				|

		52014PC0395

			Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban Olaszország számára egyes földrajzi térségekben fűtési célú gázolajra és LPG-re vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazásának engedélyezéséről /* COM/2014/0395 final - 2014/0200 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
·
A javaslat okai és céljai
Az energiatermékek és a villamos energia
európai uniós adóztatását a 2003/96/EK tanácsi irányelv[1] (a továbbiakban:
energiaadó-irányelv vagy irányelv) szabályozza.
Az irányelv 19. cikkének (1) bekezdése
értelmében a különösen az 5., 15. és 17. cikkben előírt rendelkezéseken
felül a Tanács meghatározott politikai megfontolásokból egyhangúlag, a
Bizottság javaslatára eljárva bármely tagállam számára engedélyezheti további
mentességek vagy kedvezmények bevezetését a jövedéki adók terén.
E javaslat célja, hogy Olaszország számára
egyes különösen hátrányos helyzetű földrajzi térségekben az ott lakók
magas fűtési költségeinek részleges ellentételezése érdekében
lehetővé tegye a fűtési célú gázolajra és cseppfolyósított propán-bután
gázra (a továbbiakban: LPG) vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazását. A
magas fűtési költségek a nehéz időjárási viszonyoknak, illetve az
említett területek nehézkes fűtőanyag-ellátással párosuló
szigetjellegének tudhatók be.
·
Háttér-információk
2012. május 31-én kelt levelükben az olasz
hatóságok a fűtési célú gázolajra és LPG-re vonatkozóan kedvezményes
adómérték alkalmazásának engedélyezését kérelmezték egyes különösen hátrányos
helyzetű földrajzi térségekben, a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével
összhangban Olaszország számára egyes földrajzi térségekben fűtési célú
gázolajra és LPG-re vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazásának
engedélyezéséről szóló, 2008. április 7-i 2008/318/EK tanácsi határozat[2] megújítása révén. A
határozat alapján Olaszország 2012. december 31-ig egyes különösen hátrányos
helyzetű térségekben kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazhatott a
fűtési célú háztartási tüzelőanyagra és LPG-re. Az olasz hatóságok
kérelmében az is szerepelt, hogy az engedély hatályát terjesszék ki azokra az
F. éghajlati zónán kívül eső településekre, amelyek olyan tartományokban
találhatók, ahol a települések 70%-át az F. éghajlati zónába sorolták. Az olasz
hatóságok további információkkal és pontosítással szolgáltak 2012. december 4-én,
2013. július 16-án, 2013. december 31-én, valamint 2014. január 22-én. Az olasz
hatóságok 2014. március 19-én kelt levelükben tájékoztatták a Bizottságot
arról, hogy újabb hat éves időszakra kérelmezik a 2008/318/EK tanácsi
határozattal adott engedély megújítását, az eredeti kérelemtől
eltérően a lista új településekkel való kiegészítésétől eltekintve.
Eltérés iránti kérelmét Olaszország
területének különböző éghajlati és földrajzi viszonyokat eredményező
sokszínűségével indokolta. A fűtési célú gázolajra és LPG-re
alkalmazott jövedéki adó olaszországi nemzeti szintje magasnak mondható. Egyes
fokozott fűtési szükségletű fogyasztók túlzott terheinek elkerülése
érdekében Olaszország bizonyos térségekben kedvezményes adómértéket vezetett
be, és szándékában áll a 2006-ban bevezetett kedvezmény megegyező módon
történő alkalmazását folytatni. Gázolaj esetében az adókedvezmény 129,11
EUR 1 000 literenként (az alkalmazandó adómérték így 274,10
EUR/1 000 liter), LPG esetében pedig 159,07 EUR 1 000
kilogrammonként (az alkalmazandó adómérték így 30,87 EUR/1 000 kg). Az
alkalmazandó adómértékek meghaladják az irányelvben előírt kötelező
minimumot.
Az adókedvezmény a következő
kritériumoknak megfelelő földrajzi térségekben alkalmazandó:
A 448/1998. olasz törvény 8. cikkének (10)
bekezdése értelmében a kedvezmény az alábbi településeken használt, szóban
forgó fűtőanyag-kínálatra (gázolaj és LPG) alkalmazható:
·
az 1993. augusztus 26-i 412. elnöki rendeletben
meghatározott, az F. éghajlati zónába sorolt települések,
·
a fent említett 412/1993. elnöki rendeletben
meghatározott, az E. éghajlati zónába sorolt, földgázhálózattal nem
rendelkező települések. E települések esetében a 448/1998. törvény 8.
cikke (10) bekezdése c) albekezdésének 4. pontja úgy rendelkezik, hogy a
kedvezményt visszavonják, amint az adott településen kiépítik a
földgázhálózatot,
·
Szardínia régió és a kisebb szigetek települései,
amíg a földgázhálózat nem hozzáférhető az adott településen; Szicília
kivételével minden olasz sziget ide tartozik.
Az adókedvezmény nem kombinálható egyéb jövedékiadó-kedvezménnyel.
Az olasz hatóságok álláspontja szerint a
differenciált adóztatás alapját objektív kritériumok képezik, továbbá célja a
földrajzi egységesség biztosítása a többi olasz területtel, azaz a
kedvezményezett térségekben a lakosság aránytalanul magas fűtési
költségeinek csökkentése révén az olasz népesség többi részével
összehasonlítható helyzet kialakítása. Az adókedvezmény összege minden
felhasználó esetében azonos; célja csupán a kedvezményezett térségek
lakosságára nehezedő – a hideg éghajlattal vagy a nehézkes
fűtőanyag-ellátással kapcsolatos – fűtési többletköltségek
részleges enyhítése.
Az olasz hatóságok álláspontja szerint a
hegyvidékeken az LPG szállítási többletköltségei 120 %-kal meghaladják az
ország többi részét jellemző költségeket, míg ez az érték a gázolaj
esetében 132 %-kal magasabb.
Az olasz hatóságok állítása szerint az E. és
F. éghajlati zónában az adókedvezmény átlagosan a fűtési célú gázolaj és
LPG árának 11–12 %-át teszi ki.
E számokat az átlagos fűtési költségekhez
kell viszonyítani, amelyek az éghajlati viszonyok miatt az E. zónában 90 %-kal,
míg az F. zónában 170 %-kal magasabbak a nemzeti átlagnál.
A szigetek sajátossága abban rejlik, hogy
földrajzi jellemzőikből adódóan a fűtőanyag-kínálat
korlátozott, melynek következtében az a szállítási többletköltségek miatt többe
is kerül, mint Olaszország szárazföldi területein. Az olasz hatóságok
megerősítették, hogy az adókedvezmény nem vezet túlkompenzációhoz, és nem
csökkenti az LPG és a gázolaj árát a szárazföldi árszínvonal alá. A támogatás
kisebb szigeteken történő alkalmazását tekintve a szóban forgó
településeken a logisztikai lánc elkerülhetetlenül magasabb költségeket
eredményez, mint Olaszország szárazföldi területein. A magasabb költségekért az
elsődleges logisztika hiánya felelős, ami ugyanakkor magasabb
forgalmazói költségeket von maga után. A magasabb költségeket a gyakorta nehéz
közúti megközelíthetőség, a szárazföldinél magasabb üzemanyagköltségek, a
kisebb szigetekre jutás szállítási költségei, valamint a saját források
korlátozott mennyisége is okozza. Az olasz hatóságok becslése szerint az
említett magasabb költségek hozzávetőlegesen 10 –15 %-kal haladják
meg az Olaszország szárazföldi területeit jellemző hasonló költségeket.
Az olasz hatóságok magyarázata szerint az
intézkedés az utóbbi három évben körülbelül 10 %-kal csökkentette a
fűtési célú LPG és gázolaj fogyasztói vételárát.
Az olasz hatóságok hangsúlyozzák, hogy a
földgázhálózat kiépítése nincs folyamatban a szóban forgó térségekben, ami
további hátrányt jelent a hegyvidéki települések, Szardínia és a kisebb
szigetek számára.
Az intézkedés hozzávetőlegesen évi 230 millió EUR költségvetési
forrást vesz igénybe.
·
Meglévő rendelkezések a javaslat által
érintett területen
Az energiatermékek
és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről
szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv és a 2003/96/EK irányelv 19.
cikkével összhangban Olaszország számára egyes földrajzi térségekben
fűtési célú gázolajra és LPG-re vonatkozó kedvezményes adómérték
alkalmazásának engedélyezéséről szóló, 2008. április 7-i 2008/318/EK
tanácsi határozat.
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
Az energiaadó-irányelv 19. cikke szerinti
eltérésre vonatkozó kérelmeket a Bizottság a belső piac megfelelő
működésének, a tisztességes piaci verseny biztosítása szükségességének,
illetve az EU egészségügyi, környezetvédelmi, energiaügyi és közlekedési
szakpolitikáinak figyelembevételével köteles megvizsgálni.
A differenciált adózás részlegesen enyhíti az
állampolgárok által viselt fűtési többletköltségeket egyes, Olaszország
többi területéhez képest különösen hátrányos helyzetű földrajzi
térségekben, ahol következésképpen a fűtési célú LPG-re és gázolajra
alkalmazott szokásos adómérték túlzott adóterhet eredményezne. A hátrányos
földrajzi adottságok fűtési többletköltségekkel járnak, melyek a nehéz
időjárási viszonyoknak, illetve az említett területek szigetjellegének
tudhatók be, amit tovább nehezít az alternatív fűtési célú energiaforrásokhoz,
különösen a földgázhálózathoz való hozzáférés hiánya.
A kedvezményes adómérték mind a gázolaj, mind
az LPG esetében meghaladja az energiaadó-irányelvben meghatározott uniós
minimum adómértéket, továbbá mindössze részlegesen enyhíti a szóban forgó
földrajzi térségekben felmerülő fűtési többletköltségeket.
Ez alapján feltételezhető, hogy a
kedvezmény összeegyeztethető az adóztatás energiahatékonyságot
ösztönző célkitűzésével. Az intézkedést a Bizottság nem találta
összeegyeztethetetlennek a vonatkozó környezetvédelmi és energiaügyi uniós
szakpolitikákkal.
Az intézkedés emellett a belső piac
megfelelő működése és a tisztességes verseny biztosítása
szempontjából is elfogadható. Célja csupán az, hogy részlegesen ellentételezze
az érintett térségek objektív körülményeiből adódó fűtési
többletköltségeket. Az adókedvezmény nem alkalmazható kumulatív módon más
jellegű adókedvezményekkel, és kizárólag tüzelő-,
fűtőanyagok helyiségek fűtését szolgáló felhasználására
alkalmazható.
Az energiaadó-irányelv 19. cikkének (2) bekezdése
továbbá kimondja, hogy a rendelkezései értelmében elfogadott intézkedéseket
időben korlátozni kell, e célból legfeljebb hat éves, megújítható
határidőt engedélyez. A Bizottság megítélése szerint átmeneti jellegű
adóintézkedésről van szó, ezért meghosszabbítása kellő időt
biztosít Olaszország számára ahhoz, hogy az intézkedés környezetre gyakorolt
hatását felmérje, és egyúttal olyan ösztönzőket vezessen be az
energiahatékonyság javítására, melyeket értékelni tud. Az intézkedés meghosszabbítása
minden bizonnyal elegendő időt biztosít az olasz hatóságok számára
ahhoz, hogy az említett értékeléshez szükséges információkra szert tegyen. A
meghosszabbítás jelzi egyúttal, hogy az energiahatékonyság javítása, valamint a
környezetre gyakorolt kedvező hatás érdekében a jövőben célzottabb
energiatakarékossági intézkedésekre helyeződik a hangsúly. Ebből
adódóan a jelen helyzetben célszerűnek tűnik az engedély három évre
történő megadása.
Az állami támogatásra vonatkozó szabályok
Az olasz hatóságok által a fűtési célú
