               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.4.8.
            COM(2016) 187 final
            2016/0095(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Salamon-szigetek közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               Az 539/2001/EK tanácsi rendelet
                  1
                felsorolja azon harmadik országokat, amelyek állampolgárai a tagállamok külső határainak átlépésekor vízumkötelezettség alá esnek, illetve azokat, amelyek állampolgárai e kötelezettség alól mentesülnek. Az 539/2001/EK rendeletet Írország és az Egyesült Királyság kivételével valamennyi tagállam alkalmazza.

               Az 509/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  2
                azzal módosította az 539/2001/EK rendeletet, hogy 19 országot átsoroltak a vízumkötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országait felsoroló II. mellékletbe. Ezek az országok a következők: Dominika, Egyesült Arab Emírségek, Grenada, Kelet-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Salamon-szigetek, Szamoa, Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu és Vanuatu. A II. mellékletben felsorolt fenti országok mindegyikének megemlítését lábjegyzet kíséri, miszerint „a vízumkötelezettség alóli mentességet az Európai Unióval kötendő vízummentességi megállapodás hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni”.

               Az 509/2014/EU rendeletet 2014. május 20-án fogadták el, és 2014. június 9-én lépett hatályba. 2014 júliusában a Bizottság ajánlást terjesztett elő a Tanácsnak a vízummentességi megállapodásról szóló tárgyalások megkezdésére adandó felhatalmazásról a következő 17 ország tekintetében: Dominika, Egyesült Arab Emírségek, Grenada, Kelet-Timor, Kiribati, Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Salamon-szigetek, Szamoa, Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu és Vanuatu
                  3
               . 2014. október 9-én a Bizottság megkapta a Tanácstól a tárgyalási irányelveket.

               Vízummentességi megállapodásokat írtak alá 2015. május 6-án (Egyesült Arab Emírségek), 2015. május 26-án (Kelet-Timor) és 2015. május 28-án (Dominika, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Szamoa, Trinidad és Tobago, Vanuatu), és ezeket a megállapodásokat aláírásuk napjától hatálybalépésükig ideiglenesen alkalmazzák. A Tanács felhatalmazást adott a vízummentességi megállapodások második sorozatának aláírására Tongával (az aláírás időpontja 2015. november 20.), Kolumbiával (az aláírás időpontja 2015. december 2.), Kiribatival (az aláírás időpontját később határozzák meg) és Palauval (az aláírás időpontja 2015. december 7.). E négy megállapodást aláírásuk napjától hatálybalépésükig ideiglenesen alkalmazzák.

               A Salamon-szigetekkel folytatott tárgyalások 2014. november 19-én kezdődtek. E találkozó alkalmával sikerült felülvizsgálni a teljes szövegtervezetet, és a további levélváltások során minden részletről megállapodás született. A főtárgyalók 2015. november 13-án Brüsszelben parafálták a megállapodást. A tagállamokat a tanácsi vízummunkacsoport 2015. december 7-i ülésén értesítették a fejleményekről.

               2.JOGALAP

               Az Unió részéről a megállapodás jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja, összefüggésben 218. cikkével.

               A mellékelt javaslat képezi a megállapodás aláírásának jogi eszközét. A Tanács minősített többséggel hoz határozatot.

               Figyelembe véve, hogy a Salamon-szigetek rövid időn belül be tudja fejezni belső ratifikációs eljárását, valamint azt, hogy milyen hosszú idő telt el a Salamon-szigeteki állampolgárok vízummentességére vonatkozó bizottsági javaslat első előterjesztése (2012. november) óta, az aláírásról szóló határozatjavaslat az EUMSZ 218. cikkének (5) bekezdésével összhangban az aláírás napját követő naptól előírja a megállapodás ideiglenes alkalmazását. Tekintettel arra, hogy a megállapodás megkötéséhez az Európai Parlament előzetes egyetértése szükséges, a Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet a megállapodás ideiglenes alkalmazásáról.

               3.A TÁRGYALÁSOK KIMENETELE

               A Bizottság úgy véli, hogy a Tanács tárgyalási irányelveiben rögzített célkitűzések teljesültek, és a vízummentességi megállapodás tervezete elfogadható az Unió számára.

               A megállapodástervezet végleges tartalma a következőképpen összegezhető:

               Cél

               A megállapodás vízummentes utazást biztosít az Európai Unió polgárai, illetve a Salamon-szigetek állampolgárai számára bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartó, a másik Szerződő Fél területére történő utazás esetén.

               Az uniós polgároknak biztosítandó egyenlő bánásmód érdekében a megállapodást egy olyan rendelkezéssel egészítették ki, amely szerint a Salamon-szigetek csakis az Európai Unió összes tagállamával szemben függesztheti fel vagy szüntetheti meg a megállapodást, és ugyanígy az Unió is csak az összes tagállamára vonatkozóan függesztheti fel vagy szüntetheti meg a megállapodást.

               Az Egyesült Királyság és Írország különleges helyzetét a preambulum említi.

               Alkalmazási kör

               A vízummentesség a személyek minden kategóriájára (magán-, diplomata-, szolgálati/hivatalos és különleges útlevelek tulajdonosaira egyaránt) és bármilyen célú utazásra vonatkozik, a kereső tevékenység folytatásán kívül. Ez utóbbi kategóriára vonatkozóan a hatályos uniós vagy nemzeti jogszabályokkal összhangban valamennyi tagállam, valamint a Salamon-szigetek is szabadon bevezetheti a vízumkötelezettséget a másik Fél állampolgáraival szemben. Az összehangolt végrehajtás biztosítása érdekében a megállapodáshoz együttes nyilatkozatot csatolnak a kereső tevékenység folytatása céljából utazó személyek kategóriájának értelmezéséről.

               A tartózkodás időtartama

               A megállapodás vízummentes utazást biztosít az Európai Unió polgárai, illetve a Salamon-szigetek állampolgárai számára bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartó, a másik Szerződő Fél területére történő utazás esetén. A megállapodáshoz együttes nyilatkozatot csatolnak a bármely 180 napos időszakon belüli legfeljebb 90 napos időtartam értelmezéséről.

               A megállapodás figyelembe veszi a schengeni vívmányokat még nem teljes körűen alkalmazó tagállamok helyzetét. Mindaddig, amíg ezek a tagállamok nem részei a belső határok nélküli schengeni térségnek, a vízummentesség lehetővé teszi a Salamon-szigetek állampolgárai számára, hogy e tagállamok (jelenleg Bulgária, Ciprus, Horvátország és Románia) mindegyikének területén – a schengeni térség egészére számított időtartamtól függetlenül – bármely 180 napos időszakban 90 napot eltölthessenek.

               Területi hatály

               A megállapodás rendelkezéseket tartalmaz területi hatályával kapcsolatban: Franciaország és Hollandia esetében a Salamon-szigetek állampolgárainak vízummentessége az említett tagállamok európai területén történő tartózkodásra korlátozódik.

               Nyilatkozatok

               A fent említett együttes nyilatkozatokon kívül további két együttes nyilatkozatot csatolnak a megállapodáshoz:

               –Norvégiának, Izlandnak, Svájcnak és Liechtensteinnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és továbbfejlesztésére irányuló társulásáról,

               –a vízummentességi megállapodás tartalmával és következményeivel, valamint a kapcsolódó kérdésekkel – például a beutazási feltételekkel – kapcsolatos információk teljes körű terjesztéséről.

               4.KÖVETKEZTETÉS

               A fenti eredmények alapján a Bizottság javasolja, hogy a Tanács:

               –határozzon a megállapodásnak az Unió nevében történő aláírásáról, és hatalmazza fel a Tanács elnökét az Unió nevében aláírásra jogosult személy(ek) kijelölésére,

               –hagyja jóvá a megállapodás ideiglenes alkalmazását annak hatálybalépéséig.

