				|

		52011PC0811

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) végrehajtását szolgáló egyedi program létrehozásáról /* COM/2011/0811 final - 2011/0402 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A Bizottság „Az Európa 2020 stratégia
költségvetése” című közleményével[1] teljes összhangban
elkészített „Horizont 2020” javaslatcsomag teljes mértékben a kutatást és az
innovációt az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés szempontjából
központi jelentőségűként megjelölő Európa 2020 stratégia
végrehajtását támogatja. A csomag a következő javaslatokból áll:
(1)
a „Horizont 2020” keretprogram (az Európai Unió
működéséről szóló szerződés - EUMSZ)
(2)
egységes részvételi és terjesztési szabályok
(EUMSZ);
(3)
egységes egyedi program a „Horizont 2020”
keretprogram végrehajtására (TFEU); valamint
(4)
egységes javaslat a „Horizont 2020” keretprogram Euratom-Szerződésnek
megfeleltetett részeire vonatkozóan.
E jogalkotási javaslatok átfogó politikai
hangvételét és előzményeit az ezekkel egyidejűleg elfogadott
bizottsági közlemény tartalmazza, mely a főbb horizontális elemek közül
többel is foglalkozik, így az egyszerűsítéssel, valamint az innovációs
felfogás erősítésének mikéntjével.
A „Horizont 2020” keretprogram közvetlenül
hozzájárul az Európa 2020 stratégiában és annak kiemelt kezdeményezéseiben
azonosított jelentős társadalmi kihívások kezeléséhez. Ugyancsak
közreműködik Európa ipari vezető szerepének megteremtésében. Emellett
hozzájárul a tudományos alapok kiválóságának növeléséhez, amely létfontosságú
Európa fenntarthatóságának, valamint hosszú távú prosperitásának és jólétének
szempontjából. E célok elérése érdekében a javaslatok a kutatási és innovációs
lánc egészébe integrált támogatások teljes skáláját magukban foglalják. A
„Horizont 2020” keretprogram ezáltal összefogja és erősíti a jelenleg a 7.
kutatási keretprogramon belül finanszírozott tevékenységeket, a
versenyképességi és innovációs keretprogram innovációra vonatkozó részeit,
valamint az Európai Innovációs és Technológiai Intézetet. A javaslatokat oly
módon dolgozták ki, hogy jelentős egyszerűsítést eredményezzenek a
résztvevők számára.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ
EREDMÉNYEI, HATÁSVIZSGÁLATOK
A négy javaslat kidolgozása során teljes
mértékben figyelembe vételre kerültek a „Kihívásból lehetőség: az európai
uniós kutatás- és innováció finanszírozás közös stratégiai kerete felé”
című zöld könyv (COM(2011) 48) alapján lefolytatott, széles körű
nyilvános konzultáció során beérkezett válaszok. A konzultáció keretében az
Európai Tanács és a tagállamok mellett az ipar, a tudomány és a civil
társadalom képviselői is széles körben kifejtették véleményüket.
A javaslatok emellett kettő, részletekbe
menő hatásvizsgálaton alapulnak, amelyek az érdekeltekkel folytatott
konzultációkra, belső és külső értékelésekre, valamint nemzetközi
szakértők hozzájárulásaira támaszkodnak. A hatásvizsgálat következtetései
szerint a „Horizont 2020” keretprogram által képviselt lehetőség világosabb
összpontosítást eredményez, a lehető legjobban valósítja meg a törekvések
kritikus tömegét program- és projektszinten egyaránt, a legnagyobb hatást
gyakorolja a szakpolitikai célkitűzésekre, valamint gazdasági,
versenyképességi és társadalmi előnyökhöz vezet az alsóbb (downstream)
szinteken, ugyanakkor egyidejűleg elősegíti az egyszerűsítést,
pl. az érdekeltek igazgatási terheinek csökkentésével, az irányadó szabályok és
eljárások egyszerűsítésével, az eszközök összhangjának biztosításával és a
kockázat/bizalom új egyensúlyára utalással.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1.        Jogalap
A javaslatcsomag a kitűzött szakpolitikai
célok teljesítése érdekében egységes keretbe szervezi a kutatási és az
innovációs tevékenységeket.
A „Horizont 2020” keretprogramot végrehajtó
ezen egyedi program ekként az EUMSZ „Ipar” és „Kutatás, technológiai fejlesztés
és űrkutatás” címén (a 173. és 182. cikken) alapul. A kapcsolódó
részvételi és terjesztési szabályok jogalapját az EUMSZ ugyanezen címei képezik
(a 173., 183. és 188. cikk). Az „Ipar” fejezet jogalapként való megjelölése
mindkét esetben túlnyomórészt az Európai Innovációs és Technológiai Intézethez
(EIT) kapcsolódik, melynek finanszírozása a „Horizont 2020” keretprogramból
származó pénzügyi hozzájárulásokból fog történni. Az EIT az egyedi programok
szintjén nem fog megjelenni.
Emlékeztetni kell arra, hogy az innovációs
tevékenységek kifejezetten az Európai Unió működéséről szóló
szerződés „Kutatás” címe alapján kerültek be a különféle keretprogramokba,
és hogy egy sor innovációs tevékenység a jelenlegi keretprogramoknak is részét
képezi. Ennek következtében a „Horizont 2020” keretprogramot végrehajtó ezen
egyedi program jogalapja az EUMSZ „Kutatás, technológiai fejlesztés és
űrkutatás” című címe (182. cikke) lesz, mivel a tervezett
tevékenységek az e cím alá tartozó tevékenységek körébe esnek.
A „Horizont 2020” keretprogramhoz hozzájáruló
Euratom kutatási és képzési program jogalapja az Euratom-Szerződés 7.
cikke.
3.2.        A szubszidiaritás és az
arányosság elve
A „Horizont 2020” javaslatcsomag kidolgozása
során az uniós többletérték és a hatások maximalizálására törekedtünk, és
azokra a célkitűzésekre és tevékenységekre összpontosítottunk, amelyeket a
tagállamok egymagukban nem képesek hatékonyan teljesíteni. Az uniós szintű
beavatkozás erősíti a kutatás és innováció átfogó keretét, és
összehangolja a tagállamok erőfeszítéseit a kutatás terén, ezáltal
elkerüli az ismétlődéseket, fenntartja a kritikus tömeget a
kulcsterületeken, és biztosítja a közfinanszírozás optimális módon történő
felhasználását. Ugyancsak az uniós szintű beavatkozás biztosítja, hogy a
legjobb javaslatokat kontinensszintű verseny során válasszák ki, ezáltal
növeli a kiválóság mértékét és jobb láthatóságot biztosít a vezető
kutatások és innováció számára. Emellett az uniós szint a legalkalmasabb arra,
hogy támogassa a nemzeteken átívelő mobilitást, támogatva ezáltal a kutatók
képzésének és szakmai fejlődésének javítását. Az uniós szintű
programok alkalmasabbak a magas kockázatok és a hosszú távú kutatás-fejlesztés
felvállalására, ezáltal osztoznak a kockázatokban, olyan kiterjedt alkalmazási
kört és méretgazdaságosságot hozva létre, amelyeket más módokon nem lehetne
megvalósítani. Az uniós szintű beavatkozás ösztönzi a további állami és
magánberuházásokat a kutatás és az innováció területén, hozzájárul a tudás, a
kutatók és a technológia szabad áramlását lehetővé tevő európai
kutatási térség létrehozásához, valamint felgyorsítja az innovatív megoldások
kereskedelmi hasznosítását és elterjedését az egységes piac teljes egészében.
Uniós szintű programok szükségesek a szakpolitika formálásának és
szakpolitikák sora által kitűzött célkitűzések támogatásához is. A
teljes indoklást a javaslatot kísérő hatásvizsgálatok mutatják be.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
Az összes javaslat költségvetése aktuális
árakon készült. Az ehhez a javaslathoz csatolt pénzügyi kimutatás meghatározza
a költségvetési, adminisztratív és emberi erőforrásokat érintő
vonatkozásokat. A Bizottság – a közösségi programok igazgatásában bizonyos
feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály
megállapításáról szóló 58/2003/EK tanácsi rendelet értelmében - a
költség-haszon elemzés alapján a „Horizont 2020” keretprogram végrehajtásához
felhasználhatja a meglevő végrehajtó ügynökségeket.
2011/0402 (CNS)
XXX
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
a „Horizont 2020” kutatási és innovációs
keretprogram (2014–2020) végrehajtását szolgáló egyedi program létrehozásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 182. cikke (4)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogszabálytervezet nemzeti parlamentekhez
való eljuttatását követően,
tekintettel az Európai Parlament véleményére[2],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[3],
tekintettel a Régiók Bizottsága véleményére[4],
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A Szerződés 182. cikke (3) bekezdésének
megfelelően a „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogramról
(2014–2020) szóló, …-i []/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet[5]
olyan egyedi program révén kell végrehajtani, amely meghatározza a végrehajtás
részletes szabályait, rögzíti annak időtartamát és rendelkezik a
szükségesnek ítélt eszközökről.
(2)
A „Horizont 2020” keretprogram három prioritást
szolgál: a kiváló tudomány létrehozását („Kiváló tudomány”), az ipari
vezető szerep kivívását („Ipari vezető szerep”) és a társadalmi
kihívások kezelését (Társadalmi kihívások”). E prioritásokat a Közös
Kutatóközpont (JRC) közvetett cselekvéseiről szóló három részből és a
közvetlen cselekvéseiről szóló egy részből álló egyedi program révén
kell végrehajtani.
(3)
Noha a „Horizont 2020” keretprogram határozza meg e
keretprogram általános célkitűzését és az elvégzendő tevékenységeket,
a prioritásokat, illetőleg a különös célkitűzések fő vonalait,
valamint az elvégzendő tevékenységeket, az egyedi programnak kell
meghatároznia a különös célkitűzéseket és az egyes részeket jellemző
tevékenységek fő irányvonalait. A „Horizont 2020” keretprogramban
meghatározott végrehajtási rendelkezések erre az egyedi programra is
vonatkoznak, beleértve az etikai elvekre vonatkozó rendelkezéseket is.
(4)
Mindegyik résznek ki kell egészítenie az egyedi
program többi részét, és mindegyik részt az egyedi program többi részével
összhangban kell végrehajtani.
(5)
Európa hosszú távú versenyképességének és jólétének
garantálásához égető szükség van az Unió tudományos bázisa kiválóságának
megerősítésére és kibővítésére, és a világszínvonalú kutatás és
tehetség rendelkezésre állásának biztosítására. A „Kiváló tudomány” című
I. résznek támogatnia kell az Európai Kutatási Tanács tevékenységeit a
felderítő kutatások, jövőbeni és feltörekvő technológiák, a
Marie Curie-cselekvések és az európai kutatási infrastruktúrák terén. E
tevékenységeknek célul kell kitűzniük a kompetencia hosszú távú
fejlesztését a tudomány, a rendszerek és a kutatók következő generációjára
összpontosítva, és támogatást biztosítva a feltörekvő tehetségek számára
az EU teljes területén és a társult országokban. A kiváló tudomány támogatását
szolgáló uniós tevékenységeknek elő kell segíteniük az Európai Kutatási
konszolidációját, valamint az Unió tudományos rendszerét globálisan
versenyképessé és vonzóvá kell tenniük.
(6)
A „Kiváló tudomány” című I. rész keretében
végrehajtott kutatási tevékenységeket a tudományos igényeknek és
lehetőségeknek megfelelően kell meghatározni, előzetesen
meghatározott tematikus prioritások nélkül. A kutatási programot a tudományos
közösséggel szoros együttműködésben kell kidolgozni. A kutatást a
kiválóság mértéke alapján kell finanszírozni.
(7)
Az e határozattal létrehozott Európai Kutatási
Tanácsnak kell felváltania a 2007/134/EK[6] bizottsági
határozattal létrehozott Európai Kutatási Tanácsot és annak jogutódjának kell
lennie. E testületnek a tudományos kiválóság, az autonómia, a hatékonyság és az
átláthatóság elfogadott alapelveinek megfelelően kell működnie.
(8)
Az Unió ipari vezető szerepének megtartása és
kiterjesztése érdekében égető szükség van a magánszféra
kutatás-fejlesztési és innovációs beruházásainak ösztönzésére, a kutatás és
innováció üzletvezérelt programmal történő előmozdítására, és a
jövő vállalkozásainak alapját adó új technológiák fejlesztésének
felgyorsítására. Az „Ipari vezető szerep” című II. résznek támogatnia
kell a kulcsfontosságú alaptechnológiák és más ipari technológiák terén folyó
kiváló kutatásba és innovációba történő beruházásokat, meg kell
könnyítenie az innovatív vállalatok és projektek kockázati finanszírozáshoz
való hozzáférését, és a kis- és középvállalkozásoknak egész Unióra
kiterjedő támogatást kell nyújtania.
(9)
A megosztott uniós hatáskörbe tartozó
űrkutatást és innovációt az „Ipari vezető szerep” című II. rész
– a tudományos, gazdasági és társadalmi hatások legmagasabb fokú kiaknázása,
valamint a hatékony és költséghatékony végrehajtás biztosítása érdekében –
egységes elemeként kell beépíteni.
(10)
Az Európai 2020 stratégiában[7]
azonosított fő társadalmi kihívások megoldása jelentős beruházásokat
igényel a kutatás és innováció terén, a szükséges léptékű és
hatókörű, új és áttörő jelentőségű megoldások kifejlesztése
és alkalmazása érdekében. Ezek a kihívások egyben jelentős gazdasági
lehetőségeket is kínálnak az innovatív vállalatok számára, és ezáltal
hozzájárulnak az uniós versenyképességhez és foglalkoztatáshoz.
(11)
A „Társadalmi kihívások” című III. résznek – a
kiváló kutatási és innovációs tevékenységek támogatása révén – növelnie kell a
kutatás és fejlesztés hatásosságát a kulcsfontosságú társadalmi kihívásokra
való reagálásban. E tevékenységeket a kihívásokból kiinduló olyan megközelítés
alkalmazásával kell végrehajtani, mely egyesíti a különféle területek
erőforrásait, technológiáit és tudományágait. A társadalmi kihívások és
humánkutatások e kihívások megoldásának fontos részét alkotják. E
tevékenységeknek a teljes kutatási és innovációs palettát le kell fedniük,
hangsúlyt fektetve az innováció kísérő tevékenységeire, mint amilyen a
kísérleti kutatás, a demonstráció, tesztelési környezet kialakítása, valamint a
közbeszerzés, a jogalkotás előtti kutatás és szabványosítás támogatása,
illetőleg az innovációk piaci elterjesztése. A tevékenységeknek uniós
szinten közvetlenül kell támogatniuk a megfelelő ágazati szakpolitikai
kompetenciákat. Mindegyik kihívásnak hozzá kell járulnia a fenntartható
fejlődés átfogó célkitűzéséhez.
(12)
A „Horizont 2020” keretprogram szerves részeként a
Közös Kutatóközpontnak (JRC) továbbra is független, felhasználóközpontú
tudományos és technikai támogatást kell nyújtania az uniós politikák
megfogalmazásához, kialakításához, végrehajtásához és nyomon követéséhez. A
Közös Kutatóközpontnak küldetése beteljesítéséhez a legkiválóbb kutatási
minőséget kell nyújtania. Miközben a közvetlen cselekvéseket küldetésével
összhangban végrehajtja, a Közös Kutatóközpontnak kiemelt hangsúlyt kell
fektetnie azokra a területekre, amelyek kulcsfontosságúak az EU számára; ezek
az intelligens, inkluzív és fenntartható fejlődés, a biztonság, a polgári
felelősség és a „globális Európa”.
(13)
A Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvéseit
rugalmas, hatékony és átlátható módon kell megvalósítani, figyelembe véve a
Közös Kutatóközpont felhasználói és uniós politikájának idevágó szükségleteit,
valamint tiszteletben tartva az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozó
célkitűzést. A kutatási cselekvéseket adott esetben ezekhez a
szükségletekhez és a tudományos és technológiai fejlesztésekhez kell igazítani,
és törekedni kell a tudományos kiválóság elérésére.
(14)
A Közös Kutatóközpontnak további erőforrásokat
kell létrehoznia versenyképes tevékenységek révén, ideértve a „Horizont 2020”
keretprogram közvetett cselekvéseiben való részvételt, a harmadik országgal
közösen folytatott munkát és kisebb mértékben a szellemi tulajdon
kihasználását.
(15)
Az egyedi program kiegészíti a tagállamokban
végzett tevékenységeket és más, a Europe 2020 stratégia megvalósítására
irányuló átfogó stratégiai törekvéshez szükséges uniós fellépéseket, ezen belül
különösen a kohézió, a mezőgazdaság és a vidékfejlesztés, az oktatás és
szakképzés, az ipar, a közegészségügy, a fogyasztóvédelem, a foglalkoztatás és
szociális politika, az energiaügy, a közlekedés, a környezetvédelem.
éghajlatváltozással kapcsolatos fellépés, biztonság, tengeri és halászati
ügyek, fejlesztési együttműködés, valamint bővítés és szomszédsági
politika területére vonatkozókat.
(16)
Annak biztosítása érdekében, hogy a „Horizont 2020”
keretprogram megfelelően tükrözze a csúcstechnológiát, és hogy a pénzügyi
eszközök alkalmazásának különös feltételei tükrözzék a piaci feltételeket, az
egyedi program különös célkitűzéseihez igazodó eredményességi mutatóknak
és a pénzügyi eszközök alkalmazására irányadó feltételeknek a kiigazítása vagy
további kimunkálása tekintetében a Bizottságnak – az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban – bizonyos
kérdésekben felhatalmazást kell adni jogalkotási aktusok elfogadására.
Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő
konzultációkat végezzen, szakértői szinten is.
A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi
aktusok előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell a kapcsolódó
dokumentumoknak a Tanács részére kellő időben történő és
megfelelő átadását.
(17)
Annak érdekében, hogy az egyedi program
végrehajtásának egységes feltételeit biztosítsák, a Bizottságra végrehajtási
hatáskört kell ruházni, hogy munkaprogramokat fogadhasson el az egyedi program
végrehajtására.
(18)
Az I., a II. és a III. részre vonatkozó
munkaprogramokhoz kapcsolódó végrehajtási hatásköröket – az Európai Kutatási
Tanács intézkedéseivel kapcsolatos fellépések kivételével, amennyiben a
Bizottság nem tér el az Tudományos Tanács álláspontjától – a Bizottság
végrehajtási hatáskörének gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési
mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011.
február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[8]
megfelelően kell gyakorolni.
(19)
A Közös Kutatási Központ átszervezéséről
szóló, 1996. április 10-i 96/282/Euratom határozattal[9]
létrehozott Közös Kutatóközpont Igazgatótanácsával konzultáció folyik a Közös
Kutatóközpont közvetlen cselekvéseiről szóló egyedi program tudományos és
technológiai tartalmát illetően.
(20)
A jogbiztonság és egyértelműség érdekében
hatályon kívül kell helyezni az Európai Közösség kutatási,
technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik
keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására irányuló „Együttműködés”
egyedi programról szóló, 2006. december 19-i 2006/971/EK tanácsi határozatot[10],
az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs
tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására
irányuló Ötletek egyedi programról szóló, 2006. december 19-i 2006/972/EK
tanácsi határozatot[11], az Európai Közösség
kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó
hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására irányuló Emberek egyedi
programról szóló, 2006. december 19-i 2006/973/EK tanácsi határozatot[12],
az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs
tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására
irányuló Kapacitások egyedi programról szóló, 2006. december 19-i 2006/974/EK
tanácsi határozatot[13], valamint az Európai
Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre
vonatkozó hetedik keretprogramjának a keretében a Közös Kutatóközpont által
közvetlen cselekvések révén végrehajtandó egyedi programról (2007–2013) szóló,
2006. december 19-i 2006/975/EK tanácsi határozatot[14],
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. CÍM
LÉTREHOZÁS
1. cikk
Tárgykör
Ez a határozat létrehozza a(z) XX/2012/EU
európai parlamenti és tanácsi rendeletet végrehajtó[15]
egyedi programot, és meghatározza az említett rendelet 1. cikkében lefektetett
kutatási és innováció támogatáshoz nyújtott uniós támogatás különös
célkitűzéseit, illetve a végrehajtási szabályokat.
2. cikk
Az egyedi program létrehozása
(1)          A „Horizont 2020” kutatási
és innovációs keretprogramot végrehajtó egyedi program (2014-2020) (a
továbbiakban: az egyedi program) a 2014. január 1-től 2020. december 31-ig
tartó időszakra létrejön.
(2)          A(z) XX/2012/EU [„Horizont
2020” keretprogram] rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével és 5. cikkének (3)
bekezdésével összhangban az egyedi program az alábbi részekből áll:
a)      I. rész: „Kiváló tudomány”;
b)      II. rész: „Ipari vezető szerep”;
c)      III. rész: „Társadalmi kihívások”;
d)      IV. rész: „A Közös Kutatóközpont nem
nukleáris tevékenységei”
3. cikk
Különös célkitűzések
(1)          Az egyedi program „Kiváló
tudomány” című I. része – a(z) XX/2012/EU [„Horizont 2020” keretprogram]
rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott „Kiváló
tudomány” prioritással összhangban – a következő konkrét
célkitűzésekkel erősíti meg az európai kutatás kiválóságát:
a)      a felderítő kutatás
megerősítése az Európai Kutatási Tanács tevékenységén keresztül;
b)      a kutatás erősítése a jövőbeni
és feltörekvő technológiák területén;
c)      A Skłodowska-Curie-cselekvések (a
továbbiakban: Marie Curie-cselekvések) a készségfejlesztés, a képzés és a
pályafutás-fejlesztés területén;
d)      európai kutatási infrastruktúra, ideértve
az elektronikus infrastruktúrát.
Ezen különös célkitűzések tekintetében a cselekvések
tágabb irányvonalait az I. melléklet tartalmazza.
(2)          Az „Ipari vezető
szerep” című II. rész – a(z) XX/2012/EU [„Horizont 2020” keretprogram]
rendelet 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott „Ipari
vezető szerep” prioritással összhangban – a következő különös
célkitűzésekkel erősíti meg az ipari vezető szerepet és a
versenyképességet:
a)      Európa ipari vezető szerepének
fellendítése a kutatás, technológiai fejlesztés, demonstráció és innováció
révén a következő alap- és ipari technológiák területén:
i.        információs és kommunikációs
technológiák;
ii.       nanotechnológiák;
iii.      fejlett anyagok;
iv.      biotechnológia;
v.       korszerű gyártás és feldolgozás;
vi.      világűr;
b)      a kockázatfinanszírozáshoz jutás
lehetőségének bővítése a kutatásba és innovációba való beruházás
érdekében;
c)      a kis- és középvállalkozások körében az
innováció fokozása.
Ezen különös célkitűzések tekintetében a cselekvések
tágabb irányvonalait az I. melléklet II. része tartalmazza. A pénzügyi
eszközöknek a b) pont szerinti különös célkitűzés keretében történő
alkalmazására külön feltételek vonatkoznak. E feltételeket az I. melléklet II.
részének 2. pontja tartalmazza.
A Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy a 10.
cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el azzal a
céllal, hogy az említett különös feltételeket kiigazítsa abban az esetben, ha a
gazdasági piaci feltételek úgy kívánjak, vagy a versenyképességi és innovációs
program hitelgarancia-rendszere és a hetedik keretprogram kockázatmegosztási
pénzügyi mechanizmusának kockázatmegosztó eszköze által elért eredményeknek
megfelelően.
(3)          A „Társadalmi kihívások”
című III. rész a(z) XX/2012/EU [„Horizont 2020” keretprogram] rendelet 5.
cikke (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott „Társadalmi kihívások”
prioritáshoz a következő különös célkitűzésekhez az alábbi különös
célkitűzéseket követő kutatással, technológiai fejlesztéssel,
demonstrációval és innovációval járul hozzá:
a)      az élethosszig tartó egészség és a jólét
javítása;
b)      megfelelő tartalékok biztosítása
biztonságos és jó minőségű élelmiszerekből és más, bioalapú
termékekből a produktív és erőforrás-hatékony elsődleges
termelési rendszerek fejlesztése révén, ami ösztönözni fogja az ezekhez
kapcsolódó ökoszisztéma-szolgáltatásokat, és emellett a versenyképes és
alacsony szén-dioxid-kibocsátású ellátási láncokat is;
c)      megbízható, fenntartható és versenyképes
energiarendszerre való áttérés a növekvő erőforráshiány, a
növekvő energiaigény és az éghajlatváltozás kihívásaival szembesülve;
d)      erőforrás-hatékony, környezetbarát,
biztonságos és fennakadás nélküli európai közlekedési rendszer megvalósítása a
polgárok, a gazdaság és a társadalom hasznára;
e)      az erőforrás-hatékony és az
éghajlatváltozásnak ellenálló gazdaság, valamint a fenntartható
nyersanyag-ellátás megvalósítása annak érdekében, hogy teljesíteni lehessen a
Föld növekvő népességének igényeit bolygónk természetes
erőforrásainak fenntartható korlátain belül;
f)       az inkluzív, innovatív és biztonságos
európai társadalmak elősegítése a példa nélküli változások és növekvő
kölcsönös globális függőség összefüggésében.
E különös célkitűzések tekintetében a tevékenységeket
nagy vonalakban az I. melléklet III. része ismerteti.
(4)          „A Közös Kutatóközpont nem
nukleáris közvetlen cselekvései” című IV. rész hozzájárul a(z) XX/2012/EU
[„Horizont 2020” keretprogram] rendelet 5. cikke (2) bekezdésében meghatározott
valamennyi prioritáshoz azzal a konkrét célkitűzéssel, hogy ügyfélre
szabott tudományos és technikai támogatást nyújt az Unió szakpolitikáihoz.
A szóban forgó különös célkitűzést az I.
melléklet IV. része tartalmazza.
(5)          Az egyedi programot
értékelni kell az eredményességi mutatókhoz mért eredmények és hatás
vonatkozásában, beleértve a befolyásos szakfolyóiratokban közzétett
publikációkat, a kutatók mozgását, a kutatási infrastruktúra
hozzáférhetőségét, az adósság- és kockázatitőke-finanszírozás útján
mozgósított beruházásokat, az adott vállalkozás vagy piac esetében újnak
számító innovációkat bevezető kkv-ket, a szakpolitikai dokumentumokban a
vonatkozó kutatási tevékenységekre tett utalásokat, valamint a szakpolitikákra
tett különös hatások eseteit is.
Az e cikk (1)–(4) bekezdésében meghatározott
különös célkitűzéseknek megfelelő eredményességi mutatókról további
részleteket a II. melléklet tartalmaz.
A Bizottság – e mutatók új fejleményekre
tekintettel történő kiigazítása és további részletezése céljából –
hatáskört kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok 10. cikkel összhangban
történő elfogadására.
4. cikk
Költségvetés
(1)          A(z) XX/2012/EU [„Horizont
2020” keretprogram] rendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerint az egyedi
program végrehajtásának költségvetése 86 198 millió EUR.
(2)          Az 1. cikkben említett
összeget az e határozat 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott négy rész
között a(z) XX/2012/EU [„Horizont 2020” keretprogram] rendelet 6. cikkének (2)
bekezdésével összhangban kell felosztani. Az e határozat 3. cikkében
meghatározott különös célkitűzések indikatív költségvetési bontását és a
Közös Kutatóközpont cselekvéseihez való hozzájárulás teljes maximális összegét
a(z) XX/2012/EU [„Horizont 2020” keretprogram] rendelet II. melléklete határozza
meg.
(3)          A Bizottság igazgatási
kiadásai a(z) XX/2012/EU [„Horizont 2020” keretprogram] rendelet 6. cikkének
(2) bekezdésében az egyedi program I., II. és III. részeire meghatározott
összegnek legfeljebb 6%-a lehet.
(4)          Szükség esetén – a 2020.
december 31-ig le nem záruló cselekvésekkel kapcsolatos igazgatási feladatok
ellátása céljából – a technikai és igazgatási segítségnyújtáshoz kapcsolódó
kiadások fedezésére előirányzatok vehetők fel a 2020 utáni
költségvetésbe.
II. CÍM
VÉGREHAJTÁS
5. cikk
Munkaprogramok
(1)          Az egyedi program
végrehajtása munkaprogramok útján történik.
(2)          A Bizottság közös vagy
elkülönített munkaprogramot fogad el az egyedi program 2. cikk (2) bekezdésének
a), b) és c) pontjában említett I, II. és III. részének végrehajtására, az
„Európa tudományos alapjainak megerősítése a felderítő kutatásban”
különös célkitűzés szerinti cselekvések végrehajtása kivételével. Ezeket a
végrehajtási aktusokat a 9. cikk (2) bekezdésében említett
vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell megalkotni.
(3)          Az „Európa tudományos
alapjainak megerősítése a felderítő kutatásban” különös
célkitűzés szerinti cselekvéseknek az Európai Kutatási Tanács Tudományos
Tanácsa által a 7. cikk (2) bekezdésének b) pontja alapján megállapított
végrehajtási munkaprogramját a Bizottság fogadja el, végrehajtási aktus útján.
A Bizottság kizárólag akkor térhet el a Tudományos Tanács által megállapított
munkaprogramtól, ha úgy ítéli meg, hogy az nem felel meg e határozat
rendelkezéseinek. Ebben az esetben a Bizottság a 9. cikk (2) bekezdésében
említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően végrehajtási aktus
révén fogadja el a munkaprogramot, az intézkedések alapos indokolása mellett.
(4)          A Bizottság az egyedi
program IV. része tekintetében végrehajtási aktus útján külön többéves
munkaprogramot fogad el a Közös Kutatóközpont 2. cikk (2) bekezdésének
d) pontjában említett nem nukleáris közvetlen cselekvései tekintetében.
A munkaprogram figyelembe veszi a Közös
Kutatóközpontnak a 96/282/Euratom határozatban említett kormányzótanácsa által
adott véleményt.
(5)          A munkaprogramok figyelembe
veszik a tudomány, a technológia és az innováció állapotát nemzeti, uniós és
nemzetközi szinten, valamint a releváns szakpolitikai, piaci és társadalmi fejleményeket.
A munkaprogramok információt tartalmaznak a tagállamok által végrehajtott
kutatási és innovációs cselekvések koordinációjáról, olyan területeken is, ahol
közös programozási kezdeményezések vannak. A munkaprogramok szükség szerint
frissítendők.
(6)          Az egyedi program 2. cikk
(2) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett I., II. és III. részének
végrehajtására szóló munkaprogramok meghatározzák az elérni kívánt
célkitűzéseket, az elvárt eredményeket, a végrehajtás módszerét és a
munkaprogram teljes összegét, beleértve – adott esetben – az
éghajlatváltozáshoz kapcsolódó kiadások összegére vonatkozó indikatív adatokat
is. Tartalmazzák a finanszírozandó tevékenységek leírását, az egyes cselekvésekre
felhasználható összeget, végrehajtásuk indikatív menetrendjét, valamint a
többéves megközelítést és a végrehajtás következő éveire vonatkozó
stratégiai irányvonalakat. Részüket képezik a támogatási prioritások, az
alapvető értékelési szempontokat és a társfinanszírozás legmagasabb
mértékét. A munkaprogramok lehetővé teszik az olyan, alulról felfelé
építkező megközelítéseket, amelyek innovatív módon próbálják elérni a
célkitűzéseket.