gázolaj esetében előirányzott 274,10 EUR/1 000 liter és az LPG
esetében előirányzott 30,87 EUR/1 000 kg kedvezményes adómérték
meghaladja a 2003/96/EK irányelv 9. cikkében meghatározott uniós minimum
adómértéket. Az intézkedés ezért a 800/2008/EK rendelet[3] (általános
csoportmentességi rendelet) 25. cikkének hatálya alá esik,
következésképpen a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető
és nem tartozik bejelentési kötelezettség alá. Az általános csoportmentességi
rendelet eredetileg 2013. december 31-ig lett volna hatályban, ám az 1224/2013/EU
bizottsági rendelet[4]
2014. június 30-ig meghosszabbította alkalmazását. Amennyiben a Bizottság új
állami támogatásra vonatkozó szabályokat fogad el a Tanács e javaslatot
érintő döntését megelőzően, a bejelentési kötelezettség meglétét
az új szabályok fényében újra kell vizsgálni.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
 ·                         Konzultáció az érdekelt felekkel
 A javaslat csak Olaszországot érinti.
 ·                         Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása
 Külső szakértők bevonására nem volt szükség.
 ·                         Hatásvizsgálat A javaslat egy tagállamnak nyújtott egyedi engedélyre vonatkozik, a tagállam saját kérése alapján.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A javaslat célja, hogy Olaszország számára a 2003/96/EK
tanácsi irányelv általános rendelkezéseitől eltérve engedélyezze a
fűtési célú gázolajra és LPG-re vonatkozó kedvezményes adómérték
alkalmazását.
Jogalap
A 2003/96/EK tanácsi irányelv 19. cikke.
A szubszidiaritás elve
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 113. cikkében említett közvetett adózás önmagában nem tartozik
az Európai Uniónak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3.
cikke szerinti kizárólagos hatáskörébe.
A hatályos uniós jog azonban szigorúan
körülírja és korlátozza e területen a tagállami hatáskör alkalmazását. A 2003/96/EK
irányelv 19. cikke értelmében csak a Tanács rendelkezik felhatalmazással
arra, hogy a tagállamok számára az említett rendelkezés szerinti további
mentességeket vagy kedvezményeket engedélyezzen. A tagállamok nem tölthetik be
a Tanács szerepét.
A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás
elvének.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének. Az
adókedvezmény nem haladja meg a szóban forgó célkitűzés eléréséhez
szükséges mértéket (lásd a belső piaccal és a tisztességes versennyel
kapcsolatban fentebb említett szempontokat).
A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt eszköz(ök): tanácsi végrehajtási
határozat.
A 2003/96/EK irányelv 19. cikke kizárólag ezt
az intézkedést teszi lehetővé.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
Az intézkedés nem ró az Unióra pénzügyi vagy
igazgatási terhet. A javaslatnak ezért nincsenek az uniós költségvetést
érintő vonzatai.
2014/0200 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban
Olaszország számára egyes földrajzi térségekben fűtési célú gázolajra és
LPG-re vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazásának engedélyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az energiatermékek és a villamos
energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003.
október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvre[5]
és különösen annak 19. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       A 2003/96/EK irányelv 19.
cikkének (1) bekezdése értelmében Olaszországnak engedélyezték, hogy egyes
különösen hátrányos helyzetű térségekben kedvezményes jövedékiadó-mértéket
alkalmazzon a fűtési célú gázolajra és LPG-re. Az engedélyt 2012. december
31-ig adták meg a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban Olaszország
számára egyes földrajzi térségekben fűtési célú gázolajra és LPG-re
vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazásának engedélyezéséről szóló, 2008.
április 7-i 2008/318/EK tanácsi határozattal[6].
(2)       2012. május 31-én – még az
engedély hatályvesztését megelőzően – kelt levelükben az olasz
hatóságok a fűtési célú gázolajra és LPG-re vonatkozóan kedvezményes
adómérték alkalmazásának engedélyezését kérelmezték egyes különösen hátrányos
helyzetű földrajzi térségekben, az egyes térségekben a fent említett
tanácsi irányelvnek megfelelően kialakult gyakorlat meghosszabbításával.
Az olasz hatóságok további információkkal és pontosítással szolgáltak 2012.
december 4-én, 2013. július 16-án, 2013. december 31-én, valamint 2014. január 22-én.
Az olasz hatóságok 2014. március 19-én kelt levelükben kérelmezték a 2008/318/EK
tanácsi határozattal adott engedély megújítását, változatlan területi
hatállyal. Az engedélyt a 2013. január 1. és 2018. december 31. közötti
időszakra kérték.
(3)       Olaszország területe igen
sokszínű, különböző éghajlati és földrajzi viszonyokat mutat fel.
Területének sajátosságaira tekintettel Olaszország az egyes földrajzi térségek
lakosait sújtó aránytalanul magas fűtési költségek részleges ellentételezése
céljából kedvezményes adómértéket vezetett be a gázolaj és az LPG
vonatkozásában.
(4)       A differenciált adóztatás
alapját objektív kritériumok képezik, és célja, hogy a kedvezményezett
térségekben a lakosság nehéz időjárási viszonyokból, illetve nehézkes fűtőanyag-ellátásból
adódó aránytalanul magas fűtési költségeinek csökkentése révén az olasz
népesség többi részével összehasonlítható helyzetet alakítson ki.
(5)       Az adókedvezmény a
következő kritériumoknak megfelelő földrajzi térségekben
alkalmazható: i. Olaszország területén belül a legnehezebb éghajlati viszonyok
mellett (az 1993. évi 412. elnöki rendeletben[7]
meghatározott F. zónába tartozó települések), ii. nehézkes
fűtőanyag-ellátással párosuló nehéz éghajlati viszonyok mellett (az 1993.
évi 412. elnöki rendeletben meghatározott E. zónába tartozó, földgázhálózattal
nem rendelkező települések), iii. nehézkes és költséges
fűtőanyag-ellátással párosuló földrajzi elszigeteltség esetén:
Szardínia és a kisebb szigetek. Mivel a földgázhálózat kiépítése jelentős
mértékben csökkenteni fogja a fűtési többletköltségeket és bővíteni
fogja a fűtőanyag-kínálatot, a kedvezményes adómérték csak addig
alkalmazható, amíg az érintett településeken ki nem építik a földgázhálózatot.
(6)       A Bizottság áttekintette az
intézkedést, és megállapította, hogy az nem torzítja a versenyt, illetve nem
akadályozza a belső piac működését, valamint nem
összeegyeztethetetlen az EU környezetvédelmi, energia- és közlekedési
politikájával. A kedvezményes adómérték mind a gázolaj, mind az LPG esetében
meghaladja a 2003/96/EK irányelvben meghatározott uniós minimum adómértéket,
továbbá mindössze részlegesen enyhíti a szóban forgó földrajzi térségekben
felmerülő fűtési többletköltségeket.
(7)       A szóban forgó intézkedés
csak helyiségek fűtésére alkalmazható (magánszemélyek és vállalkozások
egyaránt igénybe vehetik); az említett termékek más üzleti felhasználásával
kapcsolatban nem alkalmazható. Az olasz hatóságok állítása szerint az üzleti
fogyasztóknak nyújtott adókedvezmény összege minden esetben az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a csekély
összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1407/2013/EU
bizottsági rendelet[8]
hatálya alá tartozik. Mindazonáltal ha az egy vállalkozásra jutó juttatás meghaladja
a fenti rendeletben megállapított felső határt, azt az EK-Szerződés 93.
cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK
tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2013. július 22-i 734/2013/EU tanácsi
rendeletnek[9]
megfelelően be kell jelenteni a Bizottságnak.
(8)       Figyelembe véve az intézkedés
környezetre gyakorolt potenciális hatásait, az engedélyt három éves
időszakra célszerű megadni. Ez az alkalmazási időszak
elegendő időt biztosít az olasz hatóságok számára ahhoz, hogy az
intézkedés környezetre gyakorolt hatását felmérjék, és egyúttal jelzi, hogy az
energiahatékonyság javítása, valamint a környezetre gyakorolt kedvező
hatás biztosítása érdekében a jövőben célzottabb energiatakarékossági
intézkedéseket kellene hozni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Olaszország engedélyt kap, hogy kedvezményes
adómértéket alkalmazzon a fűtési célú gázolajra és LPG-re az alábbi
hátrányos helyzetű földrajzi térségekben:
1.
Az 1993. augusztus 26-i 412. elnöki rendeletben
meghatározott F. éghajlati zónába tartozó települések.
2.
Az 1993. augusztus 26-i 412. elnöki rendeletben
meghatározott E. éghajlati zónába tartozó települések.
3.
Szardínia és a kisebb szigetek települései[10].
A túlkompenzáció elkerülése érdekében a
kedvezmény nem haladhatja meg az érintett térségekben felmerülő
fűtési többletköltségeket. Szardínia és a kisebb szigetek esetében tehát
az adókedvezmény hatására az adott fűtőanyag ára nem csökkenhet a
szárazföldi színvonal alá.
A kedvezményes adómértéknek meg kell felelnie
a 2003/96/EK tanácsi irányelv követelményeinek, különösen az irányelv 9.
cikkében rögzített minimum adómértéknek.
2. cikk
A melléklet 2. és 3. pontjában említett
földrajzi térségek csak akkor jogosultak a kedvezményre, ha az érintett
településeken nem áll rendelkezésre földgázhálózat.
3. cikk
Ez a határozat az erről szóló értesítés napján lép hatályba. A
határozat három évvel ezt követően hatályát veszti.
4. cikk
Ennek a határozatnak az Olasz Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               A Tanács 2003. október 27-i 2003/96/EK irányelve az
energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének
átszervezéséről (HL L 283., 2003.10.31., 51. o.). A legutóbb a 2004/74/EK
és a 2004/75/EK irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30., 87. o. és. 100. o.)
módosított irányelv.
[2]               HL L 109., 2008.4.19., 27–29. o.
[3]               A Bizottság 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK rendelete a
Szerződés 87. és 88. cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak
a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról, HL L 214., 2008.8.9.,
3. o.
[4]               HL L 320., 2013.11.30.
[5]               HL L 283., 2003.10.31., 51. o. A legutóbb a 2004/75/EK
irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30., 100. o.) módosított irányelv.
[6]               HL L 109., 2008.4.19., 27–29. o.
[7]               Az 1993. évi 412. elnöki rendelet Olaszország területét
hat éghajlati zónára osztja (A–F.). A besorolás alapját a „napi fokok” mutató
képezi, amely jelzi, hogy évente hány napon tér el a külső
hőmérséklet az optimális 20 C°-tól oly módon, hogy szükség van
fűtésre.
[8]               HL L 352., 2013.12.24., 1. o.
[9]               HL L 204., 2013.7.31., 15. o.
[10]             Szicília kivételével minden olasz sziget.