               2016/0095 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Salamon-szigetek közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésének a) pontjára, összefüggésben 218. cikke (5) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az 509/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  4
                átsorolta a Salamon-szigetekre tett utalást az 539/2001/EK tanácsi rendelet
                  5
                I. mellékletéből a II. mellékletébe.

               (2)A Salamon-szigetekre tett utaláshoz lábjegyzet tartozik, amely szerint a vízumkötelezettség alóli mentességet az Európai Unióval kötendő vízummentességi megállapodás hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni.

               (3)2014. október 9-én a Tanács határozatot fogadott el, amelyben felhatalmazta a Bizottságot a Salamon-szigetekkel való, az Európai Unió és a Salamon-szigetek közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére.

               (4)A megállapodással kapcsolatos tárgyalások 2014. november 19-én kezdődtek, és a megállapodás 2015. november 13-i parafálásával sikeresen lezárultak.

               (5)A megállapodást alá kell írni, és a megállapodáshoz csatolt nyilatkozatokat az Unió nevében jóvá kell hagyni. A megállapodást az aláírása napját követő naptól a megkötéséhez szükséges eljárások befejezéséig ideiglenesen alkalmazni kell.

               (6)Ez a határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyekben az Egyesült Királyság a 2000/365/EK tanácsi határozatnak
                  6
                megfelelően nem vesz részt; Ennélfogva az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (7)Ez a határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyekben Írország a 2002/192/EK tanácsi határozatnak
                  7
                megfelelően nem vesz részt; Írország ezért nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió és a Salamon-szigetek közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásnak (a továbbiakban: megállapodás) az Unió nevében történő aláírására a Tanács felhatalmazást ad, feltételezve a megállapodás megkötését.

               A megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.

               2. cikk

               Az e határozathoz csatolt nyilatkozatokat a Tanács az Unió nevében jóváhagyja.

               3. cikk

               A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak az Unió nevében történő aláírására jogosult személy(eke)t.

               4. cikk

               A megállapodás az aláírást követő naptól kezdődően ideiglenes jelleggel alkalmazandó a megkötésére vonatkozó eljárások lezárásáig.

               5. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben,

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Tanács 2001. március 15-i 539/2001/EK rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról, HL L 81., 2001.3.21., 1. o.

                     (2)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 509/2014/EU rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK tanácsi rendelet módosításáról, HL L 149., 2014.5.20., 67. o.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 2014.7.17.

                     (4)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 509/2014/EU rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK tanácsi rendelet módosításáról, HL L 149., 2014.5.20., 67. o.

                     (5)
                  A Tanács 2001. március 15-i 539/2001/EK rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról, HL L 81., 2001.3.21., 1. o.

                     (6)
                  A Tanács 2000. május 29-i 2000/365/EK határozata Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 131., 2000.6.1., 43. o.).

                     (7)
                  A Tanács 2002. február 28-i 2002/192/EK határozata Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.4.8.
            COM(2016) 187 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslat A Tanács határozata
            az Európai Unió és a Salamon-szigetek közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

               MELLÉKLET

               a következőhöz:

               Javaslat
                  A Tanács határozata

               az Európai Unió és a Salamon-szigetek közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

               MEGÁLLAPODÁS

               az Európai Unió és a Salamon-szigetek között a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről

               AZ EURÓPAI UNIÓ, a továbbiakban: az Unió, és

               A SALAMON-SZIGETEK,

               a továbbiakban együtt: a Szerződő Felek,

               ABBÓL A CÉLBÓL, hogy továbbfejlesszék a Szerződő Felek közötti baráti kapcsolatokat, valamint azzal az óhajjal, hogy vízummentes beutazás és rövid távú tartózkodás biztosításával megkönnyítsék az utazást polgáraik számára;

               TEKINTETTEL a 2014. május 15-i 509/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre, amely többek között azzal módosította a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK tanácsi rendeletet
                  1
               , hogy 19 harmadik országot – köztük a Salamon-szigeteket – átsorolt azon harmadik országok listájára, amelyek állampolgárai a tagállamokban való rövid távú tartózkodás esetén mentesülnek a vízumkötelezettség alól;

               SZEM ELŐTT TARTVA, hogy az 509/2014/EU rendelet 1. cikke kimondja, hogy a vízumkötelezettség alóli mentesség e 19 országra az Unió és az érintett ország között kötendő vízummentességi megállapodás hatálybalépésének időpontjától alkalmazandó;

               AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy megőrizzék minden uniós polgár egyenlő bánásmódban részesítésének elvét;

               FIGYELEMMEL arra, hogy e megállapodás nem vonatkozik azon személyekre, akik rövid távú tartózkodásuk ideje alatt kereső tevékenységet kívánnak folytatni, ezért erre a kategóriára – a vízumkötelezettség vagy -mentesség és a munkavállalás tekintetében – továbbra is a vonatkozó uniós jogszabályok és a tagállamok vonatkozó nemzeti jogszabályai, valamint a Salamon-szigetek nemzeti jogszabályai alkalmazandók,

               FIGYELEMMEL az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyvre, valamint az Európai Unió keretébe beillesztett schengeni vívmányokról szóló jegyzőkönyvre, és megerősítve, hogy e megállapodás rendelkezései az Egyesült Királyságra és Írországra nem alkalmazandók,

               A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

               1. CIKK

               Cél

               A megállapodás vízummentes utazásról rendelkezik az Unió polgárai, illetve a Salamon-szigetek állampolgárai számára bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartó, a másik Szerződő Fél területére történő utazás esetén.

               2. CIKK

               Fogalommeghatározások

               E megállapodás alkalmazásában:

               (a)
                     „tagállam”: az Unió bármely tagállama, az Egyesült Királyság és Írország kivételével;

               (b)
                     „az Unió polgára” az a) pontban meghatározott tagállam állampolgára;

               (c)
                     „a Salamon-szigetek állampolgára”: a Salamon-szigetek állampolgárságával rendelkező bármely személy;

               (d)
                     „schengeni térség”: a schengeni vívmányokat teljeskörűen alkalmazó, az a) pontban meghatározott tagállamok területéből álló, belső határok nélküli térség.

               3. CIKK

               Hatály

               1.
                     Az Unió azon polgárai, akik egy tagállam által kiállított, érvényes magán-, diplomata-, szolgálati, hivatalos vagy különleges útlevéllel rendelkeznek, vízum nélkül beléphetnek a Salamon-szigetek területére és ott tartózkodhatnak a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott időtartam alatt.

               A Salamon-szigetek azon állampolgárai, akik a Salamon-szigetek által kiállított, érvényes magán-, diplomata-, szolgálati, hivatalos vagy különleges útlevéllel rendelkeznek, vízum nélkül beléphetnek a tagállamok területére és ott tartózkodhatnak a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott időtartam alatt.

               2.
                     E cikk (1) bekezdése a kereső tevékenység folytatása céljából beutazó személyekre nem alkalmazandó.

               A személyek e kategóriájára vonatkozóan az 539/2001/EK tanácsi rendelet
                  2
                4. cikke (3) bekezdésének értelmében minden tagállam egyénileg határozhat arról, hogy a Salamon-szigetek állampolgáraira vízumkötelezettséget vet-e ki, avagy visszavonja azt.

               A személyek e kategóriájára vonatkozóan a Salamon-szigetek minden egyes tagállam állampolgárai esetében egyénileg határozhat a vízumkötelezettségről vagy a vízummentességről nemzeti jogának megfelelően.

               3.
                     Az e megállapodás által biztosított vízummentesség a Szerződő Felek beutazásra és rövid távú tartózkodásra vonatkozó feltételekkel kapcsolatos jogszabályainak sérelme nélkül alkalmazandó. A tagállamok és a Salamon-szigetek fenntartják a jogot a beutazás vagy a rövid távú tartózkodás megtagadására, ha a szóban forgó feltételek közül egy vagy több nem teljesül.