A munkaprogramok ezen túlmenően külön
szakaszban foglalkoznak a(z) XX/2012/EU [„Horizont 2020” keretprogram] rendelet
13. cikkében említett – egy prioritáson belül, illetőleg két vagy több
prioritásban – több területet érintő cselekvések meghatározásával. Ezeket
a cselekvéseket integráltan kell végrehajtani.
6. cikk
Az Európai Kutatási Tanács
(1)          A Bizottság létrehozza az
Európai Kutatási Tanácsot (a továbbiakban: EKT), mely a „Kiváló tudomány”
című I. rész szerinti, az „Európa tudományos alapjainak megerősítése
a felderítő kutatásban” különös célkitűzéséhez kapcsolódó cselekvések
végrehajtásának eszköze. Az Európai Kutatási Tanács a
2007/134/EK határozattal létrehozott Európai Kutatási Tanács jogutódja.
(2)          Az Európai Kutatási Tanács a
7. cikkben előírt független Tudományos Tanácsból és a 8. cikkben
előírt célzott végrehajtó struktúrából áll
(3)          Az EKT elnökkel rendelkezik,
akit a rangidős és nemzetközi elismerésnek örvendő tudósok közül
választanak ki
Az elnököt – a célzott keresőbizottság
közreműködésével lebonyolított felvételi eljárás nyomán – a Bizottság
nevezi ki négyéves időtartamra szóló, egy ízben megújítható megbízatással.
A felvételi eljárást és a kiválasztott jelöltet a Tudományos Tanácsnak jóvá
kell hagynia
Az elnök betölti a Tudományos Tanács elnöki
tisztségét, biztosítja irányítását és a célzott végrehajtási struktúrával való
kapcsolattartását, továbbá a tudomány világában képviseli azt.
(4)          Az Európai Kutatási
Tanácsnak a tudományos kiválóság, az autonómia, a hatékonyság, az átláthatóság
és az elszámoltathatóság elvei alapján kell működnie. Biztosítania kell az
Európai Kutatási Tanács 2006/972/EK tanácsi határozat értelmében végzett cselekvéseinek
folytonosságát.
(5)          Az
Európai Kutatási Tanács tevékenységei támogatják az európai szinten egymással
versenyben álló, különálló, nemzeti vagy transznacionális kutatócsoportok által
bármely területen végzett kutatásokat. Az Európai Kutatási Tanács felderítő
kutatási támogatásait egyedül a kitűnőség kritériuma alapján ítélik
oda.
(6)          A Bizottság garantálja az
Európai Kutatási Tanács autonómiáját és integritását és biztosítja az arra
bízott feladatok megfelelő végrehajtását.
A Bizottság biztosítja, hogy az Európai Kutatási
Tanács cselekvéseinek végrehajtása az e cikk (4) bekezdésében meghatározott
elvek alapján, valamint a Tudományos Tanács 7. cikk (2) bekezdésében említett
általános stratégiája szerint történjen.
7. cikk
Tudományos Tanács
(1)          A Tudományos Tanács a
legnagyobb szakmai megbecsülésnek örvendő és megfelelő szakértelemmel
rendelkező, a kutatási területek sokféleségét biztosító tudósokból,
mérnökökből és kutatókból áll, akik saját minőségükben, külső
érdekektől függetlenül járnak el.
A Tudományos Tanács tagjait a Bizottság nevezi ki
a tudományos tanáccsal egyetértésben lefolytatott független és átlátható
kiválasztási eljárás eredményeképpen, amelynek része a tudományos közösséggel
való konzultáció és az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak tett jelentés.
A tagok megbízatása négyéves időszakra szól,
amely egyszer megújítható a Tudományos Tanács munkájának folytonosságát
biztosító, váltakozó rendszer alapján.
(2)          A Tudományos Tanács:
a)      megállapítja az Európai Kutatási Tanács
általános stratégiáját;
b)      megállapítja az Európai Kutatási Tanács
tevékenységeinek végrehajtási munkaprogramját;
c)      megállapítja a szakmai értékelés és a
pályázati elbírálás módszereit és eljárásait, amelyek alapján a finanszírozandó
pályázatokat kiválasztják;
d)      állást foglal minden olyan ügyben, amely
tudományos szempontból bővítheti az Európai Kutatási Tanács eredményeit és
befolyását, valamint javíthatja a végzett kutatások minőségét;
e)      magatartási kódexet állapít meg, amely
többek között az összeférhetetlenség megelőzésében ad eligazítást.
A Bizottság a Tudományos Tanács által az első
albekezdés a), b), c), d) és e) pontja alapján kialakított állásfoglalásaitól
csak abban az esetben tér el, ha úgy véli, hogy azok sértik e határozat
rendelkezéseit. Ez utóbbi esetben a Bizottság intézkedéseket hoz az egyedi
program végrehajtása és célkitűzései teljesítése folytonosságának
fenntartása érdekében, megjelölve és kellően megindokolva a Tudományos
Tanács állásfoglalásától való eltéréseket.
(3)          A Tudományos Tanács az I.
melléklet I. részének 1.1. pontja szerinti megbízatással összhangban jár el.
(4)          A Tudományos Tanács
kizárólag az egyedi programnak az „Európa tudományos alapjainak
megerősítése a felderítő kutatásban” különös célkitűzéshez
kapcsolódó részében kijelölt célkitűzések elérése érdekében, a 6. cikk (4)
bekezdése szerinti alapelvek szerint jár el. A Tudományos Tanács feddhetetlenül
és tisztességesen jár el, és munkáját hatékonyan, a lehető legátláthatóbb
módon végzi.
8. cikk
Célzott végrehajtó struktúra
(1)          A célzott végrehajtó struktúra
felel az igazgatási végrehajtásért és a program teljesítéséért – az I.
melléklet I. részének 1.2. pontjában leírtaknak megfelelően –, és
támogatja a Tudományos Tanácsot valamennyi feladatának ellátásában.
(2)          A Bizottság biztosítja, hogy
a célzott végrehajtó struktúra szigorúan, hatékonyan, de a szükséges
rugalmassággal, kizárólag az Európai Kutatási Tanács célkitűzései és
követelményei alapján működjön.
III. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
9. cikk
Bizottsági eljárás
(1)          A Bizottságot egy bizottság
segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet[16] szerinti
bizottság.
(2)          Az e bekezdésre történő
hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(3)          Amikor a (2) bekezdésben
említett bizottság szakvéleményét írásbeli eljárás keretében kell megkérni, az
írásbeli eljárást eredmény nélkül lezárják, amennyiben a szakvélemény
benyújtásához rendelkezésre álló határidőn belül a bizottság elnöke így
dönt, vagy a bizottsági tagok többsége ezt kéri.
10. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1)          A Bizottság az e cikkben
meghatározott feltételek szerint felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló
jogi aktusok elfogadására.
(2)          A Bizottság e határozat
hatálybalépésétől kezdődően határozatlan időre szóló
felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására..
(3)          A Tanács bármikor
visszavonhatja a felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti
az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való közzétételét követő napon vagy a határozatban megjelölt
későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már
hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4)          A Bizottság a
felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul
értesíti arról a Tanácsot.
(5)          A felhatalmazáson alapuló
jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha a Tanács jogi aktusról való értesítését
követő két hónapon belül nem emelt ellene kifogást, vagy ha a Tanács az
említett időtartam leteltét megelőzően arról tájékoztatta a
Bizottságot, hogy nem emel kifogást. A Tanács kezdeményezésére ezen
időtartam egy hónappal meghosszabbodik.
(6)          Az Európai Parlamentet
tájékoztatni kell a Bizottság által elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi
aktusok elfogadásáról, az azok ellen emelt kifogásokról, illetve a felhatalmazásnak
a Tanács általi visszavonásáról.
11. cikk
Hatályon kívül helyező és átmeneti rendelkezések
(1)          A 2006/971/EK, a
2006/972/EK, a 2006/973/EGK, a 2006/974/EK és a 2006/975/EK határozat 2014.
január 1-jén hatályát veszti.
(2)          Mindazonáltal az (1)
bekezdésben említett határozatok alapján elindított cselekvéseket és az ezekhez
kapcsolódó pénzügyi kötelezettségeket és folyamatban levő cselekvéseket
befejezésükig e határozatok szabályozzák. Az (1) bekezdésben említett
határozatokkal létrehozott bizottságok be nem fejezett munkáját szükség szerint
az e határozat 9. cikkében említett bizottság veszi át.
(3)          Az egyedi programnak
juttatott pénzügyi források technikai és adminisztratív segítségnyújtásra is
fordíthatók az egyedi program és a 2006/971/EK, a 2006/972/EK, a 2006/973/EGK,
a 2006/974/EK és a 2006/975/EK határozatban részletezett intézkedések közötti
átmenet biztosítása érdekében.
12. cikk
Hatálybalépés
Ez a Határozat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
13. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a
címzettjei.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
I. MELLÉKLET
A tevékenység nagy vonalakban
A közvetett cselekvések közös elemei
1.           Programozás
1.1.        Általános szempontok
A(z) XX/2012/EU rendelet („Horizont 2020”
keretprogram) egy sor elvet határoz meg a programozáson alapuló megközelítés
támogatásához, melynek révén a tevékenységek stratégiai és integrált módon
hozzájárulnak célkitűzéseihez, valamint Unió-szerte a többi kapcsolódó
szakpolitikával és programmal való, erős kiegészítő jelleg
biztosítása érdekében.
A „Horizont 2020” keretprogram közvetett cselekvéseit
a költségvetési rendeletben meghatározott finanszírozási formákon, különösen
támogatásokon, pénzdíjakon, beszerzéseken és pénzügyi eszközökön keresztül
hajtják végre. Minden finanszírozási forma rugalmasan használható a „Horizont
2020” keretprogram minden általános és különös célkitűzésében,
felhasználásukat az adott konkrét célkitűzés igényei és sajátosságai
alapján kell meghatározni.
Különös figyelmet fog kapni az innováció
széles körű értelmezésének biztosítása, amely nem csupán új termékek és
szolgáltatások tudományos és technikai áttörések alapján való kifejlesztésére
korlátozódik, hanem olyan szempontokat is magában foglal, mint a létező
technológiák újfajta alkalmazása, a folyamatos javítás, valamint a nem
technológiai és a szociális innováció. Csak az innováció holisztikus
megközelítése tud egyszerre társadalmi problémákat orvosolni és versenyképes
vállalkozások és iparágak forrásává válni.
Különösen a társadalmi kihívások és az alap-
és ipari technológiák esetében kapnak különös hangsúlyt a végfelhasználóhoz és
a piachoz közel működő kisegítő tevékenységek, mint például a
demonstráció, a prototípus-készítés vagy a koncepciótervek validálása. Ez adott
esetben a szociális innovációt, valamint a keresleti oldali megközelítéseket –
például az előzetes szabványosítást, a kereskedelmi hasznosítást
megelőző beszerzést és az innovatív megoldások beszerzését, a
szabványosítást – és más felhasználó-központú intézkedéseket támogató
tevékenységeket is magában foglalja, hogy felgyorsítsa az innovatív termékek és
szolgáltatások piacra bocsátását és terjesztését. Ezen túlmenően minden
problémában és technológiában megfelelő lehetőség nyílik majd az
alulról felfelé építkező megközelítéseknek és a nyitott, egyszerű és
gyors programoknak, hogy Európa legjobb kutatói, vállalkozói és vállalkozásai
lehetőséget kapjanak az általuk választott áttörő megoldások
előterjesztésére.
A „Horizont 2020” keretprogram megvalósítása
során történő részletes prioritásmeghatározás magában foglalja a kutatás
programozásának a szakpolitika kialakításával szorosan összehangolt, ugyanakkor
a hagyományos ágazati politikák határain átlépő irányítási módok
használatával történő stratégiai megközelítését. Ez szilárd tényeken,
elemzésen és előrejelzésen alapul majd, és az előrehaladást
megbízható eredményességi mutatók fogják jelezni. A kormányzás és programozás e
több területet érintő megközelítése lehetővé teszi majd a „Horizont
2020” keretprogram minden különös célkitűzése közötti hatékony
koordinációt és lehetővé fogja tenni a több célkitűzésre
kiterjedő kihívásokra – ilyen például a fenntarthatóság, az
éghajlatváltozás, vagy a tengeri tudományok és technológiák – való válaszadást.
A prioritások meghatározása egyúttal
széleskörű információn és tanácsadáson alapul majd. Adott esetben részt
vesznek benne olyan független szakértői csoportok, amelyeket kifejezetten
a „Horizont 2020” keretprogram vagy annak bármelyik konkrét célkitűzése
végrehajtására vonatkozó tanácsadásra hoztak létre. Ezeknek a szakértői
csoportoknak megfelelő szakértelemmel és tudással kell rendelkezniük a
lefedett területeken, valamint sokszínű szakmai háttérrel, beleértve az
ipar és a civil társadalom részvételét.
A prioritások meghatározása ezenkívül
figyelembe veheti az európai technológiai platformok stratégiai kutatási
menetrendjeit vagy az európai innovációs partnerségektől kapott
visszajelzéseket is. Adott esetben a „Horizont 2020” keretprogram révén
támogatott, állami szektoron belüli partnerségek és állami-magán partnerségek
is hozzájárulnak a prioritásmeghatározás folyamatához és végrehajtáshoz a
„Horizont 2020” keretprogram határozatban meghatározott rendelkezésekkel
összhangban. A megfelelő módszertan – pl. konszenzuskereső
konferenciák, részvételen alapuló technológiai értékelés vagy a kutatási és
innovációs folyamatokban való közvetlen részvétel – alapján a
végfelhasználókkal, a polgárokkal és a civil társadalmi szervezetekkel való
rendszeres érintkezés ugyancsak a prioritásmeghatározási folyamat egyik
alapköve lesz.
Mivel a „Horizont 2020” keretprogram hét évre
szóló program, a gazdasági, társadalmi és szakpolitikai összefüggés, amelyben
működni fog, jelentősen megváltozhat még a program futamideje alatt.
A „Horizont 2020” keretprogram keretprogramnak képesnek kell lennie
alkalmazkodni ezekhez a változásokhoz. Ezért mindegyik különös
célkitűzésben benne rejlik majd a lehetőség a lenti leírásokban
részletezett tevékenységeken kívüli tevékenységek támogatására, amennyiben ezt
a jelentősebb fejleményekre, szakpolitikai igényekre vagy előre nem
látható eseményekre való válaszadás megfelelően indokolja.
1.2.        Társadalom‑ és
bölcsészettudományok
A társadalomtudományi és humántudományi
kutatást teljes körűen integrálni fogják a „Horizont 2020” keretprogram általános
célkitűzéseinek mindegyikébe. Ez bőséges lehetőséget ad majd az
ilyen irányú kutatás támogatására az Európai Kutatási Tanácson, a Marie Curie-cselekvéseken
vagy a „Kutatási infrastruktúra” különös célkitűzésen keresztül.
A társadalomtudományokat és a
humántudományokat továbbá általánosan érvényre kell juttatni az egyes
társadalmi problémák megoldásához szükséges tevékenységek alapvető
elemeként, azok hatásának elmélyítésében. Ide tartozik például az egészséget
meghatározó tényezők megértése és az egészségügyi ellátórendszerek
hatékonyságának optimalizálása, a vidéki térségeket előmozdító és a
tájékozott fogyasztói döntések elősegítő szakpolitikák támogatása,
megbízható döntéshozatal az energiapolitikában és a fogyasztóbarát európai
elektromos hálózat biztosításában, a tényalapú közlekedési szakpolitika és
előretekintés támogatása, az éghajlatváltozás-mérséklési és alkalmazkodási
stratégiák, az erőforrás-hatékonysági kezdeményezések és a zöld és
fenntartható gazdaság irányában tett intézkedések támogatása.
Ezen kívül az „Inkluzív, innovatív és
biztonságos társadalmak” különös célkitűzés támogatni fogja a
társadalomtudományi és humántudományi kutatást a horizontális jellegű
kérdésekben, mint például az ésszerű és fenntartható növekedés
biztosítása, az európai társadalmakban végbemenő társadalmi átalakulások,
a szociális innováció, az állami szektor innovációja vagy Európa, mint globális
szereplő helyzete.
1.3.        Kis- és középvállalkozások
(kkv-k)
A „Horizont 2020”
keretprogram integrált módon ösztönözni és támogatni fogja a kkv-kat valamennyi
különös célkitűzést érintően.
A „Horizont 2020” keretprogram 18. cikke
alapján az „Innováció a kis- és középvállalkozásoknál” különös
célkitűzésben (célzott kkv-támogató eszköz) meghatározott célzott
intézkedések alkalmazandók a „Vezető szerep az alap- és ipari technológiák
területén” különös célkitűzésben és a „Társadalmi kihívások” című
III. részben. Az integrált megközelítés eredményeképpen teljes összesített
költségvetésüknek várhatóan körülbelül 15%-a jutna a kkv-kra.
1.4.        Kockázati tőkéhez jutás
A „Horizont 2020” keretprogram két
mechanizmussal fogja segíteni a vállalatokat és más típusú szervezeteket a
hitelhez, biztosítékokhoz és sajáttőke-finanszírozáshoz jutásban.
A hitelmechanizmus hiteleket nyújt a kutatásba
és innovációba való beruházáshoz az egyes kedvezményezetteknek, biztosítékokat
a kedvezményezetteknek hitelt nyújtó pénzügyi kedvezményezetteknek, hitelek és
biztosítékok kombinációját, valamint biztosítékokat és viszontbiztosítékokat a
nemzeti és regionális adósságfinanszírozási rendszereknek. A mechanizmuson
belül a kkv-kkel foglalkozó rész kifejezetten a kutatás‑ és
innovációvezérelt kkv-knek nyújt kölcsönöket a vállalkozások, főként a
kis- és középvállalkozások versenyképességét javító program
hitelgarancia-rendszere nyújtotta finanszírozás kiegészítéseképpen
A sajáttőke-mechanizmus a fejlődés
korai szakaszában lévő független vállalkozásoknak biztosít kockázati és
mezzanine-tőkét (start-up rész). A mechanizmus révén továbbá – a
vállalkozások, főként a kis- és középvállalkozások versenyképességét
javító program növekedési sajáttőke-mechanizmusa együttes alkalmazásával –
terjeszkedési és növekedési befektetések eszközölhetők, beleértve az
esernyőalapokba való befektetést is.
Ezek a mechanizmusok központi szerepet fognak
betölteni a „Hozzáférés a kockázati tőkéhez” különös célkitűzésben,
de azokat adott esetben a „Horizont 2020” keretprogram valamennyi különös célkitűzése
vonatkozásában használni lehet.
A sajáttőke-mechanizmust és a
hitelmechanizmus kkv-kkel foglalkozó részét azon uniós pénzügyi eszközök
részeként kell megvalósítani, amelyek a kkv-k kutatási-innovációs tevékenységét
és növekedését hitel‑ és kockázatitőke-finanszírozással támogatják,
a vállalkozások, főként a kis- és középvállalkozások versenyképességét
javító program hitel‑ és kockázatitőke-finanszírozási mechanizmusai
együttes alkalmazásával.
1.5.        Tájékoztatás és terjesztés
Az uniós szinten finanszírozott kutatás és
innováció egyik fő többletértéke az a lehetőség, hogy az
eredményekről való tájékoztatással és azok terjesztésével az egész
kontinensen növelhető a hatásuk. A „Horizont 2020” keretprogram ezért
valamennyi különös célkitűzése tekintetében tartalmazni fogja a
terjesztési (beleértve a kutatási eredmények nyílt elérhetőségét),
tájékoztatási és dialógussal kapcsolatos cselekvések célzott támogatását,
különös tekintettel a végfelhasználóknak, a polgároknak, a civil társadalmi
szervezeteknek, valamint az ágazati és szakpolitikai döntéshozóknak az
eredményekről való tájékoztatására. Ennek érdekében a „Horizont 2020”
keretprogram felhasználhat információátviteli hálózatokat. A „Horizont 2020”
keretprogram keretében megvalósuló kommunikációs tevékenységek célja továbbá a
nyilvánosság a kutatás és az innováció fontosságáról kiadványokon,
tudástárakon, adatbázisokon, honlapokon vagy a közösségi média célzott
használatán keresztül való tájékoztatása.
2.           Nemzetközi együttműködés
Számos, a „Horizont 2020” keretprogramban
meghatározott különös célkitűzés – különösen az Unió külpolitikájához és a
nemzetközi kötelezettségekhez kapcsolódó célkitűzések – hatékony
megvalósításához szükséges a harmadik országokból való partnerekkel folytatott
nemzetközi együttműködés. Ez a helyzet valamennyi, a „Horizont 2020”
keretprogram által megoldandó, globális természetű társadalmi kihívás
tekintetében. A nemzetközi együttműködés az alap- és felderítő
kutatásban a feltörekvő tudományos és technológiai lehetőségek kamatoztatásának
érdekében szintén elengedhetetlen. A kutatók és az innovatív munkaerő
nemzetközi mobilitásának elősegítése ezért kulcsfontosságú a globális
együttműködés elmélyítésében. A nemzetközi tevékenységek ugyanennyire
fontosak az európai ipar versenyképességének növelésében azáltal, hogy
elősegítik az új technológiák elsajátítását és cseréjét, például
világszerte elismert szabványok és kölcsönös átjárhatósági iránymutatások
kifejlesztésével és az európai megoldások Európán kívüli elfogadásának és alkalmazásának
elősegítésével.
A „Horizont 2020” keretprogramban a nemzetközi
együttműködés fókuszában a következő három országcsoporttal való
együttműködés áll:
1)           iparosodott és feltörekvő
országok;
2)           bővítéssel érintett és
szomszédos országok; és
3)           fejlődő országok.
A „Horizont 2020” keretprogram szükség esetén
regionális és multilaterális szinten is elősegíti az együttműködést.
A kutatásban és innovációban folytatott nemzetközi együttműködés az egyik
legfontosabb szempont az Unió globális kötelezettségvállalásaiban és fontos
szerepet játszik az Unió fejlődő országokkal fenntartott
partnerségében, például a millenniumi fejlesztési célok megvalósításában.
A „Horizont 2020” keretprogram 21. cikke
meghatározza a harmadik országokból származó szervezetek és a nemzetközi
szervezetek részvételének általános elveit. Mivel a kutatásnak és az
innovációnak komoly hasznára válik a harmadik országok iránti nyitottság, a „Horizont
2020” keretprogram az általános nyitottság elve szerint folytatja
működését, miközben ösztönzi a harmadik országbeli programokhoz való,
viszonosságon alapuló hozzáférést. Bizonyos területeken azonban óvatos
megközelítés ajánlható az európai érdekek védelmében.
Ezeken kívül számos célzott cselekvést kell
majd végrehajtani a nemzetközi együttműködés közös érdekeken és kölcsönös
hasznon alapuló stratégiai megközelítésével, valamint a tagállamok
tevékenységeivel való összhang és koordináció elősegítésével. Ennek része
lesz egy, a közös ajánlati felhívásokat támogató mechanizmus, valamint a programok
harmadik országokkal vagy nemzetközi szervezetekkel való közös
finanszírozásának lehetősége.
Példák olyan területekre, ahol ilyen
nemzetközi stratégiai együttműködés létrehozható:
a)           az Európai és fejlődő
országok közötti partnerség a klinikai vizsgálatokban (EDCTP2) folytatása a
HIV, a malária és a tuberkulózis elleni orvosi beavatkozásokkal kapcsolatos
klinikai vizsgálatokban;
b)           támogatás az „Emberi Határok”
Tudományos Program (HFSP) elnevezésű nemzetközi kezdeményezéshez való éves
előfizetés révén, hogy az Unió nem a G7-ek körébe tartozó tagállamai
teljes körűen hasznosíthassák a HSFP nyújtotta finanszírozást;
c)           a ritka betegségek nemzetközi
konzorciuma, néhány uniós tagállam és harmadik ország részvételével. A
kezdeményezés célja diagnosztikai tesztek kifejlesztése a legtöbb ritka
betegségre és 200 új terápia kifejlesztése a ritka betegségekre 2020-ig;
d)           a Nemzetközi tudásalapú bioökonómiai
fórum és az EU–USA Biotechnológiai Kutatási munkacsoport
tevékenységeinek támogatása, illetve együttműködési kapcsolatok a
tárgykörhöz tartozó nemzetközi szervezetekkel és kezdeményezésekkel (ilyenek a
mezőgazdasági üvegházhatású gázokkal és állategészségüggyel foglalkozó
globális kutatási szövetségek);
e)           Hozzájárulás az olyan multilaterális
folyamatokhoz és kezdeményezésekhez, mint például az Éghajlat-változási
Kormányközi Testület (IPCC), a Biológiai sokféleséggel és az
ökoszisztéma-szolgáltatásokkal kapcsolatos kormányközi platform (IPBES), és a
Föld-megfigyelési csoport (GEO);
f)            Az Unió és két fontos, a
világűrt meghódító ország, az Amerikai Egyesült Államok és Oroszország
közötti Világűrrel kapcsolatos párbeszéd, rendkívül értékes és
alapul szolgál olyan, a világűrben folytatott stratégiai partneri
együttműködéseknek, mint a Nemzetközi Űrállomás vagy a világűrbe
való fellövések, valamint a világűrrel kapcsolatos korszerű KTF
projekteknek.
3.           Komplementaritás és több területet
érintő cselekvések
A „Horizont 2020” keretprogram három fő
része határozza meg azt a három célkitűzést, amelyekre a keretprogram
épül: a kiváló tudomány létrehozását, az ipari vezető szerep kivívását és
a társadalmi kihívások kezelését. Különös figyelmet kap majd az egyes részek
közötti megfelelő koordináció biztosítása és a különös célkitűzések
közötti szinergiák teljes mértékű kihasználása az Unió magasabb
szintű szakpolitikai célkitűzéseire gyakorolt együttes hatásuk
maximalizálása érdekében. A „Horizont 2020” keretprogram célkitűzéseinek
megvalósításában ezért erős hangsúlyt kapnak a hatékony megoldások, messze
meghaladva a pusztán hagyományos tudományos és technológiai területekre és
gazdasági ágazatokra épülő megközelítést.
A „Horizont 2020” keretprogram elősegíti
a „Kiváló tudomány” című I. rész, valamint a társadalmi kihívások és az
alap- és ipari technológiák közötti, több területet érintő cselekvéseket,
hogy ezek együttesen új tudást, jövőbeni és feltörekvő
technológiákat, kutatási infrastruktúrát és kulcskompetenciákat hozzanak létre. A kutatási infrastruktúrákat ugyancsak mozgósítani fogják
a szélesebb körű társadalmi felhasználás érdekében, például a
közszolgáltatások, a tudomány népszerűsítése, a polgári biztonság és
kultúraterén. Ezenkívül a Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvéseinek
végrehajtása során elvégzendő prioritásmeghatározást és az Európai
Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) tevékenységeit megfelelő módon
összehangolják majd a „Horizont 2020” keretprogram más részeivel.
Sok esetben az Európa 2020 stratégia és az innovatív
Unió célkitűzéseihez való hatékony hozzájárulás olyan megoldások
kifejlesztését követeli meg, amelyek interdiszciplináris természetűek, és
ezért a „Horizont 2020” keretprogram több különös célkitűzését is érintik.
Különös figyelmet kap majd a felelős kutatás és az innováció. Figyelmet
kap majd a nem mint több területet érintő kérdés a férfiak és nők
közötti egyensúly hiányának orvoslása, valamint a kutatási és innovációs
programozás és tartalmak társadalmi nemi dimenziójának integrálása érdekében. A
„Horizont 2020” keretprogram különös rendelkezéseket tartalmaz az ilyen, több
területet érintő tevékenységek ösztönzésére, többek között a
költségvetések hatékony egymáshoz kapcsolásával. Ennek része az a
lehetőség is, hogy a társadalmi kihívások és az alap- és ipari
technológiák felhasználhassák a biztosított pénzügyi eszközöket és a célzott
kkv-eszközöket.
A több területet érintő cselekvés
létfontosságú lesz továbbá a fontos technológiai áttörések létrehozásához
szükséges, a társadalmi kihívások és az alap- és ipari technológiák közötti
kölcsönhatás ösztönzésében. Ilyen kölcsönhatások létrehozhatóak például: az
e-egészségügy, az intelligens hálózatok, az intelligens közlekedési rendszerek,
az éghajlatváltozással kapcsolatos cselekvések központosítása, a nanomedicina,
a könnyű járművek fejlett anyagai, vagy a bioalapú ipari folyamatok
és termékek kifejlesztése területén. Erős szinergiákat fognak tehát
kialakítani a társadalmi kihívások és az általános alap- és ipari technológiák
kifejlesztése között. Ezt kifejezetten figyelembe veszik majd a többéves
stratégiák kidolgozásában és a különös célkitűzések mindegyikének
prioritásmeghatározásában. Szükséges lesz, hogy a különböző
nézőpontokat képviselő szereplők teljes mértékben részt vegyenek
a végrehajtásban, és sok esetben olyan cselekvésekre lesz szükség, amelyek
egyesíteni képesek az érintett alap- és ipari technológiák és társadalmi
kihívások által biztosított forrásokat.
Különös figyelmet kap a „Horizont 2020”
keretprogram által finanszírozott és a más uniós finanszírozási programok által
támogatott tevékenységek – mint pl. a Közös Agrárpolitika, a Közös halászati
Politika, az EU „Erasmus mindenkinek” elnevezésű új oktatási, képzési,
ifjúsági és sport programja vagy az Egészségügy a növekedésért program –
koordinálása.. Ennek része a kohéziós politika alapjaihoz való megfelelő
illeszkedés, amelyekben a kutatás és az innováció regionális szintű
kapacitáskiépítésének támogatása a „kiválóság lépcsőjeként” működhet,
a regionális kiválósági központok alapítása hozzásegíthet az európai innovációs
rés bezárásához, illetve a nagyléptékű demonstrációs és kísérleti projektek
támogatása elősegítheti az európai ipari vezető szerep
célkitűzésének megvalósítását.
4.           Partnerségi kapcsolatok
A fenntartható európai növekedés elérése
érdekében optimalizálni kell a magán- és közszereplők hozzájárulását. Ez
létfontosságú az európai kutatási térség megszilárdításához és az innovatív
Unió, az európai digitális menetrend és az Európa 2020 stratégia más kiemelt
kezdeményezéseinek eredményességéhez. A felelősségteljes kutatás és
innováció továbbá megköveteli, hogy a legjobb megoldások a különböző
nézőpontokkal, de azonos érdekekkel rendelkező partnerek
közreműködéséből származzanak.
A „Horizont 2020” keretprogram teret és
világosan megállapított kritériumokat biztosít közszektoron belüli, illetve
állami-magán partnerségek létrehozására. Az állami-magán partnerségek a
közszféra és a magánszféra szereplőinek szerződéses megállapodásán
alapulhatnak és korlátozott esetekben intézményesített állami-magán
partnerségek is lehetnek (mint például a közös technológiai kezdeményezések és
más közös vállalkozások).
