				|

		52013PC0316

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a fedélzeti e-segélyhívó rendszer kiépítésével összefüggő típus-jóváhagyási követelményekről és a 2007/46/EK irányelv módosításáról /* COM/2013/0316 final - 2013/0165 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
E javaslat célja a fedélzeti e-segélyhívó
rendszer beépítési követelményének beillesztése az
EK-gépjárműtípus-jóváhagyási rendszerbe. A javaslat azon uniós jogi
aktusok sorozatának képezi részét, amelyek célja, hogy 2015. október 1-jére
kiépüljön a 112-es hívószámú e-segélyhívó szolgáltatás. Az e-segélyhívó
kezdeményezéssel összefüggő többi fő jogalkotási aktus a
következő:
·
A Bizottság 2011. szeptember 8-i
2011/750/EU ajánlása a 112-es egységes európai segélyhívón alapuló, a
járműből érkező vészhívások továbbítására szolgáló elektronikus
hírközlő hálózatokon keresztül megvalósuló uniós szintű e-segélyhívó
szolgáltatás (e-segélyhívás) támogatásáról[1],
·
A Bizottság 2012. november 26-i
305/2013/EU felhatalmazáson alapuló rendelete a 2010/40/EU európai
parlamenti és tanácsi irányelvnek az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen
átjárható, harmonizált e-segélyhívó szolgáltatások tekintetében való
kiegészítéséről[2],
·
Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács
20xx. xx xx-i …/…/EU határozata az EU egészére kiterjedő,
kölcsönösen átjárható e-segélyhívó kiépítéséről[3].
Ezek a szövegek kiegészítik egymást, és együtt
lehetővé teszik, hogy 2015. október 1-jére teljes mértékben
működőképes legyen a 112-es hívószámú e-segélyhívó szolgáltatás.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
2.1.        Konzultáció az érdekeltekkel
Ez a javaslat a főbb érdekeltekkel
folytatott széles körű egyeztetések eredménye.
A folyamat során, amely a „CARS 2020:
cselekvési terv a versenyképes és fenntartható európai autóiparért”
elfogadásához vezetett, az érdekelt felekkel és különösen a CARS21 magas
szintű csoporttal került sor konzultációra. Pontosabban ez a javaslat a
„továbbra is támogatja az intelligens közlekedési rendszerek (ITS), ezen belül
az együttműködési rendszerek, különösen az uniós, járműbe épített
vészhelyzeti segélyhívó rendszer, az e-segélyhívó megvalósítását”
megfogalmazású fellépés megvalósítását jelenti.
Ez a javaslat figyelembe veszi továbbá az
e-segélyhívó rendszerre vonatkozó hatásvizsgálat keretében folytatott
konzultációk eredményeit is, nevezetesen a különböző fórumokon, például az
e-segélyhívó európai megvalósítási platformjában, az e-segélyhívási
közbiztonsági válaszpontok (KBVP-k) szakértői csoportjában és az eSafety/i-Mobility
fórum keretében működő e-segélyhívó vezetőcsoportban részt
vevő érdekeltek hozzászólásait, valamint az e-segélyhívó megvalósításáról
2010. július 19. és szeptember 19. között tartott nyilvános
konzultáció során elhangzott véleményeket.
Végül a javaslat figyelembe veszi az európai
ITS-tanácsadó csoport véleményét is; a csoport 25 tagból áll, akik az
ITS-szolgáltatók, az ITS-felhasználók szövetségei, a fuvarozók és a
létesítményüzemeltetők, a gyártóipar, a szociális partnerek, a szakmai
szövetségek, a helyi hatóságok és egyéb releváns fórumok magas szintű
képviselői.
2.2.        Hatásvizsgálat és
költség-haszon elemzés
Az e-segélyhívóval kapcsolatos hatásvizsgálat
részeként mindhárom javasolt lehetőség, köztük a szabályozási intézkedésre
vonatkozó javasolt megoldás széles körű költség-haszon elemzésére sor
került.
Ami a kiválasztott lehetőség
(3. lehetőség) költség-haszon elemzését illeti, az e-segélyhívóra
vonatkozó három tervezett szabályozási intézkedés (fedélzeti eszközök,
távközlési hálózatok, KBVP-k) elválaszthatatlan egymástól.
2.2.1.     A fő hasznok elemzése
A hatásvizsgálatban és több, többek között
országos tanulmányban beazonosított hasznok a következők:
–            a halálos balesetek számának
csökkenése (1–10%-kal, ha minden jármű fel van szerelve e-segélyhívóval,
illetve a népsűrűségtől, valamint a közúti és a készenléti
infrastruktúrától függően),
–            a balesetek súlyosságának
mérséklődése (2–15%),
–            a baleseteket követő forgalmi
torlódások által okozott költségek csökkenése. a javuló balesetkezelésnek
köszönhetően: a KBVP-k azonnal értesülnek a balesetről,
továbbíthatják az információt a forgalomirányításért felelős szervnek,
amely haladéktalanul tájékoztathatja a közúti forgalom egyéb résztvevőit,
hozzájárulva ezzel a másodlagos balesetek számának csökkentéséhez,
–            könnyebb lesz a
mentőszolgálatok munkája, és a mentőcsapat (pl. tűzoltók) maga
is nagyobb biztonságot élvez a járműbe szorult utasok kiszabadításakor,
mivel az e-segélyhívó üzenet minimálisan előírt adatai (MSD) tájékoztatást
nyújtanak többek között a jármű által használt tüzelőanyag típusáról
is,
–            kevesebb út menti segélykérési
infrastruktúrára lesz szükség, mivel a forgalomban részt vevők saját
járművükből indíthatnak segélyhívást.
2.2.2.     Költség-haszon arány
A haszon pénzben is kifejezésre került, a
költség-haszon elemzést pedig valamennyi lehetőség és érintett
kategóriatípus tekintetében elvégezték. A becsléshez szükséges számítások
2033-ig készültek el, mivel a javasolt megoldás esetében addigra várható, hogy
az e-segélyhívó szolgáltatás teljes körűen elterjed.
   || 1. szakpolitikai lehetőség Nincs uniós fellépés || 2. szakpolitikai lehetőség Önkéntes megközelítés || 3. szakpolitikai lehetőség Szabályozási intézkedések
 Haszon-költség arány || 0,29 || 0,68 || 1,74
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1.        Jogalap
A jogalapot az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 114. cikke jelenti.
3.2.        Szubszidiaritás és arányosság
A szubszidiaritás elve szerint (az Európai
Unióról szóló szerződés 5. cikkének (3) bekezdése) uniós
szintű intézkedésre csak abban az esetben kerülhet sor, ha a kitűzött
célokat a tagállamok önállóan nem képesek kielégítően megvalósítani, tehát
a tervezett intézkedések nagyságrendje vagy hatásai miatt azok az Unió szintjén
jobban megvalósíthatók.
A közúti közlekedés biztonsága nagy
jelentőségű kérdés, mely az egész Európai Uniót és annak minden
polgárát érinti. Az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható
e-segélyhívó szolgáltatás célja végeredményben az, hogy Európában minden
járműben rendelkezésre álljanak azon minimális funkciók, amelyek ahhoz
szükségesek, hogy a készenléti szolgálatok képesek legyenek a segélyhívások
megfelelő kezelésére. Jelenleg a tagállamokban évente megtett közúti
utazások száma meghaladja a 100 milliót, és ez a szám csak emelkedni fog az
Európai Unió további megerősödésével (az áruk, személyek és szolgáltatások
szabad mozgása révén). Mivel az egyes tagállamok képtelenek kielégítő
módon biztosítani a szolgáltatás kölcsönös átjárhatóságát és folyamatosságát
Európa-szerte, uniós szintű fellépésre van szükség. Az európai szabványügyi
szervezetek (CEN és ETSI) által jóváhagyott közös európai e-segélyhívási
szabványokat alkalmazó uniós fellépés emellett egész Európában biztosítani
fogja a készenléti szolgáltatások hatékonyságát, például a külföldön
közlekedő járművek esetében, és segít megakadályozni a piac
felaprózódását.