title: Javaslat az Európai parlament és a Tanács határozata a szakképesítéseknek az Európai Közösség tagállamai közötti összehasonlíthatóságáról szóló 85/368/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0680

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 6.11.2007COM(2007) 680 végleges2007/0234 (COD)JavaslatAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATAa szakképesítéseknek az Európai Közösség tagállamai közötti összehasonlíthatóságáról szóló 85/368/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁS1. A JAVASLAT HÁTTEREEz a javaslat a Bizottság 2007-re szóló jogalkotási és munkaprogramjában foglalt egyszerűsítési program részét képezi amely a szabályozási környezet egyszerűsítését tűzi célul a vállalatok és egyéb érdekelt felek számára.Az érvényben levő jogszabályokat felülvizsgálva a Bizottság úgy véli, hogy a szakképesítéseknek az Európai Közösség tagállamai közötti összehasonlíthatóságáról szóló, 1985. július 16-i 85/368/EGK tanácsi határozat feleslegessé vált, és ezért hatályon kívül kell helyezni.A 85/368/EGK tanácsi határozat célkitűzéseiA 85/368/EGK tanácsi határozat bevezette a szakképzésben szerezhető képesítések összehasonlításának rendszerét. Ennek célja, hogy a munkavállalók a képzettségüknek jobban hasznát vegyék, különös tekintettel másik tagállamban történő foglalkoztatásuk érdekében. A határozatban leírt rendszer ezt a célkitűzést bizonyos foglalkozások esetében az egész Közösségben érthető tényleges munkaköri leírások elkészítése által kívánta elérni, hogy ilyen módon megfelelő információkkal lássák el a cégeket, a munkavállalókat és a hatóságokat a különböző tagállamokban szerzett szakképesítések összehasonlíthatóságáról.A határozat a Bizottságot és a tagállamokat együttműködésre szólítja fel bizonyos foglalkozásokra vagy foglalkozási csoportokra vonatkozó közösségi munkaköri leírások összeállításában és ezt követően azok megfeleltetésében a tagállamokban elismert szakképesítésekkel.A következő információkat tartalmazó összehasonlító táblázatok készítését írta elő: SEDOC nyilvántartás (amelyet a megüresedett állások betöltéséhez és a munkavállalói pályázatok nemzetközi elbírálásához alkalmazott európai rendszerrel kapcsolatban használnak), nemzeti besorolási kódok, a szakképzés szintje, a szakma megnevezése és a megfelelő szakképesítés minden egyes tagállam vonatkozásában, a szakképzésért felelős szervezetek és intézmények, az oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kibocsátásában vagy érvényesítésében hatáskörrel rendelkező hatóságok vagy szervezetek. A kölcsönösen elfogadott közösségi munkaköri leírásokat és összehasonlító táblázatokat ezután közzé kellett tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.A határozat szerint minden tagállam koordinációs bizottságot jelöl ki, amelyek biztosítják az összehasonlítható szakképesítésekkel kapcsolatos információk összegyűjtését és megfelelő terjesztésést, a Bizottság pedig ezekkel a szervezetekkel együttműködésben felülvizsgálja a szakképesítések kölcsönösen egyeztetett munkaköri leírásait és összehasonlító táblázatait. A tagállamok minden negyedik évben jelentést nyújtanak be a határozatnak a tagállamban történt végrehajtásáról.A határozat végrehajtásának hiányaA határozat által javasolt rendszer a gyakorlatban azonban körülményesnek és megvalósítása jó esetben is csak részlegesnek bizonyult.A Bizottság és a tagállamok kezdetben a szakmunkások foglalkozási minősítéseire összpontosítottak. Első lépésként 19 ágazatban 219 szakoktatási és szakképzési képesítését jelöltek ki: a 19 ágazatot azok közül választották ki, amelyek munkavállalói a legnagyobb valószínűséggel költöznének másik országba.A munkaköri leírások elkészítésére és a képesítések összehasonlítására a Bizottság, az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ (Cedefop) és tagállami szakértők részvételével eljárásokat dolgoztak ki. Egy a Bizottság részére 1990-ben benyújtott jelentés azonban részletezte az eljárás nehézségeit, és elismerte a haladás lassúságát – 1990-re a 19 kijelölt ágazat közül csak 5 ágazat és 66 foglalkozás szakképesítéseinek összehasonlíthatóságával kapcsolatos adatokat tettek közzé. A szakképesítések nyilvántartásának, leírásának és összehasonlításának folyamata lassúnak és bonyolultnak bizonyult. Az 1990-es jelentés hangsúlyozta, hogy mennyire fontos a szakképesítések összehasonlíthatóságával kapcsolatos munkát időben, a belső piac 1992 végére tervezett megvalósítása előtt befejezni. Javasolta az eljárások egyszerűsítését és a folyamatok felgyorsítását, célul tűzve ki 1992 vége előtt 14 további ágazat foglalkozásaira vonatkozó leírásokkal kapcsolatos megegyezést. A gyakorlatban ez túl nagyratörőnek bizonyult, és ezeket a célokat nem érték el.A határozat továbbá túl rugalmatlannak bizonyult a változó igényekhez szükséges igazodáshoz. Bár a határozat utal arra, hogy a rendszereket hozzá kell igazítani a technikai változások következtében előálló új helyzetekhez, a Bizottság, az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ és a tagállamok elismerték, hogy a központosított megközelítés és a képesítések folyamatos és gyors fejlődése miatt a közzétett információk rövid időn belül elavultak.Az 1990-es jelentés hangsúlyozta, hogy a rendszer csak akkor lehet hatékony, ha tagállami szinten alkalmazzák – valójában az európai szinten végzett munka hatása a nemzeti vagy ágazati szereplőkre csekély maradt.Mindezek alapján a határozatban leírt fellépések megvalósítását hamar elvetették.A mostani hatályon kívül helyezésről szóló javaslat ezért hozzájárul a Bizottságnak a versenyképesség növelése és a közösségi jogi keretek minőségének átfogó javítása érdekében a szabályozást egyszerűsítő programjához a növekedési és munkahelyteremtési menetrend részeként.A Bizottság ráadásul úgy véli, hogy a szakoktatási és szakképzési határozat a számos újabb, a tanulási eredmények átláthatóságának fokozása, átvitelének támogatása és felbecsülésének megkönnyítése érdekében hozott EU és kormányközi kezdeményezés következtében hatálytalanná vált.Az Európai Képesítési KeretrendszerAz Európai Képesítési Keretrendszer vagy EKKR az 1985-ös határozat általános célkitűzésével összhangban a képesítések összehasonlításának és ezáltal a munkavállalók mobilitásának elősegítését célozza. A Bizottság 2006 szeptemberében javaslatot tett az Európai Képesítési Keretrendszer létrehozására (COM (2006) 479), amelyet az Európai Parlament és a Tanács [év/hónap] fogadott el.Az Európai Képesítési Keretrendszer hatálya annyiban különbözik az 1985-ös határozatétól, hogy egy egész életen át tartó tanulás keretet biztosít, és a szakképzésben szerezhető képesítések mellett (amely az 1985-ös határozat kizárólagos tárgya volt) foglalkozik az általános és felnőttképzéssel és a felsőoktatással is. Megközelítésében is igen eltérő.Az ajánlás létrehozza az Európai Képesítési Keretrendszert mint a nemzeti képesítési rendszerek, illetve a nemzetközi ágazati szervezetek által kifejlesztett képesítési rendszerek képesítési szintjeinek összehasonlítására szolgáló referenciaeszközt. Ajánlja, hogy a tagállamok képesítési szintjeik megfelelő EKKR-szinthez kapcsolásával kössék képesítési rendszereiket az képzési kerethez, valamint adott esetben alakítsanak ki nemzeti képesítési keretrendszert. Ajánlott továbbá, hogy a tagállamok bizonyítványai, diplomái és egyéb képesítései 2012-től hivatkozzanak a megfelelő EKKR-szintre (pl. 4. EKKR-szint).Az Európai Képesítési Keretrendszer egy sor európai – tanulási eredmények szempontjából leírt – referenciaszinten alapul, amelyek azt írják le, amit a tanuló tud, megért és képes megtenni, tekintet nélkül arra a rendszerre, amelyben az adott képesítést megszerezte. Ilyen módon bármely oktatási és képzési területen megszerzett képesítés értelmezhető. A képesítési szintek leírása esetében a tanulási eredmények használata meg fogja könnyíteni a hitelesítést a formális oktatási és képzési intézményeken kívül történő tanulás esetében is, amely a tényleges egész életen át tartó tanulás kulcsfontosságú eleme.Az Európai Képesítési Keretrendszer és a 85/368/EGK tanácsi határozatAz 1985-ös határozat felülről lefelé irányuló megközelítést alkalmazott, amely a különböző országok szakértőinek intenzív együttműködését igényelte a jegyzékek folyamatos frissítése, a foglalkozások és képesítések leírásainak módosítása és adott estben új képesítések hozzáadása terén. Az, hogy a foglalkozási területeknek csak korlátozott részét és a szakképesítéseknek csak töredékét sikerült lefedni, egyértelműen bizonyítja, hogy a fenti megközelítés nehezen kivitelezhető.Az EKKR önkéntes és decentralizált megközelítést vesz fel, amelyben a Közösség közös viszonyítási pontot kínál, míg a részletes döntéseket az illetékes nemzeti és ágazati testületek hozzák meg. A viszonyítási munkával kapcsolatos előirányzott intézkedések nem jelentenek túlzott terheket a tagállamok számára. Az országok képesítési szintjeiket az EKKR-hez viszonyítják, hogy a nemzeti keretben vagy rendszerben az adott szinthez tartozó bármely képesítéshez EKKR-besorolást lehessen hozzárendelni. Az EKKR így a képesítések leírásához és megértéséhez egységes értelmezést biztosít.Az egyes képesítések EKKR-szintekhez rendeléséről szóló nemzeti döntéseket ezután az EKKR tanácsadói csoporthoz nyújtják be, amely biztosítja a folyamat megfelelő minőségét. Az országok így érdekeltek a saját