A „Horizont 2020” keretprogram támogathat már
létező, állami szektoron belüli partnerségeket és állami-magán
partnerségeket, amennyiben a „Horizont 2020” keretprogram célkitűzéseit
valósítják meg, megfelelnek a „Horizont 2020” keretprogramot létrehozó rendeletben
meghatározott kritériumoknak, és jelentős előrehaladást mutattak a
hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogramban
(FP7).
A fenti feltételek szerint további támogatás
nyújtható többek között az alábbi, a hetedik kutatási keretprogramban
támogatott, 185. cikk szerinti kezdeményezéseknek: az Európai és
fejlődő országok közötti partnerség a klinikai vizsgálatokban
(EDCTP), a Saját lakókörnyezetben való életvitel segítését szolgáló program
(AAL), a Balti-tengeri kutatási és fejlesztési program (BONUS), az Eurostars
közös program és az „Európai metrológiai kutatási és fejlesztési program”.
További támogatás nyújtható az Európai stratégiai energiatechnológiai terv (a
SET-terv) keretében létrehozott európai energiakutatási szövetségnek (EERA).
A fenti feltételek szerint további támogatás
nyújtható az alábbi, a hetedik kutatási keretprogram keretében a Szerződés
187. cikke szerint létrehozott közös technológiai kezdeményezéseknek és közös
vállalkozásoknak: az Innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezés
(IMI), a Tiszta Égbolt közös vállalkozás, az Egységes európai égbolt
ATM-kutatási projekt (SESAR), az Üzemanyagcella- és hidrogéntechnológiai közös
vállalkozás (FCH), valamint a beágyazott számítástechnikai rendszerekre
irányuló közös technológiai kezdeményezés (ARTEMIS) és a nanoelektronika
(ENIAC). E két utóbbit egy közös kezdeményezés keretében lehet egyesíteni.
A fenti feltételek szerint további támogatás
nyújtható a következő egyéb, a hetedik kutatási keretprogramban támogatott
állami-magán partnerségeknek: a Jövő gyárai, Energiahatékony épületek, az
Európai környezetbarát autó kezdeményezés, A jövő Internete. További
támogatás nyújtható a SET-terv keretében létrehozott európai ipari
kezdeményezéseknek.
A „Horizont 2020” keretprogramon belül
további, közszektoron belüli, illetve állami-magán partnerségek indíthatók,
amennyiben megfelelnek a meghatározott kritériumoknak. Ezek lehetnek
információs és kommunikációs technológiákkal kapcsolatos partnerségek a
fotonika és a robotika területén, valamint a tengeri határellenőrzés
biztonsági technológiáival kapcsolatos partnerségek.
I. rész
Kiváló tudomány
1.           Európai Kutatási Tanács
Az Európai
Kutatási Tanács (EKT) elősegíti a világszínvonalú felderítő kutatást.
A jelenkori ismeretek határainak és az azokon túli területeknek a kutatása
elsődleges fontosságú a gazdasági és társadalmi jólét szempontjából, ám
egyúttal kockázatos vállalkozás, amely új, kihívásokkal teli kutatási
területeken halad, és amelyet a tudományágak közötti választóvonalak hiánya
jellemez.
Az ismeretek
határain történő kutatás érdemi fejlődésének ösztönzésére az EKT
támogatni fogja az olyan egyéni csoportokat, amelyek tudományos és technológiai
alapkutatást végeznek bármilyen, a „Horizont 2020” keretprogram hatálya alá
tartozó területen, egyaránt ideértve a műszaki tudományt, a
társadalomtudományokat és a humán tudományokat. Adott esetben, a program célkitűzéseinek
és a hatékony végrehajtás igényének megfelelően meghatározott kutatási
témák vagy célcsoportok (pl. a kutatók új generációja/feltörekvő
kutatócsoportok) is figyelembe vehetők. Különös figyelmet kell fordítani a
tudás határán és a tudományágak találkozási pontjain elhelyezkedő
feltörekvő és gyorsan növekvő területekre.
Az EKT
korosztálytól és nemzeti hovatartozástól függetlenül támogatja a független
kutatókat – beleértve a független kutatásvezetővé váló kezdő
kutatókat is – kutatásaik Európában való végzésében.
Az EKT a kutatók
általi javaslatokra épülő megközelítést alkalmaz. Ez azt jelenti, hogy az
EKT a pályázati felhívások keretein belül a kutatók által kiválasztott témákban
megvalósított projekteket fogja támogatni. A pályázatokat kizárólag a szakmai
értékelés eredményeként megállapított kiválóság kritériuma alapján fogja
értékelni, figyelembe véve az új kutatócsoportok, az új generációhoz tartozó
kutatók, valamint a tapasztalt kutatócsoportok által felmutatott kiválóságot,
és különös figyelmet fordítva az úttörő jellegű és ebből
következően nagy tudományos kockázattal járó kutatásra irányuló
pályázatokra.
Az EKT tudományos meghatározottságú
finanszírozó szervezetként működik, amelynek része a független Tudományos
Tanács és az azt támogató, kis létszámú és költséghatékony célzott végrehajtó
struktúra.
AZ EKT Tudományos Tanácsa meg fogja határozni
az általános tudományos stratégiát és teljes jogkörrel fog rendelkezni a
finanszírozandó kutatások típusára vonatkozó döntések meghozatalában.
A Tudományos Tanács az EKT alább részletezett
tudományos stratégiáján alapuló célkitűzéseknek megfelelően
meghatározza a munkaprogramot. A tudományos stratégiával összhangban
meghatározza a szükséges nemzetközi együttműködési kezdeményezéseket,
beleértve a tájékoztató tevékenységeket, amelyek által az EKT-ról tudomást
szerezhetnek a világ egyéb országainak legjobb kutatói.
A Tudományos Tanács folyamatos jelleggel
nyomon fogja követni az EKT működését, és rendszeresen megfontolja, miként
érhetők el a legjobb módon a tágabb célkitűzések. Szükség szerint
kialakítja az EKT támogatási programjainak összetételét, hogy választ adhasson
az újonnan megjelenő igényekre.
Az EKT saját működésében a kiválóságra
törekszik. A Tudományos Tanáccsal és a célzott végrehajtó struktúrával
kapcsolatos adminisztratív és munkaerő-költségek összhangban lesznek a kis
létszámú és költséghatékony igazgatás követelményével. Az EKT az adminisztratív
költségeket a világszínvonalú végrehajtáshoz szükséges források biztosításával
összhangban a minimumon fogja tartani, hogy maximalizálja a felderítő
kutatás finanszírozását.
Az EKT támogatásainak odaítélése és a
kapcsolódó igazgatási feladatok ellátása a kiválóságot középpontba
helyező, a kezdeményezést ösztönző és a rugalmasságot az
elszámoltathatósággal ötvöző egyszerű eljárások alapján fog történni.
Ezen elvek érvényesülésének biztosítására az EKT folytonosan kutatni fogja,
milyen további módokon javíthatók és egyszerűsíthetők eljárásai.
Tekintetbe véve az EKT mint tudományos
meghatározottságú finanszírozó szervezet egyedi szerkezetét és szerepét,
tevékenységeinek végrehajtását és irányítását a Tudományos Tanács teljes
mértékű bevonásával folyamatosan ellenőrizni és értékelni fogjuk,
hogy a tapasztalatok alapján értékelhetők legyenek eredményei, és
lehetőség nyíljon eljárásainak és struktúráinak szabályozására és
javítására.
1.1.        A Tudományos Tanács
A 7. cikkben részletezett feladatai
megvalósítása érdekében a Tudományos Tanács a következőket fogja tenni:
(1)          a
tudományos stratégia terén:
–
általános tudományos stratégia kidolgozása az EKT
számára a tudományos lehetőségek és az európai tudományos szükségletek
figyelembevételével,
–
a tudományos stratégiával összhangban a
munkaprogram és a szükséges módosítások folyamatos kidolgozása, beleértve a
pályázati felhívásokat és a kritériumokat, és szükség szerint a konkrét témák
vagy célcsoportok (pl. fiatal/kialakulóban lévő kutatócsoportok)
meghatározása;
(2)          a
program végrehajtásának tudományos irányítása, nyomon követése és
minőség-ellenőrzése terén:
–
szükség szerint tudományos szempontú álláspontok
kialakítása a pályázati felhívások végrehajtásával és irányításával, az
értékelés kritériumaival, a szakmai értékelés eljárásával kapcsolatosan,
beleértve a szakértők kiválasztását, a szakmai értékelés és a pályázatok
elbírálásának módszereit és a szükséges végrehajtási szabályokat és
iránymutatásokat, amelyek alapján a finanszírozandó pályázat kiválasztása
történik a Tudományos Tanács felügyelete alatt; illetve az EKT tevékenységeinek
eredményeit és hatását befolyásoló bármilyen más kérdéssel és az elvégzett
kutatás minőségével kapcsolatosan, beleértve az EKT
támogatásimegállapodás-mintájának főbb rendelkezéseit is,
–
a műveletek minőségének nyomon követése,
valamint a végrehajtás és az eredmények értékelése, illetve korrekciós vagy
jövőbeli intézkedésekre vonatkozó ajánlások megfogalmazása;
(3)          a
kommunikáció és a terjesztés terén:
–
a tudományos közösséggel és az alapfontosságú
érintettekkel folytatott kommunikáció biztosítása az EKT tevékenységeiről
és eredményeiről,
–
saját tevékenységeiről rendszeres
jelentéstétel a Bizottságnak.
A Tudományos Tanács teljes jogkörrel
rendelkezik a finanszírozandó kutatások típusára vonatkozó döntések
meghozatalában, és tudományos szempontból garantálja a tevékenységek
színvonalát.
A Tudományos Tanács az indokolt körben
konzultál a tudományos és a műszaki élet közösségeivel.
A Tudományos Tanács tagjai az általuk végzett
feladatokért tiszteletdíjban részesülnek, továbbá az indokolt körben utazási és
tartózkodási költségtérítést kapnak.
Az EKT elnöke megbízatásának időtartama
alatt Brüsszelben fog lakni, és idejének nagy részét[17]
az EKT ügyeire fogja fordítani. Az elnök a Bizottság felső vezetéséhez
hasonló mértékű javadalmazásban fog részesülni. A felvételi eljárásnak és
a kiválasztott jelöltnek meg kell kapnia a Tudományos Tanács jóváhagyását.
A Tudományos Tanács a tagjai közül három
alelnököt választ, akik a képviseleti és a munkaszervezési feladatok
ellátásában segítik az elnök munkáját. Ezek a személyek egyben az Európai
Kutatási Tanács elnökhelyettesi címét is viselhetik.
Ezenkívül a három alelnök a saját
intézményében a megfelelő helyi adminisztratív támogatás biztosítása
érdekében támogatást kap.
1.2.        A célzott végrehajtó
struktúra
A célzott végrehajtó struktúra felelős a
programnak a munkaprogramban meghatározottak szerinti adminisztratív
végrehajtása és megvalósítása minden vonatkozásáért. Feladata különösen az
értékelési eljárások, a szakmai értékelési és a kiválasztási folyamat
végrehajtása a Tudományos Tanács által megállapított stratégiának
megfelelően, valamint a támogatások pénzügyi és tudományos irányításának
biztosítása.
A célzott végrehajtó struktúra támogatja a
Tudományos Tanácsot fent részletezett valamennyi feladata elvégzésében,
hozzáférést biztosít a birtokában levő szükséges adatokhoz és
dokumentumokhoz, és tájékoztatja a Tudományos Tanácsot tevékenységeiről.
A Tudományos Tanács vezetősége és a
célzott végrehajtó struktúra igazgatója a stratégiával és a működési
ügyekkel kapcsolatos hatékony együttműködés céljából rendszeres jelleggel
koordinációs üléseket tart.
Az EKT igazgatását a kifejezetten erre a célra
foglalkoztatott személyzet, köztük szükség szerint az uniós intézmények
tisztviselői látják el, és ez a tevékenység kizárólag a hatékony
igazgatáshoz szükséges stabilitás és a folytonosság biztosításához
elengedhetetlen igazgatási feladatok ellátására fog szorítkozni.
1.3.        A Bizottság szerepe
A 6., a 7. és a 8. cikkben meghatározott
feladatainak ellátása érdekében a Bizottság a következőket fogja tenni:
–
biztosítja a Tudományos Tanács folytonosságát és megújulását,
és támogatást biztosít a Tudományos Tanács jövőbeni tagjainak
kiválasztásáért felelős állandó kiválasztási bizottságnak,
–
biztosítja a célzott végrehajtó struktúra
folytonosságát és a feladatoknak és a felelősségi köröknek a célzott
végrehajtó struktúra hatáskörébe utalását, figyelembe véve a Tudományos Tanács
álláspontját,
–
kinevezi a célzott végrehajtó struktúra igazgatóját
és vezető tisztségviselőit, figyelembe véve a Tudományos Tanács
álláspontját,
–
biztosítja a munkaprogram idejében történő elfogadását,
valamint a végrehatás módszertanával és a szükséges végrehajtási szabályokkal
kapcsolatos állásfoglalásokat az EKT pályázatbeadási szabályzata és az EKT
támogatásimegállapodás-mintája alapján, figyelembe véve a Tudományos Tanács
állásfoglalásait,
–
rendszeresen tájékoztatja a programbizottságot az
EKT tevékenységeinek végrehajtásáról.
2.           Jövőbeni és feltörekvő
technológiák
A jövőbeni és feltörekvő
technológiákkal (JFT) kapcsolatos tevékenységek konkretizálni fogják a
különböző beavatkozási logikákat – a teljesen nyitottaktól a témák, a
közösségek és a finanszírozás különböző mértékű strukturálásáig –, és
három fő pilléren nyugszanak:
2.1.        Nyitott JFT-támogatások: új
ötletek előmozdítása
A gyökeresen új jövőbeni technológiák
alapjainak sikeres felfedezéséhez szükséges nagyszámú, még embrionális szinten
lévő, magas kockázatú, jövőbe mutató tudományos és technológiai
együttműködésen alapuló kutatási projekt támogatása. Ez a tevékenység,
mivel kifejezetten tartózkodik a témák meghatározásától és a szabályok
előírásától, elősegíti az új ötletek születését – akármikor is keletkezzenek,
és akárhonnét származzanak – a témák és a tudományterületek legszélesebb
körében. Az ilyen törékeny ötletek támogatása agilis, kockázatbarát és
erősen interdiszciplináris kutatási megközelítést igényel, amely messze a
szigorú értelemben vett technológiai területeken túl merészkedik. Az új, magas
potenciálú szereplők, például a fiatal kutatók és a csúcstechnológiai
kkv-k kutatásba és innovációba való vonzása és ösztönzése a jövő
vezető tudományos és ipari szakembereinek kinevelése szempontjából is fontos.
2.2.        Proaktív JFT-támogatások:
feltörekvő témák és közösségek gondozása
Az új ötleteket és témákat a feltörekvő
közösségek strukturálásán való munkálkodással és az átalakulást biztosító
kutatási témák tervezésének és kifejlesztésének támogatásával érlelni kell. Ennek
a strukturáláson alapuló, ám felfedező jellegű megközelítésnek a
fő haszna azoknak az új területeknek az elősegítése, amelyek még nem
állnak készen arra, hogy bekerüljenek az ipari kutatási menetrendekbe, valamint
az ezek köré épülő kutatói közösségek strukturálása. Ez biztosítja a
kutatók kis csoportjainak együttműködésétől a projektek olyan
csoportjáig vezető utat, amelyben az egyes kutatócsoportok különböző
szempontból vizsgálnak egy kutatási témát és megosztják eredményeiket.
2.3.        Kiemelt JFT-támogatások: a
nagy horderejű interdiszciplináris tudományos és technológiai kihívások
kezelése
Az ebben a kihívásban szereplő kutatási
kezdeményezések tudományvezéreltek, nagy léptékűek, multidiszciplinárisak
és egy jövőbe mutató, összefogó célra épülnek. Az olyan nagy
horderejű tudományos és technológiai kihívásokat kezelik, amelyekhez a
különböző tudományterületek, közösségek és programok együttműködésére
van szükség. A tudományos fejlődésnek erős és széles alapot kell
biztosítania a jövőbeni technológiai innováció és a gazdasági
lehetőségek kiaknázásához, és egyúttal újfajta haszonnal kell járnia a
társadalom számára. Az ilyen kezdeményezések átfogó természetük és
nagyságrendjük következtében csak több szövetkező résztvevő tartós
(évtizedes) erőfeszítésével valósulhatnak meg.
A három JFT-pillérben végzett tevékenységeket
széles körű hálózatos együttműködés és közösségi alapú
tevékenységek egészítik ki a jövőbeni technológiák felé törekvő,
tudományos meghatározottságú kutatás termékeny és élénk európai alapjainak
megteremtése céljából. Ezek támogatni fogják továbbá a JFT-tevékenységek
jövőbeni fejlődését, elősegítik az új technológiák
különböző vonatkozásaival kapcsolatos vitát, és előmozdítják
hatásosságukat.
2.4.        Egyedi megvalósítási
szempontok
Egy JFT Tanácsadó Testület fogja biztosítani
az érdekeltek általános tudományos stratégiával kapcsolatos hozzájárulását,
beleértve a munkaprogram meghatározását is.
A keretprogram JFT-vel foglalkozó része
folyamatos jelleggel tudományos meghatározottságúan, egy kis létszámú és
költséghatékony végrehajtó struktúra támogatásával működik. Egyszerű
adminisztratív eljárásokat fog elfogadni, hogy fenntartsa a kiválóságra
fektetett hangsúlyt a tudományos meghatározottságú technológiai innovációban,
ösztönözze a kezdeményezéseket, és ötvözze a rugalmasságot az
elszámoltathatósággal. A legmegfelelőbb megközelítések alkalmazandók a JFT
kutatási területeire jellemző sajátosságok tesztelésére (például a
portfólióanalízis) és az érintettek közösségeinek bevonására (például a
konzultációkba). A cél a folyamatos javulás és az eljárások további
egyszerűsítési és javítási lehetőségeinek felkutatása, és végső
soron ezen elvek érvényesülésének biztosítása. A JFT-tevékenységek hatékonysága
és hatását a programszintű tevékenységek értékelését kiegészítve kerül
értékelésre.
Tekintetbe véve küldetését, hogy
elősegítse a tudományos meghatározottságú kutatást a jövőbeni
technológiák felé vezető úton, a keretprogram JFT-vel foglalkozó része
arra törekszik, hogy találkozási lehetőséget biztosítson a tudomány, a
technológia és az innováció képviselőinek. A keretprogram JFT-vel
foglalkozó részének tehát aktív katalizátorszerepet kell betöltenie az újfajta
gondolkodás, valamint az újfajta gyakorlati megoldások és együttműködések
ösztönzésében.
A nyitott JFT-támogatás az ígéretes új ötletek
utáni, teljes mértékben alulról felfelé építkező kutatás céljából
csoportosítja tevékenységeit. Az ilyen ötletek mindegyikében rejlő magas
kockázatot ellensúlyozza, ha nagy mennyiségben kerülnek vizsgálatra. E
tevékenységek kulcsfontosságú jellemzői az idő- és
erőforrás-hatékonyság, az alacsony alternatív költség a pályázók
részéről, valamint a vitathatatlan nyitottság a nem konvencionális,
interdiszciplináris ötletek iránt. Folyamatosan nyitott, könnyű és gyors
pályáztató programok fogják keresni a magas kockázatú, ígéretes új kutatási
ötleteket, és lehetőséget biztosítanak az új és nagy potenciállal
rendelkező innovációs szereplőknek, például a fiatal kutatóknak és a
csúcstechnológiai kis- és középvállalkozásoknak. Ezt a kreatív gondolkodást
aktívan elősegítő tevékenységek egészítik ki.
A proaktív JFT-támogatások rendszeresen
lehetőséget nyújtanak több nagy kockázatú és nagy lehetőségeket
rejtő innovatív téma kidolgozására, és finanszírozási szintjük több
projekt kiválasztását is lehetővé teszi. Ezeket a projekteket
közösségépítő cselekvések fogják támogatni, amelyek elősegítik az
olyan tevékenységeket, mint például a közös rendezvények szervezése vagy az új
tantervek vagy kutatási ütemtervek kidolgozása. A témák kiválasztásának fő
szempontjai a következők lesznek: kiválóság a jövőbeni technológiák
felé törekvő, tudományos meghatározottságú kutatásban, képesség a kritikus
tömeg elérésére, valamint a tudományra és a technológiára gyakorolt hatások.
Meghatározott számú nagy léptékű,
fókuszált kezdeményezés (kiemelt JFT-támogatások) is végrehajtásra kerül. Ezek
olyan partnerségeken fognak alapulni, amelyek lehetővé teszik az uniós, a
nemzeti és a magánszektorból származó hozzájárulások együttes felhasználását,
kiegyensúlyozott irányítási struktúrájuknak köszönhetően biztosítják a
programgazdák megfelelő mértékű befolyását és a végrehajtás nagyfokú
autonómiáját és rugalmasságát, és ezáltal lehetőséget biztosítanak arra,
hogy a kiemelt támogatást élvező kezdeményezés egy széles körben
támogatott kutatási útitervet kövessen. A kezdeményezések kiválasztása során
figyelembe kell venni az egységesítő célt, a hatásokat, az érdekeltek
integrálására való képességet, az egységteremtő kutatási útiterv
végrehajtásához biztosított erőforrásokat, valamint az érdekeltek és a
nemzeti, illetőleg regionális kutatási programok által nyújtott
támogatást.
3.           Marie Curie-cselekvések
3.1.        Új készségek fejlesztése
kiváló kutatói alapképzéssel
Európának erős és kreatív
emberierőforrás-alapra van szüksége, amely képes országok és ágazatok
között mozogni, és a készségek megfelelő kombinációjával rendelkezik az
innovációhoz, valamint ahhoz, hogy termékekké és szolgáltatásokká tudja
változtatni tudását és ötleteit a gazdaság és a társadalom hasznára.
Ezt különösen a kiválóságnak a fiatal kutatók
és doktorjelöltek kiváló minőségű alapszintű képzésének
jelentős részében való növelésével és strukturálásával kell elérni a
tagállamokban és a társult országokban. Azáltal, hogy a fiatal kutatók sokféle
olyan készséget sajátítanak el, amelyek lehetővé teszik számukra a
jelenkori és a jövőbeni kihívásokkal való szembenézést, a kutatók
következő generációja lesz a köz- és magánszektorban jelentkező
javuló karrierlehetőségek haszonélvezője, és ez egyúttal növeli a
kutatói karrier vonzerejét a fiatal generációk számára.
A fellépés a különböző európai és más
országok egyetemeinek, kutatóintézeteinek, vállalkozásainak, kis- és
középvállalkozásainak és más társadalmi-gazdasági szereplőinek partnerségi
kapcsolatai által létrehozott, uniós szintű, versenyeztetéssel
kiválasztott kutatóképző programok támogatásával valósul meg. Szintén
támogatásban részesülnek az olyan egyedi intézetek, amelyek képesek ugyanezt a
gyarapító környezetet biztosítani. A célkitűzések végrehajtásában a
különböző igényeknek való megfelelés érdekében biztosítani kell a
rugalmasságot. A sikeres partnerségek jellemzően kutatóképző
hálózatok vagy ipari doktorátusok lesznek, míg az egyedi intézmények általában
innovatív doktori képzésekben vesznek majd részt. A világ bármely országából
származó legjobb fiatal kutatók e kiváló programokhoz csatlakozva ebben a
keretben számíthatnak támogatásra.
Ezek a képzési programok a kutatási
kulcskompetenciák fejlesztését és kiszélesítését célozzák, miközben a
munkaerőpiac jövőbeni igényeinek megfelelő kreatív
gondolkodással, vállalkozói szemlélettel és innovációs készségekkel ruházzák
fel a kutatókat. A programok az olyan átvihető kompetenciák területén is
képzést fognak nyújtani, mint a csapatmunka, a kockázatvállalás, a
projektirányítás, a szabványosítás, a vállalkozói tevékenység, az etikai
szempontok, a szellemi tulajdonhoz fűződő jog, a kommunikáció,
valamint a kutatás és a társadalom közötti kölcsönhatások, amelyek
elsődleges fontosságúak az innováció létrehozásában, fejlesztésében,
kereskedelmi hasznosításában és terjesztésében.
3.2.        A kiválóság előmozdítása
országok és ágazatok közötti mobilitás révén
Európának vonzónak kell lennie a legjobb
kutatók számára, akár Európából, akár más országokból származnak. Ezt különösen
a tapasztalt kutatók számára mind a magán-, mind a közszektorban felkínált
vonzó karrierlehetőségek támogatásával, valamint a kutatók arra
történő ösztönzésével lehet elérni, hogy országok, ágazatok és
tudományterületek között mozogva elmélyítsék kreatív és innovatív
potenciáljukat.
Az olyan legjobb vagy legígéretesebb
tapasztalt kutatók fognak finanszírozást kapni – nemzeti hovatartozásra való
tekintet nélkül –, akik a transznacionális vagy internacionális mobilitás által
kívánják fejleszteni készségeiket. A kutatók akár karrierjük összes állomásán
át kaphatnak támogatást, beleértve a legfiatalabb kutatókat is, akik éppen csak
megkapták doktori fokozatukat vagy azzal egyenrangú szakmai tapasztalatban
részesültek. Ezek a kutatók azzal a feltétellel kapnak támogatást, hogy más
országba költöznek, hogy ott egyetemeken, kutatóintézetekben, vállalkozásokban,
kis- és középvállalkozásokban vagy más, általuk választott társadalmi-gazdasági
szereplőknél kiszélesítsék vagy elmélyítsék kompetenciáikat olyan kutatási
projekteken dolgozva, amelyek megfelelnek személyes igényeiknek és
érdeklődésüknek. A kiküldetések támogatásával ezenkívül arra is ösztönzést
fognak kapni, hogy a közszektorból a magánszektorba vagy a magánszektorból a
közszektorba vándoroljanak. A részben a köz-, részben pedig a magánszektorban
való elhelyezkedést lehetővé tevő részidős lehetőségek is
támogatást fognak kapni, hogy elmélyítsék a szektorok közötti ismeretáramlást,
és ösztönözzék az induló vállalkozások létrehozását. Ezek a testre szabott
kutatási lehetőségek hozzásegítik az ígéretes kutatókat a teljes
függetlenséghez, és megkönnyítik a köz- és a magánszektor közötti mozgásukat.
A kutatók valós potenciáljának teljes
kihasználása érdekében támogatást fognak kapni a kutatói karrierek újraindítását
segítő lehetőségek is.
3.3.        Az innováció
előmozdítása a tudásbázisok termékeny kölcsönhatása révén
A társadalmi kihívások egyre inkább globális
méreteket öltenek, és sikeres kezelésükben kulcsfontosságúak a határokon és
ágazatokon átívelő együttműködések. Az ismeretek és az ötletek
megosztása ezért létfontosságú mind a kutatás, mind pedig a piac világában, és
ezt csakis az emberi kapcsolatokon keresztül lehet megvalósítani. Ezt célozza a
magasan képzett kutatói és innovációs munkaerő ágazatok, országok és
tudományterületek közötti rugalmas cseréjének támogatása.
Az európai finanszírozás támogatni fogja a
kutatói és innovációs munkaerő rövid távú cseréjét az európai, valamint –
a nemzetközi együttműködés megerősítése érdekében – az európai és a
harmadik országokban található egyetemek, kutatóintézetek, vállalkozások, kis-
és középvállalkozások és más, a résztvevők által választott
társadalmi-gazdasági szereplők közötti partnerségek keretein belül. A
támogatás elérhető lesz a kutatói és az innovációs életpálya minden
szintjén lévő szakemberek számára a legfiatalabb (posztgraduális)
kutatóktól egészen a legmagasabb pozícióban (a menedzsmentben) működő
szakemberekig, beleértve az adminisztratív és a technikai személyzetet is.
3.4.        A strukturális hatások fokozása
a tevékenységekhez nyújtott társfinanszírozással
A kiválóságot elősegítő és a Marie
Curie-cselekvések bevált gyakorlati megoldásait a kutatóképzés európai
mobilitási lehetőségei, a karrierépítés és a munkaerőcsere terén
terjesztő regionális, nemzeti és nemzetközi programok ösztönzése növelni
fogja a Marie Curie-cselekvések számszerű és strukturális hatását. Mindez
vonzóbbá fogja tenni az európai kiválósági központokat.
Ez olyan új vagy már létező regionális,
nemzeti, magánszektorbeli és nemzetközi programok közös finanszírozásával fog
megvalósulni, amelyek lehetőséget és támogatást biztosítanak a nemzetközi,
ágazatok közötti és interdiszciplináris kutatóképzésnek, valamint – karrierjük
bármely szakaszában – a kutatók és az innovációs szakemberek országhatárokon és
ágazatokon át érvényesülő mobilitásának.
Ez lehetővé teszi az uniós cselekvések,
valamint a regionális és nemzeti szint közötti szinergiák kihasználását,
megszüntetve ezzel a célkitűzésekre, az értékelési módszerekre és a
kutatók munkakörülményeire fordított források szétaprózódását.
3.5.        Célzott támogatások és
politikai intézkedések
A kihívás megválaszolásához alapvető
fontosságú a fejlődés nyomon követése. A program – a Marie
Curie-cselekvések hiányosságainak feltérképezése és hatásaik fokozatos javítása
érdekében – támogatja a mutatók kidolgozását és a kutatók mobilitásával,
készségeivel és karrierjével kapcsolatos adatelemzést. Ezeket a tevékenységeket
szinergiák kialakításával, valamint a program „Inkluzív, innovatív és
biztonságos társadalmak” elnevezésű részének a kutatókra, a munkáltatóikra
és a finanszírozókra vonatkozó szakpolitikai támogatási cselekvéseivel
egyeztetve kell megvalósítani. Olyan kezdeményezéseket támogató egyedi
cselekvések részesülnek finanszírozásban, amelyek felhívják a figyelmet a
kutatói karrier fontosságára, és terjesztik a Marie Curie-cselekvések által
támogatott munkának köszönhető kutatási-fejlesztési eredményeket.
A Marie Curie-cselekvések hatásainak további
növelése céljából öregdiák-szolgáltatások segítségével kerül fejlesztésre a
jelenlegi és a korábbi Marie Curie-kutatók hálózatos együttműködése. Ide
tartozik a kutatók együttműködések és álláslehetőségek
feltérképezését lehetővé tevő kapcsolattartási és cserefórumának
támogatása, közös rendezvények szervezése, valamint a tagok bevonása a Marie
Curie-cselekvések és az európai kutatási térség „követeként” a
népszerűsítési tevékenységbe.
3.6.        Egyedi megvalósítási
szempontok
A Marie Curie-cselekvések képzésekre,
pályafutás-fejlesztésre irányulnak a Szerződésben meghatározott minden
kutatási és innovációs területen, az alapkutatástól a piaci bevezetésig és az
innovációs szolgáltatásokig. A pályázók szabadon választhatnak a kutatási és az
innovációs területek és ágazatok között.