Az EU egészére kiterjedő e-segélyhívó úgy
lett kialakítva, hogy az értéklánc különböző szintjein lévő
érdekeltekre (gépjárműipar, mobilhálózat-üzemeltetők, tagállamok és
KBVP-k) gyakorolt hatása a lehető legkisebb legyen, illetve ez a hatás
arányosan oszoljon el.
3.3.        A javaslat részletes
magyarázata
2. cikk, 4. cikk és 5. cikk:
A javaslat előírja, hogy a
személygépkocsik és könnyű haszongépjárművek új típusait úgy kell
kialakítani, hogy súlyos baleset esetén a rendszer automatikusan segélyhívást
(e-segélyhívást) kezdeményezzen a 112-es számra. Segélyhívás (e-segélyhívás)
kezdeményezése a 112-es számra manuálisan is lehetséges kell, hogy legyen.
6. cikk:
A szolgáltatás által kezelt információk
jellege miatt a magánélet és a személyes adatok védelmére vonatkozó
szabályokról is rendelkezni kell.
5. cikk, 6. cikk és 8. cikk:
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy
felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a következőkre
vonatkozóan:
·
az 5. cikkben említett szabványokon alapuló,
részletes műszaki követelmények és vizsgálatok a fedélzeti e-segélyhívó
rendszerek típusjóváhagyásához,
·
a magánélet védelme és adatvédelem,
·
különleges rendeltetésű járművekre és
egyéb indokolt esetekre vonatkozó mentességek. A mentességek száma korlátozott
lesz.
12. cikk:
A rendeletet
2015. október 1-jétől kell alkalmazni.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést
érintő vonzatai.
5.           OPCIONÁLIS ELEMEK
A javasolt aktus érinti az Európai Gazdasági
Térséget, ezért arra is ki kell terjeszteni.
2013/0165 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a fedélzeti e-segélyhívó rendszer
kiépítésével összefüggő típus-jóváhagyási követelményekről és a
2007/46/EK irányelv módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak
114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[4],

tekintettel az európai adatvédelmi biztos
véleményére,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       A gépjárművek és
pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és
önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló,
2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelv (keretirányelv)[5]
átfogó uniós típus-jóváhagyási rendszert hozott létre a gépjárművekre.
(2)       A gépjárművek
típusjóváhagyására vonatkozó műszaki előírások uniós szintű
harmonizálására már számos biztonsági és környezetvédelmi szempont tekintetében
sor került annak érdekében, hogy az Unióban mindenütt biztosítva legyen a
közúti közlekedés biztonsága.
(3)       A közúti közlekedésbiztonság
további javítása érdekében az „e-segélyhívó: nem várhat tovább a rendszer
kiépítése”[6]
című közlemény új intézkedéseket javasol, hogy felgyorsítsa a fedélzeti
segélyhívó elterjesztését az Unióban. A javasolt intézkedések egyike
kötelezővé tenné a fedélzeti e-segélyhívó rendszerek beépítését minden új
gépjárműbe, a 2007/46/EK irányelv II. mellékletében
meghatározott M1 és N1 jármű-kategóriával kezdve.
(4)       2012. július 3-án
az Európai Parlament jóváhagyta a „Jelentés az e-segélyhívó szolgáltatásról:
egy új 112-es szolgáltatás a polgárok számára” című beszámolót[7], amelyben
sürgeti a Bizottságot, hogy a 2007/46/EK irányelv keretében terjesszen
elő javaslatot annak érdekében, hogy 2015-ig kötelezően bevezessék a
közszolgáltatásként működő, a 112-n alapuló e-segélyhívó rendszert.
(5)       Az uniós e-segélyhívó
szolgáltatás bevezetése várhatóan csökkenteni fogja az Unióban a közúti
halálesetek számát, illetve kevesebb súlyos sérültje lesz a közúti
baleseteknek. Az e-segélyhívó rendszer kötelező bevezetése mindenki
számára elérhetővé tenné a szolgáltatást, és így hozzájárulna az emberi
szenvedés, valamint az egészségügyi és egyéb költségek csökkentéséhez.
(6)       A pontos és megbízható
helymeghatározási információk biztosítása nélkülözhetetlen eleme a fedélzeti
e-segélyhívó rendszer hatékony működésének. Ezért helyénvaló előírni,
hogy a rendszer kompatibilis legyen a műholdas navigációs programok,
többek között az európai műholdas navigációs programok (EGNOS és Galileo)
végrehajtásának folytatásáról szóló, 2008. július 9-i
683/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[8]
meghatározott Galileo- és EGNOS-programok alapján létrehozott rendszerek által
nyújtott szolgáltatásokkal.
(7)       A fedélzeti e-segélyhívó
rendszer kötelező beszerelése először csak az új
személygépjárművekre és a könnyű haszongépjárművekre (M1
és N1 kategória) vonatkozik majd, amelyek esetében már létezik a
szükséges aktiváló mechanizmus.
(8)       A fedélzeti e-segélyhívó
rendszer kötelező beszerelésétől függetlenül valamennyi érdekelt
félnek – mint például az autógyártóknak és a független szolgáltatóknak –
jogában áll, hogy kiegészítő vészhelyzeti és/vagy hozzáadott értéket
jelentő szolgáltatásokat kínáljon a 112-es hívószámú fedélzeti
e-segélyhívó rendszer mellett vagy arra építve. Ezeket a kiegészítő
szolgáltatásokat azonban úgy kell megtervezni, hogy ne vonják el fokozottan a
járművezető figyelmét.
(9)       A fogyasztók szabad
választása és a tisztességes verseny, valamint az innováció ösztönzése és az
Unió információs technológiai ágazata által a globális piacokon elért
versenyképesség ösztönzése érdekében a fedélzeti e-segélyhívó rendszernek ingyenesnek
kell lennie, a független szolgáltatók hátrányos megkülönböztetése nélkül, és
egy olyan kölcsönösen átjárható és nyílt hozzáférésű platformon kell
alapulnia, amely alkalmas a lehetséges jövőbeli fedélzeti alkalmazások és
szolgáltatások nyújtására.
(10)     A típus-jóváhagyási rendszer
teljességének fenntartása érdekében e rendelet alkalmazásában csak azokat a
fedélzeti e-segélyhívó rendszereket szabad elfogadni, amelyeken teljes
körű vizsgálatot lehet végezni.
(11)     A 2007/46/EK irányelv
szerint a kis sorozatban gyártott járművek mentesülnek az utasok frontális
ütközés és oldalirányú ütközés esetén való védelmére vonatkozó követelmények
alól. Ezért ezekre a járművekre vonatkozóan nem kell előírni, hogy
eleget tegyenek az e-segélyhívóval összefüggő követelményeknek.
(12)     A különleges rendeltetésű
járműveknek meg kell felelniük az e-segélyhívóval összefüggő, e
rendeletben előírt követelményeknek, hacsak a típusjóváhagyó hatóságok
eseti alapon úgy nem ítélik meg, hogy a jármű különleges rendeltetése
miatt nem képes eleget tenni az említett követelményeknek.