képesítéseik megfelelő elsődleges értékelésében és az európai szintű minőségbiztosítási folyamathoz való hozzájárulásban.Az EKKR így az 1985-ös határozat korlátait két szinten is célba veszi: egyrészt a képesítések átláthatóságának fokozására összpontosít, másrészt pedig decentralizált rendszert vezet be az együttműködésre, amely tükrözi az európai képesítések egyre növekvő összetettségét.Más átláthatósági és mobilitási eszközökJóllehet, hogy az EKKR az az eszköz, amely az 1985-ös határozat által meg nem valósított célkitűzéseket és feladatokat a legszorosabban követi, más európai szintű eszközök és intézkedések is léteznek a képesítések átláthatóságának és átválthatóságnak a fokozására. Ilyenek az Europass, a felsőoktatási Európai Kreditátviteli Rendszer, a Tanács 2004-es következtetései a nem formális és az informális tanulás meghatározásáról és hitelesítéséről és a Ploteus-portál.A képesítések és a szakmai alkalmasság átláthatóságának egységes közösségi keretéről (Europass) szóló, 2004. december 15-i 2241/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozat bevezetett egy sor európai eszközt, amelyet egyének használhatnak képesítéseik és szakmai alkalmasságuk ismertetésére.A már létező felsőoktatási Európai Kreditátviteli Rendszer (European Credit Transfer System, ECTS) és a jelenleg létrehozás alatt álló Szakképzési és Szakoktatási Európai Kreditátviteli Rendszer (European Credit Transfer System for Vocational Education and Training, ECVET) (SEC (2006) 1431), meg fogja könnyíteni az egyének számára a különböző országok oktatási és képzési szolgáltatásainak kombinálását. Mindkét eszköz közvetlenül nyújt támogatást az egyes polgároknak, akik intézményi akadályokon és nemzeti határokon keresztül próbálják elfogadtatni épesítéseiket vagy képesítési egységeiket.2004-ben az Európai Tanács a nem formális és informális tanulás meghatározásához és hitelesítéséhez közös európai alapelveket fogadott el (9600/2004). Ezek az elvek alapot adnak az érvényesítés terén való együttműködés elmélyítésére, és arra ösztönzik a Bizottságot, a tagállamokat és a szociális partnereket, hogy szisztematikusabb érvényesítési módszereket és rendszereket vezessenek be.A tanulási lehetőségekről szóló Ploteus-portál (http://ec.europa.eu/ploteus) is hozzájárul a képesítések jobb átláthatóságához, amely az európai országokban fellelhető oktatási, képzési és tanulási lehetőségekről nyújt tájékoztatást.A szabályozott szakmák terén a 2005. szeptember 7-én elfogadott 2005/36/EK irányelv biztosítja a képesítések kölcsönös elismerését. Ez az irányelv – amely egységes szerkezetbe foglal, modernizál és egyszerűsít 15 1975 és 1999 között elfogadott, hatályos irányelvet – a harmonizált képzési követelményekkel rendelkező szakmák képesítései esetében (orvos, ápoló, szülésznő, fogorvos, állatorvos, gyógyszerész), illetve az építészmérnökökre vonatkozóan automatikus elismerésről rendelkezik. Más szabályozott szakmáknál (jelenleg nagyjából 800 szakmát szabályoznak az EU egy vagy több tagállamában) a rendszer a kölcsönös elismerésen alapul, vagyis valamely tagállamban egy szakma gyakorlására képesítéssel rendelkező személynek másik tagállamban is engedélyezni kell, hogy ezt a szakmát gyakorolhassa.2. ÖSSZHANG AZ UNIÓ EGYÉB SZAKPOLITIKÁIVAL ÉS CÉLKITűZÉSEIVELA határozat hatályon kívül helyezésére irányuló javaslat összhangban van a lisszaboni menetrenddel, különösen a jobb szabályozási stratégiával és a szabályozási környezet a vállalatok és egyéb érdekelt felek számára történő egyszerűsítésének célkitűzésével.Az 1985-ös határozat már régen elévült. Egy bizottsági jelentés már 1990-ben kiemelte hiányosságait és a célkitűzések elérésének legjobb esetben is csak részleges voltát. A határozat megvalósítása tehát részleges, volt és alkalmazása minden tekintetben abbamaradt.A Bizottság lehetőségeiEbben a helyzetben a Bizottság három lehetőséget mérlegelt a folyatáshoz. Az első lehetőség szerint a határozat megmaradna a közösségi joganyag részeként. A határozat elégtelen voltát tekintve azonban ez a lehetőség ellentétben állna a Bizottság a szabályozás egyszerűsítése iránti kinyilvánított elkötelezettségével. Mivel a Tanács és a Parlament elfogadta az Európai Képesítési Keretrendszert, amely célkitűzései részben átfedik az 1985-ös határozat célkitűzéseit, egy gyakorlatilag felesleges jogszabály maradna érvényben. Két eszköz is létezne tehát hasonló célokkal, de különböző módszerekre alapozva és a képesítések leírásához különböző nézőpontokat használva. Ez zavaros helyzetet eredményezne.A második lehetőség az 1985-ös határozat módosítása. Módszertani és gyakorlati szempontból azonban ez nehézségekbe ütközne, esetleg lehetetlen lenne kivitelezni. Mint feljebb olvasható, az 1985-ös határozat egyre inkább elvesztette aktualitását, ezért a határozat szövegét teljesen áll kellene írni, az eredeti szöveget ezáltal megfosztva értelmétől. A gyakorlatban a módosítás esetén az első lehetőség esetében felmerülő problémák/kifogások ismétlődnének meg, például a tagállamok számára zavaros üzenetek küldése.A harmadik lehetőség a határozat hatályon kívül helyezése, célkitűzéseit ezáltal az EKKR és a többi fent említett mechanizmus hatáskörébe utalva. A hatályon kívül helyezés összhangban van a Bizottságnak a szabályozási terhek csökkentésére és az elavult és használaton kívüli jogszabályok megszüntetésére irányuló célkitűzésével (a Bizottság egyszerűsítési programja és 2007-re szóló jogalkotási és munkaprogramja, valamint a jobb szabályozási stratégia). A célkitűzések megvalósítása az EKKR által a lazább keretek következtében hatékonyabb, illetve a nagyobb átláthatóság, szélesebb kiterjedés és tanulási eredményeken alapuló megközelítés következtében eredményesebb is lehet. Továbbá az EKKR megvalósulásának minden szakaszában az érdekelt szereplők közötti konszenzusra épít. A Bizottság a hatályon kívül helyezést a tagállamok és a szociális partnerek kérését figyelembe véve javasolta, és a javaslat kialakítása előtt hosszasan konzultált velük.A Bizottság ezért úgy döntött, hogy a harmadik lehetőséggel él, és az 1985-ös határozat hatályon kívül helyezését javasolja.3. A JAVASLAT JOGI ELEMEIA javasolt intézkedés összefoglalásaA javaslat a szakképesítéseknek az Európai Közösség tagállamai közötti összehasonlíthatóságáról szóló 85/368/EEC tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről rendelkezik.JogalapA Szerződés 150. cikkének (4) bekezdése, amely kimondja, hogy a Közösség támogatja és kiegészíti a tagállamok tevékenységét, és különösen, amint azt a cikk (2) bekezdése kimondja, a szakmai alapképzés javítását, a szakmai beilleszkedés és újrabeilleszkedés megkönnyítését, valamint az információ- és tapasztalatcsere fejlesztését.A szubszidiaritás elveA szubszidiaritás elve érvényesül, mivel a javaslat nem a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik.A javaslat célkitűzéseit a tagállamok a következő okok miatt nem tudják kielégítően megvalósítani:- a határozatot közösségi szinten kell hatályon kívül helyezni.A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének.Az arányosság elveA javaslat megfelel az arányosság elvének a következő ok miatt:Felesleges jogszabályt helyez hatályon kívül.Az eszközök megválasztásaA javasolt jogi eszköz: az Európai Parlament és a Tanács határozata. Meglévő határozat hatályon kívül helyezése határozattal lehetséges.4. KÖLTSÉGVETÉSI VONAZTOKA javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére.2007/0234 (COD)JavaslatAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATAa szakképesítéseknek az Európai Közösség tagállamai közötti összehasonlíthatóságáról szóló 85/368/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezésérőlAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 150. cikke (4) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára[1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2],tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[3],a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárással összhangban[4],mivel:(1) A jobb szabályozásra vonatkozó közösségi politikák hangsúlyozzák a nemzeti és közösségi jogszabályok egyszerűsítésének fontosságát, mely elengedhetetlen a vállalkozások versenyképességének javításához és a lisszaboni menetrend célkitűzéseinek eléréséhez.(2) A 85/368/EGK határozat[5] végrehajtása nem volt eredményes a szakképesítések összehasonlíthatóságának elérése céljából a másik tagállamban állást kereső munkavállalók hasznára.(3) A 85/368/EGK határozatban előírt, a képesítések leírására és összehasonlítására használt módszerek és megközelítés eltér a jelenleg az oktatási és képzési rendszerekben alkalmazottaktól.(4) Az Európai Parlament és a Tanács […]-i, az egész életen át tartó tanulás európai képesítési keretrendszerének létrehozásáról szóló ajánlása[6] következtében a 85/368/EGK határozat feleslegessé vált.(5) Ennek megfelelően a 85/368/EGK határozatot hatályon kívül kell helyezni,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA 85/368/EGK határozat ...-tól/-től kezdődően hatályát veszti.2. cikkEz a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.3. cikkEnnek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.Az Európai Parlament részéről a Tanács részérőlAz elnök az elnök[pic][pic][pic] [1] HL C […]., […]., […]. o.[2] HL C […]., […]., […]. o.[3] HL C […]., […]., […]. o.[4] HL C […]., […]., […]. o.[5] HL L 199., 1999.7.31., 56. o.[6] HL […]


