiegészíti a belső piacon
történő érvényesítést, valamint a harmadik országokkal együtt, illetve a
nemzetközi fórumokon indított kereskedelmi kezdeményezéseket. A javaslat
elválaszthatatlan részét képezi a szellemitulajdon-jogok egységes piacáról
szóló [2011. májusi] új bizottsági közleményben felvázolt stratégiai keretnek.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK
EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLAT
2.1.        Nyilvános konzultáció
Nyilvános konzultációra került sor abból a
célból, hogy minden résztvevő megfelelően kifejthesse álláspontját az
1383/2003/EK rendelet felülvizsgálata tekintetében. A nyilvános konzultációban
89, az érdekeltek széles körét felölelő válaszadótól érkeztek
észrevételek, beleértve a jogosultakat, a nemzetközi kereskedelem terén tevékenykedő
szolgáltatókat – például szállítmányozókat és fuvarozókat –, jogászokat,
felsőoktatási intézményeket, civil szervezeteket, állami szerveket és
állampolgárokat.
A válaszadókat leginkább érdeklő kérdések
közé tartozott a rendelet hatálya azon helyzetekkel kapcsolatban, amikor a
vámhatóságok felléphetnek, valamint a rendelet hatálya alá tartozó
szellemitulajdon-jogok köre, az egyszerűsített eljárás általában és a kis
tételek vonatkozásában, továbbá az áruk tárolási és megsemmisítési költségei.
2.2.        Hatásvizsgálat
A hatásvizsgálatról szóló jelentés
meghatározta és értékelte a szellemitulajdon-jogok határokon történő
érvényesítésével kapcsolatos vámhatósági intézkedésekre és eljárásokra
vonatkozó szakpolitikai lehetőségeket. A vizsgált fő területek a
szellemitulajdon-jogok határokon történő érvényesítésének az
erősítése, a vámszervekre, a jogosultakra és az egyéb érdekelt felekre
háruló adminisztrációs és gazdasági terhek, valamint a hatékonyság
biztosítására és az összes vonatkozó jogi kötelezettséggel történő
összehangolásra irányuló igény voltak.
A hatásvizsgálatról szóló jelentés három
különböző lehetőséget vizsgált meg, adott esetben ezeket tovább
bontva. Az első lehetőség az úgynevezett „alapforgatókönyv”, amikor a
Bizottság nem tesz lépéseket, és az aktuális helyzet marad fenn. A második
lehetőség bizonyos nem jogalkotási intézkedéseket irányoz elő, így a
Bizottság által javasolt képzési kezdeményezéseket, iránymutatások kialakítását
és a legjobb gyakorlatok cseréjét. A harmadik lehetőség értelmében a
Bizottság javaslatot tesz a fennálló jogi keretek módosítására. E
lehetőségen belül további különböző lehetőségek állnak
rendelkezésre az egyes problémák megoldására.
·      Az első lehetőséget ki kell zárni, amennyiben a Bizottság
megfelelő választ akar adni a Tanács azon kérésére, hogy vizsgálja felül a
jogszabályokat, és foglalkozzon a konzultációs folyamat során az érdekelt felek
által a jelenlegi jogszabályok hatályával és végrehajtásával kapcsolatban
felvetett aggodalmakkal.
·      A második lehetőség csak részben ad választ a felvetett
problémákra. Az iránymutatások és jogértelmezések segíthetnek tisztázni az
alkalmazandó eljárásokat vagy az általános jogelvek alkalmazásának módját. Ezek
a nem jogszabályi intézkedések azonban nem felelnek meg bizonyos célkitűzéseknek,
mint például a szellemi alkotásokhoz fűződő jogok körének
szélesítése vagy az eljárások kötelezővé tétele az egész Európai Unióban.
·      A harmadik lehetőség nyújtja a legtöbb jogi garanciát arra nézve,
hogy a jelenlegi rendelet hatályán kívül eső szellemitulajdon-jogokra is
kiterjedjen a szabályozás, az eljárásokat harmonizálják, és tisztázzák az
eljárási kérdéseket. E lehetőségen belül két további lehetőséget
vázoltak fel. Az első allehetőség a jelenlegi rendelet által már szabályozott
jogok megsértésének lehetséges típusait bővíti, például az olyan áruk
tekintetében, amelyek a hamisítástól eltérő védjegysértést valósítanak
meg. A második allehetőség tartalmazza az első allehetőséget, és
kiterjeszti a rendelet jelenlegi hatályát a szabályozott szellemitulajdon-jogok
terén.
A hatásvizsgálat megállapítása szerint a
legmegfelelőbb megoldás a rendelet módosítása annak érdekében, hogy az
valamennyi felvetett problémára választ adjon, és kiegyensúlyozott eredményt
biztosítson az érintettek minden csoportja számára.
3.           JOGALAP ÉS SZUBSZIDIARITÁS
A szellemi tulajdon kereskedelmi vonatkozásai
a közös kereskedelempolitika keretének részét képezik. Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 207. cikke felhatalmazást ad a
közös kereskedelempolitika megvalósítását szolgáló intézkedések elfogadására.
Ezért a javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 207. cikke.
A rendelet a szellemitulajdon-jogok
kereskedelmi vonzataival foglalkozik, mivel olyan intézkedéseket tartalmaz,
amelyek lehetővé teszik, hogy a vámszervek a nemzetközi kereskedelem
tárgyát képző áruk tekintetében a határokon érvényesítsék a szellemi
tulajdon-jogokat. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés
3. cikkének (1) bekezdése kizárólagos hatáskört biztosít az Európai
Unió számára a közös kereskedelempolitika terén.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslat nem gyakorol hatást az emberi
erőforrásokra és az Európai Unió költségvetésére, és így nem tartozik
hozzá a költségvetési rendelet (az Európai Közösségek általános költségvetésére
alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 2002. június 25-i
1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet) 28. cikkében előírt pénzügyi
kimutatás.
5.           MÓDOSÍTÁSOK
A felülvizsgálat megállapította, hogy a jogi
keretek bizonyos mértékű javítására van szükség a szellemitulajdon-jogok
érvényesítésére vonatkozó rendelkezések erősítése érdekében, ugyanakkor
maguknak a rendelkezéseknek a jogi egyértelműségét is biztosítani kell.
Ezért a Bizottság azt javasolja, hogy az 1383/2003/EK tanácsi rendelet helyébe
a csatolt új rendelettervezet lépjen.
A jogérvényesítés erősítése érdekében a
Bizottság az 1383/2003/EK rendelet hatályának kibővítését javasolja,
bevonva a kereskedelmi neveket, a félvezető termékek topográfiáját és a
használati mintákat. A javaslatban szerepel továbbá a rendelet hatályának olyan
értelmű kiterjesztésére, hogy az magában foglalja a párhuzamos
kereskedelemből és a műszaki megoldások megkerülését szolgáló
eszközökből eredő jogsértéseket, továbbá a vámszervek által már
érvényesített más jogok megsértését is.
A rendelet fenntartaná a vámszervek azon
jogát, hogy minden olyan esetben, amikor az áru a felügyeletük alatt áll, a
szellemitulajdon-jogok érvényesítése érdekében ellenőrzést végezhessenek,
és hangsúlyozná a jogszabály eljárási jellege és a szellemitulajdon-jogra
vonatkozó anyagi jog közötti különbséget.
A rendelet olyan eljárásokat is bevezetne,
amelyek lehetővé tennék a vámszervek számára, hogy bizonyos feltételek
mellett, formális és költséges jogi eljárások mellőzésével is
megsemmisíttethessék az árukat. Ezeket az eljárásokat a jogsértés típusától
függően különbözőképpen határoznák meg. Hamisított és kalózáruk
esetében vélelmezhető lenne a tulajdonos beleegyezése a megsemmisítésbe,
ha nem emelne kifejezetten kifogást ellene, míg más helyzetekben az áru
tulajdonosának kifejezetten hozzá kellene járulnia a megsemmisítéshez.
Megegyezés hiányában a jogosultnak jogi eljárást kellene kezdeményeznie a
jogsértés megállapítása érdekében, ennek hiányában az árut felszabadítanák.
A Bizottság egyedi eljárást is javasol a
kérelemmel érintett, kis tételben továbbított, feltehetően hamisított vagy
kalózárukra; az eljárás lehetővé tenné az áruknak a jogosult bevonása
nélkül történő megsemmisítését.
A javasolt további rendelkezések a
jogszerűen eljáró kereskedők védelmét célozzák a vámeljárásokra
vonatkozó esetleges visszaélésekkel szemben, továbbá az alapjogi charta
alapelveit építik be a rendeletbe. Ennek érdekében a rendelet tisztázná a
gyanús áruk lefoglalásának időhatárait, azokat a feltételeket, amelyek mellett
a szállítmányokra vonatkozó információkat a vámszervek továbbítanák a
jogosultak részére, a hamisítástól és kalózkodástól eltérő
szellemitulajdonjog-sértések gyanúja miatt vámhatósági ellenőrzés alatt
álló áruk megsemmisítését lehetővé tevő eljárás alkalmazásának
feltételeit, valamint a védekezéshez való jogot. Így az új rendelet
megalapozottabb jogérvényesítési eszközzé válhatna, ami növelné a vámhatósági
intézkedések elfogadottságát. A különböző érdekelt felek érdeklődést
mutatnak a jogsértő áruk tárolásával és megsemmisítésével összefüggő
költségek kérdése iránt. A rendelet továbbra is úgy rendelkezne, hogy a
vámhatóság részéről közvetlenül felmerült tárolási és megsemmisítési
költségeket a vámhatósági intézkedést kérő jogosultnak kell viselnie, ez
azonban nem zárná ki annak lehetőségét, hogy a jogosultak az e költségek
felmerüléséért elsődlegesen felelős féllel szemben jogi lépéseket
tegyenek az ilyen költségek behajtására. A javaslat szerint azonban lényeges
kivételt képeznének a kis tételek, amelyek tárolási és megsemmisítési
költségeit a vámhatóságok viselnék.
2011/0137 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a szellemitulajdon-jogok vámhatósági
érvényesítéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 207. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság
javaslatára[6],
tekintettel az európai adatvédelmi biztos
véleményére,
a jogalkotási aktus tervezetének a
nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
Az Európai Unió Tanácsa a hamisítás és a
szerzői jogi kalózkodás elleni küzdelemre irányuló átfogó európai
tervről szóló, 2008. szeptember 25-i állásfoglalásában[7]
az egyes szellemitulajdon-jogokat feltehetően sértő áruk elleni
vámhatósági intézkedésekről és az ilyen jogokat ténylegesen sértő
áruk ellen hozandó intézkedésekről szóló, 2003. július 22-i 1383/2003/EK
tanácsi rendelet[8] felülvizsgálatát kérte.
(2)
A szellemitulajdon-jogokat sértő áruk
forgalomba hozatala súlyos kárt okoz a jogosultak, a törvénytisztelő
gyártók és a kereskedők számára. Ezen felül megtéveszti a fogyasztókat, és
egyes esetekben veszélyezteti egészségüket és biztonságukat. Az ilyen áruk
piacra jutását a lehető legtöbb eszközzel akadályozni kell, és
intézkedéseket kell hozni e jogellenes tevékenység elleni fellépés érdekében
anélkül, hogy ez a jogszerű kereskedelmet fenyegetné.
(3)
Az 1383/2003/EK rendelet felülvizsgálata
rámutatott, hogy a szellemitulajdon-jogok érvényesítésének erősítése
érdekében a jogi kereteket illetően bizonyos fejlesztésekre van szükség,
egyúttal a rendelkezések jogi egyértelműségét is biztosítani kell,
figyelembe véve a gazdasági, kereskedelmi és jogi fejleményeket is.