(13)     A 29. cikk alapján
létrehozott adatvédelmi munkacsoport által tett és a
2006. szeptember 26-án elfogadott, az e-segélyhívó kezdeményezés
adatvédelmi és a magánélet védelmével kapcsolatos vetületeivel foglalkozó
munkadokumentumban[9]
olvasható ajánlások szerint a személyes adatok fedélzeti e-segélyhívó
rendszerben történő feldolgozásának meg kell felelnie a személyes adatok
védelmére a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének
védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló,
1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvben[10]
és az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről,
feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló,
2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvben („Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv”)[11]
előírt szabályoknak, különösen annak garantálása érdekében, hogy a
fedélzeti e-segélyhívó rendszerrel felszerelt járművek a 112-es
e-segélyhívóval összefüggő rendes működési állapotukban ne legyenek
visszakövethetők, folyamatos nyomon követésük ne legyen lehetséges, és a
fedélzeti e-segélyhívó rendszer által elküldött minimálisan előírt adatok
csak a vészhívások megfelelő kezeléséhez szükséges legalapvetőbb
információkat tartalmazzák.
(14)     Az európai szabványügyi
szervezetek – az ETSI és a CEN – közös szabványokat dolgoztak ki az összeurópai
e-segélyhívó szolgáltatás kiépítéséhez, amelyeket e rendelet értelmében
alkalmazni kell, ami megkönnyíti a fedélzeti e-segélyhívó szolgáltatás technológiai
fejlődését, biztosítja a szolgáltatás kölcsönös átjárhatóságát és
folytonosságát az Unió egész területén, és csökkenti a bevezetés költségeit az
Unió egésze számára.
(15)     A fedélzeti e-segélyhívó
rendszerre vonatkozó közös műszaki követelmények alkalmazásának
biztosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően
jogi aktusokat fogadjon el a vonatkozó szabványok alkalmazására, a
vizsgálatokra, a személyes adatok és a magánélet védelmére, valamint egyes M1
és N1 kategóriájú járművek vagy járműosztályok
mentességére vonatkozó részletes szabályok tekintetében. Különösen fontos, hogy
a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat
folytasson, többek között szakértői szinten is. A Bizottságnak a felhatalmazáson
alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során egyidejűleg,
időben és megfelelő módon továbbítania kell a megfelelő
dokumentumokat az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz.
(16)     A járműgyártóknak
elegendő időt kell biztosítani arra, hogy alkalmazkodjanak az e rendeletben
meghatározott műszaki követelményekhez.
(17)     Ez a rendelet a
2007/46/EK irányelv szerinti EK-típusjóváhagyási eljárással összefüggésben
elfogadott új, önálló rendelet, ezért az említett irányelv I., III., IV., VI.,
IX. és XI. mellékletét ennek megfelelően módosítani kell.
(18)     Mivel e rendelet céljait,
nevezetesen a belső piac megvalósítását az újonnan típusjóváhagyást
kapott, fedélzeti e-segélyhívó rendszerrel felszerelt járművekre vonatkozó
közös műszaki követelmények bevezetése révén tagállami szinten nem lehet
kielégítően megvalósítani, és azok a javasolt intézkedés nagyságrendje
miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió az Európai Unióról szóló
szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvvel összhangban
intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel
összhangban a rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzés eléréséhez
szükséges mértéket.
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet megállapítja a járművek
fedélzeti e-segélyhívó rendszer tekintetében való EK-típusjóváhagyására
vonatkozó műszaki követelményeket.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet a 2007/46/EK irányelv
II. mellékletének 1.1.1. és 1.2.1. pontjában meghatározott M1
és N1 kategóriájú járművekre vonatkozik.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a
2007/46/EK irányelv 3. cikkében és a 305/2013/EU felhatalmazáson
alapuló bizottsági rendelet[12]
2. cikkében foglalt fogalommeghatározásokon kívül az alábbi
fogalommeghatározások alkalmazandók:
1.           „fedélzeti e-segélyhívó rendszer”:
olyan, vagy a járműbe épített érzékelők révén automatikusan, vagy
manuálisan bekapcsolódó rendszer, amely mobil, vezeték nélküli hírközlési
hálózatok segítségével minimálisan előírt szabványos adatokat továbbít, és
a 112-es segélyhívó számon alapuló hangátviteli csatornát hoz létre a
járműben tartózkodók és egy közbiztonsági válaszpont között;
2.           „fedélzeti rendszer”: a fedélzeti
berendezés, valamint az e-segélyhíváshoz szükséges adattovábbítás indítására,
kezelésére és nyilvános, mobil, vezeték nélküli távközlési hálózaton keresztül
történő lebonyolítására szolgáló eszköz együttesen, amely a nyilvános,
mobil, vezeték nélküli távközlési hálózaton keresztül kapcsolatot teremt a
jármű és az e-segélyhívó szolgáltatást megvalósító eszköz között.
4. cikk
A gyártók általános kötelezettségei
A gyártók igazolják, hogy a 2. cikkben
említett valamennyi új járműtípus e rendeletnek és valamennyi, e rendelet
alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusnak megfelelően fel
van szerelve fedélzeti e-segélyhívó rendszerrel.
5. cikk
A gyártók egyedi kötelezettségei
(1)          A gyártók biztosítják, hogy
valamennyi új járműtípusukat az e rendeletben és az e rendelet alapján
elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított
követelményeknek megfelelően gyártsák és hagyják jóvá.
(2)          A gyártók igazolják, hogy valamennyi
új járműtípusukat úgy alakítják ki, hogy az Unió területén
bekövetkező súlyos baleset esetén a rendszer automatikusan e-segélyhívást
kezdeményezzen a 112-es egységes európai segélyhívó számra.
              A gyártók igazolják, hogy az új
járműveket úgy alakítják ki, hogy a 112-es egységes európai segélyhívó
számra manuálisan is lehessen e-segélyhívást kezdeményezni.
(3)          A gyártók gondoskodnak arról, hogy a
fedélzeti rendszerekben található vevők kompatibilisek legyenek a
műholdas navigációs rendszerek, köztük a Galileo- és az EGNOS-rendszer
nyújtotta helymeghatározási szolgáltatásokkal.
(4)          A típusjóváhagyás céljára csak
azokat a fedélzeti e-segélyhívó rendszereket szabad elfogadni, amelyeken
vizsgálatot lehet végezni.
(5)          A fedélzeti e-segélyhívó
rendszereknek meg kell felelniük az 1999/5/EK irányelv[13] és a
10. számú ENSZ-EGB-előírás[14]
követelményeinek.
(6)          A fedélzeti e-segélyhívó rendszer
valamennyi független gazdasági szereplő számára ingyenesen és megkülönböztetés
nélkül hozzáférhető kell, hogy legyen legalább javítási és karbantartási
célokra.
(7)          A Bizottság felhatalmazást kap arra,
hogy a 9. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el a fedélzeti e-segélyhívó rendszerek típusjóváhagyásához alkalmazott
részletes műszaki követelmények és vizsgálatok, valamint a
2007/46/EK irányelv ennek megfelelő módosítása vonatkozásában.