A globális tudásbázis hasznosítása érdekében a
Marie Curie-cselekvések nyitva fognak állni valamennyi ország kutatói és
innovációval foglalkozó szakemberei, illetőleg egyetemei, kutatóintézetei,
vállalkozásai és más társadalmi-gazdasági szereplői előtt, beleértve
a(z) XX/XX/EU rendeletben (a részvételi szabályokban) meghatározott feltételek
mellet a harmadik országokat ilyen típusú jogalanyait is.
A fenti tevékenységek során figyelmet kell
fordítani arra, hogy a Marie Curie-cselekvések sikeres végrehajtása és
hatásossága érdekében ösztönzést kapjon a vállalkozások – elsősorban a
kis- és középvállalkozások –, valamint más társadalmi-gazdasági szereplők
széles körű részvétele. A Marie Curie-cselekvések a felsőoktatás, a
kutatóintézetek és a magánszektor közötti hosszú távú együttműködést
támogatják, miközben tekintettel vannak a szellemi tulajdonhoz
fűződő jogok védelmének szükségességére is.
Megmarad annak lehetősége – ha erre külön
igény merül fel –, hogy a program meghatározott tevékenységekre összpontosítson
sajátos társadalmi kihívások, kutatási és innovációs intézménytípusok vagy
földrajzi helyek vonatkozásában, annak érdekében, hogy reagálni lehessen
Európának a készségek, a kutatóképzés, a pályafutás-fejlesztés és a
tudásmegosztás terén fennálló szükségletei változására.
A mindenféle tehetséggel szembeni nyitottság
megőrzése érdekében, olyan általános intézkedéseket kell követni, amelyek
– például az egyenlő esélyek valamennyi Marie Curie-cselekvésben való
támogatásával és a nemek részvételének vizsgálatával – segítenek elkerülni a
visszás helyzeteket az ösztöndíjakhoz való hozzáférésben. A Marie
Curie-cselekvések támogatják továbbá a kutatókat, hogy stabilabb karriert
alakíthassanak ki, családi állapotuk figyelembevételével megfelelő
egyensúlyt alakítsanak ki munka és magánéletük között, továbbá elősegítik
a kutatói karrier hosszabb szüneteltetést követő folytatását. A Kutatók
Európai Chartájában és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexében
foglalt alapelveket, amelyek nyitott munkaerő-felvételt és vonzó munkakörülményeket
támogatnak, minden támogatott résztvevőnek be kell tartania és alkalmaznia
kell.
A terjesztés és a lakossági részvétel növelése
érdekében a Marie Curie-cselekvések kedvezményezettjeinek megfelelő módon
meg kell tervezniük a nagyközönséghez való kapcsolódás mikéntjét. Ezek a tervek
az elbírálás folyamatában és a projekt nyomon követése során értékelésre
kerülnek.
4.           Kutatási infrastruktúra
A tevékenységek az európai kutatási
infrastruktúra 2020-ig és azt követően után történő fejlesztésére,
azok innovációs potenciáljának és humántőkéjének támogatására, valamint az
európai politika megerősítésére fognak irányulni. A szinergiák, valamint a
kutatási infrastruktúra fejlesztése koherens megközelítésének biztosításához szükség
van a Kohéziós Alappal való egyeztetésre.
4.1.        Az európai kutatási
infrastruktúra fejlesztése 2020-ig és azt követően
4.1.1.     Új világszínvonalú kutatási
infrastruktúra kialakítása[18]
A cél a Kutatási Infrastruktúrák Európai
Stratégiai Fóruma (ESFRI) által meghatározott és más világszínvonalú kutatási
infrastruktúrák megvalósításának, hosszú távú fenntarthatóságának és hatékony
működésének biztosítása, hogy ezáltal Európa válaszolni tudjon a tudomány,
az ipar és a társadalom nagy horderejű kihívásaira. Ez a célkitűzés
kifejezetten azokra az infrastruktúrákra vonatkozik, amelyeknek működését
például az európai kutatási infrastruktúra-konzorciumok (ERIC) vagy más, ezzel
egyenértékű európai, illetve nemzetközi szintű struktúrák
szabályozzák, vagy amelyek esetében ilyen struktúra kialakítása van folyamatban.
Az uniós finanszírozás szükség szerint hozzá
fog járulni:
a)           a jövőbeni infrastruktúrák előkészítő
szakaszához (pl. részletes építési tervek, jogi intézkedések, többéves
tervezés);
b)           a megvalósítás szakaszához (pl.
kutatás-fejlesztés, mérnöki tevékenység az iparral és a felhasználókkal együtt,
regionális partneri kapcsolatok kialakítása az európai kutatási térség
kiegyensúlyozottabb fejlődése céljából); és/vagy
c)           a működési szakaszhoz
(pl. hozzáférés, adatkezelés, ismeretterjesztés, képzés és nemzetközi
együttműködés).
Ez a tevékenység alulról felfelé építkezve
támogatja továbbá az új kutatási infrastruktúrákra vonatkozó tanulmánytervek
elkészítését is.
4.1.2.     Már meglévő, páneurópai
jelentőségű nemzeti kutatási infrastruktúrák integrálása és megnyitása
A cél a legfontosabb nemzeti kutatási
infrastruktúrák megnyitása az európai kutatók előtt az iparban és a
kutatásban egyaránt, valamint azok optimális használatának és közös
fejlesztésének biztosítása.
Az Unió olyan hálózatokat támogat, amelyek kulcsfontosságú
nemzeti kutatási infrastruktúrákat kapcsolnak össze és integrálnak európai
szinten. A pénzügyi támogatás elsősorban a kutatók transznacionális és
virtuális hozzáférését és az infrastruktúrák által biztosított szolgáltatások
összehangolását és fejlesztését támogatja. Körülbelül száz
infrastruktúra-hálózatnak van szüksége ilyen támogatásra a tudomány és a
technológia minden területén, és évente akár húszezer kutató is élhetne a
hálózatokhoz való hozzáférés lehetőségével.
4.1.3.     IKT-alapú elektronikus
infrastruktúrák fejlesztése, üzembe helyezése és üzemeltetése[19]
A cél az, hogy 2020-ra kialakuljon az online
kutatás egységes nyitott európai térsége, amelyben a kutatók élenjáró, széles
körben használt, megbízható hálózatos és számítástechnikai szolgáltatásokhoz
jutnak, és nyílt hozzáférésük lesz az elektronikus tudományos (e-Science)
környezetekhez és a globális adatforrásokhoz.
A cél elérése érdekében támogatásban
részesülnek a globális kutatási és oktatási hálózatok, amelyek kérésre fejlett,
szabványosított és méretezhető tartományközi szolgáltatásokat nyújtanak; a
gridjellegű és a számítási felhők elvén alapuló infrastruktúrák,
amelyek gyakorlatilag korlátlan számítási és adatfeldolgozási kapacitással
rendelkeznek; a nagy teljesítményű számítástechnikai ökoszisztéma, amely
az exanagyságrendhez közelít; a többek között szimulációra és vizualizálásra
alkalmas szoftver- és szolgáltatási infrastruktúra; a valós idejű
együttműködési eszközök; valamint egy interoperábilis, nyitott és
megbízható tudományos adatinfrastruktúra.
4.2.        A kutatási infrastruktúrák és
humántőkéjük innovációs potenciáljának támogatása
4.2.1.     A kutatási infrastruktúrák
innovációs potenciáljának hasznosítása
A cél az innováció ösztönzése mind magában az
infrastruktúrában, mind a beszállító- és a felhasználóiparban.
A cél elérése érdekében támogatást kapnak:
a)           a kutatás-fejlesztés és az ipar
közötti azon együttműködések, amelyek fejleszteni kívánják az uniós
kapacitásokat és az ipari kínálatot az olyan csúcstechnológiai területeken,
mint a tudományos műszerhasználat vagy az IKT;
b)           a kutatási infrastruktúra
szereplői által végrehajtott kereskedelmi hasznosítást megelőző
beszerzés az innováció gyorsítása és a technológiák korai befogadása;
c)           a kutatási infrastruktúrák ipar
általi felhasználásának ösztönzése például kísérleti tesztközpontok vagy
tudásközpontok formájában; és
d)           a kutatási infrastruktúrák helyi,
regionális és globális innovációs ökoszisztémákba való integrálásának
ösztönzése.
Az uniós cselekvések is hasznosítják majd a
kutatási infrastruktúrákat – elsősorban az elektronikus infrastruktúrákat
– a közszolgáltatásokban, a szociális innovációban, a kultúrában és az
oktatásban.
4.2.2.     A kutatási infrastruktúrák
humántőkéjének erősítése
A kutatási infrastruktúrák összetettsége és
teljes potenciáljuk kihasználása a vezetőktől, a mérnököktől, a
technikusoktól és a felhasználóktól egyaránt megfelelő készségeket
követel.
Az uniós támogatás a páneurópai érdekű
kutatási infrastruktúrákat kezelő és üzemeltető személyzet képzésére,
a személyzet és a legjobb megoldások létesítmények közötti cseréjére, valamint
a megfelelő humánerőforrásnak a kulcsterületeken való biztosítására,
többek között az egyedi oktatási tananyag kialakítására irányul.
4.3.        Az kutatási infrastruktúrával
kapcsolatos európai politika és a nemzetközi együttműködés
megerősítése
4.3.1.     A kutatási
infrastruktúrával kapcsolatos európai politika megerősítése
A cél az, hogy a legfontosabb politikaformálók
és finanszírozó szervek (például az ESFRI, az elektronikus infrastruktúrával
foglalkozó vitacsoport, az EIROforum-szervezetek, a nemzeti hatóságok) révén
kihasználhatók legyenek a nemzeti és az uniós kezdeményezések közötti
szinergiák, hogy komplementaritások és együttműködés legyen kialakítható a
kutatási infrastruktúrák és a más uniós (például regionális, kohéziós, ipari,
egészségügyi, munkaügyi és fejlesztési) politikákat megvalósító tevékenységek
között, valamint hogy biztosítható legyen a különböző uniós források
közötti koordináció. Az uniós cselekvések támogatni fogják továbbá a kutatási
infrastruktúrák uniós szintű felmérését, nyomon követését és értékelését,
valamint fontos szakpolitikai tanulmányok készítését és kommunikációs feladatok
ellátását.
4.3.2.     A nemzetközi stratégiai
együttműködés elősegítése
A cél a globális kutatási infrastruktúrák
fejlődésének elősegítése, azaz olyan kutatási infrastruktúráké,
amelyeknek globális szinten van szüksége támogatásra és egyezségekre. További
cél az európai és a nem európai kutatási infrastruktúrák együttműködésének
elősegítése, a globális interoperabilitás és lefedettség biztosítása,
valamint nemzetközi egyezmények létrehozása az infrastruktúrák kölcsönös
használatáról, nyitottságáról és közös finanszírozásáról. Ebben a tekintetben
megfelelően figyelembe kell venni a globális kutatási infrastruktúrák
vezető tisztségviselőiből álló Carnegie-csoport ajánlásait.
Figyelembe kell venni azt is, hogy megfelelő uniós részvétel legyen a
nemzetközi szervekkel (pl. ENSZ, OECD) való egyeztetésben.
4.4.        Egyedi megvalósítási
szempontok
A megvalósítás ideje alatt folyamatosan
konzultálni kell független szakértői csoportokkal, az érdekeltekkel és a
tanácsadó szervekkel, például az ESFRI-vel, vagy az elektronikus
infrastruktúrával foglalkozó vitacsoporttal.
A megvalósítás háromágú megközelítést követ:
alulról építkezés, ahol a projektek pontos tartalma és a partnerségek nem
ismertek, célzott megközelítés, ahol az egyedi kutatási infrastruktúrák és/vagy
megcélzott közösségek jól körülhatároltak, és nevesített kedvezményezettek,
például amikor a támogatás egy adott infrastruktúra-üzemeltető (vagy
infrastruktúra-üzemeltetői konzorcium) működési költségeihez járul
hozzá.
Az utolsó két tevékenység célkitűzéseit
saját egyedi cselekvéseik vagy adott esetben az első tevékenység keretébe
tartozó cselekvések szolgálják.
II. rész
Ipari vezető szerep
1.           Vezető szerep az alap- és az ipari
technológiák területén
Általános szempontok
Az alaptechnológiáinak európai ipar általi
alapos ismerete és bevezetése kulcsfontosságú tényező Európa
termelékenységének és innovációs kapacitásának erősítésében, valamint
Európa fejlett, fenntartható és versenyképes gazdaságának, a csúcstechnológiás
alkalmazások ágazataikban betöltött globális vezető szerepének, valamint a
társadalmi kihívások esetén egyedi megoldások kialakítására irányuló
képességének biztosításában. Az innovációs tevékenységekhez – a finanszírozás
szerves részeként – kutatás-fejlesztés társul.
A kulcsfontosságú
alaptechnológiák integrált megközelítése

A „Vezető
szerep az alap- és az ipari technológiák területén” rész lényeges
összetevői a kulcsfontosságú alaptechnológiák, amelyek a mikro- és
nanoelektronikát, a fotonikát, a nanotechnológiát, a biotechnológiát, a fejlett
anyagokat és a korszerű gyártási folyamatokat[20]
foglalják magukban. Sok olyan innovatív termék van,
amely több ilyen technológiát tartalmaz egyidejűleg, akár különálló, akár
integrált részként. Míg minden technológia technológiai újítást jelent, addig
több alaptechnológia együttes használata technológiai ugrásokhoz is vezethet. A
több területet érintő, kulcsfontosságú alaptechnológiákból merítve növelni
lehet a termékek versenyképességét és hatását. A technológiák számos
kölcsönhatását ezért ki kell használni. A nagyszabású próbagyártási és
demonstrációs projektek részére célzott támogatás fog rendelkezésre állni.
Ez olyan, több
területet érintő tevékenységeket is magában foglal, amelyek során
különböző egyedi technológiákat kapcsolnak össze és integrálnak, amelynek
az ipari környezetben történő technológiai érvényesítés és végső
soron a teljes, minősített, piackész rendszer az eredménye. Elengedhetetlen
a magánszektor e tevékenységekbe való nagymértékű bevonása, ezért a
kivitelezés elsősorban köz-magán partnerségek keretében fog történni.
Ennek megfelelően, illetve egy célzott irányítási struktúra révén közös
munkaprogram fog készülni a több területet érintő kulcsfontosságú
alaptechnológiák vonatkozásában. Figyelembe véve a piaci igényeket és a
társadalmi kihívások megoldásához szükséges tényezőket, a munkaprogram a
kulcsfontosságú alaptechnológiák olyan, általános érvényű elemeinek
biztosítására fog irányulni, amelyek a különböző alkalmazási területek,
többek között a társadalmi kihívások kezelésének építőkövei lehetnek.
Egyedi megvalósítási
szempontok
Az innovációs
tevékenységeknek része lesz az egyedi technológiák integrálása; az innovatív termékek és szolgáltatások megvalósítására és előállítására
vonatkozó kapacitás demonstrálása; a
megvalósíthatóság és a többletérték igazolását szolgáló felhasználói és
fogyasztói kísérleti projektek; valamint a kutatási eredmények piaci
bevezetését elősegítő, nagyléptékű demonstrációs programok.
Különböző olyan egyedi technológiák
kerülnek integrálásra, aminek az ipari környezetben történő technológiai
érvényesítés és végső soron a teljes, minősített, piackész rendszer
lesz az eredménye. Elengedhetetlen a
magánszektor e tevékenységekbe – nevezetesen köz-magán társulások keretében –
való nagymértékű bevonása.
Kereslet oldali
cselekvések fogják kiegészíteni a technológiakínálat kutatási és innovációs
kezdeményezések révén történő növelését. Ide tartozik az innovációs célú
közbeszerzés leghatékonyabb igénybevétele; megfelelő műszaki
szabványok kidolgozása; a magánszektor igényeinek felmérése és a
felhasználóknak az innovációt támogató piacok kialakításába történő
bevonása.
A nanotechnológia és
különösen a biotechnológia tekintetében az érdekeltek és a lakosság bevonásának
célja az előnyök és a kockázatok tudatosítása. E technológiák biztonsági
értékelése és alkalmazásuk átfogó kockázatainak kezelése módszeresen fog
történni.
E tevékenységek ki fogják
egészíteni az alaptechnológiai kutatás és innováció támogatását, melyet a
nemzeti és regionális hatóságok a kohéziós politika alapjaiból az intelligens szakosodási stratégiák keretében
nyújthatnak.
A nemzetközi stratégiai
együttműködési kezdeményezéseket közös érdeket képező és kölcsönös
előnyt biztosító területeken valósítjuk meg a vezető
partnerországokkal. Az alap- és ipari technológiák területén különösen fontosak
egyebek között a következők:
–
a globális szabványok kialakítása,
–
az akadályok elhárítása az ipari felhasználásban és
a kereskedelmi környezetben,
–
a nanotechnológia- és biotechnológia-alapú termékek
biztonsága,
–
anyagok és eljárások kifejlesztése az energia- és
erőforrás-használat csökkentésére,
–
ipari vezetésű nemzetközi együttműködési
kezdeményezések a gyártóközösségben, valamint
–
a rendszerek interoperabilitása.
1.1.        Információs és kommunikációs
technológiák (IKT)
Az IKT ipari és technológiai vezetési
kihívásaira válaszoló cselekvési irányok, amelyek egyben az általános
IKT-kutatás és -innováció lépései, különösen a következők:
1.1.1.     Új generációs összetevők
és rendszerek: fejlett és intelligens beágyazott komponensek és rendszerek
kialakítása
A cél az intelligens beágyazott komponensekhez
és rendszerekhez kapcsolódó technológiák terén az európai vezető szerep
megtartása és megerősítése. Ez magában foglalja többek között a
mikro-nano-biorendszereket, a szerves elektronikát, a nagy területek
integrációját, a tárgyak internetét (IoT)[21] megalapozó
technológiákat, beleértve a fejlett szolgáltatások nyújtását támogató
platformokat, az intelligens integrált rendszereket, rendszerek rendszereit és
a komplex rendszerfejlesztést.
1.1.2.     Új generációs
számítástechnika: korszerű számítástechnikai rendszerek és technológiák
A cél az európai előnyök kihasználása a
processzor- és rendszerarchitektúrában, a kapcsolási és adat lokalizációs
technológiákban, a számítási felhőt alkalmazó technológiákban, a
párhuzamos számítási rendszerekben és a szimulációs szoftverekben a számítástechnika
valamennyi piaci szegmensében.
1.1.3.     A jövő internete:
infrastruktúra, technológiák és szolgáltatások
A cél az európai ipar versenyképességének
megerősítése az újgenerációs internet kifejlesztése, használata és
alakítása terén, amely fokozatosan átveszi a jelenlegi Web, a fix és mobil
hálózatok és szolgáltatási infrastruktúrák helyét, több billió eszköz (IoT)
több kezelőt és tartományt felölelő összekapcsolását teszi
lehetővé, és megváltoztatja az ismeretekhez való hozzáférésünket, azok
átadását és felhasználását. Ide tartoznak többek között a hálózatok, a
szoftverek és szolgáltatások, a kiberbiztonság, a személyes adatok védelme és a
bizalom, a vezeték nélküli[22] kommunikáció és minden
optikai hálózat, az immerzív interaktív multimédia és a jövőbeli
összekapcsolt vállalkozások területén folytatott a kutatás és innováció.
1.1.4.     Tartalomkezelési technológia
és információkezelés: a digitális tartalmakat és a kreativitást támogató IKT
A cél az, hogy a szakembereket és a polgárokat
új eszközökkel lássuk el, amelyek segítségével mindenféle digitális tartalmat
hozhatnak létre, használhatnak és őrizhetnek meg bármilyen nyelven,
valamint hogy nagy mennyiségű adatot, többek között összekapcsolt adatokat
modellezzenek, elemezzenek és jelenítsenek meg. Ez új nyelvi, tanulási,
interakciós, digitális megőrzési, tartalom-hozzáférési és elemzési
technológiákat jelent, olyan intelligens információkezelési rendszereket,
amelyek korszerű adatbányászatra, gépi tanulásra, statisztikai elemzésre
és vizuális számítási technológiákon alapulnak.
1.1.5.     Fejlett interfészek és
robotok: robotika és intelligens terek
A cél az európai tudományos és ipari
vezető szerep a számítástechnikában és a hálózatépítésben elért
növekvő teljesítményekre építve, a tanulásra, alkalmazkodásra és
reagálásra képes rendszerek terén elért eredményeket felhasználva történő
megerősítése az ipari és szolgálati robotikában, a kognitív rendszerekben,
a korszerű interfészek és intelligens terek, valamint a mesterséges
intelligencián alapuló gépek területén.
1.1.6.     Mikro- és nanoelektronika és
fotonika
A cél az, hogy kiaknázzuk az Európa által e
fő alaptechnológia terén elért vezető szerep előnyeit, valamint
támogassuk az európai ipar versenyképességét és piacvezető szerepét. A
tevékenységekhez tartoznak még a formatervezéshez kapcsolódó kutatás és
innováció, a fejlett eljárások, a próbagyártási folyamatok, a vonatkozó
gyártási technológiák és a demonstrációs cselekvések, amelyek célja a
technológiai fejlesztések és innovatív üzleti modellek hitelesítése.
E hat fő tevékenységi irányvonal a
várakozások szerint az igények teljes skáláját lefedi majd. Ide tartoznak: a
generikus IKT-alapú megoldások terén betöltött piaci vezető szerep, a
jelentős társadalmi kihívások kezeléséhez szükséges termékek és
szolgáltatások, illetve az alkalmazásvezérelt IKT kutatási és innovációs
menetrend, melyek a vonatkozó társadalmi kihívásokkal együtt kapnak támogatást.

A hat főbb cselekvési irány mindegyikéhez
hozzátartoznak az IKT-specifikus kutatási infrastruktúrák, például a
nagyszabású kísérletezésre való élő laboratóriumok, a kulcsfontosságú
alaptechnológiák infrastruktúrái és a korszerű termékekbe, innovatív
intelligens rendszerekbe való integrálásuk, beleértve a felszereléseket,
eszközöket, támogatási szolgáltatásokat, tisztaszobákat és a prototípusgyártó
létesítményekhez való hozzáférést.
1.2.        Nanotechnológia
1.2.1.     Új generációs nanoanyagok,
nanoeszközök és nanorendszerek kifejlesztése
A különböző tudományterületek
metszéspontjában levő tudás olyan, alapvetően új termékek
előállítása céljából történő fejlesztése és integrálása, amelyek az
ágazatok széles körében fenntartható megoldásokat tesznek lehetővé.
1.2.2.     A nanotechnológia biztonságos
fejlesztésének és alkalmazásának biztosítása
A nanotechnológiának az egészségre és a
környezetre gyakorolt lehetséges hatásával kapcsolatos tudományos ismeretek
előmozdítása a nanotechnológia proaktív, tudományos alapú irányítása
céljából, valamint hitelesített tudományos eszközök és platformok biztosítása a
veszélyek, a kitettség és a kockázatok értékelésére és kezelésére a nanoanyagok
és nanorendszerek teljes életciklusa során.
1.2.3.     A nanotechnológia társadalmi
vonatkozásainak kialakítása
A nanotechnológia alkalmazásához szükséges
emberi és fizikai infrastrukturális igények kezelése, valamint a
nanotechnológiának a társadalmi hozadékot szem előtt tartó irányítása
kerül középpontba.
1.2.4.     A nanoanyagok, komponensek és
rendszerek hatékony szintézise és gyártása
A hangsúly az új, rugalmas, méretezhető
és megismételhető egységnyi műveletekre, a meglévő és az új
folyamatok intelligens integrációjára helyeződik, valamint a gyártási
volumennek a termékek tömegtermelését lehetővé tévő növelésére és
többcélú üzemek létesítésére, ami által a tudás hatékonyan átültethető az
ipari innovációba.
1.2.5.     Kapacitásnövelő
technikák, módszerek és berendezések kifejlesztése
Az alaptechnológiák, a komplex nanoanyagok és
nanorendszerek fejlesztése és piaci bevezetése kerül középpontba, ideértve az
anyag tulajdonságának nanoszintű vizsgálatát és manipulálását, a
modellezést, a számítástechnikai tervezést, és az atomok szintjén történő
korszerű fejlesztés.
1.3.        Fejlett anyagok
1.3.1      Több területet érintő és
alap-anyagtechnológiák
Funkcionális és multifunkcionális – például
önjavító, biokompatibilis és strukturális – anyagok kutatása az innováció
valamennyi ipari ágazatban és különösen az értékes piacok területén
történő előmozdítása céljából.
1.3.2.     Anyagfejlesztés és -átalakítás

A gyártási volumen hatékony és fenntartható
növelésére irányuló kutatás és fejlesztés azzal a céllal, hogy lehetővé
váljon a jövőbeli – például fémfeldolgozó ipari és vegyipari – termékek
ipari gyártása.
1.3.3.     Az anyagkomponensek kezelése
Kutatás és fejlesztés a következő
területeken: új és innovatív technikák és rendszerek létrehozása, illesztés,
ragasztás, elválasztás, felépítés, önfelépítés és szétbontás, lebontás és
dekonstrukció.
1.3.4.     A fenntartható ipart ellátó
anyagok
Olyan új termékek és alkalmazások, illetve
fogyasztói magatartás kialakítása, amelyek csökkentik az energiaigényt és
elősegítik a termelés szén-dioxid-kibocsátásának visszaszorítását, továbbá
az eljárások intenzitásának növelése, újrahasznosítás, szennyezésmentesítés,
valamint magas hozzáadott értékkel bíró anyagok előállítása hulladékból és
újragyártás útján.
1.3.5.     A kreatív iparágakban
felhasznált anyagok
A formatervezésnek és a konvergáló
technológiák fejlesztésének az új üzleti lehetőségek létrehozására való
felhasználása, beleértve a történelmi vagy kulturális értéket képviselő
anyagok megóvását.
1.3.6.     Metrológia, anyagjellemzés,
szabványosítás és minőségbiztosítás
Az anyagtudomány és a mérnöki tudományok
fejlődésének gyorsítása olyan technológiák előmozdítása révén, mint
amilyen az anyagjellemzés, a roncsolásmentes értékelés és a prediktív
teljesítménymodellezés.
1.3.7.     Az anyagfelhasználás
optimalizálása
A felhasznált anyagokat helyettesítő
anyagok és az innovatív üzletmodellek vizsgálatára irányuló kutatás és
fejlesztés.
1.4.        Biotechnológia
1.4.1.     Az élvonalbeli biotechnológia
mint jövőbeni innovációs húzóerő fellendítése
A cél annak megalapozása, hogy az európai ipar
közép- és hosszútávon az innováció élvonalában maradjon. Ide tartozik a
feltörekvő tudományágak – például a szintetikus biológia, a
bioinformatika, a rendszerbiológia – fejlesztése, és más alaptechnológiákkal –
köztük a nanotechnológiával (pl. a bionanotechnológiával) és az IKT-vel (pl.
bioelektronikával) való együttműködés. Ezek és más, élvonalbeli
tudományterületek megfelelő intézkedéseket érdemelnek a kutatás-fejlesztés
terén annak érdekében, hogy elősegítsék a hatékony átvételt és az új
alkalmazások létrejöttét (gyógyszer-adagolási rendszerek, bioszenzorok,
biochipek stb.).
1.4.2.     Biotechnológiai alapú ipari
eljárások
A cél kettős: egyfelől lehetővé
kell tenni, hogy az európai ipar (pl. a vegyipar, az egészségügy, a bányászat,
az energiaipar, a cellulóz- és papíripar, a textilipar, az élelmiszeripar) új,
az ipari és társadalmi elvárásoknak megfelelő termékeket és folyamatokat
fejlesszen ki, valamint versenyképes és továbbfejlesztett biotechnológia-alapú
megoldásokkal helyettesítse a meglévőket; másfelől pedig a
biotechnológiában rejlő lehetőségek kiaknázása a környezetszennyezés
észlelésére, nyomon követésére, megelőzésére és eltávolítására. Ez magában
foglalja az enzimes és anyagcsere-folyamatok, a biofolyamatok tervezése, a
korszerű fermentáció, az upstream és downstream feldolgozás területén
folytatott kutatást és innovációt, a mikrobiális közösségek dinamikájával
kapcsolatos ismeretek elmélyítését. Ez magában
foglalja továbbá a prototípusok abból a célból történő kifejlesztését,
hogy felmérhető legyen a kialakított termékek és folyamatok
technikai-gazdasági megvalósíthatósága.
1.4.3.     Innovatív és versenyképes
platformtechnológiák
A cél az olyan platformtechnológiák (genomika,
metagenomika, proteomika, molekuláris eszközök) kialakítása, amelyek
vezető szerepet és versenyelőnyt tesznek lehetővé számos
gazdasági ágazatban. Ide tartozik az optimalizált tulajdonságokkal
rendelkező, a hagyományos alternatívákon túlmutató bioerőforrások fejlesztésének
megalapozása, a szárazföldi és vízi biodiverzitás új alkalmazások céljából
történő, fenntartható felfedezésének, megértésének és használatának
lehetővé tétele, és a biotechnológiai alapú egészségügyi megoldások
(diagnosztika, oltóanyagok, orvosbiológiai eszközök) fejlődésének
fenntartása.
1.5.        Korszerű gyártás és
feldolgozás
1.5.1.     A jövő üzemeiben
alkalmazott technológiák
A fenntartható ipari fejlődés oly módon
történő támogatása, hogy Európában elősegítjük a költségalapú
gyártásról a magas a hozzáadott érték létrehozására irányuló termelésre való
stratégiai átállást. Ehhez foglalkozni kell azzal a kihívással, hogy miként
növelhető a termelés kevesebb anyag és energia felhasználásával, illetve
kevesebb hulladék és szennyeződés képződésével. A középpontban a
jövő adaptív gyártórendszereinek a korszerű és fenntartható
gyártórendszerek és gyártási folyamatok megvalósítása érdekében történő
fejlesztése és integrációja lesz, amelynek során külön hangsúlyt kapnak az
európai kkv-k szükségletei.
1.5.2.     Energiahatékony
épülettechnológiák
Az energiafelhasználás és szén-dioxid-kibocsátás
csökkentése a fenntartható építési technológiák fejlesztése és használata
által, az energiahatékony rendszerek és anyagok fokozott felhasználása új,
felújított és átalakított épületekben. Az életciklussal kapcsolatos
megfontolások és a tervezési-építési-működtetési koncepciók növekvő
fontossága kulcsfontosságú tényezők lesznek ahhoz, hogy Európa 2020-ig
áttérjen a majdnem nulla energiafogyasztású épületekre, valamint hogy az
érdekeltek széles körének bevonásával energiahatékony kerületek jöjjenek létre.