               4.
                     A vízummentesség a Szerződő Felek határain való átkelésre használt közlekedési módra való tekintet nélkül érvényes.

               5.
                     Az e megállapodás által nem szabályozott kérdésekben az uniós jog, a tagállamok nemzeti joga, illetve a Salamon-szigetek nemzeti joga az irányadó.

               4. CIKK

               A tartózkodás időtartama

               1.
                     Az Unió polgárai bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak a Salamon-szigetek területén.

               2.
                     A Salamon-szigetek állampolgárai bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak a schengeni vívmányokat teljes körűen alkalmazó tagállamok területén. Ezen időtartam a schengeni vívmányokat még nem teljes körűen alkalmazó tagállamok területén történő tartózkodástól függetlenül számítandó.

               A Salamon-szigetek állampolgárai bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak minden egyes, a schengeni vívmányokat még nem teljes körűen alkalmazó tagállam területén, a schengeni vívmányokat teljes körűen alkalmazó tagállamok területén való tartózkodásra számított időtartamtól függetlenül.

               3.
                     E megállapodás nem érinti a Salamon-szigetek, valamint a tagállamok azon lehetőségét, hogy a vonatkozó nemzeti joguknak és az uniós jognak megfelelően a tartózkodást 90 napot meghaladó időtartamra meghosszabbítsák.

               5. CIKK

               Területi hatály

               1.
                     A Francia Köztársaság tekintetében e megállapodás csak a Francia Köztársaság európai területére vonatkozik.

               2.
                     A Holland Királyság tekintetében e megállapodás csak a Holland Királyság európai területére vonatkozik.

               6. CIKK

               A megállapodás igazgatására felállított vegyes bizottság

               1.
                     A Szerződő Felek az Unió képviselőiből és a Salamon-szigetek képviselőiből álló szakértői vegyes bizottságot (a továbbiakban: a bizottság) hoznak létre. Az Uniót az Európai Bizottság képviseli.

               2.
                     A bizottság többek között az alábbi feladatokat látja el:

               (a)
                     felügyeli e megállapodás végrehajtását;

               (b)
                     javaslatot tesz e megállapodás módosítására vagy kiegészítésére;

               (c)
                     rendezi az e megállapodás értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos vitákat.

               3.
                     A bizottság szükség szerint bármikor, a Szerződő Felek valamelyikének kérésére ülésezik.

               4.
                     A bizottság létrehozza eljárási szabályzatát.

               7. CIKK

               E megállapodás kapcsolata a tagállamok és
                  A Salamon-szigetek közötti meglévő kétoldalú vízummentességi megállapodásokkal

               E megállapodás elsőbbséget élvez az egyes tagállamok és a Salamon-szigetek közötti bármely kétoldalú megállapodással vagy megegyezéssel szemben, amennyiben azok e megállapodás hatálya alá tartozó kérdésekre vonatkoznak.

               8. CIKK

               Záró rendelkezések

               1.
                     E megállapodást a Szerződő Felek belső eljárásaikkal összhangban megerősítik vagy jóváhagyják; e megállapodás azon értesítés időpontját követő második hónap első napján lép hatályba, amely a Szerződő Felek által egymásnak küldött, az említett eljárások befejezéséről szóló értesítések közül a későbbi.

               E megállapodás az aláírása napját követő naptól kezdve ideiglenesen alkalmazandó.

               2.
                     E megállapodást határozatlan időre jön létre, azzal, hogy az az (5) bekezdéssel összhangban felmondható.

               3.
                     Ez a megállapodás a Szerződő Felek írásbeli megállapodása útján módosítható. A módosítások azt követően lépnek hatályba, hogy a Szerződő Felek értesítették egymást az ehhez szükséges belső eljárásaik befejezéséről.

               4.
                     E megállapodást részben vagy egészben bármelyik Szerződő Fél felfüggesztheti, különösen a közrenddel, a nemzetbiztonság védelmével, a közegészség védelmével vagy az illegális bevándorlással összefüggő okokból, vagy a vízumkötelezettség bármelyik Szerződő Fél általi újbóli bevezetésekor. A felfüggesztési határozatról legalább két hónappal annak tervezett hatálybalépése előtt értesíteni kell a másik Szerződő Felet. Az e megállapodás alkalmazását felfüggesztő Szerződő Fél haladéktalanul tájékoztatja a másik Szerződő Felet, amennyiben a felfüggesztés okai megszűntek, valamint megszünteti a felfüggesztést.

               5.
                     E megállapodást bármelyik Szerződő Fél felmondhatja a másik Félhez intézett írásbeli értesítés útján. E megállapodás az ezt követő 90 nap elteltével hatályát veszti.

               6.
                     A Salamon-szigetek csakis az összes tagállammal szemben függesztheti fel vagy mondhatja fel e megállapodást.

               7.
                     Az Unió csakis az összes tagállamára vonatkozóan függesztheti fel vagy mondhatja fel e megállapodást.

               Készült két-két eredeti példányban angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák, valamint szlovén nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

               EGYÜTTES NYILATKOZAT IZLANDRA, NORVÉGIÁRA, SVÁJCRA ÉS
                  LIECHTENSTEINRE VONATKOZÓAN

               A Szerződő Felek tudomásul veszik az Európai Unió, valamint Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein között fennálló szoros kapcsolatot, különös tekintettel az említett országoknak a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és továbbfejlesztéséhez történő társulásáról szóló, 1999. május 18-i és 2004. október 26-i megállapodásra.

               Ilyen körülmények között kívánatos, hogy egyfelől Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein, másfelől a Salamon-szigetek hatóságai a jelen megállapodás feltételeihez hasonló feltételekkel haladéktalanul kétoldalú megállapodásokat kössenek a rövid távú tartózkodásra vonatkozó vízumok alóli mentességről.

               EGYÜTTES NYILATKOZAT AZ E MEGÁLLAPODÁS 3. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSÉBEN MEGHATÁROZOTT, KERESŐ TEVÉKENYSÉG FOLYTATÁSA CÉLJÁBÓL UTAZÓ SZEMÉLYEK KATEGÓRIÁJÁNAK
                  ÉRTELMEZÉSÉRŐL

               Az egységes értelmezés biztosítása érdekében a Szerződő Felek megállapodnak, hogy e megállapodás alkalmazásában a kereső tevékenységet folytató személyek kategóriájába azon személyek tartoznak, akik a célból lépnek be a másik Szerződő Fél területére, hogy ott alkalmazottként vagy szolgáltatóként jövedelemszerző munkát vagy díjazással járó tevékenységet folytassanak.

               E kategória nem terjed ki az alábbiakra:

               –
                     üzletemberek, tehát üzleti célból utazó (de a másik Szerződő Fél országában alkalmazásban nem álló) személyek,

               –
                     sportolók vagy művészek, akik alkalmi jelleggel folytatnak valamilyen tevékenységet,

               –
                     újságírók, akiket a lakóhelyük szerinti ország médiája küldött ki, valamint

               –
                     vállalaton belüli gyakornokok.

               E nyilatkozat végrehajtását az e megállapodás 6. cikkében foglalt feladatkörén belül a vegyes bizottság felügyeli, és módosításokat javasolhat, ha a Szerződő Felek tapasztalatai alapján azt szükségesnek ítéli.

               AZ E MEGÁLLAPODÁS 4. CIKKÉBEN RÖGZÍTETT, BÁRMELY 180 NAPOS IDŐSZAKON BELÜLI
                  LEGFELJEBB 90 NAPOS IDŐTARTAM ÉRTELMEZÉSÉRŐL

               A Szerződő Felek egyetértenek abban, hogy az e megállapodás 4. cikkében rögzített, bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napos időtartam folyamatos tartózkodást vagy több egymást követő látogatást jelent, amelyek teljes időtartama bármely 180 napos időszakon belül nem haladja meg a 90 napot.