Az első albekezdésben említett műszaki
követelmények és vizsgálatok a (3), a (4) és a (6) bekezdésben megállapított
követelményeken, valamint adott esetben a következő szabványokon
alapulnak:
a)      EN 16072 „Intelligens közlekedési
rendszer – E-biztonság – Az összeurópai e-segélyhívó szolgáltatás
működtetésére vonatkozó követelmények”;
b)      EN 16062 „Intelligens közlekedési
rendszer – E-biztonság – Az e-segélyhívóra vonatkozó magas szintű
alkalmazási követelmények (HLAP)”;
c)      EN 16454 „Intelligens közlekedési
rendszer – E-biztonság – Az e-segélyhívó rendszer megfelelőségének
végponttól végpontig történő vizsgálata”, a fedélzeti e-segélyhívó
rendszer összeurópai e-segélyhívó rendszernek való megfelelésére vonatkozóan;
d)      az e-segélyhívó rendszerekre vonatkozó
minden további európai szabvány vagy ENSZ-EGB-előírás.
6. cikk
Az adatok és a magánélet védelmére vonatkozó szabályok
(1)          A gyártók a
95/46/EK irányelvnek és a 2002/58/EK irányelvnek megfelelően
biztosítják, hogy a fedélzeti e-segélyhívó rendszerrel felszerelt járművek
az e-segélyhívóval összefüggő rendes működési állapotukban ne
legyenek visszakövethetők, és folyamatos nyomon követésük ne legyen
lehetséges.
A fedélzeti e-segélyhívó rendszerbe a magánélet
védelmét erősítő technológiákat kell építeni, amelyek a kívánt
mértékben védik az e-segélyhívó felhasználóit, valamint megfelelő
biztosítékot jelentenek a megfigyelés és a visszaélés megelőzésére.
(2)          A fedélzeti e-segélyhívó rendszer
által elküldött minimálisan előírt adatok csak a vészhívások
megfelelő kezeléséhez szükséges legalapvetőbb információkat
tartalmazzák.
(3)          A gyártók gondoskodnak arról, hogy
az e-segélyhívó felhasználói világos és átfogó tájékoztatást kapjanak a
fedélzeti e-segélyhívó rendszerben történő adatfeldolgozásról és különösen
a következőkről:
a)      hivatkozás a feldolgozás jogalapjára;
b)      utalás arra, hogy a fedélzeti
e-segélyhívó rendszer alapértelmezetten működésbe lép;
c)      a fedélzeti e-segélyhívó rendszer által
végzett adatfeldolgozás módozatai;
d)      az e-segélyhívó általi adatfeldolgozás
célja;
e)      a gyűjtött és feldolgozott adatok
típusa és ezen adatok fogadói;
f)       az adatok fedélzeti rendszerben való
megőrzésének időtartama;
g)      utalás arra, hogy a járműveket nem
követik nyomon állandóan;
h)      az adatfeldolgozás által érintettek jogai
gyakorlásának módozatai;
i)       minden szükséges további információ a
személyes adatoknak e-segélyhívó magánszolgáltatással és/vagy egyéb hozzáadott
értéket képviselő szolgáltatásokkal összefüggésben történő
feldolgozásáról.
(4)          A Bizottság felhatalmazást kap arra,
hogy a 9. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el, amelyek még pontosabban meghatározzák az (1) bekezdésben
említett, a visszakövethetőségre és a nyomon követésre vonatkozó
követelményt és a magánélet védelmét erősítő technológiákat, valamint
a (3) bekezdésben említett, a személyes adatok feldolgozásának és a
felhasználók tájékoztatásának módozatait.
7. cikk
A tagállamok kötelezettségei
2015. október 1-jétől a nemzeti
hatóságok csak olyan új járműtípusoknak adnak EK-típusjóváhagyást a
fedélzeti e-segélyhívó rendszerük tekintetében, amelyek eleget tesznek e
rendeletnek és az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi
aktusoknak.
8. cikk
Mentességek
(1)
A Bizottság mentességet adhat egyes M1
és N1 kategóriájú járművekre vagy járműosztályokra a
fedélzeti e-segélyhívó rendszerek beépítésének 4. cikkben meghatározott
kötelezettsége alól, amennyiben egy, a Bizottság által végzett vagy megbízásba
adott költség-haszon elemzés szerint – valamennyi vonatkozó biztonsági
szempontot figyelembe véve – az ilyen rendszerek alkalmazása az érintett
járműben vagy járműosztályban nem helyénvaló.
(2)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
9. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el, amelyek meghatározzák az (1) bekezdésben említett
mentességeket. A szóban forgó mentességek a különleges rendeltetésű
járművekre és a légzsák nélküli járművekre vonatkoznak, és számuk
korlátozott.
9. cikk
A felhatalmazás
gyakorlása
(1)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására
vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e
cikk határozza meg.
(2)
A Bizottság […]-tól/-től [Publications
Office, please insert the exact date of entry into force] határozatlan
időre szóló felhatalmazást kap az 5. cikk (7) bekezdésében, a
6. cikk (4) bekezdésében és a 8. cikk (2) bekezdésében
említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(3)
Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja az 5. cikk (7) bekezdésében, a 6. cikk
(4) bekezdésében és a 8. cikk (2) bekezdésében említett
felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt
felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való
kihirdetését követő napon vagy a határozatban megjelölt későbbi
időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő,
felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az
Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5)
Az 5. cikk (7) bekezdése, a 6. cikk
(4) bekezdése és a 8. cikk (2) bekezdése alapján elfogadott,
felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az értesítést
követő kéthónapos időtartam leteltéig sem az Európai Parlament, sem a
Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, vagy ha
az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét
megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel
kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen
időtartam két hónappal meghosszabbodik.
10. cikk
Szankciók meg nem felelés esetén
(1)          A tagállamok megállapítják az abban
az esetben alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, ha a gyártók nem
felelnek meg e rendelet rendelkezéseinek, és minden szükséges intézkedést
megtesznek azok érvényesítése érdekében. Az előírt szankcióknak
hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok
értesítik a Bizottságot e rendelkezésekről, és haladéktalanul közlik a
Bizottsággal az e rendelkezéseket érintő minden későbbi módosítást
is.
(2)          A szankciókkal sújtható meg nem
felelés típusába legalább a következők tartoznak:
a)      hamis nyilatkozat tétele a jóváhagyási
eljárás vagy visszahívást eredményező eljárás során,
b)      a típusjóváhagyáshoz használt vizsgálati
eredmények meghamisítása;
c)      olyan adatok vagy műszaki leírások
visszatartása, amelyek visszahíváshoz vagy a típusjóváhagyás visszavonásához
vezethetnek.