1.5.3.     Fenntartható, alacsony
szén-dioxid-kibocsátású technológiák az energiaintenzív feldolgozóiparban
Növelni kell a feldolgozóipar – például a
vegyipar, a cellulóz- és papírgyártás, az üveggyártás, a nemvasfémek gyártása
és acélgyártás – versenyképességét az erőforrás- és energiahatékonyság
gyökeres javításával, az ilyen ipari tevékenységek környezeti hatásának
csökkentésével. A következők kerülnek középpontba: az innovatív anyagokat
megalapozó alaptechnológiák, valamint az értéklánc egészében az alacsony
szén-dioxid-kibocsátással előállított termékeket és a kevésbé
energiaintenzív folyamatokat és szolgáltatásokat lehetővé tévő
anyagok és technológiai megoldások kifejlesztése és hitelesítése, továbbá a
rendkívül alacsony szén-dioxid-kibocsátású gyártási technológiák és módszerek
használata annak érdekében, hogy elérjük az üvegházhatásúgáz-kibocsátás
intenzitása tekintetében előírt csökkentéseket.
1.5.4.     Új, fenntartható üzleti
modellek
A tudásalapú, szakosodott gyártás
koncepcióinak és módszereinek kialakításában folytatott ágazatközi
együttműködés fellendíti a kreativitást és innovációt olyan, egyedi
igényekre szabott megközelítéseket alkalmazó üzleti modellekre összpontosítva,
amelyek alkalmazkodni tudnak a globalizált értékláncok és hálózatok
elvárásaihoz, a változó piachoz, valamint a jövőbeli és feltörekvő
iparágakhoz.
1.6.        Világűr
1.6.1.     Az európai versenyképesség,
függetlenség és innováció lehetővé tétele a világűrrel kapcsolatos
tevékenységekben
A célkitűzés az űrkutatásban
betöltött globális vezető szerep megtartása a versenyképes űripar és
kutatói közösség fenntartása és fejlesztése, valamint az űrkutatáson
alapuló innováció támogatása révén.
1.6.1.1.  A versenyképes űripar és
kutatói közösség fenntartása
Európa vezető szerepet tölt be az
űrkutatásban és az űrtechnológiák fejlesztésében, és saját
űrinfrastruktúrát fejlesztett ki (pl. Galileo). Az európai ipar az
első osztályú műholdak exportőrévé vált. Az európai piacok és
kutatóintézmények széttagolt jellege, a nagy hazai piacokra támaszkodó
űrnagyhatalmak által támasztott verseny, valamint az európai
űrkutatásra, a technológiai fejlesztésre és a kapacitások kiépítésére
irányuló módszeres beruházások korlátozott jellege azonban veszélyezteti ezt a
pozíciót. Az űrkutatási programok folytonosságának biztosításával –
például kisebb és gyakoribb világűrbeli demonstrációs projektek sorozatán
keresztül – egy kutatási bázis kell kialakítani. Ez lehetővé teszi Európa
számára, hogy fejlessze az ipari alapjait és a világűrrel kapcsolatos
kutatással és technológiai fejlődéssel foglalkozó közösségét, ami
csökkenti a kritikus technológiák importjától való függését.
1.6.1.2.  Az űrágazat és a
világűrrel nem összefüggő ágazatok közötti innováció fellendítése
Az űrtechnológiákkal kapcsolatos
kihívások egy része párhuzamba állítható a földi ágazatokban, így például az
energiaipar, a távközlés, a természeti erőforrások feltárása, a robotika,
a biztonság és az egészségügy területén tapasztalt kihívásokkal. Ezek a közös
vonások lehetőséget kínálnak – különösen az kkv-k számára – a
technológiáknak az űrkutatásban részt vevő, illetve az abban nem
részt vevő közösségek általi, korai szakaszban történő
együttfejlesztésére, ami hamarabb vezethet áttörő innovációkhoz, mint
ahogy az egy későbbi szakaszban a spin-off vállalkozások által
megvalósítható lenne. Ösztönözni kell a meglévő európai
űrinfrastruktúra kihasználását a távérzékelésen és földrajzi
helyzetmeghatározáson alapuló innovatív termékek és szolgáltatások fejlesztésének
támogatásával. Európának továbbá megfelelő, célzott intézkedésekkel kell
erősítenie a vállalkozói űrágazat kezdeti szakaszban levő
fejlesztését.
1.6.2.     Az űrtechnológiai
fejlődés megalapozása
A célkitűzés a világűrbe jutás és a
világűrbe telepített rendszerek működtetésére való képességnek az
európai társadalom javát szolgáló biztosítása a következő évtizedekben.
A világűrbe jutás és
a Föld körüli pályán vagy azon túl elhelyezett európai és nemzetközi
világűrbe telepített rendszerek fenntartásának és működtetésének
képessége létfontosságú az európai társadalom jövője szempontjából. A
szükséges képességek folyamatos beruházást igényelnek számos
űrtechnológiába (pl. indítóállványok, műholdak, robotika,
műszerek és érzékelők) és működési koncepcióba, az
ötletektől a világűrben tartott demonstrációkig. Európa jelenleg a három vezető űrnagyhatalom egyike, de a
világűrrel kapcsolatos kutatásra és fejlesztésre irányuló beruházások
amerikai egyesült államokbeli szintjéhez viszonyítva (pl. a NASA teljes
költségvetésének kb. 20%-a) a világűrrel kapcsolatos jövőbeni
űrtechnológiákba irányuló európai beruházások szintje nem elégséges (a
világűrrel kapcsolatos kiadások kevesebb, mint 10%-a), és a lánc teljes
hosszában megerősítésre szorul:
a)           technológiai alapkutatás, amely
gyakorta erősen támaszkodik a kulcsfontosságú alaptechnológiákra, és amely
lehetővé teheti a földi felhasználású, áttörő jelentőségű
technológiák kidolgozását;
b)           meglévő technológiák javítása,
pl. miniatürizálás, jobb energiahatékonyság, nagyobb érzékenységű
szenzorok révén;
c)           új technológiák és koncepciók
demonstrációja és validációja a világűrben, valamint megfelelő földi
körülmények között;
d)           a küldetések háttere, pl. az
űrbéli környezet elemzése, földi állomások, a világűrbe telepített
rendszerek védelme az űrhulladékkal való összeütközéstől és a
napkitörések hatásaitól (világűr-megfigyelési rendszer, SSA), innovatív
adat- és mintatároló infrastruktúra támogatása;
e)           fejlett navigációs és
távérzékelő technológiák, amelyek lefedik az Unió által a világűrbe
telepített rendszerek jövőbeli generációihoz szükséges kutatásokat (pl. a
Galileo).
1.6.3.     A világűrből
származó adatok kiaknázásának megalapozása
A célkitűzés az, hogy biztosítsuk a
jelenlegi és jövőbeni európai küldetések világűrből származó
adatainak kiterjedtebb felhasználását a tudományos, közcélú és kereskedelmi
területeken.
Az űrbe telepített
rendszerek olyan információkat nyújtanak, amelyekre gyakran lehetetlen egyéb
módokon szert tenni. Az európai küldetések világszínvonala ellenére a
publikációs adatok azt mutatják, hogy az európai küldetésekből származó
adatok kisebb valószínűséggel kerülnek felhasználásra, mint az amerikai
küldetések adatai. Az adatok kihasználásában jelentős növekedést lehetne
elérni, ha összehangolt erőfeszítéseket tennénk az európai
küldetésekből származó adatok feldolgozásának, validációjának
és szabványosításának koordinációjára és
megszervezésére. Az adatszerzés és –feldolgozás, az adatfúzió és az
adatterjesztés innovációi – amelyek az együttműködés innovatív,
informatikai és kommunikációs eszközökkel támogatott formáit is hasznosítják –
biztosíthatják az űrinfrastruktúra terén végzett beruházások jobb
megtérülését. A világűrből származó adatok kalibrálása
és validációja (egyes műszerekre, műszerek és küldetések között,
illetve helyszíni objektumok tekintetében) kulcsfontosságú a világűrből
származó adatok hatékony felhasználása szempontjából minden területen, de
ezt megnehezíti az olyan, uniós szintű testületek vagy intézetek hiánya,
amelyeket felhatalmaztak a világűrből származó adatok
szabványosításának és referenciakereteinek biztosítására. Az adatokhoz való hozzáférés és a küldetések kiaknázása
olyan kérdés, amely globális koordinációt igényel. A Föld
megfigyelésével kapcsolatos adatokat illetően az összehangolt
megközelítéseket és a bevált gyakorlati módszereket részben a Földmegfigyelési
Csoport nevű kormányközi szervezettel együttműködve valósítjuk meg,
amelynek célja azon földmegfigyelési rendszerek globális rendszerének
fenntartása, amelyben az Unió is részt vesz.
1.6.4.     A nemzetközi
űrpartnerségeket támogató európai kutatás megalapozása
A célkitűzés az, hogy támogassuk az
európai kutatás és innováció hozzájárulását a világűrrel kapcsolatos,
hosszú távú nemzetközi partnerségekhez.
Bár a világűrrel
kapcsolatos információ helyi szinten is jelentős előnyökhöz vezet, az
űrkutatás területén tevékenykedő vállalkozások alapvetően
globális jellegűek. Ez különösen nyilvánvaló a Földet és a világűrbe
telepített rendszereket veszélyeztető kozmikus fenyegetések esetében. A
műholdaknak az űridőjárás és űrhulladék miatti elvesztése a
becslések szerint évi 100 millió EUR nagyságrendű kárt okoz.
Ugyancsak globálisnak számítanak az olyan tevékenységek, mint a Nemzetközi
Űrállomás (ISS), amelyet Európa, az Egyesült Államok, Kanada, Japán és
Oroszország épített és működtet, valamint a robotikával kapcsolatos
űrtudományos és felderítő tevékenységek. Az
élvonalbeli űrtechnológia fejlesztése egyre inkább ilyen nemzetközi
keretek között történik, ezért a hasonló nemzetközi projektekhez való
hozzáférés fontos sikertényező az európai kutatók és az ipar számára. Az
Unió hozzájárulását a világűrrel kapcsolatos globális törekvésekhez hosszú
távú (10 vagy több éves) stratégiai menetrendekben kell meghatározni, összehangolva
ezeket az Unió űrpolitikai prioritásaival, és együttműködve olyan
belső európai partnerekkel, mint az ESA, valamint olyan nemzetközi
partnerekkel, mint a COSPAR és az UNOOSA, valamint az űrutazást
megvalósító országok űrügynökségeivel, mint például a NASA és a ROSCOSMOS.
1.6.5.     Egyedi megvalósítási
szempontok
A „Horizont 2020” keretprogram űrkutatási
és innovációs végrehajtási prioritásai megfelelnek az Unió – az Űrtanács
által meghatározott és „Az Európai Uniónak a polgárok szolgálatában álló
űrstratégiája felé” című közleményben[23]
ismertetett – űrpolitikai prioritásainak. A végrehajtás az európai
űripar – űrpolitikával foglalkozó tanácsadó bizottság által képviselt
– érdekeltjeivel, kkv-kkal, a tudományos intézményekkel és technológiai
intézetekkel, illetve jelentős partnerekkel (mint az Európai
Űrügynökség és a nemzeti űrügynökségek) konzultálva kerül
kialakításra. A nemzetközi vállalkozásokban való részvételt illetően a
kutatási és innovációs menetrend a nemzetközi partnerekkel (pl. NASA,
ROSCOSMOS, JAXA) együttműködésben kerül meghatározásra.
2.           kockázatfinanszírozáshoz jutás
A „Horizont 2020” keretprogram két pénzügyi
eszközt fog létrehozni (nevezetesen a tőkefinanszírozó eszközt és az
adósságfinanszírozó eszközt), amelyek különféle keretekből állnak. A tőkefinanszírozó eszköz, illetve az adósságfinanszírozó
eszköz kkv-támogató kerete két uniós pénzügyi eszköz részeként kerül
végrehajtásra, amelyek tőke- és adósságfinanszírozást biztosítanak a kkv-k
K+I-tevékenységéhez és növekedéséhez.
A tőkefinanszírozó eszköz és az adósságfinanszírozó
eszköz adott esetben lehetővé teheti az uniós és tagállami pénzügyi
források összevonását, amennyiben egyes tagállamok hajlandók hozzájárulni a
strukturális alapokból a vonatkozó tanácsi rendelet 31. cikke (1) bekezdésének a)
pontja alapján számukra megítélt összeg egy részével.
Ahelyett, hogy közvetlenül
hiteleket, garanciákat vagy tőkét stb. biztosítana a végső
kedvezményezetteknek, a Bizottság pénzügyi intézményeket bíz meg, hogy
támogatást nyújtsanak, különösen kockázatmegosztás, kezességvállalást
tartalmazó programok, sajáttőke-befektetések és kvázi
sajáttőke-befektetések révén.
2.1.        Adósságfinanszírozó eszköz

Az adósságfinanszírozó eszköz a
következőket nyújtja: hitelt az egyedi kedvezményezettek számára a
kutatásba és innovációba történő beruházásokhoz; garanciákat a
kedvezményezetteknek hitelező pénzügyi közvetítők számára; hitelek és
garanciák kombinációit; valamint garanciákat és/vagy viszontgaranciákat a
nemzeti vagy regionális adósságfinanszírozási programokhoz. Az
adósságfinanszírozó eszközhöz vállalja az esedékesség javításával kapcsolatos
tevékenységeket, és támogatja a célzott kkv-támogató eszközt (lásd e melléklet
„Innováció a kkv-k körében” című 3. pontját). Az adósságfinanszírozó
eszközből képzett céltartalékok kombinálhatóak – a támogatások esetleges
hozzáadásával (egyszeri összegeket is beleértve) – a tőkefinanszírozó
eszközből képzett céltartalékokkal egy vagy több integrált program
keretében. Kedvezményes hitelekre és átváltható hitelekre szintén van lehetőség.
A hitelek és garanciák piacvezérelt, az
igények beérkezési sorrendjében történő nyújtása mellett az
adósságfinanszírozó eszköz több részalap révén bizonyos szakpolitikákat és
ágazatokat céloz meg. Az erre a célra elkülönített költségvetési hozzájárulások
az alábbi forrásokból származhatnak:
a)           a „Horizont 2020” keretprogram más
részei, különösen a „Társadalmi kihívások” című III. rész;
b)           egyéb keretprogramok, programok és
az uniós költségvetés egyéb költségvetési tételei;
c)           egyes régiók és tagállamok, amelyek
a kohéziós politika körébe tartozó alapokból elérhető forrásokkal kívánnak
hozzájárulást tenni;
d)           bizonyos jogalanyok (mint az Eureka
vagy a közös technológiai kezdeményezések) vagy kezdeményezések.
Az ilyen költségvetési hozzájárulások a „Horizont
2020” keretprogram időtartama alatt bármikor megtehetők vagy
feltölthetők.
A kockázatmegosztás és az egyéb paraméterek
változhatnak az adott, szakpolitikához vagy ágazathoz tartozó részalapon belül,
feltéve, hogy értékük vagy állapotuk megfelel az adósságfinanszírozó eszközökre
vonatkozó közös szabályoknak. A részalapok továbbá egyedi kommunikációs
stratégiákat dolgozhatnak ki az adósságfinanszírozó eszköz átfogó
népszerűsítési kampányán belül. Emellett nemzeti szintű
közvetítő szakértőket is igénybe lehet venni, amennyiben
meghatározott szakértelemre van szükség a lehetséges hitelek megítéléséhez az
adott részalaphoz tartozó területen.
A tőkefinanszírozó eszköz kkv-támogatási
kerete a K+I tevékenységet folytató kkv-k és a közepes piaci
tőkeértékű kisebb cégek számára fog hiteleket nyújtani 150 000
EUR-t meghaladó összegben, így kiegészítve a kkv-knak a vállalkozások
versenyképességéért és a kis- és középvállalkozásokért elnevezésű program
hitelgarancia-keretéből juttatott finanszírozást.
Az adósságfinanszírozó eszköz áttétele –
amelyet úgy határozunk meg, hogy az összfinanszírozást (azaz az uniós
finanszírozás és az egyéb pénzügyi intézmények hozzájárulásainak összegét)
elosztjuk az Unió pénzügyi hozzájárulásával – átlagosan várhatóan az
1,5-től 6,5-ig terjedő tartományban fog mozogni az érintett
műveletek típusától függően (kockázat szintje, célkedvezményezettek
és az adott adósságfinanszírozó eszköz kerete). A
multiplikátorhatás – amelyet úgy határozunk meg, hogy a támogatott
kedvezményezettek összes beruházását elosztjuk az Unió pénzügyi
hozzájárulásával – várhatóan 5 és 20 közé fog esni, és szintén függ az érintett
műveletek típusától.
2.2.        Tőkefinanszírozó eszköz

A tőkefinanszírozó eszköz a vállalatok
működésének korai szakaszát érintő kockázatitőke-alapokra fog
összpontosítani, amelyek kockázati tőkét és/vagy mezzanine tőkét
biztosítanak az egyes portfolió-vállalkozások számára. Ezek a vállalkozások
emellett az adósságfinanszírozó eszközt megvalósító pénzügyi
közvetítőktől is igényelhetnek adósságfinanszírozást.
Az eszköznél arra is lesz lehetőség, hogy
a vállalkozások versenyképességéért és a kis- és középvállalkozásokért program
növekedéstámogató tőkefinanszírozási eszközével (EFG) együtt beruházásokat
hajtson végre az expanziós és a növekedési szakaszban lévő
vállalkozásoknál (ez a széles befektetői bázissal rendelkező “alapok
alapjába” való befektetéseket, az intézményi és stratégiai magánberuházókat,
valamint a nemzeti közintézményeket és a részben állami pénzintézeteket is magában
foglalja). Az utóbbi esetben a „Horizont 2020”
keretprogram tőkefinanszírozási eszközéből származó beruházás nem
haladhatja meg az uniós beruházás teljes összegének 20%-át, kivéve a több
szakaszt is érintő beruházásokat, amelyek esetében az EFG-ből és a
kutatási-fejlesztési tőkefinanszírozó eszközből származó
finanszírozást arányos alapon nyújtják az alapok befektetési politikájának
megfelelően. A tőkefinanszírozó
eszköz az EFG-hez hasonlóan kerülni fogja felvásárlásokat vagy a megszerzett
vállalkozások szétdarabolására szánt helyettesítő tőke kihelyezését. A Bizottság a változó piaci feltételektől
függően dönthet a 20%-os küszöb módosításáról.
A beruházási paramétereket
oly módon állapítják meg, hogy a különös szakpolitikai célkitűzések –
beleértve a lehetséges kedvezményezettek adott csoportjainak megcélzását –
teljesüljenek, miközben megmarad a pénzügyi eszköz piacorientált,
keresletvezérelt megközelítése.
A tőkefinanszírozó eszköz a „Horizont
2020” keretprogram egyéb részeiből, egyéb keretprogramokból, programokból
és az Unió költségvetésének költségvetési tételeiből, egyes régióktól és
tagállamoktól; valamint bizonyos jogalanyoktól és kezdeményezésekből
származó költségvetési hozzájárulásokkal támogatható.
A tőkefinanszírozó eszköz áttétele –
amelyet úgy határozunk meg, hogy az összfinanszírozást (azaz az uniós
finanszírozás és az egyéb pénzügyi intézmények hozzájárulásainak összegét)
elosztjuk az Unió pénzügyi hozzájárulásával – a piaci sajátosságoktól
függően várhatóan 6 körül fog alakulni, míg a multiplikátorhatás – amelyet
úgy határozunk meg, hogy a támogatott kedvezményezettek összes beruházását
elosztjuk az Unió pénzügyi hozzájárulásával – átlagosan 18 körül várható.
2.3.        Egyedi megvalósítási
szempontok
A két pénzügyi eszköz
megvalósítása a költségvetési rendeletnek megfelelően az Európai
Beruházási Bankcsoport (EBB, EBA) és/vagy egyéb olyan pénzügyi intézmények
feladata lesz, amelyek megbízhatók a pénzügyi eszköz végrehajtásával.
Kialakításuk és végrehajtásuk összehangoljuk a költségvetési rendeletben meghatározott
pénzügyi eszközök általános rendelkezéseivel, és a bizottsági útmutatóban
meghatározandó, konkrétabb operatív követelményekkel.
Elemeik kombinálhatók – a
támogatások lehetséges hozzáadásával (egyszeri összegeket is beleértve) – egy
vagy több olyan program keretében, amelyek a kedvezményezettek vagy speciális
célú projektek bizonyos kategóriáit támogatják, például a növekedési potenciállal
rendelkező kkv-kat és közepes piaci tőkeértékű cégeket, vagy az
innovatív technológiák nagyléptékű demonstrációját.
Az eszközök megvalósítását
kísérő intézkedések sora támogatja. Ezek közé
tartozhatnak, többek között, a hitelkérelmek támogathatóságának vagy a
tudáseszközök értékének elbírálását végző pénzügyi közvetítők számára
nyújtott műszaki segítség; a beruházásra való felkészültséget célzó
programok, amelyek magukban foglalják a kkv-k inkubálását, felkészítését és
mentorálását, valamint a lehetséges befektetőkkel folytatott interakcióik
támogatását; olyan intézkedések, amelyek növelik a kockázati
tőketársaságok és üzleti angyalok tudatosságát az uniós finanszírozási
programokban részt vevő innovatív kkv-k növekedési potenciáljára
vonatkozóan; az innovatív kkv-k és köztes méretű vállalkozások növekedését
támogató befektetőket vonzó programok; a jótékonysági alapítványok és
magánszemélyek kutatás és innováció számára nyújtott támogatását ösztönző
programok; valamint a vállalatközi fejlesztési célú tőkejuttatásokat
elősegítő és a családi vállalkozások és üzleti angyalok tevékenységét
ösztönző programok.
Biztosított lesz e pénzügyi eszközöknek és a
vállalkozások versenyképességéért és a kis- és középvállalkozásokért
elnevezésű program eszközeinek egymást kiegészítő jellege.
3.           Innováció a kis-és középvállalkozásoknál

3.1.        A kkv-támogatás
fősodorba való bevonása
A kkv-kat a „Horizont 2020” keretprogram
valamennyi része támogatni fogja. Ebből a célból egy célzott kkv-támogató
eszközt jön létre, amely elérhető lesz az innovatív kkv-k valamennyi
típusa számára, amennyiben erősen törekednek a fejlődésre, a
növekedésre és a nemzetközivé válásra. Támogatásban minden típusú innováció
részesülhet, beleértve a nem technológiai jellegű és szolgáltatással kapcsolatos
innovációkat is. A célkitűzés az, hogy segítséget nyújtsunk a nagy
kockázatú kutatás és innováció kezdeti szakaszaiban fennálló finanszírozási rés
áthidalásában, ösztönözzük az áttörést jelentő innovációkat és a kutatási
eredmények magánszektorban történő kereskedelmi bevezetését.
Valamennyi társadalmi kihívás, alaptechnológia
és ipari technológia alkalmazza a célzott kkv-támogató eszközt és egy összeget
különítenek el a számára.
Kizárólag kkv-k pályázhatnak majd
finanszírozásra és támogatásra. Saját igényeik szerint együttműködéseket
alakíthatnak ki, beleértve a kutatási és fejlesztési munka alvállalkozásban
történő elvégzését. A projekteknek világosan szolgálniuk kell a kkv-k
érdekeit és lehetséges előnyökkel kell járniuk azok számára, valamint
határozott európai dimenzióval kell rendelkezniük.
A kkv-támogató eszköz a tudomány, a
technológia és az innováció valamennyi területét le fogja fedni, alulról
felfelé való megközelítésben egy adott társadalmi kihíváson vagy
alaptechnológián belül, így elegendő teret hagy mindenféle ígéretes ötlet
megvalósítására, különösen az ágazatokon átívelő és interdiszciplináris
projekteknek a finanszírozása számára.
A kkv-támogató eszköz egyszerűsített és
szakaszos támogatást fog nyújtani. Három szakasza az innovációs ciklus egészét
le fogja fedni. Az egyik szakaszból a másikba való átmenet zökkenőmentes,
amennyiben a kkv-projekt a korábbi szakasza során bebizonyította, hogy további
finanszírozásra érdemes. Ugyanakkor valamennyi szakasz nyitott lesz minden egyes
kkv számára:
–
1. szakasz: koncepció és megvalósíthatósági
vizsgálat:
A kkv-k finanszírozásban fognak részesülni, hogy
megvizsgálják egy új ötlet tudományos vagy műszaki megvalósíthatóságát és
kereskedelmi potenciálját (koncepció igazolása) az innovációs projekt
kidolgozása szempontjából. A vizsgálat kedvező kimenetele lehetővé
teszi majd a finanszírozást a következő szakasz(ok) során.
–
2. szakasz: kutatás-fejlesztés, demonstráció,
piaci elterjesztés:
Támogatásban fog részesülni a kutatás-fejlesztés,
különös tekintettel a demonstrációs tevékenységekre (tesztelés,
prototípusgyártás, a gyártási volumen növelésére irányuló vizsgálatok,
tervezés, innovatív folyamatok, termékek és szolgáltatások bevezetése,
eredményesség ellenőrzése stb.) és a piaci elterjesztésre.
–
3. szakasz: kereskedelmi bevezetés:
Ez a szakasz a támogató tevékenységeken
túlmenően nem fog egyéb közvetlen támogatást nyújtani, de célja, hogy
megkönnyítse a magántőkéhez való hozzáférést és az innovációbarát
környezet kialakítását. Tervezzük a pénzügyi eszközökkel (lásd e melléklet
„Hozzáférés a kockázati tőkéhez” című II. részének 2. pontját)
való összekapcsolást például azáltal, hogy az 1. és/vagy 2. szakaszt
sikeresen teljesítő kkv-k elsőbbséget fognak élvezni az anyagi
erőforrások egy elkülönített részén belül. A kkv-k emellett olyan támogató
intézkedések révén is előnyökhöz jutnak majd, mint a hálózatépítés, a
képzés, a felkészítés és a tanácsadás. Emellett ez a rész kapcsolódhat a
kereskedelmi hasznosítást megelőző közbeszerzéseket és az innovatív
megoldások közbeszerzését támogató intézkedésekhez.
A kkv-támogató eszköz a „Horizont 2020”
keretprogram valamennyi részében történő egységes népszerűsítése,
megvalósítása és ellenőrzése könnyű hozzáférést biztosít a kkv-k
számára. A meglévő kkv-támogató hálózatokra támaszkodva mentori program
jön létre a kedvezményezett kkv-k számára azzal a céllal, hogy a nyújtott
támogatás gyorsabban hozzon eredményt.
Az érintettek képviselőiből és a
kkv-kban folyó kutatás és innováció szakértőiből álló, célzott testületet
fognak létrehozni a „Horizont 2020” keretprogram kkv-kat érintő
részintézkedéseinek támogatására és kiegészítésére.
3.2.        Egyedi támogatás
3.2.1.     Kutatásintenzív kkv-k
támogatása
A kutatás-fejlesztés területén tevékeny kkv-k
egyedi cselekvés révén kapnak ösztönözést a piacorientált innováció
előmozdítására. Ez a csúcstechnológiai ágazatokban működő,
kutatásintenzív kkv-kat célozza meg, amelyeknek a projekteredmények
kereskedelmi hasznosítására való képességüket is bizonyítaniuk kell.
A cselekvés a tudomány és a technológia teljes
spektrumát lefedi alulról felfelé építkező megközelítésben, igazodva a
kutatás-fejlesztést végző kkv-k szükségleteihez.
A cselekvés az EUMSZ 185. cikke szerinti
kezdeményezés keretében kerül végrehajtásra a Eurostars közös program
tapasztalataira építve, a cselekvés stratégiai irányát pedig az időközi
értékelésben foglaltak szerint kell kiigazítani.
3.2.2.     A kkv-k innovációs
kapacitásának fokozása
Támogatásban fognak részesülni azok a
tevékenységek, amelyek kiegészítik a kkv-kra vonatkozó egyedi intézkedéseket a
„Horizont 2020” keretprogram valamennyi részében, és segítik ezek
végrehajtását, különösen a kkv-k innovációs kapacitásának növelése céljából. A
tevékenységek közé tartozhat a tudatosság növelése, a tájékoztatás és terjesztés,
képzéssel és mobilitással kapcsolatos tevékenységek, a hálózatépítés és a
bevált gyakorlati módszerek cseréje, a kisvállalkozások számára jelentős
uniós hozzáadott értéket képviselő, magas színvonalú innováció-támogatási
mechanizmusok és szolgáltatások kifejlesztése (pl. szellemi tulajdon és
innováció kezelése, tudástranszfer, az IKT innovatív felhasználása és
elektronikus készségek a kkv-kon belül), valamint a kkv-k segítése a kutatási
és innovációs partnerekkel való kapcsolatteremtésben az Unió egész területén,
lehetővé téve számukra, hogy felhasználják az technológiai újításokat, és
fejlesszék saját innovációs kapacitásukat. Az innovatív kkv-k csoportjait
képviselő közvetítő szervezetek felkérést kapnak arra, hogy a
kiegészítő kompetenciákkal rendelkező kkv-kel karöltve több ágazatot
és régiót érintő innovációs tevékenységet folytassanak új ipari
értékláncok kialakítása érdekében.
Törekedni kell az uniós kohéziós politikával
való szinergiára, az intelligens szakosodást célzó nemzeti és regionális
innovációs stratégiákkal összefüggésben.
A tervek szerint szorosabb kapcsolatot kell
kialakítani az Enterprise Europe Network hálózattal (a vállalkozások
versenyképességéért és a kis- és középvállalkozásokért elnevezésű program
keretében). A támogatás a jobb információs és tanácsadói szolgáltatásoktól a
mentoráláson, felkészítésen és a határokon átnyúló innovációs projekteket
megvalósítani kívánó kkv-k számára partnerek keresésén át az innovációt
támogató szolgáltatások nyújtásáig terjedhet. Ez megszilárdítja az Enterprise
Europe Network „egyablakos ügyintézés” megközelítését a kkv-k támogatásában,
valamint a hálózat erős regionális és helyi jelenlétét.
3.2.3.     Piacvezérelt innováció
támogatása
A cégek innovációs kapacitásának növelése
érdekében támogatni kell a piacvezérelt innovációt az általános innovációs
keretfeltételek javítása, valamint azon egyedi akadályok elhárítása révén,
amelyek az innovatív cégek, különösen a kkv-k és a gyors növekedési
potenciállal rendelkező középvállalkozások növekedésének útjában állnak.
Támogatást kap a szakosodott innovációs támogatás (pl. szellemi tulajdonjogok
hasznosítása, beszerzői hálózatok, technológiatranszfer-hivatalok
támogatása, stratégiai tervezés) és a közpolitikák innovációs tárgyú
felülvizsgálata.
III. rész
Társadalmi kihívások
1.           Egészség, demográfiai változások és
jólét
A szilárd tudományos bizonyítékokon alapuló,
hatékony egészségfejlesztés hozzájárul a betegségek megelőzéséhez, növeli
az emberek jólétét, és egyben költséghatékony is. Az egészségfejlesztés és a
betegségek megelőzése az egészséget befolyásoló tényezők
megismerésén, a hatékony megelőzési eszközök, köztük az oltások
rendelkezésre állásán, a hatékony egészségügyi és járványfelügyeleti
programokon, a betegségekre való felkészültségen, valamint a hatékony
szűrőprogramokon is múlik.