(4)
Lehetővé kell tenni a vámhatóságok számára,
hogy a szellemitulajdon-jogok érvényesítése érdekében ellenőrizzék azokat
az árukat, amelyek az Unió vámterületén vámfelügyelet alatt állnak, vagy ilyen
felügyelet alatt kellett volna állniuk. A szellemitulajdon-jogoknak a határokon
történő érvényesítése mindenkor az erőforrások hatékony
felhasználásával jár, amikor az áruk a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló
2913/92/EGK tanácsi rendelet[9] meghatározása szerinti
„vámfelügyelet” alatt állnak, vagy az alatt kellett volna állniuk. Amennyiben a
vámszervek az árukat a határon lefoglalják, csak egy jogi eljárásra van
szükség, míg ugyanilyen szintű jogérvényesítéshez számos különálló
eljárásra lenne szükség a piacra került áruk megbontott és a
kiskereskedőkhöz szállított tételeivel szembeni fellépés esetén. Kivételt
kell tenni a végfelhasználási rendszer keretében szabad forgalomba bocsátott
áruk tekintetében, mivel azok vámfelügyelet alatt maradnak még akkor is, ha
szabad forgalomba bocsátották őket. Helyénvaló továbbá nem alkalmazni a
rendeletet az utasok által a személyes poggyászukban szállított árukra sem,
feltéve, hogy ezek az utasok személyes használatára szolgálnak, és nem merülnek
fel a kereskedelmi forgalomra utaló jelek.
(5)
Az 1383/2003/EK rendelet nem terjed ki bizonyos
szellemitulajdon-jogokra és kizár bizonyos jogsértéseket. A
szellemitulajdon-jogok érvényesítésének erősítése érdekében a vámhatósági
ellenőrzést ki kell terjeszteni más típusú jogsértésekre is, így a
párhuzamos kereskedelemből eredő jogsértésekre, valamint a
vámhatóságok által már érvényesített, de az 1383/2003/EK rendelet hatálya alá
nem tartozó más jogsértésekre. Ugyanebből az okból indokolt a rendelet
hatálya alá vonni – a már eddig is az 1383/2003/EK rendelet hatálya alá tartozó
jogok mellett – a kereskedelmi neveket, amennyiben azok a nemzeti jog alapján
kizárólagos tulajdonjogként védettek, a félvezető termékek topográfiáit, a
használati mintákat, a műszaki megoldások megkerülését szolgáló
eszközöket, valamint az uniós jogszabályok által létrehozott bármely
kizárólagos szellemitulajdon-jogot.
(6)
Ez a rendelet a vámhatóságokra vonatkozó eljárási
szabályokat tartalmaz. Ennek megfelelően ez a rendelet nem vezet be
semmiféle új kritériumot a szellemi alkotásokra alkalmazandó jog megsértésének
igazolása céljából.
(7)
Ez a rendelet nem érinti a bíróságok hatáskörére
vonatkozó rendelkezéseket, különösen a polgári és kereskedelmi ügyekben a
joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról
szóló 44/2001/EK tanácsi rendeletben[10] meghatározottakat.
(8)
Bárkinek, aki saját nevében képes jogi eljárást
indítani az adott jog esetleges megsértése miatt – függetlenül attól, hogy
ő a szellemi alkotáshoz fűződő jog jogosultja vagy sem –,
jogosultságot kell biztosítani arra is, hogy vámhatósági intézkedés iránti
kérelmet nyújtson be.
(9)
Annak biztosítása érdekében, hogy a szellemitulajdon-jogokat
az Európai Unió egészében érvényesítsék, helyénvaló arról rendelkezni, hogy
amennyiben az intézkedés iránti kérelem benyújtására jogosult személy az Unió
egész területét lefedő szellemitulajdon-jog érvényesítését kezdeményezi,
az említett személy kérelmezheti valamely tagállam vámhatóságánál olyan
határozat kiadását, amely az adott tagállam vámhatóságának intézkedésének
előírásán felül bármely másik olyan tagállam vámhatóságának
intézkedéséről is rendelkezik, ahol a szellemitulajdon-jog érvényesítését
kezdeményezik.
(10)
A szellemitulajdon-jogok gyors érvényesítésének
biztosítása érdekében rendelkezni kell arról, hogy ha a vámhatóságok
megfelelő bizonyítékok alapján azt gyanítják, hogy a felügyeletük alatt
álló áruk szellemitulajdon-jogot sértenek, akkor akár saját kezdeményezésükre,
akár kérelemre felfüggeszthessék az áruk kiadását, vagy lefoglalhassák azokat
annak érdekében, hogy a vámhatóságok intézkedését kezdeményező kérelem
előterjesztésére jogosult személy eljárást indíthasson annak megállapítása
érdekében, hogy történt-e szellemitulajdonjog-sértés.
(11)
Ha nem hamisított vagy kalózáru válik jogsértés
gyanújának tárgyává, a vámhatóságoknak nehéz lehet pusztán szemrevételezéssel
megállapítaniuk, hogy történt-e szellemitulajdonjog-sértés. Ezért indokolt
eljárás megindítását előíró intézkedésről rendelkezni, kivéve ha az
érintett felek – nevezetesen az áruk birtokosa és a jogosult – beleegyeznek az
áruk megsemmisítésébe. Az ilyen eljárásokkal foglalkozó illetékes hatóságok
feladata, hogy eldöntsék, történt-e szellemitulajdonjog-sértés, illetve hogy az
adott árukra vonatkozó szellemitulajdonjog-sértésekkel kapcsolatos
megfelelő döntéseket meghozzák.
(12)
Az 1383/2003/EK rendelet lehetővé tette, hogy
a tagállamok olyan eljárásról rendelkezzenek, amely megengedi bizonyos áruk
megsemmisítését anélkül, hogy kötelező lenne eljárást indítani a
szellemitulajdonjog-sértés tényének megállapítására. Amint azt a hamisításnak a
nemzetközi kereskedelemre gyakorolt hatásáról szóló 2008. december 18-i
európai parlamenti állásfoglalás[11] elismeri, ez az eljárás
nagyon hasznosnak bizonyult azokban a tagállamokban, ahol élhettek vele. Ezért
ezt az eljárást mindazon szemmel látható jogsértések esetére kötelezővé
kell tenni, amikor a vámhatóságok puszta szemrevételezéssel könnyen
megállapíthatják a jogsértést, és az eljárást a jogosult kérelmére alkalmazni
kell, amennyiben a nyilatkozattevő vagy az áru birtokosa nem emel kifogást
a megsemmisítés ellen.
(13)
Az adminisztratív terhek és költségek
minimalizálása érdekében a hamisított és kalózáruk kis tételei vonatkozásában
egyedi eljárást kell bevezetni, amely a jogosult beleegyezése nélkül is
lehetővé tenné az áruk megsemmisítését. Az arra vonatkozó küszöbérték
megállapítása érdekében, hogy milyen szállítmányok minősülnek kis tételnek,
ebben a rendeletben az Európai Unió működéséről szóló szerződés
290. cikkével összhangban felhatalmazást kell adni a Bizottság számára
általános hatályú nem jogalkotási aktusok elfogadására. Fontos, hogy a
Bizottság az előkészítő munka során – szakértői szinten is –
megfelelő konzultációkat folytasson.
(14)
Amikor a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi
aktusokat készít elő és szövegez, biztosítania kell a vonatkozó
dokumentumok egyidejű, gyors és megfelelő továbbítását az Európai
Parlamenthez és a Tanácshoz.
(15)
A jogi egyértelműség és annak érdekében, hogy
a törvénytisztelő kereskedők érdekeit megvédjék a határokon
történő jogérvényesítésre vonatkozó rendelkezésekkel való esetleges
visszaélésektől, indokolt megváltoztatni a szellemitulajdonjog-sértés
gyanúja esetén lefoglalható árukra vonatkozó határidőket; azokat a
feltételeket, amelyek mellett a vámhatóságok kötelesek átadni a jogosultak
számára a szállítmányokra vonatkozó információkat; a hamisítástól és
kalózkodástól eltérő szellemitulajdonjog-sértések gyanúja miatt
vámhatósági ellenőrzés alatt álló áruk megsemmisítését lehetővé
tevő eljárás alkalmazásának feltételeit; és indokolt egy olyan rendelkezés
bevezetése, amely az áruk birtokosa számára lehetővé teszi véleményének
kifejtését azt megelőzően, hogy a vámszerv őt hátrányosan
érintő döntést hozna.
(16)
Figyelemmel az e területen a vámhatóságok által
elfogadott intézkedések ideiglenes és megelőző jellegére, valamint az
intézkedések által érintett felek érdekellentéteire, a rendelet gördülékeny
alkalmazásának biztosítása érdekében, az érintett felek jogainak tiszteletben
tartása mellett, az eljárásokat bizonyos szempontok szerint módosítani kell.
Ezért, figyelemmel az e rendeletben előírt különféle értesítésekre, a
vámhatóságoknak a vámkezelésre vagy az áruk elhelyezésére vonatkozó
dokumentumok alapján a legmegfelelőbb személyt kell értesíteniük. Annak
érdekében, hogy az érintett felek részére küldött értesítések valamennyi
határidejét összhangba hozzák, az e rendeletben a szükséges értesítések
tekintetében meghatározott határidőket attól az időponttól kell
számítani, amikor a vámhatóságok kiküldték az értesítéseket. A hátrányos
tartalmú határozat meghozatala előtti meghallgatásra vonatkozó jog
határidejét három munkanapban kell meghatározni, feltéve hogy az intézkedésre
vonatkozó határozat iránti kérelmet előterjesztők önként kérték a
vámhatóságoktól az intézkedést, és a nyilatkozattevőket vagy az áruk
birtokosait áruik vámfelügyelet alá helyezésekor tájékoztatni kell azok
különleges helyzetéről. A kis tételekre vonatkozó egyedi eljárás esetében,
amikor is a fogyasztók várhatóan közvetlenül érintettek és nem várható el
tőlük ugyanolyan fokú gondosság, mint a vámeljárások teljesítésében
általában érintett egyéb gazdasági szereplőktől, a szóban forgó
határidőt jelentősen meg kell hosszabbítani.
(17)
A WTO dohai miniszteri konferenciáján
2001. november 14-én elfogadott TRIPS-megállapodásról és a
közegészségügyről szóló nyilatkozat értelmében a TRIPS-megállapodást úgy
lehet, sőt, kell értelmezni és végrehajtani, hogy az támogassa a WTO
tagjainak a közegészség védelméhez való jogát, és különösen segítse elő a
gyógyszerek mindenki számára elérhetővé tételét.
Az olyan gyógyszerszállítmányoknak az Európai Unió területén keresztül –
átrakással, raktározással, az ömlesztett szállítás megbontásával, illetve a
szállítási mód vagy eszköz megváltoztatásával vagy ezek nélkül – történő
továbbítása esetén, amikor az áthaladás az Unió területén kívül
kezdődő és végződő teljes útnak csak egy részét képezi, a
szellemitulajdon-jogok megsértése kockázatának vizsgálatakor a vámhatóságoknak
mérlegelniük kell, hogy fennáll-e annak a jelentős valószínűsége,
hogy ezeket az árukat átirányítják és az uniós piacon hozzák forgalomba.
(18)
A hatékonyság érdekében alkalmazni kell a
tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról,
valamint a vám- és mezőgazdasági jogszabályok helyes alkalmazásának
biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről
szóló 1997. március 13-i 515/97/EK tanácsi rendelet[12]
szabályait.
(19)
A vámhatóságok felelősségére a tagállami
jogszabályok vonatkoznak, azonban az intézkedés iránti kérelem vámhatóság
általi teljesítése nem jogosíthatja fel kártérítésre a határozat jogosultját,
amennyiben a vámhivatal nem fedi fel az ilyen árukat, és az árukat kiadják,
vagy nem történik intézkedés lefoglalásuk érdekében.