				|

		52015PC0146

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a MARPOL-egyezmény, a SOLAS-egyezmény és a füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009. évi iránymutatás előírásai módosításainak elfogadása tekintetében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 68. ülésén és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 94. ülésén az Európai Unió nevében képviselendő álláspont kialakításáról /* COM/2015/0146 final - 2015/0071 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           BEVEZETÉS
A Bizottság e javaslata a Nemzetközi Tengerészeti
Szervezet (a továbbiakban: IMO) Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának (a
továbbiakban: MEPC) 68. ülésén, illetve az IMO Tengerészeti Biztonsági
Bizottságának (a továbbiakban: MSC) 95. ülésén az IMO-jogeszközöknek az alábbi
alfejezetekben egyenként meghatározott 3 módosítása tárgyában képviselendő
uniós álláspont meghatározására vonatkozik.
1.1.        A MARPOL-egyezmény I., II.,
IV. és V. mellékletének módosításai
A MEPC 67. ülése jóváhagyta a sarkvidéki vizeken
üzemelő hajók nemzetközi szabályzata (sarkvidéki kódex) tervezetének
preambulumát, bevezetését és II. részét, a MEPC 68. ülésén történő
elfogadás céljával. A MEPC 67. ülése jóváhagyta továbbá a MARPOL-egyezmény I.,
II., IV. és V. mellékleteinek ehhez kapcsolódó módosítástervezeteit a MEPC 68.
ülésén történő elfogadás céljával. A sarkvidéki kódex az IMO már
létező eszközeinek kiegészítése céljából került kidolgozásra a hajók
üzembiztonságának növelése, valamint a távoli, veszélyeztetett és potenciálisan
zord sarkvidéki vizeken megforduló emberekre és az ottani környezetre gyakorolt
hatás enyhítése érdekében.
A MARPOL-egyezmény e módosításai a MEPC
67. üléséről készült jelentés 11. mellékletében (MEPC 67/20)
szerepelnek. A szóban forgó jelentés 9.45. pontja értelmében e módosításokat a
MEPC 68. ülésén kívánják elfogadni.
1.2.        A füstgáztisztító
rendszerekre vonatkozó 2009. évi iránymutatás módosításai
Az IMO Szennyezésmegelőzési és -kezelési
Albizottsága (PPR 2) jóváhagyta a füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009.
évi iránymutatásnak a MEPC. 184 (59) határozatban meghatározott
módosítástervezeteit a MEPC 68. ülésén történő elfogadás céljával. A
füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009. évi iránymutatásnak tisztáznia
kell az olyan, hajógépészeti berendezésekhez kapcsolódó füstgáztisztító
rendszerek vizsgálatát, amelyeket nem lehet sem nagyobb terhelés mellett, sem a
kikötőben tartózkodva vizsgálni. Az európai uniós javaslatokon alapuló
módosítástervezetek a mérések alternatíváját jelentő és a 2009. évi
iránymutatás 6., 6.9., 10.1.2.1.ii. és 10.1.2.2. szakaszában meghatározott
számításon alapuló módszertan – például folyadékdinamikai számítások és/vagy
empirikus képletek – használatát érintik.
A füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009.
évi iránymutatás e módosításai a PPR 2 jelentés 1. mellékletében (PPR 2/21)
szerepelnek. A szóban forgó jelentés 2.23. pontja értelmében a módosításokat a
MEPC 68. ülésén kívánják elfogadni.
1.3.        A II-2/20.3. számú
SOLAS-szabály módosításai
Az MSC 94. ülésén a II-2/20.3 sz. SOLAS-szabály
olyan módosítástervezeteit fogadta el, amelyek lehetővé teszik a
szellőzőventillátorok alacsonyabb légcsereszám melletti
üzemeltetését, ha a ro-ro rakterek szellőztetőrendszereire vonatkozó
tervezési iránymutatásról és üzemeltetési ajánlásokról szóló MSC/Circ.729
körlevél szerinti levegőminőség-ellenőrző rendszer van
beépítve. A módosítástervezetek a teher- és személyhajóknak a
járműszállító, különleges kategóriájú és ro-ro raktereire vonatkoznak.
E módosítások az MSC 94. üléséről
készült jelentés 11. mellékletében (MSC 94/21/add.1) szerepelnek. Az MSC 94.
üléséről készült jelentés (MSC 94/21) 8.7. pontja értelmében a
módosításokat az MSC 95. ülésén fogják elfogadni.
2.           AZ IMO-MÓDOSÍTÁSOK
ELFOGADÁSA
2.1.        A módosítások elfogadása
A fenti 1.1–1.3. pontban meghatározott
módosításokat a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 2014. október 13–17-i 67.
ülésszakán, a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2014. november 17–21-i 94.
ülésszakán, valamint a Szennyezésmegelőzési és -kezelési Albizottság 2015.
január 19–23-i 2. ülésszakán jóváhagyták, és azokat elfogadásra be kell
nyújtani a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 2015. május 11–16-i 68.
ülésszakán, valamint a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2015. június 3–12-i
95. ülésszakán.
2.2.        Elfogadás és hatálybalépés
A két bizottság általi elfogadásuk után a fenti
1.1–1.3. pontban meghatározott módosításokat az érintett szerződő
felek elé terjesztik annak érdekében, hogy azok e módosításokat magukra nézve
kötelezőnek ismerjék el. A füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009.
évi iránymutatásnak a fenti 1.2. pontban említett módosításait meghatározó
határozatban szerepelni fog a hatálybalépés időpontja.
3.           VONATKOZÓ UNIÓS JOGSZABÁLYOK
ÉS UNIÓS HATÁSKÖR
3.1.        A MARPOL-egyezmény I. és II.
mellékletének módosításai
A hajók által okozott szennyezésről és a
szennyezéssel elkövetett jogsértésekre alkalmazandó, büntetőjogi
szankciókat is magukban foglaló szankciók bevezetéséről szóló 2005/35/EK
irányelv 3. cikke kimondja, hogy az irányelv vonatozik a nyílt tengerre. A
sarkvidéki vizeknek egyes, a sarkvidéki kódex hatálya alá tartozó területei
nyílt tengernek minősülnek. A 2. cikk szerint az irányelv szennyező
anyagok kibocsátására vonatkozik, ami a MARPOL 73/78 nemzetközi egyezmény
I. (olaj) és II. (ártalmas folyékony anyagok ömlesztve) mellékletének
hatálya alá tartozó anyagokat jelent. A 2005/35/EK irányelv célja a hajók által
okozott szennyezésre vonatkozó nemzetközi normák uniós jogba történő
beépítése, valamint annak biztosítása, hogy a szennyezést elkövetőket
megfelelően szankcionálják. Az irányelv 4. cikke értelmében a tagállamok
biztosítják, hogy a szennyező anyagoknak a 3. cikk (1) bekezdésében
említett bármely területen történő, hajók általi kibocsátása – beleértve
az ilyen kibocsátások csekély jelentőségű eseteit is – jogsértésnek
minősüljön, amennyiben azt szándékosan, tudatos gondatlanságból vagy
hanyagságból követték el.
Az erre vonatkozó szakaszok a
szennyezésmegelőzésről szóló sarkvidéki kódex II-A részében
szerepelnek, amelynek 1. és 2. fejezete foglalkozik az olajszennyezések
megelőzésével és az ömlesztett ártalmas folyékony anyagok általi
szennyezés kezelésével.
A MARPOL-egyezménynek a MEPC 68. ülésén
elfogadásra kerülő azon módosításai, amelyek a sarkvidéki kódexet
módosítják, a 2005/35/EK irányelv alkalmazása révén érintik az uniós
jogszabályokat.
3.2.        A füstgáztisztító
rendszerekre vonatkozó 2009. évi iránymutatás módosításai
A 2012/33/EU irányelv II. melléklete a tengeri hajózásban használatos tüzelőanyagok
kéntartalma tekintetében úgy hivatkozik a MEPC.184(59)
határozatban meghatározott, a füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009. évi
iránymutatásra, mint az irányelvnek (a kéntartalomról szóló irányelvnek) a
füstgáztisztító rendszerek használatára – különösen a 4c cikkben meghatározott
kibocsátáscsökkentési módszerek alkalmazására – vonatkozó feltételei betartatását
biztosító egyik legfontosabb eszközre.
A MEPC 68. ülésén elfogadásra kerülő azon
módosítások, amelyek a 2009. évi iránymutatást módosítják, a 2012/33/EU
irányelv alkalmazása révén érintik az uniós jogszabályokat.
3.3.        A II-2/20.3.1.2.1. számú
SOLAS-szabály módosításai
A II-2/20.3.1.2.1. számú SOLAS-szabály, amely a
szellőztetőrendszerek teljesítményének kérdését szabályozza, a
járműszállító, különleges kategóriájú és ro-ro rakterek védelmére