11. cikk
A 2007/46/EK irányelv módosítása
A 2007/46/EK irányelv I., III., IV., VI.,
IX. és XI. melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
12. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet
2015. október 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
Az Európai Parlament részéről                     a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
MELLÉKLET
A 2007/46/EK irányelv módosítása
A 2007/46/EK irányelv a
következőképpen módosul:
1.           az I. melléklet a
következő 12.8. és 12.8.1. ponttal egészül ki:
„12.8. e-segélyhívó rendszer
12.8.1. leírás vagy rajzok”;
2.           a III. melléklet
I. részének A. szakasza a következő 12.8. és
12.8.1. ponttal egészül ki:
„12.8. e-segélyhívó rendszer
12.8.1. Be van szerelve: igen/nem (1)”;
3.           a IV. melléklet 1. része a
következőképpen módosul:
a)       a táblázat a következő
71. tétellel egészül ki:
 Tétel || Tárgy || Szabályozási aktus || Alkalmazandóság
 M1 || M2 || M3 || N1 || N2 || N3 || O1 || O2 || O3 || O4
 71. || e-segélyhívó rendszer || […]/EU rendelet || X ||   ||   || X ||   ||   ||   ||   ||   ||
b)      az 1. függelék a
következőképpen módosul:
i.        az 1. táblázat a következő
71. tétellel egészül ki:
 Tétel || Tárgy || Szabályozási aktus || Konkrét kérdések || Alkalmazandóság és egyedi követelmények
 71. || e-segélyhívó rendszer || […]/EU rendelet ||   || N/A
ii.       a 2. táblázat a következő
71. tétellel egészül ki:
 Tétel || Tárgy   || Szabályozási aktus || Konkrét kérdések || Alkalmazandóság és egyedi követelmények
 71. || e-segélyhívó rendszer || […]/EU rendelet ||   || N/A
4.           a VI. mellékletben, az
A. minta függelékében a táblázat a következő 71. tétellel
egészül ki:
 Tétel || Tárgy   || Jogszabály(1) || Módosította || A következő változatokra vonatkozik
 71. || e-segélyhívó rendszer || […]/EU rendelet ||   ||
5.           a IX. melléklet a
következőképpen módosul:
a)       az I. részben a B. minta a
következőképpen módosul:
i.        a 2. oldalon az „M1
járműkategória” című rész a következőképpen módosul:
- az 52. pont helyébe a következő
szöveg lép:
„52. e-segélyhívó be van szerelve: igen/nem”,
- a szöveg a következő 53. ponttal
egészül ki:
„53. Megjegyzések (11): …………….”;
ii.       a 2. oldalon az „N1
járműkategória” című rész a következőképpen módosul:
- az 52. pont helyébe a következő
szöveg lép:
„52. e-segélyhívó be van szerelve: igen/nem”,
- a szöveg a következő 53. ponttal
egészül ki:
“53. Megjegyzések (11): …………….”;
b)      a II. részben a C2. minta a
következőképpen módosul:
i.        a 2. oldalon az „M1
járműkategória” című rész a következőképpen módosul:
- az 52. pont helyébe a következő szöveg
lép:
„52. e-segélyhívó be van szerelve: igen/nem”,
- a szöveg a következő 53. ponttal
egészül ki:
„53. Megjegyzések (11): …………….”;
ii.       a 2. oldalon az „N1
járműkategória” című rész a következőképpen módosul:
- az 52. pont helyébe a következő szöveg
lép:
„52. e-segélyhívó be van szerelve: igen/nem”,
- a szöveg a következő 53. ponttal
egészül ki:
„53. Megjegyzések (11): …………….”;
6.           a XI. melléklet
1. függelékében a táblázat a következő 71. tétellel egészül ki:
 Sorszám || Tárgy || Jogszabály || M1 ≤ 2 500 (1) kg || M1 > 2 500 (1) kg || M2 || M3
 71. || e-segélyhívó rendszer || […]/EU rendelet || A || A || N/A || N/A
[1]               HL L 303.,
2011.11.22., 46. o.
[2]               HL
L 91., 2013.4.3., 1. o.
[3]               HL L
[…]., […], […]. o.
[4]               HL C
[…]., [...], […]. o.
[5]               HL L
263., 2007.10.9., 1. o.
[6]               COM(2009) 434 végleges.
[7]               2012/2056(INI).
[8]               HL L
196., 2008.7.24., 1. o.
[9]               1609/06/EN – WP 125.
[10]             HL L 281.,
1995.11.23., 31. o.
[11]             HL L 201.,
2002.7.31., 37. o.
[12]             HL L 91.,
2013.4.3., 1. o.
[13]             HL L 91.,
1999.4.7., 10. o.
[14]             HL L 254.,
2012.9.20., 1. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005PC0661

Javaslat a Tanács rendelete a harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelöléséről {SEC(2005) 1657}  /* COM/2005/0661 végleges - ACC 2005/0254 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 16.12.2005COM(2005) 661 végleges2005/0254 (ACC)JavaslatA TANÁCS RENDELETEa harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelöléséről {SEC(2005) 1657}(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁS2003 decemberében a Bizottság az egyes tagállamok és ágazatok által mutatott újult érdeklődés hatására a 133. cikk alapján létrehozott tanácsi bizottságnak munkadokumentumot nyújtott be egy esetleges uniós eredetmegjelölési rendszerről. A kérdéses tagállamok és ágazatok növekvő aggodalmukat fejezték ki amiatt, hogy egyre többször fordul elő megtévesztő vagy hamis eredetjel az importált árukon. Ezért olyan szabályok megállapítását kérték, amelyek előírják az importált és/vagy az EU-ban előállított termékeken az eredetjel meglétét.2004 első felében a Bizottság konzultációs eljárást indított e kérdésben, amelybe valamennyi érdekelt felet – ipar, szakszervezetek, fogyasztók és más intézmények – bevonták; a konzultációs eljárás eredményei 2004 júliusában kerültek megvitatásra a 133. cikk alapján létrehozott bizottságban. A 133. cikk alapján létrehozott bizottság felkérte a Bizottságot, hogy folytasson további konzultációt a kiválasztott importkategóriák esetében alkalmazandó eredetmegjelölési rendszer megvalósíthatóságáról, illetve az egyéb lehetőségekről, valamint hogy nyújtsa be következtetéseit és ajánlását a Tanács számára. Ennek megfelelően 2004 szeptemberétől 2005 áprilisáig további konzultációkat tartottak.Figyelembe véve a fenti konzultációs eljárás eredményeit, a mellékelt rendelettervezet kötelező, csak importált árukra vonatkozó eredetmegjelölési rendszer bevezetését javasolja számos olyan ágazatban, amelyek hasznosnak vélik a kezdeményezést (lásd a mellékletet). Ez az a megoldás, amely mindent összevetve a leghatékonyabban veszi figyelembe a legtöbb érdekelt fél érdekeit (ipar, szakszervezetek, valamint a fogyasztói mozgalom egy része), mérsékli más érdekelt felek (az EU olyan gazdasági ágazatai, amelyek áthelyezték termelésüket, kereskedők) esetleges költségeit vagy az őket érő kedvezőtlen hatásokat, és amely ugyanakkor a kezdeményezés szakpolitikai célkitűzéseit tekintve kedvező hatást biztosít.Az Európai Közösségben jelenleg nincsenek az ipari termékek eredetmegjölésének („made in”) használatáról szóló jogszabályok. Egy nemrég elfogadott irányelv, amelynek célja a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok piaci ellenőrzésének összehangolása, szintén foglalkozik az eredetjelzések megtévesztő használatával. Ez az irányelv azonban nem határozza meg a „made in” fogalmát, és a vámhatóságok általi ellenőrzéseket sem teszi lehetővé. Az eredetjel önkéntes használatára vonatkozó, néhány tagállamban meglévő szabályok szintén különböznek egymástól.Jelenleg az EK kedvezőtlen helyzetben van azon kereskedelmi partnereivel szemben, akik a behozatalok esetében eredetmegjelölést írnak elő. Ez a helyzet megfosztja az eredetérzékeny fogyasztási cikkek közösségi termelőit attól, hogy az Európai Közösség területén történő termelésből származó előnyöket