(20)
Amennyiben a vámhatóságok előzetes kérelemre
járnak el, indokolt rendelkezni arról, hogy a vámhatóságok általi intézkedést
elrendelő határozat jogosultja térítse meg a vámhatóságok részéről az
ő szellemitulajdon-jogainak érvényesítése során felmerült valamennyi
költséget. Ez azonban nem zárhatja ki a határozat jogosultjának azt a jogát,
hogy kártérítést követeljen a jogsértőtől vagy bármely más, az
érintett tagállam jogszabályai szerint felelősnek tekinthető
személytől. Amennyiben a harmadik fél által a szellemi tulajdon alapján
előterjesztett kérelem értelmében lefoglalt áruk esetében a vámintézkedés
következtében a vámszervektől eltérő más személyek részéről
költségek és károk merülnek fel, akkor ezekre az egyes esetekre vonatkozó
egyedi jogszabályokat kell alkalmazni.
(21)
A szellemi tulajdonhoz fűződő jogok
vámhatósági érvényesítése szükségessé teszi az intézkedés iránti kérelmekkel
kapcsolatban hozott határozatokra vonatkozó adatok cseréjét. Az adatok ilyen
formán történő feldolgozása személyes adatokat is érint, az
adatfeldolgozás során pedig meg kell felelni a uniós jogszabályoknak, különösen
a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az
ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelvnek[13] és a személyes
adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása
tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad
áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti
és tanácsi rendeletnek[14].
(22)
Annak érdekében, hogy a vámhatóságok általi
intézkedés és a vámhatóságok eljárására vonatkozó határidő
meghosszabbítása iránti kérelmek formájára vonatkozó rendelkezések
végrehajtására egységes feltételek mellett kerüljön sor, a Bizottságra
végrehajtó hatáskört, nevezetesen formanyomtatványok kidolgozásának jogát kell
ruházni.
(23)
Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási
hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak
és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i
182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel[15]
összhangban kell gyakorolni. Bár e rendelet rendelkezéseinek tárgya a közös
kereskedelempolitika körébe tartozik, figyelemmel a végrehajtási aktusok
természetére és hatásaira, az elfogadásukra a tanácsadó bizottsági eljárást
kell alkalmazni.
(24)
Az 1383/2003/EK rendeletet hatályon kívül kell
helyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
és hatály
1.           Ez a rendelet a vámhatóságok
intézkedésének feltételeit és eljárásait határozza meg azokban az esetekben,
amikor feltehetően szellemitulajdon-jogot sértő áruk vámfelügyelet
alatt állnak, vagy az alatt kellett volna állniuk az Unió vámterületén.
2.           Ez a rendelet nem vonatkozik
a 2913/92/EGK tanácsi rendelet 82. cikke értelmében végfelhasználási rendszer
keretében szabad forgalomba bocsátott árukra.
3.           Ez a rendelet semmilyen módon
nem érinti a tagállamoknak vagy az Európai Uniónak a szellemi tulajdonra
vonatkozó jogát.
4.           Ez a rendelet nem vonatkozik
az utazók személyes poggyászában található nem kereskedelmi jellegű
árukra.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet
alkalmazásában:
1.
„szellemitulajdon-jogok”:
a)      védjegy;
b)      formatervezési minta;
c)      valamely tagállam jogszabályai szerint
meghatározott szerzői jog vagy bármely szomszédos jog;
d)      földrajzi jelzés;
e)      valamely tagállam jogszabályai szerint
meghatározott szabadalom;
f)       a 469/2009/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet[16]
szerint meghatározott kiegészítő oltalmi tanúsítvány gyógyszerek számára;
g)      az 1610/96/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet[17]
szerint meghatározott, növényvédő szerekre vonatkozó kiegészítő
oltalmi tanúsítvány;
h)      a 2100/94/EK tanácsi rendelet[18] szerint meghatározott közösségi
növényfajta-oltalmi jog;
i)       valamely tagállam jogszabályai szerint
meghatározott növényfajta-oltalmi jog;
j)       valamely tagállam jogszabályai szerint
meghatározott félvezető termék topográfiája;
k)      valamely tagállam jogszabályai szerint
meghatározott használati minta;
l)       valamely tagállam jogszabályai szerint
kizárólagos szellemitulajdon-jogként oltalmazott kereskedelmi név;
m)     az uniós jogszabályok szerint kizárólagos
szellemitulajdon-jognak minősülő bármely más jog;
2.
„védjegy”:
a)      a 207/2009/EK tanácsi rendelet[19] szerint meghatározott közösségi védjegy;
b)      valamely tagállamban, illetve Belgium,
Hollandia és Luxembourg esetében a Benelux Szellemitulajdon-védelmi Hivatalnál
bejegyzett védjegy;
c)      nemzetközi megállapodás alapján valamely
tagállamra kiterjedő hatállyal bejegyzett védjegy;
d)      nemzetközi megállapodás alapján az
Európai Unióra kiterjedő hatállyal bejegyzett védjegy;
3.
„formatervezési minta”:
a)      a 6/2002/EK tanácsi rendelet[20] szerint meghatározott közösségi
formatervezési minta;
b)      valamely tagállamban bejegyzett formatervezési
minta;
c)      nemzetközi megállapodás alapján valamely
tagállamra kiterjedő hatállyal bejegyzett formatervezési minta;
d)      nemzetközi megállapodás alapján az
Európai Unióra kiterjedő hatállyal bejegyzett formatervezési minta;
4.
„földrajzi jelzés”:
a)      az 510/2006/EK tanácsi rendeletben[21] meghatározott oltalom alatt álló
mezőgazdasági termék vagy élelmiszer földrajzi jelzése vagy
eredetmegjelölése;
b)      a 1234/2007/EK tanácsi rendeletben[22] meghatározott oltalom alatt álló bor
földrajzi jelzése vagy eredetmegjelölése;
c)      az 1601/1991/EGK tanácsi rendeletben[23] meghatározott oltalom alatt álló ízesített
bor földrajzi megnevezése;
d)      a 110/2008/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet[24]
szerint meghatározott szeszes italok földrajzi jelzése;
e)      a boroktól, szeszes italoktól,
mezőgazdasági termékektől és az élelmiszerektől eltérő
termékek földrajzi jelzése, feltéve, hogy azt a tagállami vagy uniós jog
kizárólagos szellemitulajdon-jogként állapítja meg;
f)       az Európai Unió és harmadik országok
közötti egyezményekben meghatározott és azokban felsorolt földrajzi jelzés;
5.
„hamisított áruk”:
a)      valamely védjegyhez fűződő
jogot sértő intézkedés tárgyát képező olyan áruk, amelyek engedély
nélkül olyan védjeggyel vagy megjelöléssel vannak ellátva, amely megegyezik az
ugyanolyan típusú árukra érvényesen bejegyzett védjeggyel, vagy amely lényeges
jellemzőit tekintve nem különböztethető meg az ilyen védjegytől;
b)      valamely földrajzi jelzéshez
fűződő jogot sértő intézkedés tárgyát képező olyan
áruk, amelyek a földrajzi jelzés tekintetében nyújtott oltalmat sértő
nevet viselnek, vagy leírásukra ilyen nevet vagy kifejezést használnak;
6.
„kalózáruk”: szerzői joghoz, szomszédos joghoz
vagy formatervezési mintaoltalomhoz fűződő jogot sértő
intézkedés tárgyát képező áruk vagy ily módon készült másolatokat
tartalmazó áruk, amelyeket a szerzői jog vagy szomszédos jogok, vagy a
formatervezési mintaoltalom jogosultjának – függetlenül attól, hogy azt
bejegyezték-e –, vagy a gyártó országban a jogosult által felhatalmazott
személy engedélye nélkül állítottak elő;
7.
„feltehetően szellemitulajdon-jogot sértő
áruk”: olyan áruk, amelyek vonatkozásában a vámhatóságok számára elegendő
bizonyíték áll rendelkezésre ahhoz, hogy első látásra úgy véljék, hogy a
tagállamban fellelt áruk:
a)      az uniós jog vagy az adott tagállam joga
szerint szellemitulajdon-jogot sértő intézkedés tárgyát képező áruk;
b)      olyan eszközök, termékek vagy
alkatrészek, amelyek bármely olyan technológia, eszköz vagy alkatrész
megkerülésére szolgálnak, amely rendes működése során megakadályozza vagy
korlátozza a valamely szerzői jog vagy szomszédos jog jogosultja által nem
engedélyezett és az adott tagállam jogszabályai értelmében
szellemitulajdon-jogot sértő cselekményt valamely mű vonatkozásában;
c)      minden olyan öntőforma vagy minta,
amelyet kifejezetten szellemitulajdon-jogot sértő áruk gyártásához
terveztek, vagy ilyen célból alakítottak át, ha az öntőforma vagy minta az
uniós jog vagy az adott tagállam jogszabályai szerint sérti a jogosult jogait;
8.
„kérelem”: a vámhatóságokhoz intézett, intézkedés
megtételére irányuló kérés olyan esetben, ha valamely áru feltehetően
szellemitulajdon-jogot sért;
9.
„nemzeti kérelem”: valamely tagállam nemzeti
vámhatóságai részére benyújtott kérelem abból a célból, hogy az adott
tagállamban tegyenek intézkedést;
10.
„uniós kérelem”: valamely tagállamban benyújtott
kérelem, amelyben az adott tagállam és egy vagy több másik tagállam
vámhatóságaitól azt kérik, hogy saját tagállamukban tegyenek intézkedést;
11.
„kérelmező”: a saját nevében kérelmet benyújtó
személy;
12.
„az áruk birtokosa”: az a személy, aki az áruk
tulajdonjogával, illetve az áruk felett hasonló rendelkezési joggal vagy
fizikai ellenőrzéssel bír;
13.
„nyilatkozattevő”: a 2913/92/EGK rendelet
4. cikkének (18) bekezdésében említett nyilatkozattevő;
14.
„megsemmisítés”: az áruk fizikai megsemmisítése,
újrafelhasználása vagy kereskedelmi csatornákon kívüli felhasználása oly módon,
hogy az intézkedésnek helyt adó határozat jogosultjának ne okozzon sérelmet;
15.
„vámfelügyelet”: a 2913/92/EGK rendelet
4. cikkének (13) bekezdésében említett, vámhatóságok általi
felügyelet;
16.
„az Unió vámterülete”: a 2913/92/EGK rendelet 3.
cikkében említett közösségi vámterület;
17.
„áruk kiadása”: az az intézkedés, amelynek során a
vámhatóságok az árukat az ezen árukra vonatkozó vámeljárás lefolytatásának céljából
rendelkezésre bocsátják.
3. cikk
Alkalmazandó
jog
A 864/2007/EK rendelet[25] 8. cikkének sérelme nélkül, annak
megállapítására, hogy az áruk felhasználása felveti-e valamely
szellemitulajdon-jog megsértését, vagy ténylegesen sértett-e szellemitulajdon-jogot,
annak a tagállamnak a jogát kell alkalmazni, ahol az árukat az 1. cikk (1)
bekezdésében említett esetek valamelyikében fellelték.