               A „bármely” kifejezés folyamatosan aktualizált 180 napos referencia-időszak alkalmazására utal: a tartózkodás minden napján a megelőző 180 napos időszakra tekintenek vissza annak ellenőrzése céljából, hogy továbbra is teljesül-e a bármely 180 napos időszakon belüli 90 napra vonatkozó követelmény. Ez többek között azt jelenti, hogy egy megszakítás nélküli 90 napos távollét legfeljebb 90 napos újabb tartózkodást tesz lehetővé.

               EGYÜTTES NYILATKOZAT A POLGÁROK VÍZUMMENTESSÉGI
                  MEGÁLLAPODÁSRÓL TÖRTÉNŐ TÁJÉKOZTATÁSÁRÓL

               Elismerve az átláthatóság jelentőségét az Európai Unió és a Salamon-szigetek polgárai számára, a Szerződő Felek megállapodnak abban, hogy a vízummentességi megállapodás tartalmáról és következményeiről, valamint a kapcsolódó kérdésekről – így például a beutazási feltételekről – teljes körű tájékoztatást biztosítanak.

               _________________

                     (1)
                  EUHL L 149., 2014.5.20, 67. o.

                     (2)
                  A Tanács 2001. március 15-i 539/2001/EK rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról (EUHL L 81., 2001.3.21., 1. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.14.
            COM(2016) 659 final
            2016/0323(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és az ideiglenes alkalmazásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               A Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról és az 574/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16-i 515/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  1
                2014. május 21-én lépett hatályba és 2014. január 1-jétől vált alkalmazandóvá.

               A Menekültügyi, a Migrációs és az Integrációs Alapra, valamint a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 2014. április 16-i 514/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  2
                2014. május 21-én lépett hatályba és 2014. január 1-jétől vált alkalmazandóvá. Az 515/2014/EU rendelet 19. cikke értelmében az 514/2014/EU rendelet rendelkezései alkalmazandók a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre (a továbbiakban: a határigazgatást támogató eszköz).

               A határigazgatást támogató eszköz célja, hogy olyan szolidaritási mechanizmust hozzon létre, amely a külső határok ellenőrzésére vonatkozó ugyanazon európai szabályok által köti a részt vevő államokat egymás érdekében és egymás nevében. A határigazgatást támogató eszköz a schengeni vívmányok egyik kulcsfontosságú célkitűzésének megvalósítására szolgál, mégpedig arra, hogy megosszák az (EU) 2016/399 európai parlamenti és tanácsi rendelet 15. cikkében meghatározottak szerint „a külső határokon [...] hatékony, egységes és magas szintű ellenőrzés” biztosítására vonatkozó felelősséget. Ez tehát a schengeni vívmányok fejlesztésének minősül.

               Az 515/2014/EU rendelet 5. cikkének (7) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult országok e rendelettel összhangban részt vesznek az eszközben, valamint hogy pénzügyi hozzájárulásaikról megállapodásokat kell kötni, és meg kell határozni a részvételhez szükséges kiegészítő szabályokat, beleértve az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét és a Számvevőszék ellenőrzési hatáskörét biztosító rendelkezéseket, mivel társulási megállapodásaik nem rendelkeznek ilyen szabályokról.

               A Norvégiával való megállapodás tervezetének célja, hogy létrehozza az 515/2014/EU rendelet 5. cikkének (7) bekezdésében említett megállapodást, és hogy a Bizottság végső felelősséget vállalhasson az eszköz költségvetésének ebben a társult országban való végrehajtásáért, valamint hogy meghatározza Norvégia uniós költségvetéshez való hozzájárulását ezen eszköz tekintetében.

               A költségvetési és pénzügyi kontrollok tekintetében a tagállamokra vagy közvetlenül a Szerződésből, vagy másodlagos uniós jogszabályokból eredő horizontális kötelezettségek (például a Számvevőszék és az Európai Csalás Elleni Hivatal [OLAF] hatáskörei) vonatkoznak. Ezek a kötelezettségek közvetlenül alkalmazandók a tagállamokra, és ezért az 515/2014/EU rendelet azokat nem állapítja meg. Az 515/2014/EU rendelet 5. cikke (7) bekezdésének alkalmazásában azonban az említett kötelezettségeket megállapodástervezet útján ki kell terjeszteni a társult országra.

               Az Unió pénzügyi érdekeinek csalás és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelme érdekében az 514/2014/EU rendelet előírja, hogy a bizottsági alkalmazottak, a Számvevőszék és az OLAF részére megfelelő hozzáférést kell biztosítani az ellenőrzések lefolytatásához. Az 514/2014/EU rendelet 5. cikkének (9) bekezdése ezt azzal egészíti ki, hogy harmadik országokkal kötött együttműködési megállapodások kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot, a Számvevőszéket és az OLAF-ot arra, hogy lefolytassák az említett ellenőrzéseket, helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat. Következésképpen a megállapodástervezet rendelkezik erről.

               2.A JAVASLAT JOGI ELEMEI

               •Jogalap

               Mivel e javaslat célja, hogy megállapodás jöjjön létre az Unió és Norvégia között az említett országnak a 2014–2020 közötti időszakra a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközhöz való hozzájárulásáról, valamint az e részvételhez szükséges kiegészítő szabályokról, a megállapodás aláírására irányuló javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 77. cikkének (2) bekezdésén és 218. cikkének (5) bekezdésén alapul.

               •A javasolt határozat szükségessége

                  Az 515/2014/EU rendelet 5. cikkének (7) bekezdése alapján meg kell kötni a Norvégiával való megállapodást, hogy létrejöjjön az említett országnak a 2014–2020 közötti időszakra a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközhöz való hozzájárulásáról, valamint az e részvételhez szükséges kiegészítő szabályokról szóló megállapodás.

                  A megállapodás 19. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában a megállapodás az aláírását követő naptól ideiglenesen alkalmazandó a megállapodás 5. cikke kivételével.

               •Arányosság

                  Tárgytalan.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Tárgytalan.

               3.AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A tárgyalások eredménye

               A Bizottság 2014. május 28-án ajánlást terjesztett a Tanács elé annak érdekében, hogy az hatalmazza fel a Bizottságot az ilyen kiegészítő szabályokat megállapító nemzetközi megállapodásról Norvégiával, Izlanddal, Svájccal és Liechtensteinnel folytatandó tárgyalások megkezdésére.

               A Bizottság 2014. július 14-én megkapta a Tanács felhatalmazását, hogy tárgyalásokat kezdjen Norvégiával, Izlanddal, Svájccal és Liechtensteinnel az ezen országok határigazgatást támogató eszközben való részvételének részletes szabályairól szóló megállapodásról.

               A tárgyalásokat valamennyi társult országgal közösen folytatták le. Két tárgyalási fordulóra került sor. A Norvégiával való megállapodás tervezetének végleges szövegét 2016. július 5-én parafálták.

               A Bizottság úgy véli, hogy a Tanács tárgyalási irányelveiben rögzített célkitűzéseket megvalósították, és a megállapodás tervezete az Unió számára elfogadható.

               A tagállamokat tájékoztatták, és az érintett tanácsi munkacsoportokon belül konzultáltak velük.

               A megállapodástervezet végleges tartalma a következőképpen foglalható össze:

               A megállapodástervezet előírja, hogy a Norvégia által a határigazgatást támogató eszköz költségvetéséhez nyújtandó éves pénzügyi hozzájárulás összege Norvégiának az alapban részt vevő valamennyi állam GDP-jéhez viszonyított százalékos arányával összhangban kiszámított éves összeg (10. cikk és I. melléklet). Az éves befizetéseket a 11. cikk állapítja meg.