A betegségek, a fogyatékosságok és a csökkent
képességek megelőzésének, gondozásának és gyógyításának sikerét nagyban
befolyásolják az őket meghatározó okokkal, folyamatokkal és hatásokkal,
valamint a jó egészségi állapotot és a jólétet előmozdító tényezőkkel
kapcsolatos alapvető ismeretek. Az ezekkel kapcsolatos adatok hatékony
terjesztése és mindennapi körülmények között folytatott, nagy léptékű
kohors vizsgálatokkal való összekapcsolása szintén alapvető fontosságú, csakúgy,
mint a kutatási eredmények klinikai alkalmazási módokká való alakítása,
különösen klinikai vizsgálatok végzése révén.
A népesség öregedésével a betegségek és a
fogyatékosságok egyre nagyobb terhet jelentenek, és ez további követelményeket
támaszt az egészségügyi és társadalombiztosítási szektorral szemben. Ahhoz,
hogy az emberek minden életkorban továbbra is hatékony egészségügyi és
társadalombiztosítási ellátásban részesülhessenek, erőfeszítéseket kell
tenni a megelőzéssel és a gyógyítással kapcsolatos döntéshozatal javítása,
az egészségügyi és társadalombiztosítási szektorban bevált legjobb gyakorlatok
azonosítása, illetve ezek terjesztésének elősegítése érdekében, valamint
ösztönözni kell az integrált ellátást és azon technológiai, szervezési és
társadalmi újítások széles körben való térnyerését, amelyek – különösen az
idős emberek számára – lehetővé teszik, hogy aktívak és önállóak
maradjanak. Mindez hozzájárul ezen társadalmi csoportok fizikai, szociális és
mentális jóllétének növeléséhez és meghosszabbításához.
A felvázolt tevékenységek mindegyikét úgy kell
megvalósítani, hogy a kutatási és innovációs ciklus minden szakasza
támogatásban részesüljön és ennek során erősödjön az Unióban
működő iparágak versenyképessége, illetve új piaci lehetőségek
nyíljanak.
A konkrét fellépések a következők:
1.1.        Az egészséget meghatározó
tényezők megértése, az egészség fejlesztésének és a betegségek
megelőzésének javítása
Az egészséget meghatározó tényezők jobb
megértése bizonyítékokkal szolgál az egészség hatékony fejlesztése és a
betegségek megelőzése számára, és lehetővé teszi az egészséggel és a jóléttel
kapcsolatos átfogó mutatók kialakítását az Unión belül. Tanulmányozni kell a
környezeti, viselkedésbeli (ezen belül életstílusbeli), társadalmi-gazdasági és
genetikai tényezőket a legtágabban vett értelemben. A megközelítések
magukban foglalják a hosszú távú kohors vizsgálatokat és ezeknek az „-omikai”
kutatásokból származó adatokkal és egyéb módszerekkel való összekapcsolását.
A környezet, mint az egészséget meghatározó tényező
jobb megértése különösképpen szükségessé teszi az integrált molekuláris
biológiai, járványügyi és toxikológiai megközelítéseket az egészség és a
környezet kapcsolatának vizsgálatában, beleértve a vegyszerek
hatásmechanizmusának vizsgálatát, a környezetszennyezésnek és egyéb környezeti
és éghajlati ártalomkeltőknek való kombinált kitettséget, az integrált
toxikológiai vizsgálatokat, valamint az állatkísérletek alternatíváit. A
kitettségi vizsgálatok innovatív megközelítésére van szükség, amely felhasználja
a biomarkerek „-omikán” és epigenetikán alapuló új generációját, az emberi
biomonitoringot, a személyi kitettségi vizsgálatokat és modellezést, hogy
megértse a kitettség kombinált, halmozódó és újonnan felmerülő típusait,
és integrálja a társadalmi-gazdasági és viselkedéstani tényezőket. Az
ezzel kapcsolatos adatok és a környezeti adatok fejlett informatikai rendszerek
segítségével való jobb összekapcsolása szintén támogatásban fog részesülni.
Ily módon lehetővé válik a meglévő
és tervezett szakpolitikák és programok értékelése és a politikai támogatás
biztosítása. Hasonlóképpen jobb viselkedéstani beavatkozások, megelőzési
és nevelőprogramok fejleszthetők ki, beleértve azokat, amelyek
növelik a táplálkozással, a védőoltásokkal és egyéb elsődleges beavatkozásokkal
kapcsolatos egészségügyi ismereteket.
1.2.        Hatékony
szűrőprogramok kifejlesztése és a betegségre való hajlam
értékelésének javítása
A szűrőprogramok kidolgozása a
kockázat korai biomarkereinek és a betegség kezdetének azonosításától,
alkalmazásuk pedig a szűrési módszerek és programok tesztelésétől és
validálásától függ. A magas betegségkockázattal rendelkező egyének és
populációk azonosítása lehetővé teszi a betegségek hatékony és
költséghatékony megelőzését szolgáló, személyre szabott, rétegzett és
kollektív stratégiák kialakítását.
1.3.        A felügyelet és a készültség
javítása
Az emberi populációkat új és újonnan
felmerülő fertőzések (ideértve azokat is, amelyek az
éghajlatváltozásból erednek), a gyógyszerekkel szembeni rezisztencia, a
létező kórokozók és az éghajlatváltozás egyéb, közvetett és közvetlen
következményei fenyegetik. A felügyeleti módszerek javítására, korai
figyelmeztető hálózatokra, az egészségügyi szolgáltatások megszervezésére
és készültségi kampányokra van szükség a járványok modellezése, a
világjárványokra adott hatékony válaszok, az éghajlatváltozás következtében
fellépő, nem fertőző betegségekre való reagálás érdekében,
továbbá erőfeszítések szükségesek a gyógyszerekkel szemben rezisztens
fertőző betegségek leküzdésére való képességek fenntartásához és
kiterjesztéséhez.
1.4.        A betegségek megértése
A betegség és az egészség jobb megértésére van
szükség minden korcsoport esetében, hogy új és jobb megelőző
intézkedéseket, diagnózisokat és kezeléseket fejleszthessünk ki. A betegségek
patofiziológiájára irányuló interdiszciplináris és transzlációs kutatások
létfontosságúak abban, hogy megértsük a betegségek folyamatainak valamennyi
aspektusát, beleértve a természetes változatok és a betegségek molekuláris
adatok alapján történő újraosztályozását, valamint a kutatási eredmények
validálását és hasznosítását a klinikai gyakorlatban.
Az alapot szolgáltató kutatások magukban
foglalják és ösztönzik az új eszközök és megközelítések kifejlesztését és
használatát a biogyógyászati adatok létrehozásában, beleértve az „-omikai”,
nagy teljesítményű rendszerszerű orvoslással kapcsolatos
megközelítéseket. Ezek a tevékenységek szoros kapcsolatot igényelnek az
alapkutatások és a klinikai kutatások között, valamint a hosszú távú kohors vizsgálatokkal
(és a megfelelő kutatási területekkel), a fent leírtaknak
megfelelően. Szoros kapcsolatra van szükség a kutatási és gyógyászati
infrastruktúrákkal (adatbázisok, biobankok stb.) az adatok szabványosítása,
tárolása, megosztása és az ezekhez való hozzáférés érdekében, amelyek
létfontosságúak az adathasznosság maximalizálása, valamint az adathalmazok
innovatívabb és hatásosabb elemzési és kombinálási módszereinek ösztönzése
szempontjából.
1.5.        Jobb védőoltások
kifejlesztése
Hatásosabb védőoltásokra (vagy alternatív
megelőző beavatkozásokra) és tényalapú oltási programokra van szükség
a betegségek kiterjedt skáláját illetően. Ez a betegségek és a betegségek
folyamatainak, valamint az ezekből eredő járványoknak a jobb
megértését, továbbá klinikai vizsgálatok és társult kutatások folytatását
igényli.
1.6.        A diagnózisok javítása
Az egészség, a betegség és a betegségek
folyamatainak jobb megértésére van szükség minden korosztály esetében ahhoz,
hogy új és hatásosabb diagnosztikai módszereket alakíthassunk ki. Fejleszteni
fogják az innovatív és meglévő technológiákat azzal a céllal, hogy
jelentősen javítsák a betegségek kimenetelét korábbi, pontosabb
diagnózisokkal, valamint jobban a betegre szabott kezelések lehetővé
tételével.
1.7.        Az in-silico módszerek
felhasználása a betegségek kezelésének és előrejelzésének javításában
A betegspecifikus adatokat felhasználó és a
rendszerszerű gyógyászati megközelítéseken, valamint fiziológiai
modellezésen alapuló számítógépes szimulációk felhasználhatóak arra, hogy
megjósolják a betegségre való hajlamot, a betegség lefolyását és az orvosi
kezelések valószínű sikerét. A modellalapú szimuláció felhasználható a
klinikai vizsgálatok támogatásában, a kezelésre adott válaszok
előrejelzésében, valamint a kezelés személyre szabása és optimalizálása
során.
1.8.        A betegségek kezelése
Szükséges a több területet érintő,
gyógyszerekkel, védőoltásokkal és egyéb terápiás megközelítésekkel
kapcsolatos támogató technológiák javításának támogatása, beleértve a
szervátültetéseket, a gén- és sejtterápiát; a siker növelése a gyógyszerek és
védőoltások fejlesztési folyamataiban (beleértve azokat az alternatív
módszereket, amelyek helyettesíthetik a klasszikus biztonságossági és
hatásossági vizsgálatokat, pl. új módszerek kidolgozását); a regeneratív gyógyászati
megközelítések kifejlesztése, ideértve az őssejteken alapuló
megközelítéseket; jobb orvosi és segítő eszközök és rendszerek
kifejlesztése; annak a képességnek a fenntartása és növelése, hogy megküzdjünk
a ragályos, ritka, súlyos és krónikus betegségekkel, és olyan orvosi
beavatkozásokat hajtsunk végre, amelyek a hatásos antimikrobiális gyógyszerek
elérhetőségétől függenek; valamint az átfogó megközelítések
kidolgozása a társult betegségek kezelésére valamennyi korcsoportban, és a többszörös
gyógyszerezés megelőzése. Ezek a fejlesztések új, hatékonyabb, hatásos és
fenntartható kezelések kidolgozását teszik lehetővé a betegségek
leküzdésére és a rokkantság kezelésére.
1.9.        Az ismeretek átültetése a
klinikai gyakorlatba és mérhető innovációs cselekvések
A klinikai vizsgálatok a biogyógyászati
ismeretek a betegek számára történő felhasználásba való átültetésének
módszerei, ezért ezek és gyakorlatuk javítása számára támogatást kell nyújtani.
A példák között megemlíthető a jobb módszertanok kidolgozása, ami
lehetővé teszi, hogy a vizsgálatok a populáció releváns csoportjaira
összpontosítsanak – beleértve azokat, akik egyéb velejáró betegségekben
szenvednek és/vagy már kezelésben részesülnek –, a beavatkozások és megoldások
összehasonlított hatásosságának meghatározása, valamint az adatbázisok és
elektronikus egészségügyi nyilvántartások adatforrásként történő jobb
kihasználása a vizsgálatok és az ismeretek transzferében. Hasonlóképpen
támogatást biztosítanak a beavatkozások egyéb típusainak, így például a mindennapi
körülmények között folytatott önálló élettel kapcsolatosaknak a transzfere
számára.
1.10.      Az egészségügyi adatok jobb
felhasználása
Támogatni kell az infrastruktúrák és az
információs struktúrák és források integrációját (beleértve azokat, amelyek
kohorszvizsgálatokból, protokollokból, adatgyűjteményekből,
mutatókból stb. származnak) valamint az adatok szabványosítását,
interoperabilitását, tárolását, megosztását, valamint az ezekhez való
hozzáférést, hogy lehetővé tegyük az adatok megfelelő kihasználását.
Figyelmet kell fordítani az adatfeldolgozásra, a tudásmenedzsmentre, a
modellezésre és a vizualizációra.
1.11.      A tudományos eszközök és
módszerek javítása a szakpolitikák kialakítása és a szabályozási szükségletek
támogatására
Támogatni kell a tudományos eszközök,
módszerek és statisztikák fejlesztését, amelyek lehetővé teszik az
egészséggel kapcsolatos technológiák biztonságosságának, hatásosságának és
minőségének gyors, pontos és előrejelző értékelését,
ideértve az új gyógyszereket, biológiai készítményeket, fejlett terápiákat és
orvosi eszközöket. Ez különösen fontos többek között a védőoltásokkal,
sejt-/szövet- és génterápiákkal, szervekkel és transzplantációval, specializált
gyártással, biobankokkal, új orvosi eszközökkel, diagnosztikai/kezelési
eljárásokkal, genetikai vizsgálatokkal, interoperabilitással és az
e-egészséggel kapcsolatos területeken megjelenő új fejlesztések
szempontjából, beleértve az adatvédelmi szempontokat is. Hasonlóképpen
szükséges a környezettel és az egészséggel kapcsolatos, továbbfejlesztett
kockázatértékelési módszertanok, tesztelési megközelítések és stratégiák
támogatása is. Szintén támogatni kell a fenti területek etikai szempontjainak
értékelését segítő, releváns módszerek kidolgozását.
1.12.      Aktív időskor, önálló és
támogatott életvitel
Több tudományágat átfogó, fejlett és
alkalmazott kutatásokra és innovációkra van szükség a viselkedéstani,
gerontológiai, digitális és egyéb tudományokkal közösen ahhoz, hogy
költséghatékony és felhasználóbarát megoldásokat találjunk az idősödő
népesség és a fogyatékkal élő emberek aktív, önálló és támogatott napi
életviteléhez (otthoni környezetben, a munkahelyen stb.). Ez érvényes a
különféle környezetekre, valamint azokra a technológiákra, rendszerekre és
szolgáltatásokra, amelyek javítják az életminőséget és az emberi
működőképességet, beleértve a mobilitást, az intelligens és személyre
szabott segítő technológiákat, szolgáltatásokat és a szociális robotikát,
valamint a segítő külső környezetet. Támogatásban részesülnek azok a
bevezető jellegű kutatások és innovációk, amelyek a megvalósulást és
a megoldások széles körű alkalmazását vizsgálják.
1.13.      Személyes részvétel az
egészség önmenedzselésében
Ha az egyéneket képessé tesszük arra, hogy
egész életükön át javítsák és menedzseljék egészségüket, ez kiadáscsökkentést
eredményez az egészségügyi rendszerekben, mivel lehetővé teszi a krónikus
betegségek intézményeken kívüli kezelését, és javítja az egészségügyi
kimeneteleket. Ehhez olyan kutatásokra van szükség, amelyek a viselkedéstani és
szociális modelleket, a társadalmi hozzáállást és törekvéseket vizsgálják a
személyre szabott egészségügyi technológiákkal, mobil és/vagy hordozható
eszközökkel új diagnosztikai módszerekkel és személyre szabott
szolgáltatásokkal kapcsolatban, amelyek támogatják az egészséges életmódot,
jólétet, öngondoskodást, a polgárok és az egészségügyi szakemberek közötti jobb
interakciót, a betegségek és a rokkantság kezelését célzó, személyre szabott
programokat, valamint támogatják a tudással kapcsolatos infrastruktúrát.
1.14.      Az integrált gondozás
támogatása
A krónikus betegségek intézményeken kívüli
kezelésének támogatása függ az egészségügyi szolgáltatók, valamint a szociális
és informális gondozást nyújtók közötti jobb együttműködéstől.
Támogatni kell az olyan kutatásokat és innovatív alkalmazásokat, amelyek
elősegítik a megosztott információn alapuló döntéshozatalt, tények
szolgáltatását a széles körű alkalmazáshoz, az új megoldások piaci
felhasználását, beleértve az együttműködést támogató távegészségügyi és távgondozási
szolgáltatásokat. Támogatást kap a hosszú távú gondozás minőségének
javítását célzó kutatás és innováció is.
1.15.      Az egészségügyi rendszerek
hatékonyságának és hatásosságának optimalizálása és az egyenlőtlenségek a
tényeken alapuló döntéshozatal és a bevált gyakorlatok terjesztése, valamit új
technológiák és megközelítések révén történő csökkentése.
Támogatni kell az egészségügyi technológiák
értékelésének és az egészségügyi gazdaságnak a fejlesztését, valamint a
bizonyítékok gyűjtését és a bevált gyakorlatok, innovatív technológiák és
megközelítések terjesztését az egészségügyi ágazatban, beleértve az információs
és telekommunikációs, valamint e-egészségügyi alkalmazásokat. Támogatni kell az
európai és harmadik országbeli közegészségügyi rendszerek reformjának
összehasonlító elemzését, valamint közép- és hosszú távú gazdasági és
társadalmi hatásaik vizsgálatát. Támogatni kell az egészségügy jövőbeni
munkaerő-szükségletének elemzését mind a létszám, mind pedig az új
ellátási mintákhoz szükséges készségek szempontjából. Támogatni kell azokat a
kutatásokat, amelyek az egészséggel kapcsolatos egyenlőtlenségek
kialakulását, egyéb gazdasági és társadalmi egyenlőtlenségekkel való
összefüggéseiket, valamint az ezek csökkentését célzó európai és más országbeli
szakpolitikák hatásosságát vizsgálják. Végezetül támogatni kell a
betegbiztonsági megoldások és minőségbiztosítási rendszerek, és ezen belül
az ellátásbiztonság és -minőség terén a betegek által játszott szerep
értékelését.
1.16.      Egyedi megvalósítási
szempontok
A nyújtott támogatás a tevékenységek teljes
skáláját le fogja fedni, a tudás- és technológiatranszfertől nagyszabású
demonstrációs projektekig, melynek eredménye az Európára és nagyobb léptékre is
igazítható megoldások megszületése lesz.
2.           Élelmezésbiztonság, fenntartható
mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás,
valamint a biogazdaság
2.1.        Fenntartható
mezőgazdaság és erdőgazdálkodás
Megfelelő tudásra, eszközökre,
szolgáltatásokra és innovációkra van szükség a termelékenyebb,
erőforrás-hatékonyabb és rugalmasabb mezőgazdasági és
erdőgazdálkodási rendszerek támogatásához, amelyek elegendő
mennyiségű élelmiszert, takarmányt, biomasszát és egyéb nyersanyagokat
biztosítanak, valamint ökoszisztéma-szolgáltatásokat nyújtanak, és ezáltal
elősegítik a virágzó vidéki közösségek fejlődését. A kutatás és az
innováció lehetőségeket kínál a mezőgazdasági és környezetvédelmi
célok integrálására a fenntartható termelésbe, amelyek a következők: a
mezőgazdaság termelékenységének és erőforrás-hatékonyságának
növelése; az üvegházhatást okozó, mezőgazdasági eredetű gázok
kibocsátásának csökkentése; a tápanyagok a megművelt földekről a
szárazföldi és vízi környezetekbe való szivárgásának csökkentése; a növényi eredetű
fehérjék Európába irányuló nemzetközi importjától való függés csökkentése; a
biológiai sokféleség mértékének növelése az elsődleges termelési
rendszerekben.
2.1.1.     A termelési hatékonyság
növelése és az éghajlatváltozás hatásainak kezelése a fenntarthatóság és
rugalmasság biztosítása mellett
A tevékenységek növelik a termelékenységet és
a növények, állatok és termelési rendszerek alkalmazkodóképességét annak
érdekében, hogy megbirkózzanak a gyorsan változó környezeti/éghajlati
feltételekkel és az egyre ritkább természeti erőforrásokkal. Az ebből
származó innovációk segítik az alacsony energiafelhasználású, alacsony
szén-dioxid-kibocsátású és alacsony hulladékképződéssel járó gazdaságra
való átállást az élelmiszer- és takarmány ellátó lánc teljes hosszában. Ez
amellett, hogy hozzájárul az élelmiszerbiztonsághoz, új lehetőségeket
teremt a biomassza, valamint a mezőgazdasági és erdőgazdálkodási
melléktermékek biztosítására a nem élelmiszeripari alkalmazások széles skálája
számára.
Olyan, több tudományágat felölelő
megközelítésekre van szükség, amelyek javítják a növények, állatok,
mikroorganizmusok eredményességét, miközben biztosítják az erőforrások
(víz, tápanyagok, energia) hatékony felhasználását és a vidéki területek
ökológiai egységét. Hangsúlyt kapnak az integrált és változatos termelési
rendszerek és mezőgazdasági gyakorlatok, ideértve a precíziós technológiák
és ökológiai hatékonyságot növelő megközelítések felhasználását mind a
hagyományos, mind a bio-mezőgazdaság javára. A növények és állatok
alkalmazkodást és termékenységet szolgáló tulajdonságainak genetikai javítása
szükségessé teszi a megfelelő hagyományos és modern tenyésztési
megközelítéseket és a genetikai erőforrások jobb felhasználását.
Megfelelő figyelmet kell fordítani a farmon belüli talajgazdálkodásra a
talaj termőképességének javítása érdekében, amely a mezőgazdasági
termelékenység alapja. Támogatni kell az állatok és növények egészségét, és
további integrált intézkedéseket kell tenni a betegségek és a kártevők
elleni védekezés terén. Az állati betegségek – a zoonózist is beleértve –
felszámolását célzó stratégiákat a mikrobákkal szembeni ellenállással
kapcsolatos kutatásokkal együtt kell kezelni. A gyakorlatok állatok jólétére
gyakorolt hatásainak tanulmányozása segít a társadalmi szempontok
megválaszolásában. A fent felsorolt területeket több alapkutatás fogja
támogatni a fontos biológiai kérdések megoldása és az uniós szakpolitikák
fejlesztésének és végrehajtásának támogatása érdekében.
2.1.2.     Ökoszisztéma-szolgáltatások és
közjavak nyújtása
A mezőgazdaság és az erdészet sajátságos
rendszerek, amelyek kereskedelmi termékek szállításán túl szélesebb körű
társadalmi közjavakat (beleértve a kulturális és rekreációs értékeket) és
fontos ökológiai szolgáltatásokat nyújtanak, ilyen például a funkcionális és az
in-situ biológiai sokféleség, a beporzás, vízrendezés, a táj, az erózió
csökkentése, valamint a szén-dioxid-megkötés, illetve az üvegházhatású gázok
csökkentése. A kutatási tevékenységek irányítási megoldások és döntéstámogató
eszközök rendelkezésre bocsátása, valamint azok nem piaci értékének
felbecsülése révén támogatják e közjavak és szolgáltatások nyújtását. A
kezelendő speciális kérdések között szerepel azon
gazdálkodási/erdőrendszerek és tájtípusok meghatározása, amelyek várhatóan
teljesíteni fogják ezeket a célokat. A mezőgazdasági rendszerek aktív
irányításában bekövetkező változások – beleértve a technológiák
alkalmazását és a bevett gyakorlatok megváltozását – elősegítik az
üvegházhatású gázok visszaszorítását, valamint a mezőgazadsági ágazatnak
az éghajlatváltozás kedvezőtlen hatásaihoz való alkalmazkodóképességét.
2.1.3.     A vidéki térségek helyzetbe
hozása, szakpolitikák és a vidéki innováció támogatása
A vidéki közösségek részére fejlesztési
lehetőségeket nyitnak meg az elsődleges termelésre és az
ökoszisztéma-szolgáltatások nyújtására való képességük erősítése, valamint
az olyan új és diverzifikált termékek (élelmiszer, takarmány, anyagok, energia)
előállítása lehetőségeinek megteremtése révén, amelyek kielégítik az
alacsony szén-dioxid-terhelésű, rövidláncú szállítási rendszerek iránti
növekvő keresletet. Társadalmi-gazdasági kutatások mellett új koncepciók
és intézményi innovációk szükségesek ahhoz, hogy biztosítsák a vidéki területek
kohézióját és megakadályozzák a gazdasági és társadalmi marginalizálódást,
elősegítsék a gazdasági (beleértve a szolgáltatási ágazatbeli)
tevékenységek diverzifikációját, biztosítsák a megfelelő kapcsolatot a
vidéki és városi területek között, valamint hogy elősegítsék az információcserét,
a demonstrációs és innovációs tevékenységeket, az információterjesztést, és
előmozdítsák a részvételen alapuló erőforrás-gazdálkodást. Emellett
szükség van annak megvizsgálására, hogy a vidéki térségekben a közjavak miként
járhatnak helyi/regionális társadalmi-gazdasági előnyökkel. A regionális és helyi szinten meghatározott innovációs
szükségleteket ágazatközi kutatás egészíti majd ki régiók közötti és európai
szinten. A szükséges elemzési eszközök, mutatók, modellek és
előretekintő tevékenységek nyújtásával a kutatási projektek támogatni
fogják a szakpolitikák kidolgozóit és más szereplőket a megfelelő
stratégiák, szakpolitikák és jogszabályok alkalmazásában, nyomon követésében és
értékelésében, nem csak a vidéki területek, hanem az egész biogazdaság vonatkozásában.
Eszközökre és adatokra is szükség van a különböző
erőforráshasználat-fajták (föld, víz és egyéb inputok) és a biogazdaság
termékei közötti lehetséges kompromisszumok megfelelő értékelésére is.
Foglalkozni fognak a mezőgazdasági/erdészeti rendszerek társadalmi-gazdasági
és összehasonlító értékelésével, valamint azok fenntarthatóságával.
2.2.        Fenntartható
és versenyképes agrár-élelmiszeripari ágazat a biztonságos élelmiszerek és az
egészséges táplálkozás szolgálatában
Foglalkozni kell a fogyasztók biztonságos, egészséges
és megfizethető élelmiszerek iránti igényével, miközben figyelembe kell
venni az élelmiszerfogyasztási szokások és az élelmiszerek, valamint a
takarmányok termelésének az emberi egészségre és az egész ökoszisztémára
gyakorolt hatását. Foglalkozni kell az élelmiszer- és takarmány-biztonsággal,
az európai agrár-élelmiszeripari ágazat versenyképességével és az
élelmiszer-termelés és -ellátás fenntarthatóságával, ami kiterjed majd az egész
élelmiszerláncra és a kapcsolódó, akár hagyományos, akár bioszolgáltatásokra,
az elsődleges termeléstől a fogyasztásig. Ez a megközelítés
hozzájárul a) az élelmezés- és élelmiszerbiztonság eléréséhez minden európai
polgár számára és az éhség megszüntetéséhez a világban, b) az egészséges és
fenntartható étkezési szokásokra történő váltásnak a fogyasztók képzésével
és élelmiszeripari innovációval való előmozdítása által csökkenti az
élelmiszerekkel és az étkezési szokásokkal kapcsolatos betegségek jelentette
terhet, c) csökkenti a víz- és energiafogyasztást az élelmiszerek
feldolgozásában, szállításában és forgalmazásában, továbbá d) 2030-ra 50%-kal
csökkenti az élelmiszeripari hulladékot.
2.2.1.     Megalapozott fogyasztói
döntések
A fogyasztói preferenciák, szokások, igények,
magatartás, életstílus és képzés mind napirenden lesz, és a fogyasztók,
valamint az élelmiszerlánc-kutatóközösség és szereplői közötti
kommunikáció nagyobb hangsúlyt kap annak érdekében, hogy a fogyasztói döntések megalapozottak
legyenek, a fogyasztás fenntarthatóvá váljon és mindez kedvező hatást gyakoroljon
a termelésre, az inkluzív növekedésre és az életminőségre, különösen a
rászoruló rétegek körében. A szociális innováció megválaszolja a társadalmi
kihívásokat, és a fogyasztói tudományok innovatív modelljei és módszerei
összehasonlítható adatokat szolgáltatnak és megalapozzák az uniós szakpolitikai
igényekre adandó válaszokat.
2.2.2.     Egészséges és biztonságos
élelmiszerek és étkezési szokások mindenkinek
A táplálkozási szükségletek, valamint az
élelmiszereknek az élettani folyamatokra, a fizikai és mentális teljesítményre
gyakorolt hatása szintén vizsgálat tárgya lesz, éppúgy mint az étkezés, az
idősödés, a krónikus betegségek és rendellenességek és az étkezési
szokások közötti kapcsolatok. Kialakítják az egészség és a jólét javulását elősegítő
étkezési szokásokat és innovációkat. Kiértékelik, figyelemmel kísérik,
ellenőrzik és az összes élelmiszer- és ivóvíz-kínálati láncon nyomon
követik az élelmiszerek vegyi és mikrobális szennyezettségét, kockázatát, az
annak való kitettséget a termeléstől és tárolástól a feldolgozásig,
csomagolásig, terjesztésig, közétkeztetésig és az otthoni ételkészítésig. Az
élelmiszerbiztonsági innovációk, a feljavított kockázatkommunikációs eszközök
és a jobb élelmiszerbiztonsági szabványok növelni fogják a fogyasztói bizalmat
és a fogyasztók védelmét Európában. A globális szinten feljavított
élelmiszerbiztonsági szabványok az európai élelmiszeripar versenyképességének
erősítésében is segítenek.
2.2.3.     Fenntartható és versenyképes
agrár-élelmiszeripar
Az élelmiszer- és takarmánytermelési lánc
minden szakaszában – beleértve az élelmiszerek tervezését, feldolgozását,
csomagolását, folyamatellenőrzését, a hulladékok csökkentését, a
melléktermékek valorizációját, és az állati melléktermékek biztonságos
használatát és ártalmatlanítását – foglalkozni fognak azzal a kérdéssel, hogy
az élelmiszer- és takarmányipar miként tudja kezelni a mind helyi, mind
globális szinten jelentkező társadalmi, környezeti, éghajlati és gazdasági
változásokat. Innovatív és fenntartható, erőforrás-hatékony folyamatokat
és változatos, biztonságos, megfizethető és jó minőségű
termékeket fognak kidolgozni. Ez erősíteni fogja az európai
élelmiszer-ellátási lánc innovációs potenciálját, fokozni fogja
versenyképességét, gazdasági növekedést és munkahelyeket hoz létre és
lehetővé teszi, hogy az európai élelmiszeripar alkalmazkodni tudjon a
változásokhoz. További vizsgálandó kérdések a nyomonkövethetőség, a
logisztika és a szolgáltatások, a társadalmi-gazdasági tényezők, az
élelmiszerlánc ellenálló képessége a környezeti és éghajlati kockázatokkal
szemben, továbbá az élelmiszerlánccal kapcsolatos tevékenységek, a változó
étkezési szokások és termelési rendszerek környezetre gyakorolt negatív
hatásainak a korlátozása.
2.3.        A vízi biológiai
erőforrásokban rejlő lehetőségek feltárása
A
vízi biológiai erőforrások fő jellemzője, hogy megújuló
jellegűek, és fenntartható felhasználásuk a vízi ökoszisztémák alapos
megértésén, valamint magas fokú minőségén és termelékenységén alapul. Az
általános cél a vízi biológiai erőforrások fenntartható felhasználása
Európa óceánjai és tengerei társadalmi és gazdasági hasznának/hozamának
maximalizálása érdekében. Ebbe beletartozik a halászat és
az akvakultúra a globális gazdaság összefüggésében az élelmezésbiztonsághoz
tett fenntartható hozzájárulásának optimalizálása és az Unió súlyos
importfüggőségének csökkentése a halászati termékek területén (az európai
halászatitermék-összfogyasztás mintegy 60%-a importfüggő, és az Unió a
világ legnagyobb halászatitermék-importőre), valamint a tengeri
biotechnológiák előtérbe helyezése az ún. „kék” növekedés ösztönzésére. A
jelenlegi szakpolitikai keretekkel összhangban a kutatások alátámasztják majd
az ökoszisztéma-alapú megközelítést a természeti erőforrások kezelése és
kihasználása területén, valamint az érintett szektorok „kizöldítését”.