vonatkozik, és személyhajókra alkalmazandó.
Az MSC 95. ülésén elfogadásra kerülő azon
módosítások, amelyek a II-2/20.3. számú SOLAS-szabályt módosítják, a
személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló
2009/45/EK irányelv alkalmazása révén érintik az uniós jogszabályokat. A 6.
cikk (2) bekezdés a) pont i. alpontja szerint az A. osztályú új személyhajóknak
teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi SOLAS-egyezmény
követelményeinek. Ezenkívül a Bizottság megállapítja, hogy a 2009/45/EK
irányelv részletes szabályokat tartalmaz a B., C. és D. osztályú személyhajók
szellőztetésére, amelyek azonosak a SOLAS-egyezmény I. melléklete II.
fejezete B. részének, 9. pontjában meghatározottakkal.
3.4.        Összefoglalás
A vonatkozó uniós jogra tekintettel a Bizottság
úgy véli, hogy a fent idézett, a MEPC 68. és az MSC 95. ülésén várhatóan
elfogadásra kerülő módosítások elfogadása az EUMSZ 3. cikkének (2)
bekezdése alapján az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, amennyiben a szóban
forgó nemzetközi eszközök elfogadása érinti a közös szabályokat.
A kialakult egységes joggyakorlattal összhangban
a tagállamok – még ha az Unió nem is tagja az IMO-nak – nem jogosultak olyan
kötelezettségeket vállalni, amelyek valószínűsíthetően érintik a
Szerződések célkitűzéseinek elérése érdekében meghozott uniós
szabályokat, kivéve, ha arra bizottsági javaslatra elfogadott tanácsi határozat
hatalmazza fel őket.
4.           Következtetés
A Bizottság tehát tanácsi határozatra vonatkozó
javaslatot terjeszt elő az 1.1–1.3. pontban említett, várhatóan a
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 68. ülésén, illetőleg a Tengerészeti
Biztonsági Bizottság 95. ülésén elfogadásra kerülő módosítások
tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról.
2015/0071 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
a MARPOL-egyezmény, a SOLAS-egyezmény és a
füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009. évi iránymutatás előírásai
módosításainak elfogadása tekintetében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 68. ülésén és a Tengerészeti Biztonsági
Bizottság 94. ülésén az Európai Unió nevében képviselendő álláspont
kialakításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére
és 218. cikke (9) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       Az Európai Unió tengeri
közlekedési ágazatra irányuló intézkedéseinek a tengeri közlekedés
biztonságának javítását és a tengeri környezet védelmét kell szolgálniuk.
(2)       A Nemzetközi Tengerészeti
Szervezet (a továbbiakban: IMO) Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága (a
továbbiakban: MEPC) 67. ülésén a MARPOL-egyezményt érintő módosításokat
hagyott jóvá. Ezek a módosítások várhatóan a MEPC 2015 májusában tartandó 68.
ülésén kerülnek elfogadásra.
(3)       Az IMO
Szennyezésmegelőzési és -kezelési Albizottságának (PPR) 2. ülésén
elfogadták a füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009. évi iránymutatás
módosítástervezeteit. Ezek a módosítások várhatóan a MEPC 2015 májusában
tartandó 68. ülésén kerülnek elfogadásra.
(4)       Az IMO Tengerészeti
Biztonsági Bizottsága (a továbbiakban: MSC) 94. ülésén jóváhagyta a
SOLAS-egyezmény, valamint az STCW-egyezmény és -szabályzat módosításait. Ezek a
módosítások várhatóan az MSC 2015 júniusában tartandó 95. ülésén kerülnek
elfogadásra.
(5)       A MARPOL-egyezmény I. és II.
mellékletének módosításai a sarkvidéki vizeken üzemelő hajók nemzetközi
szabályzata (sarkvidéki kódex) tervezetének elfogadásával kapcsolatos
intézkedéseket vezetnek be, amelyek kötelező érvényűvé teszik a
sarkvidéki kódexet. A sarkvidéki kódex a sarkvidéki
vizekre is kiterjeszti a MARPOL-egyezmény által az olaj és az ártalmas
folyékony anyagoknak az Antarktiszon történő kibocsátására vonatkozóan
előírt tilalmat. A 2005/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[1]
4. cikke – a 3. cikk (1) bekezdésével együtt – előírja, hogy a
tagállamok biztosítsák, hogy a szennyező anyagok hajók általi kibocsátása
– beleértve az ilyen kibocsátások csekély jelentőségű eseteit is –
jogsértésnek minősüljön, amennyiben azt szándékosan, tudatos
gondatlanságból vagy hanyagságból követték el, és így kiterjed ezekre a
kérdésekre.
(6)       A füstgáztisztító rendszerekre
vonatkozó 2009. évi iránymutatás módosítása bevezeti az olyan hajógépészeti
berendezésekhez kapcsolódó füstgáztisztító rendszerek számításon alapuló
vizsgálatát, amelyeket nem lehet sem nagyobb terhelés mellett, sem a
kikötőben tartózkodva vizsgálni. Ezekre a kérdésekre a módosított 1999/32/EK tanácsi irányelv[2] 4c. cikke és II. melléklete vonatkozik;
a II. melléklet a módosítandó 2009. évi iránymutatáson alapul.
(7)       A II-2/20.3.1.2.1. sz.
SOLAS-szabály módosításai lehetővé teszik a
szellőzőventillátorok alacsonyabb légcsereszám melletti
üzemeltetését, ha levegőminőség-ellenőrző rendszer van beépítve
a személyhajók járműszállító, különleges kategóriájú és ro-ro raktereiben.
A 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[3] 6. cikke
(2) bekezdése a) pontjának i. alpontja előírja, hogy az A. osztályú új
személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi
SOLAS-egyezmény követelményeinek, beleértve a II-2/20.3. számú szabályt is. Az
elfogadásra kerülő módosításoknak tehát közvetlen joghatásuk lesz a
2009/45/EK irányelvre.
(8)       Az Unió sem az IMO-nak nem
tagja, sem a vonatkozó egyezményeknek, illetve szabályzatoknak nem részes fele.
A Tanácsnak ezért fel kell hatalmaznia a tagállamokat arra, hogy képviseljék az
Unió álláspontját, és a szóban forgó módosításokat magukra nézve
kötelezőknek ismerjék el,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Unió az IMO Tengerikörnyezet-védelmi
Bizottsága 68. ülésén azt az álláspontot képviseli, hogy egyetért a
következő módosítások elfogadásával:
–
a MARPOL-egyezmény I. és II. mellékletének
módosítása a MEPC 67/20 sz. IMO dokumentum 11. melléklete szerint;
–
a füstgáztisztító rendszerekre vonatkozó 2009. évi
iránymutatás módosítása a PPR 2/21. sz. IMO dokumentum 1. melléklete szerint.
2. cikk
Az Unió az IMO Tengerészeti Biztonsági
Bizottság 95. ülésén azt az álláspontot képviseli, hogy egyetért a
következő módosítás elfogadásával:
–
a II-2/20.3.1.2.1. számú SOLAS-szabály módosítása
az MSC 94/21/add.1. sz. IMO dokumentum 11. melléklete szerint.
3. cikk
Az Uniónak az 1. és 2. cikk szerinti
álláspontját az IMO-tagsággal rendelkező tagállamok az Unió érdekében
együttesen eljárva képviselik.
4. cikk
Az 1. és 2. cikkben meghatározott álláspontot
érintő alaki, illetve kismértékű változtatások az álláspont
módosítása nélkül is elfogadhatók.
5. cikk
A Tanács a tagállamokat felhatalmazza arra,
hogy az 1. cikkben és a 2. cikkben említett módosításokat – az Unió érdekét
szem előtt tartva – magukra nézve kötelezőnek ismerjék el.
6. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a
címzettjei.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács nevében
                                                                       az
elnök
[1]               Az
Európai Parlament és a Tanács 2005. szeptember 7-i 2005/35/EK irányelve  a
hajók által okozott szennyezésről és a szennyezéssel elkövetett
jogsértésekre alkalmazandó, büntetőjogi szankciókat is magukban foglaló
szankciók bevezetéséről (HL L 255., 2005.9.30., 11. o.)
[2]               A Tanács 1999. április 26-i 1999/32/EK irányelve
egyes folyékony tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentéséről és a
93/12/EGK irányelv módosításáról (HL L 121., 1999.5.11., 13. o.).
[3]               Az Európai Parlament és a Tanács 2009. május 6-i
2009/45/EK irányelve a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és
követelményekről (HL L 163., 2009.6.25., 1. o.)