II. FEJEZET
VÁMHATÓSÁGI INTÉZKEDÉS IRÁNTI KÉRELMEK
1. szakasz
Az intézkedés iránti kérelem benyújtása
4. cikk
Kérelem
benyújtására jogosult személyek
1.           Nemzeti vagy uniós kérelem
benyújtására a következő személyek bármelyike jogosult:
a)      a szellemitulajdon-jogok jogosultjai;
b)      kollektív szellemitulajdonjog-kezelő
testületek, amelyeket szabályszerűen elismernek mint a szerzői jogok
vagy szomszédos jogok jogosultjait képviselő szervezetet;
c)      szakmai védelmi testületek, amelyeket
szabályszerűen elismernek mint a szerzői jogok jogosultjait
képviselő szervezetet;
d)      az 510/2006/EK rendelet 5. cikkének
(1) bekezdése szerinti csoportok, az 1234/2007/EK rendelet
118. cikkének e) pontja szerinti termelői csoportok vagy a
földrajzi jelzésekre vonatkozó uniós szabályozásban megjelölt hasonló
termelői csoportok, amelyek valamely földrajzi jelzést használó termelőket
képviselnek, illetve ezen csoportok képviselői; valamely földrajzi jelzés
használatára jogosult gazdasági szereplők; valamint az ilyen földrajzi
jelzés tekintetében illetékes ellenőrző testületek;
2.           Az (1) bekezdésben
meghatározott személyeken túl az alábbiak jogosultak nemzeti kérelem
benyújtására:
a)      minden más személy, aki rendelkezik a
szellemitulajdon-jogok használatához szükséges engedéllyel;
b)      a földrajzi jelzésekre vonatkozó
tagállami szabályozásban megjelölt termelői csoportok, amelyek valamely
földrajzi jelzést használó termelőket képviselnek, illetve ezen csoportok
képviselői, valamely földrajzi jelzés használatára jogosult gazdasági
szereplők, valamint az ilyen földrajzi jelzés tekintetében illetékes
ellenőrző hatóságok;
3.           Az (1) bekezdésben
meghatározott személyeken túl az Unió vámterületére kiterjedő kizárólagos
engedély jogosultja is benyújthat uniós kérelmet.
4.           Az (1), (2) és (3) bekezdések
alapján kérelem benyújtására jogosult valamennyi személy számára lehetővé
kell tenni, hogy szellemitulajdonjog-sértés miatt eljárást kezdeményezzen abban
a tagállamban, ahol az árukat fellelték.
5. cikk
Az
uniós kérelmek hatálya alá tartozó szellemitulajdonjog-sértések
Uniós kérelem az Európai Unió egész területén
alkalmazandó bármely szellemitulajdon-jog tekintetében benyújtható.
6. cikk
A
kérelmek benyújtása
1.           A 4. cikkben említett
személyek az illetékes vámszervhez történő kérelem benyújtásával kérhetik
a vámhatóságok intézkedését, ha az áruk használata feltehetően
szellemitulajdon-jogot sért. A kérelmet a (3) bekezdésben említett
nyomtatványon kell előterjeszteni.
2.           Valamennyi tagállam kijelöli
a kérelmek átvételére és feldolgozására illetékes vámszervet. A tagállamok
erről tájékoztatják a Bizottságot, a Bizottság pedig közzéteszi a
tagállamok által kijelölt illetékes vámszervek listáját.
3.           A Bizottság végrehajtási
aktusok formájában dolgozza ki a kérelmezési nyomtatványt. E végrehajtási
aktusokat a 29. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági
eljárással összhangban kell elfogadni.
A nyomtatványon különösen az alábbi információk
kérhetők a kérelmezőtől:
a)      a kérelmező adatai;
b)      a kérelmezőnek a 4. cikk
szerinti jogállása;
c)      a csatolandó kísérőokmányok, amelyek
alapján a vámszerv megbizonyosodhat arról, hogy a kérelmező jogosult a
kérelem benyújtására;
d)      a kérelmezőt képviselő
természetes vagy jogi személy részére a kérelem benyújtása szerinti tagállam
szabályainak megfelelően kiállított meghatalmazás;
e)      az érvényesítendő
szellemtulajdonjog(ok);
f)       uniós kérelem esetén az a tagállam vagy
azok a tagállamok, ahol a vámszervek eljárását kérik;
g)      az eredeti áruk pontos leírása és
műszaki adatai, adott esetben képek csatolásával;
h)      a nyomtatványhoz csatolandó, a szóban
forgó áruk vámhatóságok általi azonnali felismerhetőségét lehetővé
tevő tájékoztatás;
i)       bármely olyan információ, amely
felhasználható a vámhatóságok által az érintett szellemitulajdon-jog(ok)
megsértése kockázatának elemzése és értékelése során;
j)       a kérelmező jogi és technikai
ügyekben illetékes képviselőjének/képviselőinek neve és címe;
k)      a kérelmező arra vonatkozó
kötelezettségvállalása, hogy az illetékes vámszervet a 14. cikkben
meghatározott bármely helyzetről értesíti;
l)       a kérelmező arra vonatkozó
kötelezettségvállalása, hogy továbbít és naprakésszé tesz bármely olyan
információt, amely felhasználható a vámhatóságok által az érintett
szellemitulajdon-jog(ok) megsértése kockázatának elemzése és értékelése során;
m)     a kérelmező arra vonatkozó
kötelezettségvállalása, hogy a 26. cikkben meghatározott feltételekkel
felelősséget vállal;
n)      a kérelmező arra vonatkozó
kötelezettségvállalása, hogy a 27. cikkben meghatározott feltételekkel
vállalja az ugyanabban a cikkben meghatározott költségeket;
o)      a kérelmező arra vonatkozó
kötelezettségvállalása, hogy beleegyezik az általa szolgáltatott adatok
Bizottság általi feldolgozásába;
4.           Amennyiben rendelkezésre áll
számítógépes rendszer a kérelmek átvételére és feldolgozására, akkor a
kérelmeket elektronikus adatfeldolgozó technikát használva kell benyújtani.
5.           A vámhatóságok által az áruk
kiadásának felfüggesztése vagy lefoglalása tárgyában a 17. cikk
(4) bekezdésével összhangban küldött értesítést követően benyújtott
kérelemnek a következő további követelményeknek is meg kell felelnie:
a)      a kérelmet az illetékes vámszervhez az
áruk kiadásának felfüggesztése vagy azok lefoglalása tárgyában küldött
értesítést követő négy munkanapon belül be kell nyújtani;
b)      nemzeti kérelemnek kell lennie;
c)      a kérelemnek tartalmaznia kell a
(3) bekezdésben kért információkat. A kérelmező ugyanakkor
elhagyhatja a (3) bekezdés g)–i) pontjaiban felsorolt adatokat.
2. szakasz
Az intézkedés iránti kérelemről hozott
határozatok
7. cikk
A
kérelmek feldolgozása
1.           Amennyiben a kérelem
átvételekor az illetékes vámszerv úgy véli, hogy az nem tartalmazza a
6. cikk (3) bekezdésében előírt összes információt, az illetékes
vámszerv felkéri a kérelmezőt arra, hogy az értesítés küldésétől
számított 10 munkanapon belül pótolja a hiányzó információkat.
Ilyen esetekben a 8. cikk első
albekezdésében említett határidőt a szükséges információk beérkezéséig
felfüggesztik.
2.           Amennyiben a kérelmező
az (1) bekezdésben említett határidőn belül nem pótolja a hiányzó
információkat, az illetékes vámszerv elutasítja a kérelmet.
3.           A kérelmezőnek nem kell
díjat fizetnie a kérelem feldolgozása tárgyában felmerült közigazgatási
költségek fedezésére.
8. cikk
Az
intézkedés iránti kérelmet elfogadó vagy elutasító határozatról szóló értesítés
Az illetékes vámszerv a kérelem kézhezvételét
követő 30 munkanapon belül értesíti a kérelmezőt a kérelemnek helyt
adó vagy azt elutasító határozatáról.
Ha azonban a kérelmezőt korábban
értesítették arról, hogy a vámhatóság felfüggesztette az áruk kiadását vagy
azokat lefoglalta, az illetékes vámszerv a kérelem kézhezvételét követő
egy munkanapon belül értesíti a kérelmezőt a kérelemnek helyt adó vagy azt
elutasító határozatáról.
9. cikk
Az
intézkedés iránti kérelemről hozott határozatok
1.           A nemzeti kérelemnek helyt
adó határozatok, az ilyen határozatokat visszavonó vagy módosító határozatok,
valamint a vámhatóságok általi intézkedésre rendelkezésre álló határidő meghosszabbításáról
szóló határozatok az elfogadásuk időpontjában válnak hatályossá abban a
tagállamban, ahol a nemzeti kérelmet előterjesztették.
2.           Az uniós kérelemnek helyt adó
határozatok, az ilyen határozatokat visszavonó vagy módosító határozatok, valamint
a vámhatóságok általi intézkedésre rendelkezésre álló határidő
meghosszabbításáról szóló határozatok az alábbiak szerint válnak hatályossá:
a)      abban a tagállamban, ahol a kérelmet
előterjesztették, az elfogadásuk időpontjában;
b)      minden más tagállamban, ahol a
vámhatóságok intézkedését kérelmezik, a vámhatóságnak a 13. cikk (2)
bekezdésével összhangban történő értesítése időpontjában, feltéve
hogy a határozat jogosultja teljesítette a 27. cikk (3) bekezdése
szerinti kötelezettségeit.
10. cikk
A
vámhatóságok általi intézkedésre rendelkezésre álló határidő
1.           Az intézkedés iránti
kérelemnek helyt adó határozat esetén az illetékes vámszerv meghatározza azt az
időtartamot, amelyen belül a vámhatóságoknak intézkedniük kell.
A határidő a kérelemnek helyt adó határozat
elfogadásának időpontjában kezdődik és nem haladhatja meg az egy
évet.
2.           A vámhatóságok által az áruk
kiadásának felfüggesztése vagy azok lefoglalása tárgyában a 17. cikk (4)
bekezdésével összhangban küldött értesítést követően benyújtott és a 6.
cikk (3) bekezdésének g)–i) pontjaiban elemeket nem tartalmazó kérelemnek csak
az adott áruk kiadásának felfüggesztése vagy azok lefoglalása tekintetében
lehet helyt adni.
3.           Amennyiben valamely
szellemitulajdon-jog hatálya megszűnik, vagy ha a kérelmező más okból
már nem tartozik a kérelem benyújtására jogosult személyek körébe, a
vámhatóságok nem tesznek intézkedést. A kérelemnek helyt adó határozatot a
döntést hozó vámhatóság visszavonja vagy megfelelően módosítja.
11. cikk
A
vámhatóságok általi intézkedésre rendelkezésre álló határidő
meghosszabbítása
1.           Amikor lejár a vámhatóságok
általi intézkedésre rendelkezésre álló határidő – és amennyiben a
határozat jogosultja előzetesen megfizeti a vámhatóságokkal szemben e
rendelet alapján fennálló minden tartozását –, az eredeti határozatot hozó
vámhatóság a kérelemnek helyt adó határozat jogosultjának kérésére
meghosszabbíthatja ezt a határidőt.
2.           Amennyiben a vámhatóság
általi intézkedésre rendelkezésre álló határidő meghosszabbítására
irányuló kérelmet az adott határozat lejártát kevesebb mint 30 nappal
megelőzően terjesztik elő, az illetékes vámszerv elutasíthatja a
meghosszabbítást.
3.           A vámhatóságok általi
intézkedésre rendelkezésre álló határidő meghosszabbítása iránti
kérelemben fel kell tüntetni a 6. cikk (3) bekezdése alapján szolgáltatott
információk bármely változását.
4.           Az illetékes vámszerv a
meghosszabbításról szóló határozatát a kérelem kézhezvételét követő 30
munkanapon belül közli a kérelemnek helyt adó határozat jogosultjával.
5.           A vámhatóságok általi
intézkedésre rendelkezésre álló meghosszabbított határidő a
meghosszabbításról szóló határozat elfogadásának napján kezdődik és nem
haladhatja meg az egy évet.
Amennyiben valamely szellemitulajdon-jog hatálya
megszűnik, vagy ha a kérelmező más okból már nem tartozik a kérelem
benyújtására jogosult személyek körébe, a vámhatóságok nem tesznek intézkedést.
A határidő meghosszabbításának helyt adó határozatot a döntést hozó
vámhatóság visszavonja vagy megfelelően módosítja.
6.           A kérelmezőnek nem kell
díjat fizetnie a hosszabbítási kérelem feldolgozása tárgyában felmerült
közigazgatási költségek fedezésére.