élvezhessenek, és ezzel nincs meg a lehetőség arra, hogy hatékonyabban lehessen megakadályozni a hamis/megtévesztő eredetnyilatkozatokat. Az EK következésképpen elmulasztja a lehetőséget, hogy elősegítse a fogyasztók tájékozódását egyes termékek származásáról, holott az hasznosnak bizonyulhatna a fent említett irányelv végrehajtása szempontjából. E rendelettervezet az említett hiányosságokat kívánja kiküszöbölni.Az EK fő kereskedelmi partnerei, mint Kanada, Kína, Japán és az Egyesült Államok, már előírják az importált áruk eredetmegjelölését. Az EK exportőreinek meg kell felelniük ezeknek az előírásoknak, és termékeiket jelöléssel kell ellátniuk. E javaslat így az EK-t egyenlő helyzetbe hozza kereskedelmi partnerivel azáltal, hogy az egyenértékű jogszabályokat vezet be.Az a tény, hogy nincs meghatározva az eredet fogalma az eredetmegjelölés szempontjából, hogy nincsenek a megjelölésnek szabályai, és nincsenek az ellenőrzésnek közös szabályai, nemcsak a fogyasztókat érinti, akik megtévesztésnek eshetnek áldozatul a vásárolt áru eredetével kapcsolatban, vagy esetleg nem kapnak információt az importált áruk eredetéről, hanem a közösségi gazdasági ágazat versenyképességét is.Az eredetmegjelölés abban is segít, hogy megakadályozza a közösségi gazdasági ágazat jó hírének a pontatlan vagy egyértelműen megtévesztő eredetnyilatokozatok általi csorbítását.Az eredetmegjelölés megkönnyíti a fogyasztó számára a választást, és hozzájárul a megtévesztő eredetnyilatkozatok számának csökkentéséhez. A jobb átláthatóság és a fogyasztó tájékoztatása az áruk eredetéről hozzájárul a lisszaboni menetrend azon célkitűzéséhez is, hogy megerősödjön az európai termékek versenyképessége, amelyek helyzete a jelenlegi tisztességtelen piaci verseny hatására kedvezőtlen.A rendelet a származási országnak az EK nem preferenciális származási szabályai szerinti meghatározását választja, ahogyan azt a vámkezelés céljaira is alkalmazzák. Az EK nem preferenciális származási szabályainak alkalmazása eredetmegjölési célból összhangban van az EK-nak a származási szabályokról szóló WTO-megállapodásokból eredő kötelezettségeivel.Az új rendszer okozta teher lehető leghatékonyabb mérséklése érdekében a rendelet arra a minimumra korlátozza a termékjelölési követelményeket és feltételeket, amely szükséges annak biztosításához, hogy a fogyasztó az eredetjelet könnyen megtalálja és megértse, de ugyanakkor az eredetjel ne legyen könnyen kicserélhető vagy hamisítható. A nyelvi változatot illetően a rendelet választási lehetőséget nyújt: vagy a „made in” kifejezés, vagy hasonló, az Európai Közösség bármely hivatalos, a fogyasztó számára érthető nyelvén megadott kifejezések használhatók.Felismerve, hogy az eredetjel rögzítésének konkrét módja a termék típusától függ, a rendelet felhatalmazza a Bizottságot ezen aspektus további szabályozására. Figyelembe véve, hogy más ágazatok is érdekeltek lehetnek az eredetmegjelölési rendszerhez való csatlakozásban, illetve hogy megint más ágazatok számára az eredetmegjelölés esetleg kevésbé releváns, a rendelet felhatalmazza a Bizottságot, hogy a rendszerbe bevegyen vagy abból kihagyjon egyes ágazatokat.2005/0254 (ACC)JavaslatA TANÁCS RENDELETEa harmadik országból behozott egyes termékek származási országának jelölésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 133. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára[1],mivel:(1) E rendeletet importált ipari termékekre kell alkalmazni, kivéve a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló, 1999. december 17-i 104/2000/EK tanácsi rendelet[2] 1. cikkében meghatározott halászati és akvakultúra-termékeket, valamint az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[3] 2. cikkében meghatározott élelmiszereket.(2) A közösségi szabályok hiánya és a tagállamokban hatályban lévő rendszerek közötti különbségek a származási országnak egyes termékeken történő feltüntetését illetően olyan helyzetet teremtettek, hogy számos ágazatban a harmadik országból importált és a Közösségben terjesztett áruk nagy része nem ad információt, illetve megtévesztő információt ad származási országáról.(3) Az eredetmegjelölés gazdasági jelentőségét a fogyasztói döntés és a kereskedelem terén elismeri azon más jelentős kereskedelmi partnerek gyakorlata, akik kötelező eredetmegjelölési követelményeket vezettek be. A közösségi exportőröknek meg kell felelniük ezeknek a követelményeknek, és meg kell jelölniük azon termékek származását, amelyeket ezekre a piacokra kívánnak exportálni.(4) Az Európai Közösségek és kereskedelmi partnerei között azonos feltételeket kell teremteni azáltal, hogy egyenértékű jogszabályokat alkotunk, amelyek hozzájárulnak az egyes importált árukra vonatkozó hamis vagy megtévesztő eredetnyilatkozatokat megakadályozásához is.(5) A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[4] szerint a fogyasztók kereskedelmi értéket tulajdoníthatnak az áru földrajzi eredetére vonatkozó információnak. Az említett irányelv szerint, ha a fogyasztó a földrajzi eredetre vonatkozó hamis vagy megtévesztő információ hatására veszi meg a terméket, amelyet egyébként nem vásárolt volna meg, ez tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatnak minősülhet. Ez az irányelv nem rendelkezik úgy, hogy a termékek földrajzi eredetére vonatkozó információt meg kell adni, és az eredet fogalmát sem határozza meg.(6) A megjelölési célú eredetnek, a megjelölési szabályoknak, valamint az ellenőrzés közös szabályainak közös fogalommeghatározását megalkotása azonos feltételeket teremtene, elősegítené a fogyasztói választást az érintett ágazatokban, és hozzájárulna ahhoz, hogy csökkenjen a megtévesztő eredetnyilatkozatok száma.(7) Az eredetmegjelölés bevezetése hozzájárulhat ahhoz, hogy a szigorú közösségi előírások a közösségi gazdasági ágazat hasznára váljanak, különösen a kis-és középvállalkozások esetében. Ez abban is segít, hogy megakadályozza a közösségi gazdasági ágazat jó hírének a pontatlan eredetnyilatokozatok általi csorbítását. A jobb átláthatóság és a fogyasztó tájékoztatása a termék eredetéről így hozzájárul a lisszaboni menetrend célkitűzéseinek megvalósításához.(8) Az 1994. évi Általános Vám-és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) IX. cikke szerint a WTO tagjai elfogadhatnak és végrehajthatnak a behozatalok eredetjelére vonatkozó törvényeket és szabályozásokat, hogy megvédjék a fogyasztókat a hamis vagy megtévesztő jelölésektől.(9) Az Európai Közösség és Bulgária, Románia, Törökország, valamint az EGT-megállapodás szerződő felei közötti megállapodás szerint az ezekből az országokból származó termékeket ki kell vonni e rendelet hatálya alól.(10) Az Európai Közösség nem preferenciális származási szabályait a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet[5] határozza meg, végrehajtási rendelkezéseit pedig a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezéseinek megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet[6] tartalmazza. Célszerű ezekre a származási szabályokra támaszkodni az importált áruk eredetének a rendelet céljából történő meghatározásához. Egy olyan fogalom használata, amely a kereskedelem résztvevői és a hatóságok számára jól ismert, megkönnyíti annak bevezetését és használatát. A nem preferenciális származási szabályokat valamennyi nem preferenciális kereskedelempolitikai célra alkalmazni kell. A nyilatkozatok és dokumentációk megkettőzését el kell kerülni.