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.3.3.
            COM(2016) 103 final
            2016/0058(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és az Uruguayi Keleti Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján, a Horvát Köztársaság engedményes listáján szereplő engedményeknek ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítására vonatkozóan, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Horvát Köztársaság csatlakozásával kibővült az Európai Unió vámuniója. Ennek következtében a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) szabályai (az 1994. évi GATT XXIV. cikkének 6. pontja) értelmében az Európai Unió kompenzációs kiigazítás esetleges megállapítása érdekében köteles volt tárgyalásokat kezdeni azon WTO-tagokkal, amelyek Horvátország engedményes listái vonatkozásában tárgyalási joggal rendelkeznek. Ilyen kiigazítást abban az esetben kell elvégezni, ha az EU külső vámtarifarendszerének átvételéből eredően a vámtarifaszint emelkedésének mértéke meghaladja a csatlakozó ország által a WTO-ban vállalt szintet.

               2013. július 15-én a Tanács felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy az 1994. évi GATT XXIV. cikkének 6. pontja alapján tárgyalásokat kezdjen. A Bizottság tárgyalásokat folytatott a WTO tárgyalási joggal rendelkező tagjaival a Horvát Köztársaság engedményes listájának ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történt visszavonásával kapcsolatos különleges engedmények visszavonására vonatkozóan.

               Az Uruguayi Keleti Köztársasággal folytatott tárgyalások eredményeképpen megállapodástervezet jött létre levélváltás formájában, amelyet 2015. december 18-án Nairobiban parafáltak (a továbbiakban: a megállapodás). Ennélfogva e javaslatban a Bizottság arra kéri fel a Tanácsot, hogy fogadjon el egy határozatot az Uruguayi Keleti Köztársasággal levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről. Ezzel egyidejűleg az e megállapodás aláírására irányuló külön javaslatot is benyújtották.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A javaslat összhangban áll a korábbi EU-bővítések során követett uniós gyakorlattal.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A javaslat az EU külső tevékenységével és mezőgazdasági szakpolitikáival összhangban álló uniós gyakorlatot követ.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 207. cikke, összefüggésben annak 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával a nemzetközi megállapodások megkötésére.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Ez a javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.

               •Arányosság

               Az Uruguayi Keleti Köztársaságot érintette Horvátország engedményeinek visszavonása. A kompenzációs kiigazítás nem haladja meg Uruguay e tekintetben fennálló jogait. A javaslat megfelel az arányosság elvének.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Az EUMSZ 218. cikke (6) bekezdésének a) pontja a megállapodás megkötését engedélyező tanácsi határozatot ír elő.

               3.AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  A Tanáccsal (Kereskedelempolitikai Bizottság) rendszeres konzultációt folytattak a tárgyalások tartalmáról és előrehaladásáról. Az Európai Parlamentet (Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság) pedig értesítették.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Lásd a pénzügyi kimutatást.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek

               A Bizottság javasolja a Tanácsnak az Uruguayi Keleti Köztársasággal levélváltás formájában létrejött megállapodás Unió nevében történő aláírását. Ezzel egyidejűleg az e megállapodás aláírására irányuló külön javaslatot is benyújtották a Tanácsnak.

               A megállapodás eredményeként a Bizottság végrehajtási rendeletet fogad el a következő vámkontingensek kiterjesztésére az egységes közös piacszervezésről (KPSZ) szóló rendelet (1308/2013/EU) 187. cikkének a) pontja értelmében:

               –Az EU „szarvasmarhafélék húsa csont nélkül, frissen vagy hűtve; szarvasmarhafélékből származó, élelmezési célra alkalmas vágási melléktermék és belsőség: sovány és zsíros dagadó, frissen vagy hűtve” vámkontingensén belül Uruguaynak megítélt országspecifikus vámkontingens 76 tonnával bővül a jelenlegi 20 %-os (kontingensen belüli mennyiségre vonatkozó) vámtétel megtartása mellett (vámtarifaszámok: ex 0201 30 00 és ex 0206 10 95). Az új vámkontingens 4 076 tonna;

               –Az EU „szarvasmarhafélék húsa fagyasztva – élelmezési célra alkalmas szarvasmarhaféle vágási mellékterméke és belsősége, fagyasztva” vámkontingensén belül a vámkontingens 1 875 tonnával bővül a jelenlegi 20 %-os (kontingensen belüli mennyiségre vonatkozó) vámtétel megtartása mellett (vámtarifaszámok: 0202 és 0206 29 91). Az új vámkontingens 54 875 tonna.

               A releváns végrehajtási intézkedések előkészítése e javaslattal egyidejűleg történik.

               2016/0058 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és az Uruguayi Keleti Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján, a Horvát Köztársaság engedményes listáján szereplő engedményeknek ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítására vonatkozóan, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               tekintettel az Európai Parlament egyetértésére
                  1
               ,

               mivel:

               (1)2013. július 15-én a Tanács felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz való csatlakozása során az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja értelmében tárgyalásokat kezdjen a Kereskedelmi Világszervezet bizonyos egyéb tagjaival.