7.           A Bizottság végrehajtási
aktus formájában dolgozza ki a meghosszabbítás kérelmezésére szolgáló
nyomtatványt. E végrehajtási aktusokat a 29. cikk (2) bekezdésében
említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
12. cikk
A
határozat módosítása a szellemitulajdon-jogok tekintetében
A kérelemnek helyt
adó határozatot elfogadó illetékes vámszerv a határozat jogosultjának kérésére
módosíthatja a határozatban szereplő szellemitulajdon-jogok listáját.
Uniós kérelemnek
helyt adó határozat esetében a szellemitulajdon-jogok listára történő
felvételére vonatkozó bármely módosításnak az 5. cikkben szereplő
szellemitulajdon-jogokra kell korlátozódnia.
13. cikk
Az
illetékes vámszerv értesítési kötelezettségei
1.           Az illetékes vámszerv,
amelyhez a nemzeti kérelmet benyújtották, a következő határozatokat az
elfogadásukat követően haladéktalanul továbbítja a tagállama szerinti
vámhivatalok részére:
a)      nemzeti kérelemnek helyt adó határozatai;
b)      nemzeti kérelemnek helyt adó határozatok
visszavonásáról szóló határozatai;
c)      nemzeti kérelemnek helyt adó határozatok
módosításáról szóló határozatai;
d)      a vámhatóságok általi intézkedésre
rendelkezésre álló határidő meghosszabbításáról szóló határozatai.
2.           Az illetékes vámszerv,
amelyhez az uniós kérelmet benyújtották, a következő határozatokat
továbbítja azon tagállam vagy tagállamok illetékes vámszervei részére,
amely(ek)et az uniós kérelemben megjelöltek:
a)      uniós kérelemnek helyt adó határozatok;
b)      uniós kérelemnek helyt adó határozatok
visszavonásáról szóló határozatok;
c)      uniós kérelemnek helyt adó határozatok
módosításáról szóló határozatok;
d)      a vámhatóságok általi intézkedésre
rendelkezésre álló határidő meghosszabbításáról vagy a meghosszabbítás
elutasításáról szóló határozatok;
e)      a vámhatósági intézkedésnek a
15. cikk (2) bekezdése szerinti felfüggesztéséről szóló
határozatok.
Az uniós kérelemben megjelölt tagállam(ok)
illetékes vámszerve ezeket a határozatokat ezt követően haladéktalanul
továbbítja az érintett vámhivatalok részére.
3.           Miután elkészült a
Bizottságnak a 31. cikk (3) bekezdésében említett központi
adatbázisa, az intézkedések iránti kérelmekre vonatkozó határozatokkal kapcsolatos
minden adatcsere, a kísérő dokumentumok cseréje és a tagállamok
vámhatóságai közötti értesítések ezen az adatbázison keresztül történnek.
14. cikk
A
kérelemnek helyt adó határozat jogosultjának értesítési kötelezettségei
A kérelemnek helyt
adó határozat jogosultja értesíti a határozatot elfogadó illetékes vámszervet a
következők bármelyikéről:
a)           a kérelmében szereplő valamely
szellemitulajdon-jog hatálya megszűnik;
b)           a határozat jogosultja más okból már
nem tartozik a kérelem benyújtására jogosult személyek körébe;
c)           a 6. cikk (3) bekezdése
által előírt információk módosítása.
15. cikk
A
kérelemnek helyt adó határozat jogosultját terhelő kötelezettségek
elmulasztása
1.           Ha a kérelemnek helyt adó
határozat jogosultja a vámhatóság által szolgáltatott információt a 19. cikkben
megjelölttől eltérő célokra használja fel, az illetékes vámszerv:
a)      mindaddig felfüggesztheti a kérelemnek
helyt adó határozatot abban a tagállamban, ahol az információt szolgáltatták
vagy azt felhasználták, amíg a vámhatóságok általi intézkedésre rendelkezésre
álló határidő le nem jár;
b)      elutasíthatja a vámhatóságok általi
intézkedésre rendelkezésre álló határidő meghosszabbítását.
2.           Az illetékes vámszerv a
vámhatóságok általi intézkedésre rendelkezésre álló határidő lejártáig felfüggesztheti
a vámhatóságok intézkedéseit, amennyiben a határozat jogosultja:
a)      nem teljesíti a 14. cikk szerinti
értesítési kötelezettségeit;
b)      nem teljesíti a minták
visszaszolgáltatásáról szóló 18. cikk (2) bekezdésében foglalt
előírásokat;
c)      nem teljesíti a 27. cikk (1) és
(3) bekezdése szerinti kötelezettségeit a költségek és a fordítás
tekintetében;
d)      nem indít eljárást a 20. cikk
(1) bekezdése, a 23. cikk (4) bekezdése vagy a 24. cikk
(9) bekezdése szerint.
Uniós kérelem esetében a vámhatósági intézkedések
felfüggesztéséről szóló határozatnak csak abban a tagállamban van hatálya,
ahol a határozatot meghozták.
III. FEJEZET
VÁMHATÓSÁGI INTÉZKEDÉSRE VONATKOZÓ
RENDELKEZÉSEK
1. szakasz
Valamely szellemitulajdon-jogot feltehetően
sértő áruk kiadásának felfüggesztése vagy ezen áruk lefoglalása
16. cikk
Az
áruk kiadásának felfüggesztése vagy azok lefoglalása a kérelem elfogadását
követően
1.           Amennyiben a tagállam
vámhatóságai az 1. cikk (1) bekezdésében említett helyzetek valamelyikében
lévő, az intézkedés iránti kérelemnek helyt adó határozatban foglalt
szellemitulajdon-jogot feltehetően sértő árukat tárnak fel, akkor
határozatot hoznak az áruk kiadásának felfüggesztéséről vagy azok
lefoglalásáról.
2.           Az áruk kiadásának
felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló határozat elfogadását
megelőzően a vámhatóságok bármely vonatkozó információ szolgáltatását
kérhetik a kérelemnek helyt adó határozat jogosultjától. A vámhatóságok továbbá
tájékoztathatják a határozat jogosultját a szóban forgó tételek tényleges vagy
vélt számáról, azok jellegéről, és adott esetben képeket is közölhetnek
róluk.
3.           Az áruk kiadásának
felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló határozat elfogadását
megelőzően a vámhatóságok közlik szándékukat a
nyilatkozattevővel vagy – az áruk tervezett lefoglalása esetén – az áruk
birtokosával. A nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa lehetőséget
kap arra, hogy a tájékoztatást követő három munkanapon belül kifejthesse
álláspontját.
4.           A vámhatóságok az áruk
kiadásának felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló határozatról
az annak elfogadását követő egy munkanapon belül értesítik a kérelemnek
helyt adó határozat jogosultját, valamint a nyilatkozattevőt vagy az áruk
birtokosát.
A nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa
részére küldött értesítésnek tartalmaznia kell a hamisított és kalózáruknak nem
minősülő áruk tekintetében a 20. cikkben, a hamisított és
kalózáruknak minősülő áruk tekintetében pedig a 23. cikkben
foglalt jogi következményekre vonatkozó tájékoztatást.
5.           A vámhatóságok tájékoztatják
a kérelemnek helyt adó határozat jogosultját, valamint a nyilatkozattevőt
vagy az áruk birtokosát azon áruk tényleges vagy becsült mennyiségéről és
tényleges vagy feltehető jellegéről – beleértve adott esetben a tételekre
vonatkozó képeket –, amelyeknek a kiadását felfüggesztették, vagy amelyeket
lefoglaltak.
6.           Amennyiben több személy
minősül az áruk birtokosának, a vámhatóságok nem kötelesek egynél több
személyt tájékoztatni.
17. cikk
Az
áruk kiadásának felfüggesztése vagy azok lefoglalása a kérelem elfogadása
nélkül
1.           Amennyiben a vámhatóságok az
1. cikk (1) bekezdésében említett helyzetek valamelyike során a
szellemitulajdon-jogokat feltehetően sértő árukat tárnak fel,
felfüggeszthetik ezen áruk kiadását vagy lefoglalhatják az árukat azt
megelőzően, hogy az adott áruk tekintetében kérelemnek helyt adó
határozatról kaptak volna értesítést.
2.           Az áruk kiadásának
felfüggesztésére vagy azok lefoglalására vonatkozó határozat elfogadását
megelőzően a vámhatóságok – az áruk tényleges vagy becsült
mennyiségére és tényleges vagy feltehető jellegére vonatkozó, beleértve
adott esetben a tételekre vonatkozó képeket tartalmazó, információkon
túlmenő további tájékoztatás nélkül – felkérhetnek a szellemitulajdon-jog
állítólagos megsértése kapcsán kérelem benyújtására jogosult bármely személyt
arra, hogy a hatóságok részére bármilyen érdemi tájékoztatással szolgáljon.
3.           Az áruk kiadásának
felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló határozat elfogadását
megelőzően a vámhatóságok közlik szándékukat a
nyilatkozattevővel vagy – az áruk tervezett lefoglalása esetén – az áruk
birtokosával. A nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa lehetőséget
kap arra, hogy a tájékoztatást követő három munkanapon belül kifejthesse
álláspontját.
4.           A vámhatóságok az áruk kiadásának
felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról az intézkedés meghozatalát
követő egy munkanapon belül értesítik a szellemitulajdon-jog állítólagos
megsértése kapcsán kérelem benyújtására jogosult bármely személyt.
5.           A vámhatóságok a
következő esetekben a teljes vámkezelés elvégzését követően
haladéktalanul biztosítják az áruk kiadását vagy megszüntetik azok
lefoglalását:
a)      az áruk kiadásának felfüggesztését vagy
azok lefoglalását követő egy munkanapon belül nem találnak a
szellemitulajdon-jog állítólagos megsértése kapcsán kérelem benyújtására
jogosult személyt;
b)      ha nem érkezett hozzájuk a 6. cikk (5)
bekezdése szerinti kérelem, vagy azt elutasították.
A vámhatóságok az áruk kiadásának
felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló határozatról az annak
elfogadását követő egy munkanapon belül értesítik a nyilatkozattevőt
vagy az áruk birtokosát.
6.           Ez a cikk romlandó árukra nem
vonatkozik.
18. cikk
Ellenőrzés és mintavétel azon áruk tekintetében, amelyeknek a
kiadását felfüggesztették, vagy amelyeket lefoglaltak
1.           A vámhatóságok
lehetőséget biztosítanak a kérelemnek helyt adó határozat jogosultjának,
valamint a nyilatkozattevőnek vagy az áruk birtokosának azon áruk
ellenőrzésére, amelyeknek a kiadását felfüggesztették, vagy amelyeket
lefoglaltak.
2.           A vámhatóságok kizárólag
elemzési célból és a hamisított vagy kalózárukkal kapcsolatos további eljárás
elősegítése céljából mintákat vehetnek, illetve a kérelemnek helyt adó
határozat jogosultja kérésére mintákat adhatnak át a részére. Ezeknek a mintáknak
az elemzése a kérelemnek helyt adó határozat jogosultjának kizárólagos
felelőssége mellett történik.
Ha a körülmények engedik, a mintákat a technikai
elemzést követően és az áruk kiadását vagy a lefoglalás megszüntetését
megelőzően vissza kell szolgáltatni.
3.           A vámhatóságok kérelemre
tájékoztatják a kérelemnek helyt adó határozat jogosultját az áruk
címzettjének, feladójának, bejelentőjének vagy birtokosának a nevéről
és címéről, ha ezen adatok ismertek, valamint a vámeljárásról és a
feltehetően szellemitulajdon-jogot sértő áruk származásáról,
eredetéről és rendeltetési helyéről.