               A megállapodástervezet továbbá meghatározza a felelős hatóság kijelölésére és az éves jelentéstételi rendszerre vonatkozó részletes szabályokat.

               A megállapodás ezenfelül rendelkezéseket tartalmaz az Unió pénzügyi érdekeinek csalással szembeni védelme érdekében, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (a továbbiakban: EUMSZ) és az EUMSZ-en alapuló uniós jogban megállapított, a pénzügyi irányításra és kontrollra vonatkozó rendelkezéseknek való megfelelés biztosítására.

               A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Tárgytalan.

               •Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Tárgytalan, mivel a javaslat a programirányításhoz kapcsolódik, és célja olyan nemzetközi megállapodás aláírása, amelyet a Tanács által megállapított tárgyalási irányelvek alapján tárgyaltak meg.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  Tárgytalan.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               A megállapodástervezet 10. cikke és I. melléklete ismerteti a társult országnak a határigazgatást támogató eszköz költségvetéséhez való éves pénzügyi hozzájárulásaihoz kapcsolódó rendelkezéseket és azoknak az I. mellékletben ismertetett helyzethez való lehetséges hozzáigazítását.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Területi hatály

                  Az 515/2014/EU rendelet a schengeni vívmányok fejlesztésének minősül. Ebben a tekintetben a Norvégiával való e megállapodás szintén a schengeni vívmányokra épül.

                  Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. A fent említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az e javaslat Tanács általi elfogadását követő hat hónapon belül Dánia dönt arról, hogy nemzeti jogában végrehajtja-e ezt az intézkedést.

                  Mivel e javaslat a schengeni vívmányok azon elemei fejlesztésének minősül, amelyekben az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt, ezért azok alkalmazása rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó a 2000/365/EK
                     3
                  , illetve a 2002/192/EK tanácsi határozatnak
                     4
                   megfelelően.

                •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A megállapodás 17. cikke meghatározza az alkalmazandó jelentéstételi és nyomonkövetési rendelkezéseket. Norvégia minden év február 15-ig és 2022-ig bezárólag az előző pénzügyi évre vonatkozó éves végrehajtási jelentést küld a Bizottságnak.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               Nem szükséges.

               Tekintettel a fent említett megfontolásokra, a Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács határozzon a megállapodásnak az Unió nevében történő aláírásáról, és hatalmazza fel a Tanács elnökét az Unió nevében aláírásra jogosult személy(ek) kijelölésére.

               A Bizottság külön javaslatot készített az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló csatolt megállapodás megkötéséről szóló tanácsi határozatra irányulóan
                  5
               . A Tanács az Európai Parlament egyetértését követően elfogadja ezt a határozatot.

               –

               2016/0323 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és az ideiglenes alkalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésére és 218. cikkének (5) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az 515/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  6
                5. cikkének (7) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult országoknak e rendelettel összhangban részt kell venniük az eszközben, valamint hogy pénzügyi hozzájárulásaikról megállapodásokat kell kötni, és meg kell határozni a részvételhez szükséges kiegészítő szabályokat, beleértve az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét és a Számvevőszék ellenőrzési hatáskörét biztosító rendelkezéseket.

               (2)A Tanács 2014. július 14-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdjen a Norvég Királysággal, Izlanddal, a Svájci Államszövetséggel és a Liechtensteini Hercegséggel az ezen országok határigazgatást támogató eszközben való részvételének részletes szabályairól szóló megállapodásról. A Norvég Királysággal folytatott tárgyalások sikeresen lezárultak, és a Norvég Királyság 2016. július 5-én parafálta a megállapodást.

               (3)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ez a határozat a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az e határozatról szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt nemzeti jogában végrehajtja-e.

               (4)Ez a határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában az Egyesült Királyság a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozattal összhangban nem vesz részt. Ennélfogva az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó
                  7
               .

               (5)Ez a határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyekben Írország az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozattal
                  8
                összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (6)A megállapodást az Európai Unió nevében alá kell írni, figyelemmel annak későbbi időpontban történő megkötésére.

               (7)Tekintettel a megállapodás 19. cikkének (4) bekezdésére, a megállapodást az aláírását követő naptól ideiglenesen alkalmazni kell a megállapodás 5. cikke kivételével,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírására a Tanács felhatalmazást ad, figyelemmel az említett megállapodás megkötésére.

               Az aláírandó megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.

               2. cikk

               A Tanács Főtitkársága – figyelemmel a megállapodás megkötésére – kibocsátja a megállapodás aláírására vonatkozó meghatalmazást a megállapodás főtárgyalója által kijelölt személy(ek) részére.

               3. cikk

               A megállapodást az 5. cikke kivételével a 19. cikke (4) bekezdésével összhangban az aláírásától a hatálybalépéséig ideiglenesen alkalmazni kell.

               4. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 150., 2014.5.20., 143. o.

                     (2)
                  HL L 150., 2014.5.20., 112. o.

                     (3)
                  A Tanács 2000. május 29-i határozata Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 131., 2000.6.1., 43. o.).

                     (4)
                  A Tanács 2002. február 28-i határozata Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

                     (5)
                  Javaslat – A Tanács határozata az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről (COM(2016) XXX final) [a hivatkozási szám az SG általi kiadást követően később illesztendő be].

                     (6)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. április 16-i 515/2014/EU rendelete a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról és az 574/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL 150., 2014.5.20., 143. o.).

                     (7)
                  A Tanács 2000. május 29-i határozata Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 131., 2000.6.1., 43. o.).

                     (8)
                  A Tanács 2002. február 28-i határozata Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.14.
            COM(2016) 659 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és az ideiglenes alkalmazásáról

               MELLÉKLET

               a következőhöz:

               Javaslat

                  A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti, a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó kiegészítő szabályokról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és az ideiglenes alkalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ, a továbbiakban: az Unió,

               valamint

               A NORVÉG KIRÁLYSÁG, a továbbiakban: Norvégia,

               a továbbiakban: a Felek

               TEKINTETTEL az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásra
                  1
                (a továbbiakban: a Norvégiával kötött társulási megállapodás),

               MIVEL:

               (1)Az Unió az 515/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel
                  2
                létrehozta a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszközt.

               (2)Az 515/2014/EU rendelet a Norvégiával kötött társulási megállapodás értelmében a schengeni vívmányok fejlesztésének minősül.

               (3)Mivel az 514/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  3
                közvetlen hatással van az 515/2014/EU rendelet rendelkezéseinek alkalmazására, és így érinti ez utóbbi jogi keretét, és mivel a Norvégiával kötött társulási megállapodásban meghatározott eljárásokat alkalmazták az 514/2014/EU rendelet elfogadására vonatkozóan, amely rendeletről értesítették Norvégiát, a Felek elismerik, hogy az 514/2014/EU rendelet a Norvégiával kötött társulási megállapodás értelmében a schengeni vívmányok fejlesztésének minősül, amennyiben az szükséges az 515/2014/EU rendelet végrehajtásához.

               (4)Az 515/2014/EU rendelet 5. cikkének (7) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult országok – köztük Norvégia – e rendelettel összhangban részt vesznek az eszközben, valamint hogy az említett országok pénzügyi hozzájárulásairól megállapodásokat kell kötni és meg kell határozni a részvételhez szükséges kiegészítő szabályokat, beleértve az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét és a Számvevőszék ellenőrzési hatáskörét biztosító rendelkezéseket.

               (5)A Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszköz (a továbbiakban: a határigazgatást támogató eszköz) a schengeni vívmányokkal összefüggő külön eszköznek minősül, amelynek célja a tehermegosztás és pénzügyi támogatás biztosítása a külső határok és a vízumpolitika területén a tagállamokban és a társult országokban.