2.3.1.     Fenntartható és környezetbarát
halászati ágazat kialakítása
Az új közös halászati politika, a
tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv és a biológiai sokféleséggel
kapcsolatos uniós stratégia célul tűzik ki, hogy az uniós halászat
fenntarthatóbb, versenyképesebb és környezetbarátabb legyen. A halászati
gazdálkodásban az ökoszisztéma-alapú megközelítés felé való elmozdulás
megköveteli a tengeri ökoszisztémák alapos megértését. Új ismereteket, eszközök
és modellek kerülnek kifejlesztésre, hogy jobban megértsük, hogy mi teszi
egészségessé és termelékennyé a tengeri ökoszisztémákat, hogy értékelhessük és
enyhítsük a halászat tengeri ökoszisztémákra (és ezen belül a mélytengeri
ökoszisztémákra) gyakorolt hatását. Új lehalászási stratégiákra van szükség,
amelyek szolgálják a társadalmat, és egyben fenntartják az egészséges tengeri
ökoszisztémákat. Mérni kell az irányítási alternatívák társadalmi-gazdasági
hatásait. Ugyancsak vizsgálni fogják a környezeti változások – beleértve az
éghajlatváltozás – hatásait és az azokhoz való alkalmazkodást, a kockázatok és
bizonytalanságok kezelésére szolgáló új irányítási eszközökkel együtt. A
halpopulációk biológiája, genetikája és dinamikája, a kulcsfontosságú fajok
ökoszisztémákban betöltött szerepe, a halászati tevékenységek és azok
figyelemmel kísérése, a halászati ipar magatartásformái és azok új piacok
irányába történő alkalmazkodása – pl. a halászati iparág a döntési
folyamatban való részvételével kapcsolatos ökocímkézés – területén folytatott
kutatást támogató tevékenységek indulnak. A tengeri térség más tevékenységekkel
való közös, különösen a part menti övezetben történő használatát és annak
társadalmi-gazdasági hatásait is vizsgálni fogják.
2.3.2.     Versenyképes európai
akvakultúra kifejlesztése
Az akvakultúra az egészséges, biztonságos és
versenyképes, a fogyasztói igényekhez és preferenciákhoz igazított termékek
előállítása, továbbá a környezeti szolgáltatások nyújtása (biológiai
helyreállítás, föld- és vízgazdálkodás stb.) és energiatermelés terén is
jelentős potenciállal rendelkezik, de ezt Európában még nem építették ki
teljes mértékben. Éppen ezért el kell mélyíteni a tudást és a technológiákat a
már bevált fajok tenyésztésének minden területén és új fajok irányába
történő diverzifikálásban, eközben figyelembe véve az akvakultúra és a
vízi ökoszisztémák közötti kölcsönhatást és az éghajlatváltozás hatásait, és
azt, hogy az ágazat ezekhez miként tud alkalmazkodni. Elő kell mozdítani továbbá
az innovációt a belterületeken, a parti menti övezetekben és a nyílt vizeken
alkalmazott, fenntartható termelési rendszerek területén. Ugyancsak hangsúlyt kell
fektetni az ágazat társadalmi-gazdasági vetületeinek megértésére, hogy meg
lehessen alapozni a költség- és energia hatékony, a piaci és fogyasztói
igényeknek megfelelő termelést, és eközben biztosítani a versenyképességet
és vonzó perspektívákat kínálni a befektetőknek és a termelőknek.
2.3.3.     A tengeri innováció
előmozdítása a biotechnológia révén
A tengeri biodiverzitás több mint 90%-a
továbbra is feltáratlan, ami óriási lehetőséget kínál új fajok
felfedezésére és a tengeri biotechnológiák területén megvalósítható új
alkalmazásokra, amely előreláthatólag ezen ágazatban 10%-os éves növekedés
generálására képes. Támogatni kell a tengeri biológiai sokféleség és a vízi
biomassza által kínált jelentős lehetőségek további feltárását és
kihasználását új innovatív folyamatok, termékek és szolgáltatások piaci
bevezetése érdekében, amelyek olyan ágazatokban nyerhetnek alkalmazást, mint a
vegyipar és az alapanyag-gyártó ipar, a gyógyszeripar, a halászat és az
akvakultúra, az energiaellátás és a kozmetikai ipar.
2.4.        Fenntartható és versenyképes
bio-alapú iparágak
Az alapvető cél a fosszilis energiabázisú
európai iparágak alacsony szén-dioxid-kibocsátású, erőforrás-hatékony és
fenntartható alternatívákra történő átállásának felgyorsítása. A kutatás
és az innováció biztosítani fogja az Unió fosszilis tüzelőanyagoktól való
függőségének csökkentését és hozzájárul ahhoz, hogy megvalósuljanak az energiával
és az éghajlatváltozással kapcsolatos, 2020-ig elérendő szakpolitikai
célkitűzések (a közlekedési üzemanyagok 10%-a megújuló energiaforrsából
származzon, és 20%-kal csökkenjen az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása).
Becslések szerint a biológiai nyersanyagokra és a biológiai feldolgozási
módszerekre való átállás révén 2030-ra akár 2,5 milliárd tonna CO2-egyenértéket
lehetne megtakarítani évente, többszörösére növelve a bio-alapú nyersanyagok és
az új fogyasztói termékek piacát. E lehetőségek kihasználásához széles
tudásanyag kidolgozására és megfelelő (bio)technológiák kifejlesztésére
van szükség, elsősorban három, alapvető fontosságú elemre
koncentrálva: a) a jelenlegi fosszilisenergia-alapú folyamatok felváltása erőforrás-
és energia hatékony biotechnológiai alapúakkal; b) megbízható és megfelelő
biomassza-ellátó láncok és hulladékáramok, valamint a bio-energiafinomítók
széles körű hálózatának kialakítása egész Európában; és c) a bio-alapú
termékek és folyamatok piaca fejlesztésének támogatása. Szinergiákat kell feltárni
a „Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén” konkrét
célkitűzéssel.
2.4.1.     A biogazdaság
előmozdítása a bio-alapú iparágak felé
Földi és vízi biológiai erőforrások
feltárása és felhasználása segíti az alacsony szén-dioxid-kibocsátású,
erőforrás-hatékony és fenntartható iparágak felé történő
jelentős előrelépést, miközben minimálisra csökkenti azok ártalmas
környezeti hatását. A különböző biomassza-felhasználási módok közötti lehetséges
kompromisszumokat is meg kell vizsgálni. A cél az új tulajdonságokkal,
funkciókkal rendelkező és fenntarthatóbb bio-alapú termékek és
biológiailag aktív vegyületek az ipar és a fogyasztók számára történő
kifejlesztése. A megújuló erőforrások, a biohulladék és a melléktermékek
gazdasági értékét új és erőforrás-hatékony folyamatok révén kell
maximalizálni.
2.4.2.     Integrált bio-energiafinomítók
kifejlesztése
Támogatást igényelnek a fenntartható
biotermékek, köztes termékek és bioenergia/bioüzemenyagok előmozdítását
szolgáló tevékenységek, elsősorban a lépcsőzetes megközelítésre
koncentrálva, előtérbe helyezve jelentős hozzáadott értékű
termékek előállítását, szemben az alacsony értékű alkalmazásokkal,
mint pl. a bioenergia. Technológiákat és stratégiákat kell kifejleszteni a nyersanyagellátás
biztosítására. Bővíteni kell a második és harmadik generációs
bio-energiafinomítókban használt biomassza-típusok körét, beleértve az
erdészeti hulladékot, a biohulladékot és az ipari melléktermékeket, ami
elősegíti az élelmiszer- és az energiatermelés közötti konfliktusok
elkerülését és támogatja az Unió vidéki és part menti régióinak gazdasági
fejlődését.
2.4.3.     Bio-alapú termékek és
folyamatok piaci fejlődésének támogatása
Keresletoldali intézkedések segítségével új
piacok nyílnak a biotechnológiai innováció számára. Uniós és nemzetközi
szintű szabványosításra van szükség egyebek között a bio-alapú tartalom, a
termék-funkcionalitások és a biológiai lebomló képesség meghatározása terén. Az
életciklus-elemzés módszereit és megközelítéseit tovább kell fejleszteni és
folyamatosan hozzá kell igazítani a tudományos és ipari fejlődéshez. A
biotechnológia területén a termékek és folyamatok szabványosítását, valamint a
szabályozási tevékenységeket támogató kutatások alapvető fontosságúnak
tekintendők az új piacok létrehozásának támogatása és a kereskedelmi
lehetőségek kihasználása terén.
2.5.        Egyedi végrehajtási
intézkedések
Az általános külső tanácsadói forrásokon
túlmenően egyedi konzultációra fogják felkérni a mezőgazdasági
kutatások állandó bizottságát (SCAR) számos – többek között stratégiai –
kérdésben, előrejelző tevékenysége keretében, valamint a nemzeti,
illetve uniós szintű mezőgazdasági kutatások összehangolása kapcsán. Az
intézkedések továbbá a „Mezőgazdasági termelékenység és fenntarthatóság”
elnevezésű európai innovációs partnerség keretében zajló cselekvésekhez is
kapcsolódni fognak.
A kutatási eredmények hatását és terjesztését
tájékoztatási tevékenységek, információcsere és a különböző érintettek
bevonása révén is aktívan elő fogják mozdítani a projektek során. A
végrehajtás változatos cselekvések, többek között demonstrációs és kísérleti
tevékenységek révén történik majd. A kutatási eredményekhez és a bevált
gyakorlatokhoz való egyszerű és nyílt hozzáférést megfelelő
adatbázisok segítik majd elő.
A kkv-k célzott támogatása lehetőséget
fog teremteni a gazdaságok, halászok és más mikrovállalkozások kutatási és
demonstrációs tevékenységekben történő részvételére. Figyelembe vételre
kerülnek majd az elsődleges termelőágazat innovációt támogató
szolgáltatások és terjesztőstruktúrák iránti egyedi igényei is. A
végrehajtás tevékenységek széles skáláját egyesíti, beleértve a tudáscsere-cselekvéseket,
melyek esetében – a végfelhasználók kutatási igényeinek összegzésére
figyelemmel – a gazdálkodók és közvetítők részvétele aktívan biztosított
lesz. Támogatást kap a kutatási eredményekhez és bevált gyakorlatokhoz való
egyszerű és nyitott hozzáférés.
A szabványosítás támogatását az új bio-alapú
termékek és szolgáltatások piaci bevezetésének felgyorsítására használják majd
fel.
Mérlegelhető a közös programozási
kezdeményezések támogatása, ilyen a „Mezőgazdaság, élelmiszerbiztonság és
éghajlatváltozás”, az „Egészséges étrend az egészséges életért”, valamint az
„Egészséges és termékeny tengerek és óceánok” kezdeményezés, valamint a
bio-alapú ágazatok területén esetleges állami-magán partnerségek kialakítása.
Törekedni kell az e társadalmi kihíváshoz
kapcsolódó más uniós alapokkal – így a vidékfejlesztési alapokkal és a
halászati alapokkal – való szinergiákra és azok további elterjesztésére.
Előretekintő tevékenységekre kerül
sor a bio-közgazdaság minden ágazatában, beleértve a globális, európai, nemzeti
és regionális vetületeket kezelő adatbázisok, mutatók és modellek
fejlesztését. Egy európai bio-közgazdasági megfigyelőközpontot kell
létrehozni az uniós és globális kutatási és innovációs tevékenységek
feltérképezésére és nyomon követésére, a fő eredményességi mutatók
kidolgozására, valamint a bio-közgazdaság innovációs szakpolitikáinak
figyelemmel kísérésére.
3.           Biztonságos, tiszta és hatékony energia
3.1.        Az energiafogyasztás és a
szénlábnyom csökkentése intelligens és fenntartható felhasználással
Az európai iparágak, közlekedés, épületek,
települések és városok energiaforrásai és energiafogyasztási mintái
jellemzően nem fenntarthatóak, és súlyos környezeti és éghajlatváltozási
hatással járnak. A közel nulla kibocsátású
épületek kialakítása, a magas hatékonyságú iparágak fejlesztése és az
energiahatékony megközelítések – vállalkozások, egyének, közösségek és a
városok általi – tömeges alkalmazása nem csupán technológiai előrelépést,
de olyan nem technológiai megoldásokat is igényel, mint amilyenek az új
tanácsadói, finanszírozási és keresletgazdálkodási szolgáltatások. Ezáltal az energiahatékonyság az energiaigény
csökkentésének és ily módon az ellátási biztonság növelésének egyik
legköltséghatékonyabb módszere lehet, mely csökkenti a környezetre és
éghajlatra gyakorolt hatásokat és erősíti a versenyképességet.
3.1.1.     Az intelligens és hatékony
energiafelhasználásra irányuló technológiák és szolgáltatások tömeges piaci
bevezetése
A társadalom és a gazdaság által igényelt
szolgáltatások nyújtása során az energiafogyasztás csökkentése és az
energiaveszteség elkerülése nemcsak azt követeli meg, hogy több hatékony,
költségeit tekintve versenyképes, környezetbarát és intelligensebb termék és
szolgáltatás kerüljön tömegesen a piacra, de azt is, hogy az egyes alkotóelemek
és eszközök integrálása úgy történjen, hogy azok hozzájáruljanak az épületek,
szolgáltatások és az ipar teljes energiafelhasználásának optimalizálásához.
A teljes körű elfogadás és a fogyasztók
számára nyújtott maximális előnyök biztosítása érdekében (beleértve azt a
lehetőséget, hogy nyomon követhetik saját energiafogyasztásukat) e
technológiák és szolgáltatások energiahatékonyságát a fogyasztók egyéni
helyzetéhez kell igazítani és saját felhasználási környezetükben kell
optimalizálni. Ez nem csupán az innovatív információs és kommunikációs
technológiák (IKT) és a felügyeleti és ellenőrzési technikák kutatását,
fejlesztését és tesztelését teszi szükségessé, de nagyszabású demonstrációs
projekteket és a kereskedelmi hasznosítást megelőző terjesztési
tevékenységeket is, melyek biztosítják az interoperabilitást és a
méretezhetőséget. E projekteknek az energiafogyasztási és kibocsátási adatok
gyűjtését, összevetését és elemzését szolgáló közös eljárások
kialakítására kell irányulniuk, hogy javuljon az energiafogyasztás és
környezeti hatásainak mérhetősége, átláthatósága, társadalmi
elfogadottsága, tervezése és láthatóvá tétele.
3.1.2.     A hatékony és megújuló
fűtési/hűtési rendszerekben rejlő lehetőségek kiaknázása
Az elfogyasztott energia jelentős részét
Unió-szerte fűtésre vagy hűtésre használják. A költségtakarékos és
hatékony technológiák, valamint a rendszerintegrációs technikák kifejlesztése
(például egységes nyelvet használó és szolgáltatásokat kínáló hálózatok
összekapcsolása e területen) jelentősen befolyásolhatná az energiakereslet
csökkenését. Ez kutatást, valamint az új rendszerek és alkotóelemek
demonstrációját igényli úgy az ipari, mint a lakossági alkalmazások
tekintetében, például a decentralizált és távolsági melegvíz-szolgáltatás,
fűtés és hűtés területén. Különböző technológiákat kell
összefognia – napenergia, geotermikus energia, biomassza, hőszivattyúk,
kapcsolt hő- és villamosenergia-termelés stb. – és eleget kell tennie a
közel nulla energiafogyasztású épületekre és lakókörzetekre vonatkozó
követelményeknek. További áttörésre van szükség különösen a megújuló
energiaforrásokból nyert hő tárolása és a hibrid fűtő- és
hűtőrendszerek hatékony kombinációi kifejlesztésének és
elterjesztésének előmozdítása terén, úgy a központosított, mint a
decentralizált alkalmazásoknál.
3.1.3.     Az európai „Intelligens
városok és községek” kezdeményezés előmozdítása
A városi területek a legnagyobb
energiafogyasztók közé tartoznak az Unióban, ennek megfelelően
jelentős a részesedésük az üvegházhatású gázok kibocsátásában, miközben
jelentős mennyiségű légszennyező anyagot is generálnak.
Ugyanakkor ezeket a területeket sújtják a romló levegőminőség és az
éghajlatváltozás hatásai, a városoknak tehát ki kell alakítaniuk saját
hatáscsökkentő és alkalmazkodási stratégiáikat. Éppen ezért az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású társadalom felé tartó átalakulásban döntő
jelentősége van a közlekedéssel, a hulladékkezeléssel és a
víztisztítással, valamint a városi környezet céljaira kialakított
IKT-megoldásokkal integrált innovatív energiafelhasználási megoldásoknak
(energiahatékonyság, villamosenergia-ellátó, valamint fűtést és
hűtést biztosító rendszerek). Célirányos kezdeményezéseket kell útjára
indítani az energiaiparban, a közlekedési és IKT-ágazatban az ipari értékláncok
közös irányú, az intelligens városi alkalmazások kialakítását célzó
fejlesztésének támogatására. Egyszersmind új, a városok és községek igényeihez
és lehetőségeihez illeszkedő technológiai, szervezeti, tervezési és
üzleti modelleket kell kidolgozni és teljes körűen tesztelni. Kutatásra
van szükség annak érdekében is, hogy megértsük az ebben az átalakulásban
szerepet játszó társadalmi, gazdasági és kulturális problémákat.
3.2.        Alacsony költségű és
alacsony szén-dioxid-kibocsátású villamosenergia-ellátás
A villamos energia központi szerepet fog
betölteni a környezeti szempontból fenntartható, alacsony
szén-dioxid-kibocsátású gazdaság létrehozásában. Az
alacsony szén-dioxid-kibocsátású villamosenergia-fejlesztés elterjedését
lassítják a vele járó magas költségek. Az
alacsony szén-dioxid-kibocsátású villamosenergia-termelés piaci elterjedésének
felgyorsítása érdekében égető szükség van olyan megoldásokra, amelyek
nagyobb teljesítmény és fenntarthatóság mellett jelentősen csökkentik a
költségeket. Különösen az alábbiakra van
szükség:
3.2.1.     A szélenergiában rejlő
lehetőségek teljes körű kiaknázása
A szélenergiával kapcsolatos célkitűzés
lényege, hogy 2020-ig mintegy 20%-kal kell csökkenteni a szárazföldi és tengeri
szélerőművek által termelt villamos energia előállítási
költségét a 2010-es szinthez képest, egyre inkább a tengeri területekre
koncentrálva, és lehetővé téve a villamosenergia-hálózatba való
megfelelő integrálást. A fő hangsúly a nagyobb léptékű, nagyobb
átalakítási hatékonyságú és – mind a szárazföldön, mind a tengeren termelt
energia tekintetében (félreeső területeken és zord időjárási
körülmények között is) – könnyebben elérhető újgenerációs
szélenergia-átalakító rendszerek, valamint új sorozatgyártási folyamatok
kifejlesztésén, tesztelésén és demonstrációján lesz.
3.2.2.     Hatékony, megbízható és
költségek tekintetében versenyképes napenergia-rendszerek
Annak érdekében, hogy a napenergia teret
nyerhessen az villamosenergia-ellátási piacon, 2020-ig a napenergia költségét –
beleértve a napelemes, fotovoltaikus és koncentrációs technológiákét – a
2010-es szint felére kell csökkentenünk.
A fotovoltaikus napenergia-rendszerek esetében
a széles körű alkalmazás érdekében új koncepciókra és rendszerekre
irányuló, hosszú távú kutatásra, demonstrációkra és tömegtermelési tesztelésre
van szükség.
A koncentrációs napenergia-rendszerek esetében
a hangsúlyt a hatékonyság növelésére és ezzel egyidejűleg a költségek és a
környezeti terhelés csökkentésére kell helyezni, lehetővé téve a kipróbált
technológiák ipari méretekben történő bevezetését
erőmű-prototípusok megépítésével. Teszteléseket folytatunk a
napenergia-termelés és a tengervíz-sótalanítási eljárások hatékony ötvözésére.
3.2.3.     A szén-dioxid leválasztására,
szállítására és tárolására irányuló versenyképes és a környezet számára
biztonságos technológiák kifejlesztése
A szén-dioxid leválasztása és tárolása (CCS)
kulcsfontosságú opció, amelyet széles körben, kereskedelmi léptékben kell
elterjeszteni globális szinten, hogy 2050-re eleget tehessünk a
szén-dioxid-kibocsátás nélküli energiatermelés és az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású ipar iránti elvárásnak. A cél minimálisra csökkenteni
az energiaiparban a széntüzelésű és gáztüzelésű erőműveknél
alkalmazott CCS-technológia többletköltségét az egyenértékű, CCS nélküli
erőművek és magas energiaigényű ipari létesítmények költségeihez
képest.
Különösen támogatandó a teljes CCS-lánc –
különböző leválasztó, szállító és tároló technológiai alternatívákra
kiterjedő – demonstrációja, amely kiegészül e technológiák további
fejlesztésére, valamint a versenyképesebb leválasztási technológiák, a jobb
alkotóelemek, az integrált rendszerek és folyamatok, a biztonságos geológiai
tárolás és a leválasztott szén-dioxid nagyléptékű újrahasznosítására
kidolgozott racionális megoldások kutatásával, hogy ezzel lehetővé váljon
a CCS-technológiák kereskedelmi forgalmazása a 2020 után üzembe helyezésre
kerülő, fosszilis tüzelőanyagokkal működő
erőművekben, illetve a magas szén-dioxid-kibocsátású iparágak egyéb
alkalmazásaiban.
3.2.4.     A geotermikus, vízi, tengeri
és más megújuló energiaforrásokban rejlő lehetőségek kiaknázása
A geotermikus, vízi és tengeri energia,
valamint az egyéb megújuló energiák hozzájárulhatnak az európai energiaellátás
szén-dioxid-mentesítéséhez, miközben növelik annak rugalmas alkalmazkodását a
változó energiatermeléshez és energiafogyasztáshoz. A cél: kereskedelmileg
éretté tenni a költséghatékony és fenntartható technológiákat, lehetőséget
biztosítva ezzel azok széles körű, ipari léptékű bevezetéséhez,
beleértve a villamosenergia-hálózatba való bekapcsolásukat. Az óceánból nyert –
például árapály, hullám vagy tengeráram mozgásából származó – energiák valóban
kibocsátásmentes, tervezhető energiát képviselnek. A kutatási
tevékenységeket ki kell terjeszteni olyan alacsony költségű alkotóelemek
és anyagok laboratóriumi léptékű innovatív kutatására, amelyek
megbízhatóan viselkednek mind a nagy fokú korróziónak és korhadásnak
kedvező körülmények közt, mind pedig az európai vizekre jellemző
különféle feltételek közt végzett demonstrációk során.
3.3.        Alternatív tüzelőanyagok
és mobil energiaforrások
Az energiával és a szén-dioxid-kibocsátás
csökkentésével kapcsolatos európai célok teljesítése új tüzelőanyagok és
mobil energiaforrások kifejlesztését is megköveteli. Különösen
nagy jelentősége van ennek az intelligens, környezetkímélő és
integrált közlekedéssel kapcsolatos kihívás kezelésében. Ezen technológiák és alternatív tüzelőanyagok értékláncai
még nem eléggé kidolgozottak, ezért azokat demonstrációs szintre kell hozni.
3.3.1.     A bioenergia versenyképessé és
fenntarthatóvá tétele
A bioenergia tekintetében a cél a
legígéretesebb technológiák kereskedelmi szempontú kiérlelése, az eltérő
értékláncú, közlekedésben használt második generációs bio-tüzelőanyagok
nagy arányú fenntartható termelésének, és a biomassza alapú magas hatásfokú
kapcsolt hő- és villamosenergia-termelésnek a lehetővé tétele,
beleértve a CCS-t is. Ki kell fejleszteni, illetve különböző léptékekben
demonstrálni kell az eltérő bioenergia-pályák technológiáit, figyelembe
véve az eltérő földrajzi és éghajlati feltételeket és logisztikai
korlátokat. A hosszabb távú kutatás támogatni fogja a fenntartható
bioenergia-ágazat 2020 utáni fejlesztését is. Ezek a tevékenységek fogják
kiegészíteni a termelési folyamat korábbi (alapanyagok, bioerőforrások) és
későbbi szakaszaival (járműflottákba való integrálás) kapcsolatos
azon kutatásokat, amelyeket más releváns társadalmi kihívások keretében
végeznek.
3.3.2.     A hidrogén- és
üzemanyagcella-technológiák piacra jutásának meggyorsítása
A hidrogén- és üzemanyagcellákban nagy
lehetőségek rejlenek az Európa előtt álló energetikai kihívások
kezelése terén. E technológiák piaci versenyképességének megteremtése azonban
még jelentős költségcsökkentést igényel. Szemléltetésképpen: a
közlekedésben alkalmazott üzemanyagcella-rendszerek költségét tizedére kell
csökkenteni az elkövetkező 10 évben. Ennek érdekében támogatásra kerülnek
a hordozható, a helyhez kötött, valamint a közlekedési alkalmazásokra és
kapcsolódó szolgáltatásokra vonatkozó nagyléptékű demonstrációk és a
kereskedelmi hasznosítást megelőző terjesztési tevékenységek, de
támogatást fog élvezni a hosszú távú kutatás és technológiai fejlesztés is,
elősegítve a versenyképes üzemanyagcella-lánc kialakulását és a
fenntartható hidrogéntermelés és -infrastruktúra létrejöttét Unió-szerte. A
megfelelő mértékű piaci áttörés érdekében erős nemzeti és nemzetközi
együttműködésre – például megfelelő szabványok kidolgozására – lesz
szükség.
3.3.3.     Új alternatív
tüzelőanyagok
Számos új, hosszú távon hasznosítható
alternatíva áll rendelkezésünkre, például a fémpor-tüzelőanyagok vagy a
fotoszintetizáló (vízi és a szárazföldi) mikroorganizmusokból és mesterséges
fotoszintézis-utánzatokból kinyerhető tüzelőanyagok. Ezek az új
módszerek új lehetőséget jelentenek a hatékonyabb energiaátalakítás, a
költségek tekintetében versenyképesebb és fenntartható technológiák, valamint
az olyan, majdnem semleges „üvegházhatású gázokat” kibocsátó folyamatok terén,
amelyek nem versenyeznek a mezőgazdasági földterületekért. Támogatásban
részesül majd többek között ezeknek az új és eltérő potenciális
technológiáknak a laboratóriumi léptékről demonstrációs léptékre való
bővítése annak érdekében, hogy 2020-ig sor kerülhessen a kereskedelmi
hasznosítást megelőző demonstrációra.
3.4.        Intelligens és egységes
európai villamosenergia-hálózat
A villamosenergia-hálózatoknak a
következő három, egymással összefüggő kihívásnak kell megfelelniük
ahhoz, hogy lehetővé tegyék a fogyasztóbarát és egyre inkább
szén-dioxid-mentes villamosenergia-rendszer kialakítását: a páneurópai piac létrehozása; a megújuló
energiaforrások jelentős növekedésének integrálása; valamint a több millió
szolgáltató és fogyasztó (egyre több háztartás tölti be mindkét szerepet) –
köztük az elektromos meghajtású járművek tulajdonosai – közötti
kölcsönhatások kezelése. A jövőbeni
villamosenergia-hálózatok jelentős szerepet fognak betölteni a teljesen
szén-dioxid-mentes villamosenergia-rendszerre való áttérésben, miközben további
rugalmasságot és költséghatékonyságot kínálnak a fogyasztóknak. A 2020-ra kitűzött fő cél az, hogy a
villamos energia mintegy 35%-át – elszórt és koncentrált – megújuló energiaforrásokból
nyerjük és osszuk el.
A nagymértékben integrált kutatási és
demonstrációs erőfeszítés támogatni fogja olyan új komponensek és
technológiák kifejlesztését, amelyek megoldást adnak a távvezeték-hálózatnak
mind az energiatovábbítási, mind az energiaelosztási problémáira, beleértve a
tárolást is.
A kibocsátások és a költségek minimalizálása
céljából figyelembe kell venni az energiakínálat és -kereslet sikeres
kiegyensúlyozásával kapcsolatos minden opciót. Kutatnunk és a
villamosenergia-hálózatba integrálnunk kell az új erőművi
technológiákat és a kétirányú digitális kommunikációs infrastruktúrákat. Ez
hozzá fog járulni a hálózatok jobb tervezéséhez, nyomon követéséhez,
irányításához és biztonságos működtetéséhez normál és rendkívüli
körülmények között, továbbá a szolgáltatók és az ügyfelek közötti
kölcsönhatások kezeléséhez és az energiaáramok továbbításához, irányításához és
kereskedelméhez. A jövőbeni infrastruktúrák elterjesztése tekintetében a
mutatóknak és költség-haszon elemzéseknek figyelembe kell venniük az
energiarendszer egészére kiterjedő megfontolásokat. Ezenkívül
maximalizálni kell az intelligens hálózatok és távközlési hálózatok közötti
szinergiákat, elkerülve a beruházások közötti átfedéseket és felgyorsítva az
intelligens energiaszolgáltatások elterjedését.
A termelés és a
kereslet közötti szükséges rugalmasságot új típusú energiatároló eszközök
(nagyméretű berendezések és akkumulátorok) és járműrendszerek fogják
biztosítani. A korszerűsített
IKT-technológiák tovább növelik majd a villamos energia keresleti oldali
rugalmasságát azzal, hogy az (ipari, kereskedelmi és lakossági) fogyasztókat
ellátják a szükséges automatizálási eszközökkel.
Új tervezési,
piaci és szabályozási koncepcióknak kell vezérelniük a villamosenergia-ellátó
lánc általános hatékonyságát és költséghatékonyságát, az infrastruktúrák
együttműködését, valamint egy nyílt és versenyképes piac létrejöttét az
intelligens hálózati technológiák, termékek és szolgáltatások területén. A
megoldások európai szintű bevezetés előtt nagyléptékű
demonstrációs projektek szükségesek azok tesztelésére és érvényesítésére,
valamint a rendszer és az érdekelt felek számára nyújtott előnyök
felmérésére. Mindezt kísérnie kell a gazdasági ösztönzőkre, a
magatartásbeli változásokra, az információs szolgáltatásokra és az intelligens
hálózatok által kínált egyéb innovatív lehetőségekre adott fogyasztói és
vállalkozói reakciók megismerésére irányuló kutatásnak.
3.5.        Új ismeretek, új technológiák
Hosszú távon új típusú, hatékonyabb és
költségek tekintetében versenyképes technológiákra lesz szükségünk. Több tudományágat érintő kutatás révén fel
kell gyorsítanunk az előrehaladást, hogy tudományos áttörést érhessünk el
az energiával kapcsolatos koncepciók és az alaptechnológiák (pl.
nanotudományok, anyagkutató tanulmányok, szilárdtest-fizika, IKT,
biotudományok, számítástechnika, űrkutatás) terén, valamint innovációs
fejlesztésekkel a jövőbeni és feltörekvő technológiák tekintetében.