(11) Az iparra, kereskedelemre és a közigazgatásra nehezedő teher csökkentése érdekében az eredetmegjelölést kötelezővé kell tenni az olyan ágazatokban, amelyek esetében a Bizottság előzetes konzultáció alapján megállapította a hozzáadott érték meglétét. Rendelkezést kell hozni azért, hogy e rendelet ágazati hatálya könnyen alkalmazható legyen. Rendelkezést kell hozni meghatározott termékek technikai vagy gazdasági okokból történő mentességére, vagy abban arra az esetre, ha az eredetmegjelölés e rendelet alkalmazásában egyébként felesleges. Ez különösen abban az esetben történhet meg, ha az eredetmegjelölés kárt okozna az érintett termékben, vagy ha bizonyos nyersanyagokról van szó.(12) Rendelkezni kell arról, hogy a termék eredetére vonatkozó, az illetékes hatóságok által folytatott ellenőrzések során keletkezett és/vagy ellenőrzött adatok kicserélhetők legyenek többek között olyan hatóságok, egyéb személyek és szervezetek között, amelyeket a tagállamok a 2005/29/EK irányelv szerint végrehajtói szerepkörrel ruházzák fel. Figyelembe kell venni a személyes adatok, az üzleti és ipari titok védelmét, valamint a szakmai és igazgatási titoktartást.(13) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi rendelettel[7] összhangban kell elfogadni.(14) Az utasok személyi poggyászában szállított áruk mentesülnek e rendelet alkalmazása alól a vámmentességre vonatkozó keretek között, és amennyiben semmi sem jelzi, hogy az áruk kereskedelmi forgalomba kerülnek. Rendelkezni kell arról, hogy a vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 1983. március 28-i 918/83/EGK tanácsi rendelet hatálya alá tartozó egyéb esetek szintén kikerüljenek e rendelet hatálya alól a végrehajtási rendelkezések által,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikk1. Ez a rendelet ipari termékekre vonatkozik, kivéve a halászati és akvakultúra-termékeket a 104/2000/EK rendelet 1. cikkében meghatározottak szerint, és az élelmiszereket a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének meghatározása szerint.2. Azokat az árukat kell megjelöléssel ellátni, amelyeket e rendelet melléklete tartalmaz, és amelyeket harmadik országból importálnak; kivételt képeznek az Európai Közösségekből, Bulgáriából, Romániából, Törökországból és az EGT-megállapodás szerződő feleinek területéről származó áruk.Ha technikai vagy kereskedelmi okok miatt nem lehetséges az árut megjelölni, az mentesül az eredetmegjelölés alól.3. Az „eredet” és „származó” meghatározás nem preferenciális származásra utal a Közösségi Vámkódex 22-26. cikkével összhangban.4. A „forgalomba hozatal” a végfelhasználásra szánt egyes termék forgalomba hozatala a közösségi piacon forgalmazás és/vagy felhasználás céljából, térítéssel vagy térítésmentesen.5. Az „illetékes hatóságok” azok a hatóságok, amelyek érintettek az áruk ellenőrzésében az áru behozatalakor vagy forgalomba hozatala idején.6. Ez a rendelet nem vonatkozik a nem kereskedelmi jellegű árukra, amelyek utasok személyi poggyászában találhatók, a vámmentességre vonatkozó keretek között, és amennyiben nincs érdemi jele annak, hogy az áruk kereskedelmi forgalomba kerülnek.Ha a 918/83/EGK rendelet [8] szerint az importált áruk vámmentességet kaphatnak, és nincs annak érdemi jele, hogy az áruk kereskedelmi forgalomba kerülnek, ezek az áruk e rendelet hatálya alól is kikerülhetnek.A Bizottság elfogadhat végrehajtási intézkedéseket a 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban azon konkrét árukategóriák meghatározása érdekében, amelyekre a (6) bekezdés vonatkozik.2. cikkAz áruk behozatala és forgalomba hozatala az e rendeletben meghatározott feltételek szerinti eredetmegjelöléshez kötött.3. cikk1. Az áru származási országát fel kell tüntetni ezeken az árukon. Ha az áru csomagolt, a jelölés külön, a csomagra kerül.A Bizottság elfogadhat végrehajtási intézkedéseket a 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, hogy meghatározza azon eseteket, amikor a csomagoláson található jelölés elfogadható az árun lévő jelölés helyett. Ez különösen abban az esetben igaz, amikor az áruk rendesen szokásos csomagolásukban jutnak el a végső fogyasztóhoz vagy felhasználóhoz.2. A „made in” („készült”) kifejezés az ország nevével együtt jelzi az áru eredetét. A megjelölés az Európai Közösségek bármelyik olyan hivatalos nyelvén történhet, amely a fogyasztó számára könnyen érthető abban a tagállamban, amelyben az áru forgalmazásra kerül.3. Az eredetmegjelölést világosan olvasható és kitörölhetetlen betűkkel kell feltüntetni, amely az áru rendes kezelése során jól látható, világosan elkülönül más információktól, és olyan módon jelenik meg, amely nem megtévesztő, és nem is adhat lehetőséget a termék eredetére vonatkozó hamis benyomás keltésére.4. Az előírt megjelölésnek a behozatal során az árun kell lennie. Az 5. cikk (3) bekezdése nyomán hozott intézkedések sérelme nélkül a megjelölést nem lehet eltávolítani vagy megváltoztatni addig, amíg az árukat a fogyasztó számára nem értékesítették.4. cikkA Bizottság végrehajtási intézkedéseket fogadhat el a 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, különösen a következő célból:-  Az eredetmegjelölés részletes formájának és módjainak meghatározása.-  Azon kifejezések listájának összeállítása a Közösség minden nyelvén, amelyek világosan kifejezik, hogy az áruk a jelölésben megadott országból származnak.-  Azon esetek meghatározása, amelyekben a gyakran használt rövidítések félreérthetetlenül jelzik a származási országot, és ezen rendelet alkalmazásában alkalmazhatók.-  Azon esetek meghatározása, amelyekben az árukat technikai vagy gazdasági okok következtében nem lehet vagy nem szükséges megjelölni.-  Egyéb olyan szabályok meghatározása, amelyek szükségesek lehetnek abban az esetben, ha az áruk nem felelnek meg e rendeletnek.-  E rendelet mellékletének aktualizálása, ha megváltozott a megítélése annak, hogy egy meghatározott ágazatban szükséges-e az eredetmegjelölés.5. cikk1. Az áruk nem felelnek meg e rendeletnek a következő esetekben:-  Nincs rajtuk feltüntetve az eredetmegjelölés.-  Az eredetmegjelölés nem felel meg az áruk eredetének.-  Az eredetmegjelölést megváltoztatták, eltávolították vagy bármi más módon változást idéztek elő rajta, kivéve abban az esetben, ha e cikk (3) bekezdése értelmében helyreigazítás volt szükséges.2. A Bizottság további végrehajtási intézkedéseket fogadhat el a 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban azon nyilatkozatok és igazoló dokumentumok vonatkozásában, amelyekkel igazolható az e rendeletnek való megfelelést.3. A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést azok végrehajtásának biztosítására. Az előírt szankciókra vonatkozóan követelmény a hatékonyság, az arányosság és a visszatartó erő. A tagállamok legkésőbb e rendelet hatályba lépésétől számított 9 hónapon belül értesítik ezekről a rendelkezésekről a Bizottságot, és haladéktalanul bejelentenek valamennyi későbbi, ezeket érintő módosítást.4. Arra az esetre, ha az áruk nem felelnek meg e rendeletnek, a tagállamok elfogadják az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az áruk tulajdonosát vagy az azokért felelős bármely más személyt felszólíthassák az érintett termék saját költségen történő megjelölésére e rendelettel összhangban.5. Ha e rendelet hatékony alkalmazásához szükséges, az illetékes hatóságok kicserélhetik az e rendeletnek való megfelelés ellenőrzése során kapott adatokat többek között olyan hatóságokkal, egyéb személyekkel vagy szervezetekkel, amelyeket a tagállamok a 2005/29/EK irányelv 11. cikke szerint erre felhatalmaztak. .6. cikk1. A Bizottságot az Eredetmegjelöléssel Foglalkozó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.2. Az e bekezdésre történő utalások esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében előírt időtartam egy hónapban határozandó meg.3. A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.7. cikkEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. A 2., 3. és 5. cikk 12 hónappal e rendelet hatályba lépését követően alkalmazandó. A 6. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban a Bizottság meghosszabbíthatja ezt az időszakot azzal az idővel, amelyre a piaci szereplőknek szükségük van ahhoz, hogy a végrehajtási rendelkezésekben előírt eredetmegjelölő követelményeknek megfeleljenek; ez a hosszabbítás azonban semmiképpen sem lehet kevesebb mint hat hónap.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, -án/-én.a Tanács részérőlaz elnökMELLÉKLETA termékeket, amelyekre e rendelet alkalmazandó, KN-kódjuk azonosítja.KN-kód | Megnevezés |4104 41 / 4104 49 / 4105 30 / 4106 22 / 4106 32 / 4106 40 / 4106 92 / 4107-től 4114-ig / 4302 13 / ex4302 19 (35, 80) | Crust & Finished Leather |4008 21 / 4008 11 / 4005 99 / 4204 / 4302 30 (25, 31) 8308 10(00) / 8308 90(00) / 9401 90 / 9403 90 | Sarok, talp, szalagok, darabok, szintetikus anyagok, más |4201 / 4202 / 4203 / 4204/ 4205 / 4206 | Nyerges-és szíjgyártóáruk, utazási cikkek, kézitáskák és hasonló tartók, bélből készült áruk (a selyemhernyóbélből készült áruk kivételével) |4303 / 4304 | Ruházati cikkek, kellékek és tartozékok, szőrméből, műszőrméből és ezekből készült áruk |50- 63. árucsoport | Textilipari alapanyagok és textiláruk |6401 / 6402 / 6403 / 6404 / 6405 / 6406 | Lábbeli, lábszárvédő és hasonló áruk |6907 / 6908 / 6911 / 6912 / 6913 / 691490100 | Kerámiacikkek |7013 21 11 / 7013 21 19 / 7013 21 91 / 7013 21 99 / 7013 31 10 / 7013 31 90 / 7013 91 10 / 7013 91 90 | Asztali, konyhai, tisztálkodási, irodai, lakásdíszítési vagy hasonló célra szolgáló üvegáru (a 7010 vagy a 7018 vtsz. alá tartozók kivételével) ólomkristályból. |7113/7114/7115/7116 | Ékszer és részei nemesfémből vagy nemesfémmel plattírozott fémből, Arany-és ezüstműves áru, ennek részei nemesfémből vagy nemesfémmel plattírozott fémből, Más áru nemesfémből vagy nemesfémmale plattírozott fémből, Természetes vagy tenyésztett gyöngyből, drágakőből vagy féldrágakőből (természetes, szintetikus vagy rekonstruált) készült áru |94. árucsoport | Bútor, ágyfelszerelés, matracok, párnák, lámpák és világítófelszerelések, megvilágított jelzések és hasonlók, előre gyártott épületek. |9603 | Seprű, kefe és ecset (gép-, készülék- vagy járműalkatrészt képező kefe is), kézi működtetésű, mechanikus padlóseprő motor nélkül, nyeles felmosó-, mosogatóruha és tollseprű; kefe, seprű vagy ecset előállításához előkészített csomó és nyaláb; szobafestő párna és henger; gumibetétes törlő (a gumihengeres kivételével) |[1] HL C […]., [ …]., […]. o.[2] HL L 17., 2000.1.21, 22.o.[3] HL L 31., 2002.2.1., 1. o.[4] HL L 149., 2005.6.11., 22.o.[5] HL L 302., 1992.10.19., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított rendelet.[6] HL L 253., 1993.10.11., 1. o. A legutóbb a 837/2005/EK tanácsi rendelettel (HL L 139., 2005.6.2., 1. o.) módosított rendelet.[7] HL L 184., 1999.7.17., 23.o.[8] HL L 105., 1983.4.23., 1.o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított rendelet.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52008PC0342

Javaslat: a Tanács rendelete a Comore-szigeteki Unió Anjouan szigetének illegális hatóságaival szembeni egyes korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 243/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről  /* COM/2008/0342 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 4.6.2008COM(2008) 342 véglegesJavaslat:A TANÁCS RENDELETEa Comore-szigeteki Unió Anjouan szigetének illegális hatóságaival szembeni egyes korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 243/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁS1.  Tekintettel a Comore-szigetekhez tartozó Anjuan szigetén kialakult helyzetre, valamint az Afrikai Unió Béke és Biztonsági Tanácsa által hozott intézkedésekre és arra, hogy a szervezet az Európai Unióhoz folyamodott segítségért, a Tanács – a 2008/187/KKBP közös álláspontnak megfelelően – elfogadta a 243/2008/EK rendeletet, amely korlátozó intézkedéseket vezet be az anjuani illegális hatóságokkal és a velük kapcsolatban álló egyes személyekkel szemben, akik gátolták a megbékélési folyamatot és veszélyeztették a comore-szigeteki békét és biztonságot.2.  Mivel 2008. március 25-én katonai beavatkozás történt, és visszaállították a Comore-szigeteki Unió Anjouan szigete kormányának hatalmát, ezeket a korlátozó intézkedéseket hatályon kívül kell helyezni. A 2008/XXX/KKBP közös álláspont a fenti körülmények fényében a 2008/187/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről rendelkezik.3.  A Bizottság ezért javasolja a 243/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezését.Javaslat:A TANÁCS RENDELETEa Comore-szigeteki Unió Anjouan szigetének illegális hatóságaival szembeni egyes korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 243/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 60. és 301. cikkére,tekintettel a Comore-szigeteki Unió Anjuan szigetének illegális kormányával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2008/187/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, […]-i [2008/XXX/KKBP] közös tanácsi álláspontra[1],tekintettel a Bizottság javaslatára[2],mivel:4.  Az Afrikai Unió Bizottsága elnökének kérésére a Tanács elfogadta a 2008/187/KKBP közös álláspontot[3], amelyben korlátozó intézkedéseket vezetett be az anjuani illegális hatóságokkal és a velük kapcsolatban álló egyes személyekkel szemben. A 2008/187/KKBP közös álláspontban előírt korlátozó intézkedések különösen az érintett személyek pénzeszközeinek és gazdasági erőforrásainak befagyasztására vonatkoznak, amit a Közösség a 243/2008/EK tanácsi rendelettel[4] hajtott végre.5.  Mivel 2008. március 25-én katonai beavatkozás történt, és visszaállították a Comore-szigeteki Unió Anjouan szigete kormányának hatalmát, a 2008/XXX/KKBP közös álláspont rendelkezik a 2008/187/KKBP közös álláspont által bevezetett korlátozó intézkedések hatályon kívül helyezéséről.6.  A 243/2008/EK rendeletet tehát hatályon kívül kell helyezni,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikkA 243/2008/EK rendelet hatályát veszti.2. cikkEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.A rendeletet 2008. május …-tól/-től kell alkalmazni.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.A Tanács részérőlaz elnök [1] HL L […]., [2008.mm.dd.], […].o.[2] HL C […]., [2008.mm.dd.], […].o.[3] HL L 59., 2008.3.4., 32. o.[4] HL L 75., 2008.3.18., 53. o.