               (6)A 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  4
                60. cikke rendelkezik a közvetlen irányításra vonatkozó azon szabályokról, amelyek akkor alkalmazandók, amikor harmadik országokra – beleértve a társult országokat – ruháznak át költségvetés-végrehajtási feladatokat.

               (7)
                     Az 514/2014/EU rendelet 17. cikkének (4) bekezdése rendelkezik a hivatalosan még nem kijelölt felelős hatóságoknál 2014-ben felmerült kiadások elszámolhatóságáról, ezáltal biztosítva a Külső Határok Alap és a Belső Biztonsági Alap közötti zökkenőmentes átmenetet. Ehhez hasonlóan fontos, hogy ugyanennek vonatkozásait ez a megállapodás is tükrözze. Mivel ez a megállapodás 2014 vége előtt nem lépett hatályba, elengedhetetlen a felelős hatóság hivatalos kijelölését megelőzően és azt követően felmerült kiadások elszámolhatóságának biztosítása, amennyiben a kijelölés előtt alkalmazott irányítási és kontrollrendszerek lényegében megegyeznek a felelős hatóság hivatalos kijelölését követően hatályos rendszerekkel.

               (8)A Norvégia által a határigazgatást támogató eszközhöz nyújtandó éves hozzájárulás kiszámítását és felhasználását megkönnyítendő, a 2014–2020-as időszakra vonatkozó hozzájárulását 2016-tól 2020-ig öt éves részletben fizeti be. 2016-tól 2018-ig az éves hozzájárulást rögzített összegek formájában határozzák meg, míg a 2019-ben és 2020-ban esedékes hozzájárulást 2019-ben állapítják meg a határigazgatást támogató eszközben részt vevő valamennyi állam bruttó hazai terméke alapján a ténylegesen teljesített befizetések figyelembevételével,

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN ÁLLAPODTAK MEG:

               1. cikk

               Hatály

               Ez a megállapodás az 515/2014/EU rendelettel összhangban megállapítja Norvégiának a határigazgatást támogató eszközben való részvételéhez szükséges kiegészítő szabályokat.

               2. cikk

               Pénzügyi irányítás és kontroll

               1.
                     Norvégia megteszi azokat az intézkedéseket, amelyek annak biztosításához szükségesek, hogy megfeleljen az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (a továbbiakban: EUMSZ) és az EUMSZ-en alapuló uniós jogban megállapított, a pénzügyi irányításra és kontrollra vonatkozó rendelkezéseknek.

               Az EUMSZ és a másodlagos jog első albekezdésben említett rendelkezései az alábbiak:

               (a)az EUMSZ 287. cikkének (1), (2) és (3) bekezdése;

               (b)a 966/2012/EU, Euratom rendelet 30., 32. és 57. cikke, 58. cikke (1) bekezdése (c) pontjának i. alpontja, 60. cikke, 79. cikkének (2) bekezdése és 108. cikkének (2) bekezdése;

               (c)az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet
                  5
                32., 38., 42., 84., 88., 142. és 144. cikke;

               (d)a Tanács 2185/96/Euratom, EK rendelete
                  6
               ;

               (e)az Európai Parlament és a Tanács 883/2013/EU, Euratom rendelete
                  7
               .

               A felek a fenti felsorolást közös megegyezéssel módosíthatják.

               2.
                     Norvégia a területén az 1. bekezdésben felsorolt rendelkezéseket e megállapodásnak megfelelően alkalmazza.

               3. cikk

               A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének tiszteletben tartása

               A határigazgatást támogató eszköz keretében Norvégiának juttatott pénzeszközöket a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének megfelelően kell felhasználni.

               4. cikk

               Az összeférhetetlenség elvének tiszteletben tartása

               A Norvégia területén működő, a költségvetés végrehajtásában, irányításában – az ahhoz kapcsolódó előkészítő jogi aktusokat is beleértve –, ellenőrzésében vagy kontrolljában érintett valamennyi pénzügyi szereplő és egyéb személy számára tilos bármely olyan fellépés, amelynek révén saját érdekei ütköznek az Unió érdekeivel.

               5. cikk

               Jogérvényesítés

               Norvégia területén végrehajthatók a Bizottság államoktól eltérő személyekkel szembeni vagyoni kötelezettséget megállapító határozatai.

               A végrehajtásra Norvégia hatályos polgári eljárási szabályai vonatkoznak. A határozatot az a nemzeti hatóság látja el végrehajtási záradékkal – az okirat valódiságának vizsgálatán kívül minden más alakiságot mellőzve –, amelyet Norvégia kormánya erre a célra kijelöl, és amelyről a Bizottságot tájékoztatja.

               Ha a Bizottság kérelme alapján az említett alaki követelmények teljesültek, a Bizottság – a nemzeti jogszabályokkal összhangban – a végrehajtás érdekében közvetlenül az illetékes hatósághoz fordulhat.

               A végrehajtást csak az Európai Unió Bíróságának határozata függesztheti fel. Emellett a norvégiai bíróságok hatáskörrel rendelkeznek minden olyan panasz kivizsgálására, amely szerint a végrehajtás során szabálytalanságok történtek.

               6. cikk

               Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme a csalásokkal szemben

               1.Norvégia:

               (a)küzd a csalás és az Unió pénzügyi érdekeit sértő minden egyéb jogellenes tevékenység ellen olyan intézkedésekkel, amelyeknek elrettentő hatásuk van és hathatós védelmet nyújtanak Norvégiában;

               (b)az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalás leküzdésére megteszi ugyanazokat az intézkedéseket, amelyeket a saját pénzügyi érdekeiket sértő csalás leküzdésére tesz; valamint

               (c)összehangolja az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét célzó tevékenységét a tagállamokkal és a Bizottsággal.

               2.Norvégia olyan intézkedéseket fogad el, amelyek egyenértékűek az Unió által az EUMSZ 325. cikkének (4) bekezdése alapján elfogadott, e megállapodás aláírásakor hatályos intézkedésekkel.

               A Felek közös megegyezéssel dönthetnek további olyan intézkedések elfogadásáról, amelyek az Unió által e cikknek megfelelően elfogadott későbbi intézkedésekkel egyenértékűek.

               7. cikk

               A Bizottság (OLAF) helyszíni ellenőrzései és vizsgálatai

               A Bizottság (az Európai Csalás Elleni Hivatal, OLAF) 514/2014/EU rendelet 5. cikkének (8) bekezdésében megállapított jogainak sérelme nélkül jogosult a határigazgatást támogató eszközzel kapcsolatban helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat lefolytatni Norvégia területén a 2185/96/EK, Euratom rendeletben előírt feltételekkel összhangban.

               Norvégia hatóságai elősegítik a helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat, amelyeket az említett hatóságok kérésére ezekkel közösen is lehet folytatni.

               8. cikk

               Számvevőszék

               Az EUMSZ 287. cikkének (3) bekezdésével és a 966/2012/EU, Euratom rendelet első része X. címének 1. fejezetével összhangban a Számvevőszék ellenőrzéseket végezhet minden, Norvégia területén a határigazgatást támogató eszközzel kapcsolatban az Unió nevében bevételeket vagy kiadásokat kezelő szerv helyiségeiben, beleértve a költségvetésből kifizetésben részesülő természetes vagy jogi személy helyiségeit is.

               Norvégiában a Számvevőszéknek az ellenőrzést a nemzeti ellenőrző szervekkel vagy – ha ezek nem rendelkeznek a szükséges hatáskörrel – a hatáskörrel rendelkező tagállami szervezeti egységekkel kapcsolatot tartva kell lefolytatni. A Számvevőszék, valamint Norvégia nemzeti ellenőrző szervei függetlenségük megőrzése mellett a bizalom szellemében működnek együtt egymással. Az említett szervek vagy szervezeti egységek közlik a Számvevőszékkel, hogy részt kívánnak-e venni az ellenőrzésben.