4.           Az áruk kiadásának
felfüggesztése vagy az áruk lefoglalásának időtartama alatti tárolás
feltételeit, beleértve a költségviselésre vonatkozó rendelkezéseket, az egyes
tagállamok határozzák meg.
19. cikk
Bizonyos
információk megengedett használata a kérelemnek helyt adó határozat jogosultja
által
Ha a kérelemnek
helyt adó határozat jogosultja megkapta a 18. cikk (3) bekezdésében említett
tájékoztatást, akkor azt csak a következő célokra használhatja fel:
a)           eljárás indítása annak megállapítása
érdekében, hogy történt-e szellemitulajdonjog-sértés;
b)           kártalanítás érvényesítése a
jogsértővel vagy más személyekkel szemben, ha az árukat a 20. cikk (3)
bekezdése vagy a 23. cikk (3) bekezdése alapján megsemmisítik.
2. szakasz
Eljárás indítása és az áruk várható kiadása
20. cikk
Eljárás
indítása
1.           Amennyiben a 23. és 24.
cikkek hatálya alá nem tartozó áruk tekintetében merül fel a
szellemitulajdonjog-sértés gyanúja, a kérelemnek helyt adó határozat jogosultja
az áruk kiadásának felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló
határozat megküldésétől számított 10 munkanapon belül eljárást indít annak
megállapítása érdekében, hogy történt-e szellemitulajdonjog-sértés.
Amennyiben a szellemitulajdonjog-sértés a gyanúja
romlandó áruk tekintetében merül fel, az első albekezdésben említett
eljárás megindításának határideje az áruk kiadásának felfüggesztéséről
vagy azok lefoglalásáról szóló határozat megküldésétől számított 3 munkanap.
2.           A vámhatóságok a teljes
vámkezelés elvégzését követően haladéktalanul biztosítják az áruk kiadását
vagy megszüntetik azok lefoglalását, ha a kérelemnek helyt adó határozat
jogosultjától az (1) bekezdésben említett határidőn belül nem kapnak
tájékoztatást a következők valamelyikéről:
a)      eljárás indítása annak megállapítása
érdekében, hogy történt-e szellemitulajdonjog-sértés;
b)      írásbeli megállapodás a kérelemnek helyt
adó határozat jogosultja és az áruk birtokosa között arról, hogy hozzájárulnak
az áruk megsemmisítéséhez.
3.           Abban az esetben, ha a (2)
bekezdés b) pontjában említett megállapodás születik az áruk
megsemmisítéséről, a megsemmisítést a kérelemnek helyt adó határozat
jogosultjának költségére és felelősségére, vámellenőrzés alatt kell
elvégezni, ha az áruk megsemmisítésének helye szerinti tagállam jogszabályai
másként nem rendelkeznek.
4.           A kérelemnek helyt adó
határozat jogosultjának kérésére a vámhatóságok az (1) bekezdés első
albekezdésében említett határidőt indokolt esetben legfeljebb 10
munkanappal meghosszabbíthatják.
Romlandó áruk esetében az (1) bekezdés második
albekezdésében említett időtartamot nem hosszabbítják meg.
21. cikk
Az
áruk várható kiadása
1.           Ha a vámhatóságokat
értesítették arról, hogy eljárás indult annak megállapítására, hogy formatervezési
mintaoltalom, szabadalom, használati minta vagy növényfajta-oltalmi jog
sérült-e, és lejárt a 20. cikkben meghatározott határidő, a
nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa kérheti a vámhatóságoktól az áruk
kiadását vagy lefoglalásuk megszüntetését.
A vámhatóság csak akkor adja ki az árukat vagy
szünteti meg azok lefoglalását, ha valamennyi alábbi feltétel teljesül:
a)      a nyilatkozattevő vagy az áruk
birtokosa biztosítékot nyújtott;
b)      a szellemitulajdon-jog megsértése
tényének megállapítására illetékes hatóság nem foganatosított óvintézkedéseket;
c)      elvégezték a teljes vámkezelést.
2.           A nyilatkozattevőnek
vagy az áruk birtokosának az (1) bekezdés a) pontjában említett
biztosítékot az (1) bekezdésben említett kérelem vámhatóságok általi
kézhezvételét követő 10 munkanapon belül kell szolgáltatnia.
3.           A vámhatóságok a biztosítékot
kellően magas összegben állapítják meg ahhoz, hogy az védje a kérelemnek
helyt adó határozat jogosultjának érdekeit.
4.           A biztosíték megfizetése nem
befolyásolja a kérelemnek helyt adó határozat jogosultjának egyéb jogorvoslati
lehetőségeit.
22. cikk
A
megsemmisítésre szánt áruk vámjóváhagyással történő kezelésének és
felhasználásának tilalma
1.           A 20., 23. vagy 24. cikkek
alapján megsemmisítésre szánt áruk:
a)      nem bocsáthatók szabad forgalomba;
b)      nem vihetők ki az Unió
vámterületéről;
c)      nem exportálhatók;
d)      nem vihetők ki újrakivitel
keretében;
e)      nem vonhatók felfüggesztő eljárás
alá;
f)       nem léptethetők be vámszabad
területre és nem tárolhatók be vámszabad raktárba.
2.           A vámhatóságok
engedélyezhetik, hogy az (1) bekezdésben említett árukat az Unió
vámterületén belül található különböző helyek között, vámfelügyelet alatt
átszállítsák abból a célból, hogy vámellenőrzés alatt megsemmisítsék
őket.
3. szakasz
Hamisított és kalózáruk
23. cikk
Megsemmisítés
és eljárás indítása
1.           A feltehetően hamisított
vagy kalózáruk vámellenőrzés alatt megsemmisíthetők annak
megállapítása nélkül, hogy történt-e szellemitulajdonjog-sértés azon tagállam
joga szerint, ahol az árukat fellelték, amennyiben az alábbi feltételek
mindegyike teljesül:
a)      a kérelemnek helyt adó határozat
jogosultja az áruk kiadásának felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról
szóló határozat megküldésétől számított tíz munkanapon belül – romlandó
áruk esetében három munkanapon belül – írásban tájékoztatta a vámhatóságokat
arról, hogy beleegyezik az áruk megsemmisítésébe;
b)      a nyilatkozattevő vagy az áruk
birtokosa az áruk kiadásának felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról
szóló határozat megküldésétől számított tíz munkanapon belül – romlandó
áruk esetében három munkanapon belül – írásban megerősítette a
vámhatóságoknak azt, hogy beleegyezik az áruk megsemmisítésébe.
2.           Amennyiben a
nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa az (1) bekezdés
b) pontjában meghatározott határidőkön belül nem erősítette meg
a megsemmisítéshez való hozzájárulását, és nem is emelt kifogást a
megsemmisítéssel szemben annál a vámhatóságnál, amelyik elfogadta az áruk
kiadásának felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló határozatot,
akkor a vámhatóság úgy tekintheti, hogy a nyilatkozattevő vagy az áruk
birtokosa beleegyezett a megsemmisítésbe.
A vámhatóságok értesítik erről a kérelemnek
helyt adó határozat jogosultját.
Ha a nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa
ellenzi az áruk megsemmisítését, akkor a vámhatóság értesíti erről a
kifogásról a kérelemnek helyt adó határozat jogosultját.
3.           A megsemmisítést a kérelemnek
helyt adó határozat jogosultjának költségére és felelősségére,
vámellenőrzés alatt kell elvégezni, ha az áruk megsemmisítésének helye
szerinti tagállam jogszabályai másként nem rendelkeznek. A megsemmisítés
előtt mintavétel végezhető.
4.           Ha nem születik megállapodás
a megsemmisítésről, a kérelemnek helyt adó határozat jogosultja az áruk
kiadásának felfüggesztéséről vagy azok lefoglalásáról szóló határozat
megküldésétől számított 10 munkanapon belül – romlandó áruk esetében három
munkanapon belül – eljárást indít annak megállapítása érdekében, hogy történt-e
szellemitulajdonjog-sértés.
A vámhatóságok a kérelemnek helyt adó határozat
jogosultjának kérésére, indokolt esetben legfeljebb 10 munkanappal
meghosszabbíthatják az első albekezdésében említett határidőt.
Romlandó áruk esetén ezek a határidők nem
hosszabbíthatók meg.
5.           A vámhatóságok a teljes
vámkezelés elvégzését követően adott esetben haladéktalanul biztosítják az
áruk kiadását vagy megszüntetik azok lefoglalását, ha a kérelemnek helyt adó
határozat jogosultja nem tájékoztatja őket a következők
valamelyikéről:
a)      a jogosult az (1) bekezdés
a) pontjában említett határidőn belül beleegyezik a megsemmisítésbe;
b)      A jogosult a (4) bekezdésben
említett határidőn belül eljárást kezdeményezett annak megállapítása
érdekében, hogy történt-e szellemitulajdonjog-sértés.
24. cikk
A
kis tételekben található áruk egyszerűsített megsemmisítése
1.           Ez a cikk az összes alábbi
feltételnek megfelelő árukra vonatkozik:
a)      feltehetően hamisított vagy
kalózáruk;
b)      nem romlandó áruk;
c)      kérelemnek helyt adó határozat hatálya
alatt álló áruk;
d)      kis tételben szállított áruk.
2.           A 16. cikk (3), (4) és (5)
bekezdését és a 18. cikk (2) bekezdését nem kell alkalmazni.
3.           Az áruk kiadásának
felfüggesztésére vagy azok lefoglalására vonatkozó határozat elfogadását
követő egy munkanapon belül a vámhatóságok a nyilatkozattevőt vagy az
áruk birtokosát a következőkről tájékoztatják:
a)      a vámhatóságnak az áruk megsemmisítésére
vonatkozó szándéka,
b)      a nyilatkozattevőnek vagy az áruk
birtokosának a (4) és (5) bekezdések szerinti jogai.
4.           A nyilatkozattevő vagy
az áruk birtokosa lehetőséget kap arra, hogy az álláspontját az áruk
kiadásának felfüggesztésére vagy azok lefoglalására vonatkozó határozat
megküldését követő 20 munkanapon belül kifejthesse.
5.           Az
érintett áruk megsemmisíthetők, ha a nyilatkozattevő vagy az áruk
birtokosa az áruk kiadásának felfüggesztésére vagy azok lefoglalására vonatkozó
határozat megküldését követő 20 munkanapon belül megerősíti a
vámhatóságoknak azt, hogy beleegyezik az áruk megsemmisítésébe.
6.           Amennyiben a
nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa az (5) bekezdésben meghatározott
határidőn belül nem erősítette meg a megsemmisítéshez való
hozzájárulását, és nem is emelt kifogást a megsemmisítéssel szemben annál a
vámhivatalnál, amelyik elfogadta az áruk kiadásának felfüggesztéséről vagy
azok lefoglalásáról szóló határozatot, akkor a vámhatóság úgy tekintheti, hogy
a nyilatkozattevő vagy az áruk birtokosa beleegyezett a megsemmisítésbe.
7.           A megsemmisítésre a
vámhatóságok költségére, vámellenőrzés alatt kerül sor.
8.           Ha a nyilatkozattevő
vagy az áruk birtokosa ellenzi az áruk megsemmisítését, akkor a vámhatóság
értesíti a kérelemnek helyt adó határozat jogosultját erről a kifogásról,
a tételek számáról, azok jellegéről és adott esetben képeket küld a szóban
forgó tételekről.
9.           A vámhatóságok a teljes
vámkezelés elvégzését követően adott esetben haladéktalanul biztosítják az
áruk kiadását vagy megszüntetik azok lefoglalását, ha a kérelemnek helyt adó
határozat jogosultja a (8) bekezdésben említett tájékoztatás megküldésétől
számított 10 munkanapon belül nem tájékoztatja őket arról, hogy eljárás
indítására került sor annak megállapítása érdekében, hogy történt-e
szellemitulajdonjog-sértés.