               (2)A Bizottság a tárgyalásokat a Tanács által kiadott tárgyalási irányelveket követve folytatta le.

               (3)E tárgyalások lezárultak, és az Európai Unió és az Uruguayi Keleti Köztársaság között az 1994. évi GATT XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján, a Horvát Köztársaság engedményes listáján szereplő engedményeknek ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítására vonatkozóan, levélváltás formájában létrejött megállapodást 2015. december 18-án parafálták.

               (4)A megállapodást az Európai Unió nevében – a […]-i tanácsi határozatnak megfelelően – […]-án/-én aláírták; a megállapodás megkötésére egy későbbi időpontban kerül majd sor.

               (5)A megállapodást meg kell kötni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió és az Uruguayi Keleti Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján, a Horvát Köztársaság engedményes listáján szereplő engedményeknek ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítására vonatkozóan, levélváltás formájában létrejött megállapodás ezennel megkötésre kerül.

               A megállapodás szövegét e határozat melléklete tartalmazza.

               2. cikk

               A Tanács elnöke kijelöli azt a személyt, aki az Európai Unió nevében jogosult lesz megtenni a megállapodásban előírt értesítést annak kifejezésére, hogy az Európai Unió a megállapodást magára nézve jogilag kötelező erejűnek ismeri el.

               3. cikk

               Ez a határozat elfogadásának napján lép hatályba. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

               A megállapodás hatálybalépésének napját az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

               PÉNZÜGYI KIMUTATÁS A KIZÁRÓLAG A BEVÉTELI OLDALRA KORLÁTOZOTT KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSSAL JÁRÓ JAVASLATOKHOZ

               1.A JAVASLAT CÍME

               Javaslat – a Tanács határozata az Európai Unió és az Uruguayi Keleti Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján, a Horvát Köztársaság engedményes listáján szereplő engedményeknek ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítására vonatkozóan, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

               2.KÖLTSÉGVETÉSI TÉTELEK:

               Bevételi tétel:
                     12. alcím – Közös vámtarifa szerinti vámok és egyéb vámok

               3.PÉNZÜGYI HATÁS

               ◻
                     ◻A javaslatnak nincs pénzügyi hatása.

               X A javaslatnak nincs pénzügyi hatása a kiadásokra, viszont van pénzügyi hatása a bevételekre.

               ◻
                     ◻A javaslatnak a címzett bevételekre van pénzügyi hatása – a hatás a következő:

               (millió EUR egy tizedesjegyig
                  2
               )

                        Bevételi tétel
                           3

                        N. év

                        N+1. év

                        1,3

                        1,3

                        Az intézkedést követő helyzet

                        Bevételi tétel

                        [n+1]

                        [n+2]

                        [n+3]

                        [n+4]

                        [n+5]

                        1,3

                        1,3

                        1,3

                        1,3

                        1,3

               4.CSALÁS ELLENI INTÉZKEDÉSEK

               Az uniós vám- és mennyiségi kontingensek igazgatásához kapcsolódó általános csalás elleni intézkedések alkalmazandóak.

               5.EGYÉB MEGJEGYZÉSEK

               (a bevételek kiszámítására használt módszer/képlet): A 2012–2014 közötti időszakra vonatkozó átlagos hasonló kereskedelmi behozatal egységértéke megszorozva az új vámkontingens-mennyiségekkel, megszorozva a kontingensen belüli vámtétellel (20%), levonva 25%-ot a beszedési költségekre. A következő évekre vonatkozóan az egységérték állandónak tekinthető.

                     (1)
                  HL C […]., […]., […]. o.

                     (2)
                  Az éves összegeknek az 5. szakaszban szereplő képleten alapuló becslésnek kell lennie, amelyet lábjegyzettel kell ellátni, pl. „indikatív összeg a megállapodásban foglalt képlet alapján”. Az induló évben az éves összeget általában csökkentés nélkül vagy arányosan fizetik ki.

                     (3)
                  A tradicionális saját források (mezőgazdasági vámok, cukorilletékek, vámok) esetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek) csökkentett bruttó összegeket kell megadni.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.3.3.
            COM(2016) 103 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslata Tanács határozata
            az Európai Unió és az Uruguayi Keleti Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján, a Horvát Köztársaság engedményes listáján szereplő engedményeknek ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítására vonatkozóan, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

               MEGÁLLAPODÁS LEVÉLVÁLTÁS FORMÁJÁBAN

               az Európai Unió és az Uruguayi Keleti Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján, a Horvát Köztársaság engedményes listáján szereplő engedményeknek ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítására vonatkozóan

               A. Az Európai Unió levele

               Brüsszel, …………..

               Tisztelt Hölgyem/Uram!

               Engedje meg, hogy az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján folytatott tárgyalásokat követően, amelyek a Horvát Köztársaság engedményes listájának ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítását érintették, az alábbi javaslatot tegyem:

               Az Európai Unió az EU-28 vámterületére vonatkozó engedményes listájába beépíti az EU-27-ekre vonatkozó engedményes listán szereplő engedményeket az alábbi módosításokkal:

               Az EU „szarvasmarhafélék húsa csont nélkül, frissen vagy hűtve; szarvasmarhafélékből származó, élelmezési célra alkalmas vágási melléktermék és belsőség: sovány és zsíros dagadó, frissen vagy hűtve” vámkontingensén belül Uruguaynak megítélt országspecifikus vámkontingens 76 tonnával bővül a jelenlegi 20 %-os (kontingensen belüli mennyiségre vonatkozó) vámtétel megtartása mellett (vámtarifaszámok: ex 0201 30 00 és ex 0206 10 95). Az új vámkontingens 4 076 tonna;

               Az EU „szarvasmarhafélék húsa fagyasztva – élelmezési célra alkalmas szarvasmarhaféle vágási mellékterméke és belsősége, fagyasztva” vámkontingensén belül a vámkontingens 1 875 tonnával bővül a jelenlegi 20 %-os (kontingensen belüli mennyiségre vonatkozó) vámtétel megtartása mellett (vámtarifaszámok: 0202 és 0206 29 91). Az új vámkontingens 54 875 tonna.

               Az Európai Unió és Uruguay értesítik egymást a megállapodás hatálybalépéséhez szükséges belső eljárásaik lezárásáról. E megállapodás a legutolsó értesítés kézhezvételének időpontjától számított 14. napon lép hatályba.

               Várom szíves megerősítését kormányának egyetértéséről e levél tartalmára vonatkozóan. Kormánya egyetértése esetén e levél és az Ön válaszként küldött megerősítése együttesen fogja képezni az Európai Unió és Uruguay között levélváltás formájában létrejött megállapodást.

               Tisztelettel:

               az Európai Unió részéről

               B. Az Uruguayi Keleti Köztársaság levele

               Brüsszel, …………..

               Tisztelt Hölgyem/Uram!

               Megtiszteltetés számomra, hogy igazolhatom ………….-i levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól:

               „Engedje meg, hogy az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke alapján folytatott tárgyalásokat követően, amelyek a Horvát Köztársaság engedményes listájának ezen ország Európai Unióhoz való csatlakozása során történő módosítását érintették, az alábbi javaslatot tegyem:

               Az Európai Unió az EU-28 vámterületére vonatkozó engedményes listájába beépíti az EU-27-ekre vonatkozó engedményes listán szereplő engedményeket az alábbi módosításokkal:

               Az EU „szarvasmarhafélék húsa csont nélkül, frissen vagy hűtve; szarvasmarhafélékből származó, élelmezési célra alkalmas vágási melléktermék és belsőség: sovány és zsíros dagadó, frissen vagy hűtve” vámkontingensén belül Uruguaynak megítélt országspecifikus vámkontingens 76 tonnával bővül a jelenlegi 20 %-os (kontingensen belüli mennyiségre vonatkozó) vámtétel megtartása mellett (vámtarifaszámok: ex 0201 30 00 és ex 0206 10 95). Az új vámkontingens 4 076 tonna;

               Az EU „szarvasmarhafélék húsa fagyasztva – élelmezési célra alkalmas szarvasmarhaféle vágási mellékterméke és belsősége, fagyasztva” vámkontingensén belül a vámkontingens 1 875 tonnával bővül a jelenlegi 20 %-os (kontingensen belüli mennyiségre vonatkozó) vámtétel megtartása mellett (vámtarifaszámok: 0202 és 0206 29 91). Az új vámkontingens 54 875 tonna.

               Az Európai Unió és Uruguay értesítik egymást a megállapodás hatálybalépéséhez szükséges belső eljárásaik lezárásáról. E megállapodás a legutolsó értesítés kézhezvételének időpontjától számított 14. napon lép hatályba.

               Várom szíves megerősítését kormányának egyetértéséről e levél tartalmára vonatkozóan. Kormánya egyetértése esetén e levél és az Ön válaszként küldött megerősítése együttesen fogja képezni az Európai Unió és Uruguay között levélváltás formájában létrejött megállapodást.”

               Örömömre szolgál, hogy kifejezhetem kormányom egyetértését a fenti levéllel.

               az Uruguayi Keleti Köztársaság részéről