               A Számvevőszék legalább ugyanazokkal a jogokkal rendelkezik, mint amelyekkel az 514/2014/EU rendelet 5. cikkének (7) bekezdése és e megállapodás 7. cikke alapján a Bizottság rendelkezik.

               9. cikk

               Közbeszerzés

               Norvégia a közbeszerzésre vonatkozó jogszabályainak rendelkezéseit az EGT-megállapodás XVI. mellékletével
                  8
                összhangban alkalmazza.

               10. cikk

               Pénzügyi hozzájárulások

               1.A 2016-tól 2018-ig tartó évekre vonatkozóan Norvégia éves befizetéseket teljesít a határigazgatást támogató eszköz költségvetésébe a következő táblázat szerint:

               (valamennyi összeg EUR-ban értendő)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Norvégia

                        19 777 712

                        19 777 712

                        19 777 712

               2.Norvégia 2019-re és 2020-ra vonatkozó hozzájárulásait bruttó hazai termékének (GDP) a határigazgatást támogató eszközben részt vevő valamennyi állam GDP-jéhez viszonyított százalékos arányával összhangban – a mellékletben ismertetett képlet szerint – kell kiszámítani.

               3.Az e cikkben említett pénzügyi hozzájárulásokat Norvégia az 514/2014/EU rendelet 14. cikkében említett nemzeti program elfogadásának időpontjától függetlenül köteles befizetni.

               11. cikk

               A pénzügyi hozzájárulások felhasználása

               1.A 2016-os és 2017-es éves befizetések teljes összegét az alábbiak szerint kell felosztani:

               (a)75 % az 515/2014/EU rendelet 8. cikkében említett félidős felülvizsgálatra;

               (b)15 % az 515/2014/EU rendelet 15. cikkében említett IT-rendszerek fejlesztésére, figyelemmel a vonatkozó uniós jogi aktusok 2017. június 30-ig történő elfogadására;

               (c)10 % az 515/2014/EU rendelet 13. cikkében említett uniós intézkedésekre és az 515/2014/EU rendelet 14. cikkében említett sürgősségi segítségnyújtásra.

               Amennyiben a b) pontban említett összeget nem allokálják vagy nem használják fel, a Bizottság az 515/2014/EU rendelet 5. cikke (5) bekezdése b) pontjának második albekezdésében meghatározott eljárás szerint átcsoportosítja azt az 515/2014/EU rendelet 7. cikkében említett egyedi intézkedésekre.

               Amennyiben ez a megállapodás 2017. június 1-jéig nem lép hatályba, illetve nem alkalmazandó ideiglenesen, úgy Norvégia teljes hozzájárulását e cikk (2) bekezdésével összhangban kell felhasználni.

               2.A 2018-as, 2019-es és 2020-as éves befizetések teljes összegét az alábbiak szerint kell felosztani:

               (a)40 % az 515/2014/EU rendelet 7. cikkében említett egyedi intézkedésekre;

               (b)50 % az 515/2014/EU rendelet 15. cikkében említett IT-rendszerek fejlesztésére, figyelemmel a vonatkozó uniós jogi aktusok 2018. december 31-ig történő elfogadására;

               (c)10 % az 515/2014/EU rendelet 13. cikkében említett uniós intézkedésekre és az 515/2014/EU rendelet 14. cikkében említett sürgősségi segítségnyújtásra.

               Amennyiben a b) pontban említett összeget nem allokálják vagy nem használják fel, a Bizottság az 515/2014/EU rendelet 5. cikke (5) bekezdése b) pontjának második albekezdésében meghatározott eljárás szerint átcsoportosítja azt az 515/2014/EU rendelet 7. cikkében említett egyedi intézkedésekre.

               3.A félidős felülvizsgálatra, uniós intézkedésekre, egyedi intézkedésekre vagy az IT-rendszerek fejlesztésére vonatkozó programra rendelt további összegeket az alábbi rendelkezések egyikében meghatározott vonatkozó eljárással összhangban kell felhasználni:

               (a)az 514/2014/EU rendelet 6. cikkének (2) bekezdése;

               (b)az 515/2014/EU rendelet 8. cikkének (7) bekezdése;

               (c)az 515/2014/EU rendelet 7. cikkének (3) bekezdése;

               (d) az 515/2014/EU rendelet 15. cikkének második albekezdése.

               4.
                     A Bizottság a Norvégia által befizetett összegekből minden évben legfeljebb 1 581 EUR-t fordíthat olyan igazgatási kiadásokra, amelyek az 515/2014/EU rendelet és e megállapodás Norvégia által történő végrehajtásának támogatásához szükséges személyzettel vagy külső személyzettel kapcsolatosak.

               12. cikk

               Titoktartás

               Az e megállapodás alapján bármilyen formában közölt vagy szerzett információkra szakmai titoktartás vonatkozik, és ezek az információk ugyanolyan védelmet élveznek, mint az uniós intézményekre alkalmazandó rendelkezések és a Norvégia joga által védett hasonló információk. Az ilyen információt csak olyan személyekkel szabad közölni az uniós intézményeken belül, a tagállamokban vagy Norvégiában, amelyeknek feladatkörüknél fogva azt ismerniük kell, s azt csak a Felek pénzügyi érdekei hatékony védelmének biztosítása céljából szabad felhasználniuk.

               13. cikk

               A felelős hatóság kijelölése

               1.
                     Norvégia – a nemzeti program jóváhagyásáról szóló határozat időpontját követően a lehető leghamarabb – értesíti a Bizottságot a határigazgatást támogató eszköz szerinti kiadások irányításáért és kontrolljáért felelős felelős hatóság miniszteri szintű hivatalos kijelöléséről.

               2.
                     Az 1. bekezdésben említett kijelölést olyan szerv kaphatja meg, amely megfelel a belső környezetre, a kontrolltevékenységekre, az információra és kommunikációra, valamint a monitoringra az 514/2014/EU rendeletben vagy az említett rendelet alapján meghatározott kijelölési feltételeknek.

               3.
                     A felelős hatóság kijelölése egy olyan ellenőrző szerv (auditszervezet) – akár az ellenőrző hatóság (audithatóság) – véleményén alapul, amely értékeli a felelős hatóság kijelölési feltételeknek való megfelelését. Ez a szerv lehet olyan önálló közintézmény is, amely a közigazgatási szervek munkájának monitoringjáért, értékeléséért és ellenőrzéséért felel. Az ellenőrző szerv a felelős hatóságtól függetlenül működik, és munkáját a nemzetközileg elfogadott ellenőrzési standardokkal összhangban végzi. Norvégia a kijelölésre vonatkozó döntését alapozhatja arra is, hogy az irányítási és kontrollrendszerek lényegüket tekintve megegyeznek-e a korábbi időszakban már meglévő rendszerekkel, és hogy azok eredményesen működtek-e. Amennyiben az ellenőrzés és a kontroll már meglévő eredményei szerint a kijelölt szerv már nem felel meg a kijelölési feltételeknek, Norvégia meghozza az annak biztosítása érdekében szükséges intézkedéseket, hogy az e szervre bízott feladatok végrehajtása során tapasztalt hiányosságokat orvosolja, akár a kijelölés megszüntetése révén is.

               14. cikk

               A pénzügyi év meghatározása

               E megállapodás alkalmazásában a 966/2012/EU, Euratom rendelet 60. cikkének (5) bekezdésében említett pénzügyi év az „n–1”. év október 16-ával kezdődő és az „n”. év október 15-ével végződő időszakban a felelős hatóság által elkönyvelt kifizetett kiadásokat és befolyt bevételeket foglalja magában.