10.         A Bizottság felhatalmazást kap
arra, hogy az e cikk alkalmazásában a kis tételekre vonatkozó küszöbérték
meghatározása céljából a 30. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló
jogi aktusokat fogadjon el.
IV. FEJEZET
FELELŐSSÉG, KÖLTSÉGEK ÉS SZANKCIÓK
25. cikk
A
vámhatóságok felelőssége
A tagállamok
vonatkozó jogszabályainak sérelme nélkül, a kérelemnek helyt adó határozat nem
jogosítja fel kártalanításra az adott határozat jogosultját, amennyiben a
feltehetően szellemitulajdon-jogot sértő árukat a vámhivatal nem fedi
fel, és azokat kiadja, vagy nem intézkedik azok lefoglalásáról.
26. cikk
A
kérelemnek helyt adó határozat jogosultjának felelőssége
Amennyiben az e
rendelet szerint megfelelően elindított eljárás a kérelemnek helyt adó
határozat jogosultjának cselekménye vagy mulasztása következtében megszakad,
vagy ha a szóban forgó árukat a továbbiakban már nem találják
szellemitulajdon-jogot sértőnek, akkor a kérelemnek helyt adó határozat
jogosultja az áruk fellelésének helye szerinti tagállam jogszabályaival
összhangban felelőssé válik az 1. cikk (1) bekezdésében említett
helyzetben érintett személyekkel szemben.
27. cikk
Költségek
1.           A vámhatóságok kérésére a
kérelemnek helyt adó határozat jogosultja megtéríti az áruknak a vámhatóság
részéről a 16. és 17. cikkel összhangban végzett vámfelügyelet alatt
tartása, valamint a 20. és 23. cikkel összhangban történő megsemmisítése
során felmerült költségeket.
2.           Ez a cikk nem érinti a
kérelemnek helyt adó határozat jogosultjának jogait arra nézve, hogy a
jogsértőtől vagy más személyektől az áruk fellelésének helye
szerinti tagállam jogszabályai alapján kártérítést követeljen.
3.           Az uniós kérelemnek helyt adó
határozat jogosultja gondoskodik a feltehetően szellemitulajdon-jogot
sértő árukkal kapcsolatos intézkedést tenni készülő vámhatóságok
által igényelt fordítások elkészítéséről és azok költségeinek
viseléséről.
28. cikk
Közigazgatási
szankciók
Az e rendelet rendelkezéseinek megsértésére
vonatkozó közigazgatási szankciókat a tagállamok határozzák meg, és megteszik
az azok végrehajtásának biztosítása érdekében szükséges valamennyi intézkedést.
A meghatározott közigazgatási szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó
erejűnek kell lenniük.
A tagállamok az e rendelet hatályba lépését
követő hat hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot ezekről a
rendelkezésekről, és ezt követően haladéktalanul tájékoztatják a
Bizottságot az ezeket érintő bármely módosításokról.
V. FEJEZET
BIZOTTSÁG, FELHATALMAZÁS ÉS ZÁRÓ
RENDELKEZÉSEK
29. cikk
Bizottsági
eljárás
1.           A Bizottság munkáját a
2913/92/EK tanácsi rendelet 247a. és 248a. cikkeivel létrehozott Vámkódex
Bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
2.           Amennyiben erre a bekezdésre
utalnak, a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
30. cikk
A
felhatalmazás gyakorolása
1.           A felhatalmazáson alapuló
jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás
feltételeit e cikk tartalmazza.
2.           A 24. cikk (10) bekezdésében
említett felhatalmazás az e rendelet hatálybalépésnek időpontjától
számított határozatlan időtartamra szól.
3.           Az Európai Parlament vagy a
Tanács bármikor visszavonhatja a 24. cikk (10) cikkében említett
felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban
meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában
való közzétételét követő napon vagy a határozatban meghatározott
későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már
hatályban lévő , felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
4.           A Bizottság a felhatalmazáson
alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg
értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
5.           A 24. cikk (10) bekezdése
szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha a jogi
aktusról az Európai Parlament és a Tanács értesítését követő 2 hónapon
belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel ellene kifogást, illetve
ha a fenti határidő lejártát megelőzően mind az Európai
Parlament, mind a Tanács tájékoztatja a Bizottságot arról, hogy nem emel
kifogást. A fenti határidő az Európai Parlament vagy a Tanács
kezdeményezésére 2 hónappal meghosszabbodik.
31. cikk
Az
intézkedés iránti kérelemre vonatkozó határozatokkal kapcsolatos adatok cseréje
a tagállamok és a Bizottság között
1.           Az illetékes vámszervek
tájékoztatják a Bizottságot a következőkről:
a)      kérelmek, ideértve az esetleges
fénykép(ek)et, kép(ek)et, tájékoztató füzet(ek)et;
b)      a kérelmeknek helyt adó határozatok;
c)      a vámhatóságok általi intézkedés
megtételére rendelkezésre álló határidőt meghosszabbító határozatok, vagy
a kérelemnek helyt adó vagy azt módosító határozat visszavonásáról szóló
határozatok;
d)      kérelemnek helyt adó határozat
felfüggesztése.
2.           Az 515/97/EK tanácsi rendelet
24. cikke g) pontjának sérelme nélkül, amennyiben az áruk kiadását
felfüggesztették vagy az árukat lefoglalták, a vámhatóságok minden vonatkozó
információt továbbítanak a Bizottság részére, beleértve az áruk, a
szellemitulajdon-jog, az eljárások és a szállítás részletes adatait.
3.           Az (1) és
(2) bekezdésekben említett valamennyi információt a Bizottság központi
adatbázisában kell tárolni.
4.           A Bizottság az (1) és
(2) bekezdésekben említett érdemi információkat elektronikus formában
elérhetővé teszi a tagállamok vámhatóságai számára.
32. cikk
Adatvédelmi
rendelkezések
1.           A személyes adatoknak a
Bizottság központi adatbázisában történő feldolgozása a 45/2001/EK
rendelettel[26]
összhangban és az európai adatvédelmi biztos felügyelete alatt történik.
2.           A személyes adatoknak a
tagállami illetékes hatóságok általi feldolgozása a 95/46/EK irányelvvel[27] összhangban és az irányelv
28. cikkében említett tagállami független hatóság felügyelete alatt
történik.
33. cikk
Időtartamok,
időpontok és határidők
Az
időtartamokra, időpontokra és határidőkre vonatkozóan az
1182/71/EGK, Euratom tanácsi rendeletben[28]
meghatározott szabályokat kell alkalmazni.
34. cikk
Kölcsönös
közigazgatási segítségnyújtás
Az 515/97/EK rendelet
rendelkezéseit kell alkalmazni.
35. cikk
Hatályon
kívül helyezés
Az 1383/2003/EK
rendelet 20XX. XX XX-tól/től kezdődően hatályát veszti.
A hatályon kívül
helyezett rendeletre való hivatkozásokat erre a rendeletre történő
hivatkozásként kell értelmezni.
36. cikk
Átmeneti rendelkezések
Az 1383/2003/EK
tanácsi rendelettel összhangban elfogadott kérelmek a kérelemnek helyt adó
határozatban a vámhatóságok intézkedésére meghatározott határidőig
maradnak hatályban és nem kerülnek meghosszabbításra.
37. cikk
Hatálybalépés
és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai
Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép
hatályba.
A 24. cikk (1)–(9)
bekezdése azonban 20XX XX XX-tól/től alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               A Bizottság közleménye: Európa 2020 – Az intelligens,
fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája, Brüsszel, COM(2010) 2020, 2010.3.3.
[2]               A Bizottság közleménye (2011. április 13.):
Egységes piaci intézkedéscsomag, COM(2011) 206.
[3]               A Tanács állásfoglalása (2008. szeptember 25.) a
hamisítás és a szerzői jogi kalózkodás elleni küzdelemre irányuló átfogó
európai tervről (HL C 253., 2008.10.4., 1. o.).
[4]               A Tanács állásfoglalása (2009. március 16.) az Európai
Uniónak a szellemitulajdon-jogok megsértése elleni küzdelemre irányuló
2009–2012-es vámügyi cselekvési tervéről
(HL C 71., 2009.3.25., 1. o.)
[5]               A Bizottság közleménye (2010. november 11.):
Az egységes piaci intézkedéscsomag felé, COM(2010) 608 végleges.
[6]               HL C
[7]               HL C 253., 2008.10.4., 1. o.
[8]               HL L 196., 2003.8.2., 7. o.
[9]               HL L 302., 1992.10.19., 1. o.
[10]             HL L 12., 2001.1.16., 1. o.
[11]             2008/2133/INI állásfoglalás
[12]             HL L 82., 1997.3.22., 1. o.
[13]             HL L 281., 1995.11.23., 31. o.
[14]             HL L 8., 2001.1.12., 1. o.
[15]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[16]             HL L 152., 2009.6.16., 1. o.
[17]             HL L 198., 1996.8.8., 30. o.
[18]             HL L 227., 1994.9.1., 1. o.
[19]             HL L 78., 2009.3.24., 1. o.
[20]             HL L 3., 2002.1.5., 1. o.
[21]             HL L 93., 2006.3.31., 12. o.
[22]             HL L 148., 2008.6.6., 1. o.
[23]             HL L 149., 1991.6.14., 1. o.
[24]             HL L 39., 2008.2.13., 16. o.
[25]             HL L 199., 2007.7.31., 40. o.
[26]             HL L 8., 2001.1.12., 1. o.
[27]             HL L 281., 1995.11.23., 31. o.
[28]             HL L 124., 1971.6.8., 1. o.


				|

		52014PC0261

			Javaslat A TANÁCS RENDELETE az Uniónak az egyes mezőgazdasági és ipari termékekre vonatkozó autonóm vámkontingensei megnyitásáról és kezeléséről szóló 1388/2013/EU rendelet módosításáról /* COM/2014/0261 final - 2014/0137 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Autonóm uniós vámkontingenseket olyan termékek
esetében szükséges alkalmazni, amelyekből az adott kontingensidőszak
folyamán nem fognak az Unióban előállítani akkora mennyiséget, amekkorára
a szóban forgó terméket felhasználó uniós iparágnak szüksége lenne. Több
tagállam kérése alapján a Bizottság az illetékes kormányzati szakértőkkel
közösen egyes mezőgazdasági és ipari termékek esetében megvizsgálta, hogy
szükség van-e autonóm vámkontingensek megnyitására.
A Tanács 2013. december 17-én elfogadta az
Uniónak az egyes mezőgazdasági és ipari termékekre vonatkozó autonóm
vámkontingensei megnyitásáról és kezeléséről szóló 1388/2013/EU rendeletet
annak érdekében, hogy a szóban forgó termékek Unión belüli keresletét a
lehető legkedvezőbb feltételekkel lehessen kielégíteni.
Az uniós vámkontingenseket a megfelelő
mennyiségek vonatkozásában nulla vagy csökkentett vámtétel meghatározása
mellett kell megnyitni oly módon, hogy a szóban forgó termékek piacán ne
keletkezzék zavar. A gazdasági vámkérdésekkel foglalkozó csoport ülésein
tartott egyeztetések azt mutatták, hogy a tagállamok készek az e
rendeletjavaslat I. mellékletében felsorolt termékek vámkontingenseinek oly
módon történő megnyitására, hogy ez a szóban forgó termékek piacán ne
okozzon zavart.
Szükségessé vált továbbá az e javaslat II.
mellékletében felsorolt kontingensek kiigazítása:
a 09.2631 és a 09.2806 rendelési szám esetében
módosítani kellett az árumegnevezést,
a 09.2629 rendelési szám esetében törölni
kellett egy TARIC-kódot, és
a 09.2818, a 09.2668 és a 09.2669 rendelési
szám esetében emelkedett a mennyiség.
A 09.2930 rendelési számú autonóm
vámkontingens törölve lett az 1388/2013/EU tanácsi rendelet mellékletéből,
mivel nem áll az Unió érdekében e vámkontingens további biztosítása.
A javaslat összhangban van a
mezőgazdasági, a kereskedelemi, a vállalkozás- és a fejlesztéspolitikával,
valamint a külkapcsolatokra vonatkozó politikával. Mindenekelőtt a
javaslat nem érinti hátrányosan az EU-val kötött preferenciális kereskedelmi
megállapodások előnyeit élvező országokat (például az általános preferenciarendszerben
részt vevő országokat, az AKCS-országokat, a tagjelölt és a potenciális
tagjelölt országokat).
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
Konzultációra került sor a gazdasági
vámkérdésekkel foglalkozó csoporttal, amely az egyes tagállamok illetékes
hatóságainak képviselőiből áll. A felsorolt összes vámkontingens a
csoport keretében folytatott egyeztetések során létrejött megállapodások,
illetőleg kompromisszumok eredménye.
Visszafordíthatatlan következményekkel járó, lehetséges
komoly kockázatokról nem történt említés.
A javaslat szolgálatközi konzultációs eljárás
tárgyát fogja képezni, majd – a Tanács általi elfogadását követően –
közzétételre kerül.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
E rendeletjavaslat jogalapja az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 31. cikke.
Az EUMSZ 31. cikke értelmében az autonóm
vámfelfüggesztéseket és vámkontingenseket a Bizottság javaslata alapján a
Tanács minősített többséggel állapítja meg, ezért a rendelet a
megfelelő eszköz.
A javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe
tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.
A javaslat megfelel az arányosság elvének,
mivel a benne foglalt intézkedések összhangban vannak a külkereskedelemben
részt vevő szereplőkre vonatkozó eljárások egyszerűsítését célzó
alapelvekkel, valamint a Bizottságnak az autonóm vámfelfüggesztésekről és
vámkontingensekről szóló közleményével (HL C 363., 2011.12.13., 6. o.).
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
A vámbevétel-kiesés összege
megközelítőleg összesen 5,9 millió EUR évente. A költségvetés
tradicionális saját forrásaira gyakorolt hatás éves szinten –4,4 millió EUR
(75 % x 5,9 millió EUR évente).
2014/0137 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS RENDELETE
az Uniónak az egyes mezőgazdasági és
ipari termékekre vonatkozó autonóm vámkontingensei megnyitásáról és
kezeléséről szóló 1388/2013/EU rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 31. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       Annak érdekében, hogy egyes,
az Unióban elégtelen mennyiségben előállított áruk tekintetében
kielégítő és folyamatos ellátást lehessen biztosítani, és egyes
mezőgazdasági és ipari termékek tekintetében elkerülhetőek legyenek a
piaci zavarok, az 1388/2013/EU tanácsi rendelet autonóm vámkontingenseket
nyitott meg[1].
Ezeken a vámkontingenseken belül a termékek csökkentett vagy nulla vámtétellel
importálhatók az Unióba. Az ismertetett okok miatt 2014. július 1-jétől
kezdődő hatállyal hat új termék megfelelő mennyiségére
vonatkozóan nulla vámtételű vámkontingenst szükséges megnyitni.
(2)       Emellett egyes esetekben a
meglévő autonóm uniós vámkontingensek kiigazításra szorulnak. Két esetben
a pontosítás, valamint a legújabb termékfejlesztés figyelembevétele céljából
módosítani kell az árumegnevezést. Egy másik esetben törölni szükséges az egyik
TARIC-kódot, mivel a kettős besorolás elavulttá vált, és három másik
esetben a gazdasági szereplők és az Unió érdekeiből kifolyólag emelni
kell a kontingensmennyiséget.
(3)       Végezetül, egy esetben az
autonóm uniós vámkontingenst 2014. július 1-jei, egy másik esetben pedig 2015.
január 1-jei hatállyal meg kell szüntetni, mivel nem áll az Unió érdekében,
hogy ezeken az időpontokon túl biztosítsa a szóban forgó
vámkontingenseket.
(4)       Az 1388/2013/EU rendeletet
ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(5)       Mivel a vámkontingensek e
rendeletben megállapított módosításai közül néhánynak 2014. július 1-jén kell
hatályba lépnie, ezt a rendeletet ugyanezen időponttól kell alkalmazni, és
annak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetéssel
haladéktalanul hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1388/2013/EU rendelet
melléklete a következőképpen módosul:
1.           az 1388/2013/EU rendelet
mellékletében szereplő táblázat második oszlopában szereplő KN-kódok
sorrendjét követve a táblázat kiegészül az e rendelet I. mellékletében foglalt,
09.2830, 09.2831, 09.2832, 09.2834, 09.2835 és 09.2836 rendelési számú
vámkontingensekre vonatkozó sorokkal;
2.           a 09.2629, 09.2631, 09.2639,
09.2668, 09.2669, 09.2806 és 09.2818 rendelési számú vámkontingensekre
vonatkozó sorok helyébe az e rendelet II. mellékletében szereplő sorok
lépnek;
3.           a 09.2930 rendelési számú
vámkontingensre vonatkozó sort el kell hagyni;
4.           a 09.2639 rendelési számú
vámkontingensre vonatkozó sort el kell hagyni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. július 1-jétől
kell alkalmazni.
Az 1. cikk 4. pontját azonban 2015. január
1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.         A JAVASLAT CÍME:
A Tanács rendelete az Uniónak az egyes
mezőgazdasági és ipari termékekre vonatkozó autonóm vámkontingensei
megnyitásáról és kezeléséről szóló 1388/2013/EU rendelet módosításáról.
2.         KÖLTSÉGVETÉSI TÉTELEK
Alcím és jogcímcsoport: 12. alcím, 120.
jogcímcsoport
A 2014. évben a költségvetésben szereplő összeg: 16 185 600 000
EUR (2014. évi költségvetés)
3.         PÉNZÜGYI HATÁS
¨         A javaslatnak nincs pénzügyi hatása.
X         A javaslatnak nincs pénzügyi hatása
a kiadásokra, viszont van pénzügyi hatása a bevételekre. A bevételre gyakorolt
hatás a következő:
(millió
EUR egy tizedesjegyig)
 Költségvetési tétel || Bevétel[2] || 6 hónapos időszak, kezdődátum: éééé/hh/nn || [Év: 2014. második félév]
 120. jogcímcsoport || A saját forrásokra gyakorolt hatás || 2014.7.1. || –2,2
(millió
EUR egy tizedesjegyig)
 Az intézkedést követő helyzet
   || [2015–2018]
 120. jogcímcsoport || –4,4 / év
E rendelet kiegészítései következtében a
vámbevétel-kiesés növekedése a becslések szerint évente 5,9 millió EUR lesz.
A fentiek alapján az e rendelet okozta
bevételkiesésre mért hatás becsült összege 2015.1.1-jétől évente 4,4
millió EUR (az 5,9 millió EUR bruttó összeg x 0,75) és 2,2 millió EUR a
2014.7.1–2014.12.31. közötti időszakra.
4.         CSALÁS ELLENI INTÉZKEDÉSEK
Az e tanácsi rendeletben szereplő
bizonyos termékek esetében ellenőrzésre kerül a meghatározott célú
felhasználás a 2454/93/EGK bizottsági rendelet 291–300. cikkével összhangban.
[1]               A Tanács 2013. december 17-i 1388/2013/EU rendelete az
Uniónak az egyes mezőgazdasági és ipari termékekre vonatkozó autonóm
vámkontingensei megnyitásáról és kezeléséről, valamint a 7/2010/EU
rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 319. o.).
[2]               A tradicionális saját források (mezőgazdasági
vámok, cukorilletékek, vámok) tekintetében nettó összegeket, vagyis a
25 %-kal (beszedési költségek) csökkentett bruttó összegeket kell megadni.

MELLÉKLETEK
I.
melléklet
Az 1. cikk
1. pontjában említett uniós vámkontingensek
 Rendelési szám || KN-kód || TARIC || Árumegnevezés || Kontingensidőszak || Kontingensmennyiség || Kontingens vámtétele (%)
 09.2830 || ex 2906 19 00 || 40 || Ciklopropil-metanol (CAS RN 2516-33-8) || 7.1–12.31. || 10 tonna || 0 %
 09.2831 || ex 2932 99 00 || 40 || 1,3:2,4-Bisz-O-(3,4-dimetilbenzilidén)-D-glucitol (CAS RN 135861-56-2) || 7.1–12.31. || 300 tonna || 0 %
 09.2832 || ex 3808 92 90 || 40 || Készítmény, legalább 38, de legfeljebb 50 tömegszázalék pirition-cink-tartalommal (INN) (CAS RN 13463-41-7), vizes diszperzióban || 7.1–12.31. || 250 tonna || 0 %
 09.2834 || ex 7604 29 10 || 20 || Alumíniumötvözet rúd legalább 200 mm, de legfeljebb 300 mm átmérővel || 7.1–12.31. || 500 tonna || 0 %
 09.2835 || ex 7604 29 10 || 30 || Alumíniumötvözet rúd legalább 300,1 mm, de legfeljebb 533,4 mm átmérővel || 7.1–12.31. || 250 tonna || 0 %
 09.2836   || ex 9003 11 00 ex 9003 19 00 || 10 20 || Szemüvegkeretek műanyagból vagy nem nemesfémből korrekciós szemüvegek gyártásához(1) || 7.1–12.31.   || 2 900 000 darab   || 0 %
II.
melléklet
Az 1. cikk
2. pontjában említett uniós vámkontingensek
 Rendelési szám || KN-kód || TARIC || Árumegnevezés || Kontingensidőszak || Kontingensmennyiség || Kontingens vámtétele (%)
 09.2806 || ex 2825 90 40 || 30 || Volfrám-trioxid, beleértve a kék volfrám-oxidot is (CAS RN 1314-35-8 vagy CAS RN 39318-18-8) || 1.1–12.31. || 12 000 tonna || 0 %
 09.2639 || 3905 30 00 ||   || Poli(vinil-alkohol), a nem hidrolizált acetátcsoportot tartalmazó is  || 1.1–12.31. || 18 000 tonna || 0 %
 09.2818 || ex 6902 90 00 || 10 || Tűzálló tégla, amelynek: – || élhosszúsága több mint 300 mm és
 – || TiO2-tartalma legfeljebb 1 tömegszázalék és
 – || Al2O3-tartalma legfeljebb 0,4 tömegszázalék és
 – || térfogatváltozása 1700° C-on kevesebb mint 9 %
1.1–12.31.
225 tonna
0 %
 09.2629 || ex 8302 49 00 || 91 || Alumínium teleszkópos fogantyú bőröndök gyártásához(1) || 7.1–12.31. || 800 000 darab || 0 %
 09.2668   || ex 8714 91 10 ex 8714 91 10 || 21 31 || Kerékpárváz szénszálakból és műgyantából előállítva, festve, lakkal bevonva és/vagy polírozva, kerékpár gyártásához(1) || 1.1–12.31.   || 125 000 darab   || 0 %
 09.2669   || ex 8714 91 30 ex 8714 91 30 || 21 31 || Mellső kerékpárvilla szénszálakból és műgyantából előállítva, festve, lakkal bevonva és/vagy polírozva, kerékpár gyártásához(1) || 1.1–12.31.   || 97 000 darab   || 0 %
 09.2631 || ex 9001 90 00 || 80 || Nem szerelt üveglencsék, prizmák és összeragasztott elemek, a 9002, 9005, 9013 10 és 9015 KN-kódok alá tartozó áruk gyártásához vagy javításához(1) || 1.1–12.31. || 5 000 000 darab || 0 %
 (1)  A vámok felfüggesztésére a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 253., 1993.10.11., 1. o.) 291–300. cikke alkalmazandó.