               15. cikk

               A kiadások elszámolhatósága

               Az 514/2014/EU rendelet 17. cikke (3) bekezdésének b) pontjától és (4) bekezdéstől eltérően a kifizetett kiadás akkor számolható el, ha azt a felelős hatóság az e megállapodás 13. cikkével összhangban történő hivatalos kijelölését megelőzően fizette ki, amennyiben az előzőleg alkalmazott irányítási és kontrollrendszerek lényegében megegyeznek a felelős hatóság hivatalos kijelölését követően hatályos rendszerekkel.

               16. cikk

               Az éves egyenleg kifizetése iránti kérelem

               1.
                     A pénzügyi évet követő év február 15-ig Norvégia benyújtja a Bizottság részére a 966/2012/EU, Euratom rendelet 60. cikke (5) bekezdése első albekezdésének b) és c) pontjában előírt dokumentumokat és információkat.

               Az 514/2014/EU rendelet 44. cikkének (1) bekezdésétől eltérően és a 966/2012/EU, Euratom rendelet 60. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban Norvégia a pénzügyi évet követő év március 15-ig benyújtja a Bizottság részére a 966/2012/EU, Euratom rendelet 60. cikke (5) bekezdésének második albekezdésében említett véleményt.

               Az e bekezdésben említett benyújtott dokumentumok az éves egyenleg kifizetése iránti kérelemként szolgálnak.

               2.
                     Az 1. bekezdésben említett dokumentumokat a Bizottság által az 514/2014/EU rendelet 44. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott minták alapján kell elkészíteni.

               17. cikk

               Végrehajtási jelentés

               Az 514/2014/EU rendelet 54. cikkének (1) bekezdésétől eltérően és a 966/2012/EU, Euratom rendelet 60. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban Norvégia minden év február 15-ig és 2022-ig bezárólag a nemzeti program előző pénzügyi évben történt végrehajtásáról szóló éves jelentést nyújt be a Bizottság részére, és a megfelelő szinten közzéteheti ezt az információt.

               A nemzeti program végrehajtásáról szóló első éves jelentést az e megállapodás hatálybalépését vagy ideiglenes alkalmazásának kezdetét követő február 15-én kell benyújtani.

               Az első jelentés a 2014-től kezdődő és azon pénzügyi évig tartó pénzügyi éveket fedi le, amelyben az első éves jelentés esedékes volt a második albekezdéssel összhangban. Norvégia 2023. december 31-ig benyújtja a nemzeti program végrehajtásáról szóló zárójelentést.

               18. cikk

               Elektronikus adatcsererendszer

               Az 514/2014/EU rendelet 24. cikkének (5) bekezdésével összhangban a Norvégia és a Bizottság közötti hivatalos információcsere a Bizottság által erre a célra biztosított elektronikus adatcsererendszeren keresztül valósul meg.

               19. cikk

               Hatálybalépés

               1.E megállapodás letéteményese az Unió Tanácsának főtitkára.

               2.Ezt a megállapodást a Felek saját eljárásaiknak megfelelően hagyják jóvá. A Felek értesítik egymást az említett eljárások befejezéséről.

               3.Ez a megállapodás a 2. bekezdésben említett utolsó értesítés megküldésének napját követő hónap első napján lép hatályba.

               4.Az 5. cikk kivételével a Felek – az alkotmányos követelmények sérelme nélkül – ezt a megállapodást az aláírását követő naptól ideiglenes alkalmazzák.

               20. cikk

               Érvényesség és megszűnés

               1.Ezt a megállapodást akár az Unió, akár Norvégia a másik Félnek küldött értesítéssel felmondhatja. A megállapodás az értesítés napjától számított három hónap elteltével szűnik meg. A felmondás bejelentésekor folyamatban lévő projektek és tevékenységek az e megállapodásban rögzített feltételek mellett folytatódnak. A Felek közös megegyezéssel rendezik a felmondás esetleges egyéb következményeit.

               2.Ez a megállapodás megszűnik, ha a Norvégiával kötött társulási megállapodás az említett megállapodás 8. cikkének (4) bekezdése, 11. cikkének (3) bekezdése vagy 16. cikke értelmében megszűnik.

               21. cikk

               Nyelvek

               Ez a megállapodás egy-egy eredeti példányban angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, szlovák, szlovén, svéd és norvég nyelven készült, és e szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

               MELLÉKLET

               A 2019-es és 2020-as évre vonatkozó pénzügyi hozzájárulások kiszámításának képlete és a befizetéssel kapcsolatos részletek

                 Norvégiának a határigazgatást támogató eszközhöz való, az 515/2014/EU rendelet 5. cikke (7) bekezdésének második és harmadik albekezdésében említettek szerinti pénzügyi hozzájárulását a következőképpen kell kiszámítani 2019-re és 2020-ra vonatkozóan:

               2013-tól 2017-ig minden egyes év esetében Norvégia bruttó hazai termékének (GDP) 2019. március 31-én rendelkezésre álló legfrissebb végleges számadatait el kell osztani a határigazgatást támogató eszközben részt vevő valamennyi államnak ugyanazon évre rendelkezésre álló GDP-adatainak összegével. A Norvégia által a határigazgatást támogató eszköz végrehajtásának teljes időszaka alatt fizetendő teljes összeg kiszámításához a 2013-tól 2017-ig tartó évekre kapott öt százalék átlagát kell alkalmazni a határigazgatást támogató eszköz 2014-től 2019-ig tartó évekre vonatkozó tényleges éves előirányzatainak összegére, valamint a határigazgatást támogató eszköz 2020-ra vonatkozó, az Európai Uniónak a 2020-as pénzügyi évre a Bizottság által elfogadott általános költségvetési tervezetében foglaltak szerinti éves kötelezettségvállalási előirányzatára. Ebből az összegből le kell vonni a Norvégia által e megállapodás 10. cikkének (1) bekezdésével összhangban ténylegesen teljesített éves befizetéseket ahhoz, hogy megkapjuk a 2019-re és 2020-ra vonatkozó hozzájárulásának teljes összegét. Ezen összegét egyik felét 2019-ben, másik felét pedig 2020-ban kell befizetni.

                 A pénzügyi hozzájárulás euróban fizetendő.

                 Norvégia pénzügyi hozzájárulását a terhelési értesítés kézhezvételétől számított legfeljebb 45 napon belül befizeti. A hozzájárulás késedelmes befizetése a hátralékos összegre vonatkozó, az esedékességi naptól számított késedelmi kamat fizetését vonja maga után. A kamatláb az Európai Központi Bank által az irányadó refinanszírozási műveleteire alkalmazott, az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzétett, a határidő lejárta szerinti hónap első naptári napján hatályos kamatláb 3,5 százalékponttal megnövelt értékének felel meg.

                     (1)
                  HL L 176., 1999.7.10., 36. o.

                     (2)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. április 16-i 515/2014/EU rendelete a Belső Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról és az 574/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL 150., 2014.5.20., 143. o.).

                     (3)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. április 16-i 514/2014/EU rendelete a Menekültügyi, a Migrációs és az Integrációs alapra, valamint a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról (HL L 150., 2014.5.20., 112. o.).

                     (4)
                  A legutóbb a 2014. május 15-i 547/2014/EU, Euratom rendelettel (HL L 163., 2014.5.29., 18. o.) módosított, az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 298., 2012.10.26., 1. o.).

                     (5)
                  A Bizottság 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól (HL L 362., 2012.12.31., 1. o.).

                     (6)
                  A Tanács 2185/96/Euratom, EK rendelete az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról (HL L 292., 1996.11.15., 2. o.).

                     (7)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. szeptember 11-i 883/2013/EU, Euratom rendelete az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról, valamint az 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 1074/1999/Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 248., 2013.9.18., 1. o.).

                     (8)
                  HL L 1., 1994.1.3., 461. o.