Olyan élvonalbeli kutatásra lesz továbbá
szükség, amely megoldásokat kínálhat az energiarendszerek változó éghajlati
feltételekhez való hozzáigazítására. A
prioritások új tudományos és technológiai igényekhez és lehetőségekhez,
vagy olyan, újonnan megfigyelt jelenségekhez szabhatók, amelyek esetleg
ígéretes fejlesztésekre vagy társadalmi kockázatokra utalnak és felmerülnek a „Horizont
2020” keretprogram megvalósítása folyamán.
3.6.        Hatékony döntéshozatal, a
nyilvánosság bevonása
Az energiakutatásoknak támogatniuk kell az
energiapolitikát és szorosan igazodniuk kell ahhoz. Az
energiaipari technológiák és szolgáltatások, az infrastruktúra, a piacok
(beleértve a szabályozási keretrendszereket) és a fogyasztói magatartás
széleskörű ismerete szükséges ahhoz, hogy a politikaformálók megalapozott
elemzésekhez jussanak. Támogatandó – mindenekelőtt
az Európai Bizottság SET-tervvel kapcsolatos információs rendszere keretében –
az energiával kapcsolatos fő gazdasági és társadalmi kérdések felmérésére
szolgáló, stabil és átlátható eszközök, módszerek és modellek kifejlesztése; a
kibővített Unióra és az energia és az energiával kapcsolatos
szakpolitikáknak az ellátásbiztonságra, a környezetre, az éghajlatváltozásra, a
társadalomra és az energiaipar versenyképességére gyakorolt hatásának
felmérésére vonatkozó adatbázisok és forgatókönyvek létrehozása; valamint a
társadalmi-gazdasági kutatótevékenységek végzése.
Élve az internet és a szociális technológiák
nyújtotta lehetőségekkel a fogyasztói magatartás (köztük a kiszolgáltatott
fogyasztók, pl. a fogyatékkal élő személyek magatartása) és annak változásai
nyitott innovációs fórumokon, például a „Living labs” (Élő laboratóriumok)
kezdeményezés keretében vizsgálhatók, vagy akár a szolgáltatási innovációk nagy
léptékű demonstrációs projektjei keretében tanulmányozhatók.
3.7.        Az energiaipari innováció
piaci fogadtatása, a piacok és a fogyasztók pozíciójának erősítése
A új energiaügyi technológiák kellő
időben való kibontakoztatásához és költséghatékony alkalmazásához
innovatív piaci bevezetési és terítési megoldásokra van szükség. A technológia
által vezérelt kutatáson és demonstráción túl ez megköveteli az egyértelmű
uniós többletértéken alapuló tevékenységeket, amelyek magas kiegyenlítő
hatású nem technológiai innovációk különböző tudományágakon és kormányzati
szinteken átívelő kifejlesztését, alkalmazását, megosztását és
elterjesztését célozzák a fenntartható energia uniós piacain.
Az ilyen innovációk az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású, megújuló és energia hatékony technológiák és
megoldások számára kedvező piaci feltételek létrehozására fognak összpontosulni
szabályozási, igazgatási és finanszírozási szinten. Támogatást
kapnak azok az intézkedések, amelyek megkönnyítik az energiapolitika
végrehajtását, előkészítik a terepet a beruházások beindítására,
támogatják a kapacitásépítést és előmozdítják a társadalmi
elfogadottságot.
A kutatások és az elemzések újra és újra
igazolják az emberi tényező alapvető szerepét a fenntartható
energiapolitikák sikerében és kudarcában. Ösztönzésre
kerülnek az innovatív szervezeti struktúrák, a jó gyakorlatok terjesztése és
cseréje, valamint a speciális képzési és kapacitásépítő tevékenységek.
3.8.        Egyedi megvalósítási
szempontok
A kihívás keretében végzett tevékenységek
megvalósítása terén a prioritások meghatározásának mozgatórugója az
energiakutatás és innováció európai dimenziójának megerősítése iránti
igény. A fő cél a stratégiai energiatechnológiai terv (SET-terv)[24]
kutatási és innovációs programjának támogatása lesz, hogy megvalósulhassanak az
Unió energiaügyi és éghajlat-változási célkitűzései. A SET-terv menetrendje
és végrehajtási tervei éppen ezért értékes bemeneti tényezőt jelentenek a
munkaprogramok kialakításánál. A stratégiai prioritások meghatározásának és az
energiakutatás és innováció koordinálásának alapja a SET-terv irányítási
struktúrája lesz Unió-szerte.
A nem technológiai program iránymutatói az
Unió energiapolitikája és jogszabályai lesznek. Támogatnunk kell egy olyan
környezet biztosítását, amely lehetővé teszi az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású technológiákkal és az energiahatékonysággal kapcsolatos
igazolt technológiák, szolgáltatási megoldások, folyamatok és kezdeményezések
tömeges alkalmazását Unió-szerte. Ennek része
lehet az energiahatékonysági és megújuló energiával kapcsolatos beruházások
kialakítása és piaci megjelenítése tekintetében nyújtott technikai
segítségnyújtás támogatása is.
Az európai érdekeltekkel való partnerség
fontos az erőforrások megosztása és a közös végrehajtás érdekében. Adott
esetben megfontolható, hogy a SET-terv meglévő európai ipari
kezdeményezései alakuljanak át formális állami-magán partnerségekké, ha ez
helyénvalónak tűnik a nemzeti finanszírozás szintjének és koherenciájának
emelése, és a tagállamok közös kutatási és innovációs cselekvéseinek ösztönzése
szempontjából. Mérlegelni fogjuk az állami kutatók szövetségeinek – különösen a
SET-terv keretében az állami kutatási források és infrastruktúrák
kulcsfontosságú európai érdekű kutatási területetekre történő
összevonására létrehozott európai energiakutatási szövetségnek – a támogatását,
akár a tagállamokkal közösen is. A nemzetközi koordinációs cselekvések a
„változó geometria” elvének megfelelően, az országok kapacitásait és
sajátosságait figyelembe véve fogják támogatni a SET-terv prioritásait.
Az Európai Bizottság SET-tervre létrehozott
informatikai rendszerét mozgósítani fogjuk a végrehajtás előrehaladásának
figyelemmel kísérésére szolgáló, fő eredményességi mutatóknak az
érdekeltekkel közösen történő kidolgozására; ezek a mutatók a legújabb
fejlemények alapján rendszeres felülvizsgálatot igényelnek. Az e kihívás keretében végzett tevékenységek célja
tágabb értelemben a vonatkozó uniós programok, kezdeményezések és politikák,
például a kohéziós politika koordinációjának jobbítása, mindenekelőtt
nemzeti és regionális intelligens szakosodási stratégiák és a kibocsátás-kereskedelmi
rendszer mechanizmusai révén (például a demonstrációs projektek támogatásával
kapcsolatban).
4.           Intelligens, környezetkímélő és
integrált közlekedés
4.1.        Környezetkímélő,
erőforrás-hatékony közlekedés
Európa a szén-dioxid-kibocsátás 2050-ig megvalósítandó
60%-os csökkentését tűzte ki maga elé politikai célként. 2030-ig felére
kívánja csökkenni a hagyományos tüzelőanyagot használó gépkocsik
használatát a városokban, illetve a nagyobb városközpontokban meg kell
valósulnia a gyakorlatilag szén-dioxid-mentes logisztikának. 2050-ig a
légiközlekedésben az alacsony szén-dioxid-kibocsátású tüzelőanyagok
részarányát 40%-ra kell emelni, a tengeri közlekedésben alkalmazott
bunkerolajból származó szén-dioxid-kibocsátást pedig 40%-kal kell csökkenteni.
A kutatás és az innováció jelentősen
hozzá fog járulni a szükséges megoldások kialakításához és elterjesztéséhez
minden közlekedési mód esetében. Ezzel erőteljesen csökkenni fog a
környezetre káros anyagok (például a CO2, az NOx és az SOx)
kibocsátása, a közlekedés fosszilis üzemanyagoktól való függősége és
biológiai sokféleségre gyakorolt kedvezőtlen hatása. Mindez elősegíti
a természeti erőforrások megóvását.
Ennek eléréséhez az alábbi egyedi
tevékenységek keretében végzett munkára van szükség:
4.1.1.     A légi járművek és a
hajók tisztább üzemeltetése és kisebb zajkibocsátása javítani fogja környezeti
teljesítményüket és mérsékelni fogja az észlelhető zajt és vibrációt
Az e területen végzett tevékenységek
elsősorban a végtermékekre koncentrálnak, de foglalkoznak majd a „lean” és
ökológiai tervezés és gyártás folyamataival is, ahol az újrafeldolgozhatóság
már a tervezési szakaszba integrálódik.
a)           A tisztább meghajtási technológiák
kifejlesztése és elterjedésének felgyorsítása jelentős tényezője a
közlekedésből származó szén-dioxid és egyéb szennyezés csökkentésének vagy
kiiktatásának. Villanymotorokra és akkumulátorokra, üzemanyagcellákra vagy
hibrid meghajtásra támaszkodó új és innovatív megoldásokra van szükség. A
technológiai áttörések szintén elősegítik majd a hagyományos meghajtási
rendszerek környezeti teljesítményének javítását.
b)           Az alacsony kibocsátású, alternatív
energiaforrások felhasználási lehetőségeinek felkutatása elősegíti
majd a fosszilis üzemanyagok fogyasztásának csökkentését. Ez magába foglalja a
megújuló energiaforrásokból származó fenntartható üzemanyagok és a villamos
energia felhasználását minden közlekedési ágazatban – beleértve a
légiközlekedést is –, és az üzemanyag-fogyasztásnak a környezeti energia
hasznosítása és a diverzifikált energiaellátás, valamint egyéb innovatív
megoldások révén való csökkentését. Új, holisztikus megközelítések kerülnek
alkalmazásra, amelyek kiterjednek a járművekre, az energiatárolási és
energiaszállítási infrastruktúrára, beleértve a jármű–hálózat interfészeket
és az alternatív üzemanyagok használatára vonatkozó, innovatív megoldásokat.
c)           Könnyebb anyagok használata, „lean”
struktúrák alkalmazása és innovatív tervezés révén a repülőgépek, hajók és
járművek súlyának, valamint aerodinamikus, hidrodinamikus vagy
gördülő ellenállásának csökkenése hozzá fog járulni az
üzemanyag-fogyasztás mérséklődéséhez.
4.1.2.     Intelligens berendezések,
infrastruktúra és szolgáltatások kialakítása
Ez a tevékenység segít optimalizálni a
közlekedést és szállítást, és mérsékli az erőforrások fogyasztását. A
hangsúly a repülőterek, kikötők, logisztikai platformok és felszíni
szállítási infrastruktúrák hatékony használatán és irányításán, valamint az
autonóm és hatékony karbantartási és vizsgálati rendszereken lesz. Különös figyelmet
fogunk fordítani az infrastruktúrák éghajlatváltozással szembeni ellenálló
képességére, az életciklus-alapú megközelítésen alapuló, költséghatékony
megoldásokra, valamint a hatékonyabb és költségkímélőbb karbantartást
lehetővé tévő új anyagok széleskörű felhasználására. Figyelmet
szentelünk a hozzáférhetőségnek és társadalmi elfogadásnak is.
4.1.3.     A közlekedés és a mobilitás
javítása a városi területeken
E tevékenységnek a lakosság azon növekvő
része lesz a haszonélvezője, amely nagyvárosokban él és dolgozik, vagy ott
vesz igénybe szolgáltatásokat, tölti el szabadidejét. Új mobilitási
koncepciókat, közlekedésszervezési, logisztikai és tervezési megoldásokat kell
kifejleszteni és tesztelni, amelyek hozzájárulnak a légszennyezés és a
zajkibocsátás csökkentéséhez, miközben javítják a hatékonyságot. Fejleszteni
kell a közösségi és nem motorizált közlekedést, valamint az egyéb,
erőforrás-hatékony közlekedési lehetőségeket mint a
magángépjárművek használatának reális alternatíváit, melyeket az intelligens
közlekedési rendszerek szélesebb körű használata, valamint az innovatív
keresletgazdálkodás támogat.
4.2.        Nagyobb mobilitás, kevesebb
torlódás, fokozott biztonság és védelem
A mobilitás iránti növekvő igényre való
tekintettel a releváns európai közlekedéspolitikai célok a teljesítmény és a
hatékonyság optimalizálására irányulnak, hogy Európa légiközlekedési
szempontból a legbiztonságosabb régió lehessen, és 2050-re megvalósíthassa a
halálos kimenetelű közúti balesetek számának nullára való csökkentésére
vonatkozó célt. A folyamatos és hatékony páneurópai személy- és áruszállítás –
amely a külső költségeket is internalizálja – új európai multimodális
közlekedésirányítási, információs és fizetési rendszereket igényel.
A kutatás és az innováció az alábbi egyedi
tevékenységek révén jelentősen hozzá fog járulni ezekhez az ambiciózus
szakpolitikai célokhoz:
4.2.1.     A közlekedési torlódások
jelentős csökkentése
Ez a tevékenység az átfogóan intermodális,
„háztól házig” vivő közlekedési rendszerrel és a közlekedés felesleges igénybevételének
kiküszöbölésével valósítható meg. Mindez a közlekedési módok
összehangoltságának előmozdítását, a közlekedési láncok optimalizálását és
a közlekedési szolgáltatások nagyobb integrációját jelenti. Ezek az innovatív
megoldások megkönnyítik a hozzáférést is, különös tekintettel az idősekre
és a kiszolgáltatott felhasználókra.
4.2.2.     Jelentős javulás a
személyek és áruk mobilitásában
Javulás csak intelligens közlekedési
alkalmazások és irányítási rendszerek kifejlesztésével és széles körű
használatával érhető el. Ehhez olyan tervezési, keresletgazdálkodási,
információs és fizetési rendszerekre van szükség, amelyek egész Európában
kölcsönösen átjárhatók, továbbá az információáramlás, az irányítási rendszerek,
az infrastruktúrahálózatok és a mobilitási szolgáltatások új, közös, nyílt
platformokra épülő, multimodális keretrendszerbe történő teljes
integrálására. Ez az szállítási módok közötti utazás áttervezésével biztosítja
a válsághelyzetekre és szélsőséges időjárási viszonyokra való
rugalmas és gyors válaszadást is. Az új helyzetmeghatározó, navigációs és
időzítő alkalmazások, amelyeket a Galileo és az EGNOS műholdas
navigációs rendszerek tesznek elérhetővé, hatékony eszközök lesznek e cél
elérésében.
a)           Az innovatív légiforgalom-irányító
technológiák a gyorsan növekvő kereslet mellett minőségi ugrást
tesznek lehetővé a biztonság és hatékonyság területén, a
nagyobb pontosság elérése, a repülőtereken az utazással kapcsolatos
tevékenységekre fordított idő csökkentése és a légi közlekedési rendszerek
rugalmasságának biztosítása érdekében. Az „egységes európai égbolt”
alkalmazását és továbbfejlesztését a nagyobb fokú automatizálást és autonómiát
biztosító légiforgalom- és légijárműirányítási megoldások, a légi és földi
alkotóelemek nagyobb fokú integrációja és a közlekedési rendszer egészében az
utasok és áruk hatékony és zökkenőmentes kezelésére kialakított új típusú
megoldások támogatják.
b)           A vízi közlekedés terén a jobb és
integrált tervezési és irányítási technológiák hozzájárulnak a „kék övezetnek” az
Európát körülvevő tengereken történő, kikötői műveleteket
javító kialakulásához, valamint a folyami hajózás megfelelő
keretrendszerének kialakításához.
c)           A vasúti és közúti közlekedés
területén a hálózati irányítás optimalizálása javítja az infrastruktúra
hatékony használatát és megkönnyíti a határok átlépését. A járművek
közötti, valamint a járművek és az infrastruktúra közötti kommunikációra
támaszkodva átfogó és együttműködő közúti közlekedésirányítási és
informatikai rendszerek kidolgozására fog sor kerülni.
4.2.3.     Új áruszállítási és
logisztikai koncepciók kialakítása és alkalmazása
Ez a tevékenység csökkentheti az áruszállítási
rendszerre nehezedő nyomást, javíthatja a biztonságot, valamint növelheti
az áruszállítási kapacitást. Például a nagy teljesítményű és mérsékelt
környezeti hatású járműveket intelligens, biztonságos fedélzeti és
infrastruktúraalapú rendszerekkel kombinálhatjuk (pl. közúti
járműszerelvényeknél). Ugyancsak támogatjuk az olyan, papír nélküli
szállítási folyamatra épülő e-áruszállítás kialakítását, ahol az
elektronikus információáramlás, szolgáltatások és kifizetések a különböző
szállítási módokban megvalósuló fizikai áruáramláshoz vannak rendelve.
4.2.4.     A baleseti ráták és a halálos
kimenetelű balesetek csökkentése, a biztonság növelése
Ez a szállítási rendszerek szervezésében,
irányításában, teljesítmény- és kockázatfelmérésében rejlő szempontok
kezelésével, valamint azzal lesz elérhető , ha figyelmünket a szárazföldi,
légi és vízi járművek, az infrastruktúra és az utasterminálok tervezésére
és működtetésére összpontosítjuk. A hangsúly a passzív és aktív
biztonságon, a megelőzésen, a továbbfejlesztett automatizáláson és a
képzési folyamatokon lesz az emberi hibatényező hatásának csökkentése
érdekében. Az időjárási hatások és egyéb természeti veszélyforrások
hatékonyabb előrejelzése, értékelése és enyhítése céljából speciális
eszközöket és technikákat kell kialakítani. Szintén hangsúlyos lesz a
biztonsági szempontok beépítése az utas- és áruforgalom tervezésébe és
irányításába, csakúgy, mint a szárazföldi, légi és vízi járművek
tervezése, a forgalom és a rendszerek irányítása és az utasterminálok
kialakítása.
4.3.        Az európai közlekedési ipar
globális vezető szerepe
Vezető szerepének megőrzésével az új
technológiák területén és a meglévő gyártási folyamatok költségének
csökkentésével a kutatás és az innováció – a növekvő versennyel
szembesülve – hozzá fog járulni a növekedéshez és a magas képzettséget
igénylő munkahelyek teremtéséhez az európai közlekedési iparban. A tét egy
olyan, jelentős gazdasági ágazat versenyképességének megőrzése, amely
az Unió nemzeti össztermékének a 6,3%-át képviseli közvetlenül, miközben
csaknem 13 millió európai munkavállalót foglalkoztat. A különös
célkitűzések magukban foglalják az innovatív közlekedési eszközök új
generációjának kifejlesztését és a következő generáció előkészítését
új típusú koncepciók és tervek, intelligens irányító rendszerek és hatékony
termelési folyamatok kidolgozása révén. Európa célja, hogy a hatékonyság és a
biztonság terén globális vezető szerepet töltsön be az összes közlekedési
mód tekintetében.
A kutatás és az innováció az alábbi egyedi
tevékenységekre fog összpontosítani:
4.3.1.     Az újgenerációs közlekedési
eszközök kifejlesztése, amellyel biztosítható a megfelelő piaci részesedés
a jövőben
Ez a tevékenység elő fogja mozdítani
Európa vezető szerepét a repülőgépek, a nagysebességű vonatok,
az (elő)városi vasúti közlekedés, a közúti járművek, az
elektromobilitás, az utasszállító hajók, kompok, a specializált magas fokú
technológiát képviselő hajók és tengeri platformok területén. Javítja
fogja az európai ipar versenyképességét az újonnan jelentkező technológiák
és rendszerek terén, és támogatja azok diverzifikációját az új piacok felé,
beleértve a nem közlekedési ágazatokat is. E tevékenység körébe tartozik olyan
innovatív biztonságos szárazföldi, légi és vízi járművek kifejlesztése,
amelyek hatékony hajtóművekkel, nagy teljesítménnyel és intelligens
irányítórendszerekkel rendelkeznek.
4.3.2.     Intelligens fedélzeti irányító
rendszerek
Ezekre a nagyobb teljesítményszint és
rendszerintegráció közlekedésben való érvényesítése érdekében van szükség.
Megfelelő kommunikációs interfészeket kell kifejlesztenünk a szárazföldi,
légi és vízi járművek és az infrastruktúra között minden indokolt
kombinációban azzal a céllal, hogy közös működési normákat határozzanak
meg.
4.3.3.     Korszerű termelési
eljárások
Ezek az eljárások lehetővé fogják tenni a
szárazföldi, légi és vízi járművek, valamit a kapcsolódó infrastruktúrák
testre szabását, az életciklusuk alatt felmerülő költségek és fejlesztési
idejük csökkentését, valamint megkönnyítik azok szabványosítását és
tanúsítását. Az e területen végzett tevékenységek révén a digitális eszközök és
automatizáció segítségével gyors és költséghatékony tervezési és gyártási
technológiák (beleértve az összeszerelést, a gyártást, a karbantartást és az
újrahasznosítást) és komplex rendszerek integrálására szolgáló kapacitás kerül
kialakításra. Szorgalmaznunk kell olyan versenyképes szállítási láncokat,
amelyek képesek rövid időn belül és alacsonyabb költség mellett ellátni a
piacot.
4.3.4.     Teljesen új közlekedési
koncepciók kidolgozása
Ez a tevékenység hosszabb távon lehetővé
teszi Európa versenyképességi előnyének megerősítését. A stratégiai
kutatás és a koncepció-igazoló tevékenységek az innovatív közlekedési
rendszerek és szolgáltatások kérdésére összpontosítanak, beleértve a hosszú
távú potenciállal rendelkező, teljesen automatizált és egyéb új típusú
szárazföldi, légi és vízi járműveket is.
4.4.        Társadalom-gazdaságtani
kutatás és előremutató politikaformálás
A szakpolitikai elemzéseket és fejlesztést
támogató – köztük a közlekedés társadalmi-gazdasági szempontjaival foglalkozó –
tevékenységek szükségesek az innováció előmozdítása és a közlekedésben
felmerülő kihívások leküzdése érdekében. A tevékenységek az európai
kutatási és innovációs politikák fejlesztését és alkalmazását célozzák meg a
közlekedést, az előremutató tanulmányokat és a technológiai
előrelátást illetően, valamint erősítik az európai kutatási térséget.
A felhasználói magatartás megértése, a
társadalmi elfogadottság, a szakpolitikai intézkedések hatása, a mobilitási
minták és üzleti modellek, valamint azok következményei kiemelkedő
fontosságúak az európai közlekedési rendszer fejlődése szempontjából.
További cél olyan 2050-ig szóló forgatókönyvek kidolgozása, amelyek figyelembe
veszik a társadalmi trendeket, a politikai célkitűzéseket és a
technológiai előrejelzéseket. A területi fejlődés és az európai
közlekedési rendszer közötti kapcsolatok jobb megértése érdekében megalapozott
modellekre van szükség, amelyek alapján szilárd politikai döntéseket lehet
hozni.
Kutatnunk kell, hogy miképpen lehet elejét
venni a mobilitás elérhetőségében jelentkező társadalmi
egyenlőtlenségeknek, és miképpen lehet javítani a közlekedési
szolgáltatások kiszolgáltatott felhasználóinak helyzetén. A gazdasági kérdések
kezelése közben az adózási és árazási modellek mellett arra is
összpontosítanunk kell, hogy miképpen lehet a közlekedési módok közötti
külső tényezőket belső tényezőkké alakítani.
Előretekintő kutatásra van szükség a szakképzettség és a munkahelyek
jövőbeni követelményeinek kiértékeléséhez.
4.5.        Egyedi megvalósítási
szempontok
A munkaprogram prioritásainak kialakítása
során a külső független tanácsadáson és a különböző európai
technológiai platformokon túl figyelembe fogjuk venni a stratégiai
közlekedéstechnológiai terv keretében végzett munkát is.
5.           Éghajlatváltozás,
erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok
5.1.        Az éghajlatváltozás elleni
küzdelem és ahhoz való alkalmazkodás
A légkör jelenlegi szén-dioxid-koncentrációja
közel 40%-kal magasabb, mint az ipari forradalom kezdetén, és 2 millió év
távlatában jelenleg a legmagasabb szinten van. A nem szén-dioxid típusú
üvegházhatású gázok szintén hozzájárulnak az éghajlatváltozáshoz és egyre
jelentősebb szerepet töltenek be. Határozott fellépés nélkül az
éghajlatváltozás a világ GDP-jének legalább 5%-ába kerülhet évente, és egyes
forgatókönyvek szerint ez az arány akár 20% is lehet. Ezzel szemben
mielőbbi és hathatós fellépéssel a nettó éves költségeket a GDP 1%-a
körüli értékre lehetne csökkenteni. A 2°C-os célkitűzés elérése és az
éghajlatváltozás legsúlyosabb hatásainak elkerülése megköveteli a fejlett
országoktól, hogy az 1990-es évek szintjével összevetve 2050-ig az üvegházhatású
gázok kibocsátását 80–95%-kal csökkentsék.
E tevékenység célja tehát olyan innovatív,
költséghatékony és fenntartható, alkalmazkodást elősegítő és
enyhítő intézkedések kidolgozása és kiértékelése, amelyek a tájékozott,
mielőbbi és hatékony fellépés bizonyításával és a szükséges képességek
hálózatba szervezésével mind a szén-dioxidot, mind a nem szén-dioxid típusú
üvegházhatású gázokat is célba veszik, és kiemelik mind a technológiai, mind a
nem technológiai zöld megoldásokat.
Ennek érdekében
a kutatás és az innováció az alábbiakra fog koncentrálni:
5.1.1.     Az éghajlatváltozás jobb
megértése és megbízható éghajlati előrejelzések nyújtása
Az élet, az áruk és az infrastruktúra védelme
és a hatékony döntéshozatal érdekében a társadalom számára létfontosságú, hogy
jobban megértsük az éghajlatváltozás okait és alakulását, és pontosabban
tudjuk azt előre jelezni. Alapvetően fontos az óceánok, a földi
ökoszisztémák és a légkör működésével kapcsolatos éghajlati mozgatórugók,
folyamatok, mechanizmusok és visszacsatolások tudományos tudásalapjának további
bővítése. A pontosabb forgatókönyvek és modellek, köztük a teljesen
összekapcsolt Föld-rendszer modellek kidolgozása révén támogatják a
megfelelő időtartományokon és térbeli kiterjedésen
végzett pontosabb éghajlati előrejelzéseket.
5.1.2.     A hatások és a
veszélyeztetettség értékelése, valamint innovatív, költséghatékony
alkalmazkodást elősegítő és kockázatmegelőző intézkedések
kidolgozása:
Hiányos tudással rendelkezünk a társadalom és
a gazdaság éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodási képességét illetően. Az
éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes környezet és társadalom
megvalósítása érdekében tett hatékony, méltányos és társadalmilag elfogadható
intézkedések megkövetelik az éghajlatváltozással és -változékonysággal
kapcsolatos jelenlegi és a jövőbeli hatások, veszélyeztetettségek, a
népesség kitettsége, kockázatok, költségek és lehetőségek integrált
elemzését, figyelembe véve a szélsőséges eseményeket és a kapcsolódó,
éghajlat okozta veszélyeket és ezek megismétlődését. Ezt az elemzést
kiterjesztik továbbá az éghajlatváltozásnak a biodiverzitásra, az
ökoszisztémákra és ökoszisztéma-szolgáltatásokra, az infrastruktúrára és a
gazdasági és természeti javakra gyakorolt káros hatására is. Hangsúlyt kapnak a
legértékesebb természeti ökoszisztémák és az épített környezet, valamint a
legfontosabb társadalmi, kulturális és gazdasági ágazatok is egész Európában.
Kivizsgálják az éghajlatváltozásból és az üvegházhatású gázok fokozott légköri
koncentrációjából eredő, az emberek egészségét érintő hatásokat és
fokozódó kockázatokat. Kutatások révén értékelik az éghajlatváltozással
kapcsolatban tett innovatív, egyenlően elosztott és költséghatékony
alkalmazkodási válaszlépéseket, beleértve a természeti erőforrások és
ökoszisztémák védelmét és alkalmazkodását, valamint a kapcsolódó hatásokat azok
fejlesztésének és megvalósításának támogatása, valamint közzététele érdekében
minden szinten és mértékben. Ez kiterjed a geomérnökségi alternatívák
lehetséges hatásaira, költségeire és kockázataira is. Vizsgálják az
alkalmazkodási és kockázatmegelőző szakpolitikai alternatívák más
éghajlati és ágazati szakpolitikákkal való komplex összefüggéseit,
konfliktusait és szinergiáit, beleértve a kiszolgáltatott csoportok foglalkoztatottságára
és életszínvonalára gyakorolt hatásaikat.
5.1.3.     Enyhítési szakpolitikák
támogatása
Az Unió versenyképes, erőforrás-hatékony
és az éghajlatváltozással szemben ellenálló gazdaságra 2050-ig való áttérése
megköveteli a hatékony, hosszú távú, alacsony kibocsátású stratégiák
kidolgozását, és az innovációs képességünkben történő jelentős
előrehaladást. Kutatások értékelik az éghajlatváltozás hatásainak
enyhítésére irányuló alternatívák környezeti és társadalmi-gazdasági
kockázatait, lehetőségeit és hatásait. Kutatások támasztják alá az
új éghajlat–energia–gazdaság modellek kidolgozását és érvényesítését,
figyelembe véve a gazdasági eszközöket és a megfelelő külső
tényezőket azzal a céllal, hogy különböző méretekben vizsgálják meg
az enyhítésre irányuló szakpolitikai alternatívákat és az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású technológiai utakat a legfontosabb gazdasági és
társadalmi szektorokban uniós és globális szinten egyaránt. Az elvégzendő
tevékenységek a kutatás és az alkalmazás közötti, valamint a vállalkozók, a
végfelhasználók, a kutatók és tudományos intézmények közötti kapcsolatok
javításával megkönnyítik a technológiai, intézményi és társadalmi-gazdasági
innovációt.
5.2.        A természeti erőforrások
és ökoszisztémák fenntartható kezelése
Jelentős kihívást jelent a társadalomnak
az emberek igényei és a környezet közötti fenntartható egyensúly megteremtése.
A környezeti erőforrások – beleértve a vizet, a levegőt, a
biomasszát, a termékeny talajt, a biológiai sokféleséget, az ökoszisztémákat és
az általuk nyújtott szolgáltatásokat – erősítik az európai és a globális
gazdaság a működését és az életminőséget. A természeti
erőforrásokhoz kötődő globális üzleti lehetőségek 2050-re
várhatóan több mint 2 billió eurót tesznek majd ki[25]. Ennek ellenére Európában és világszerte az
ökoszisztémák leépülése túllépi a természet regeneráló képességét, és a
környezeti erőforrásokat túlságosan kiaknázzák. Így például az Unióban
évente 1000 km²-nyi területen vesznek el a legtermékenyebb talajok és értékes
ökoszisztémák, míg az édesvizek egynegyedét pocsékolják el. E magatartásformák
nem folytathatók. A kutatásnak hozzá kell járulnia a környezetkárosító
tendenciák visszafordításához, és biztosítania kell, hogy az ökoszisztémák
továbbra is azokat az erőforrásokat, javakat és szolgáltatásokat nyújtsák,
amelyek alapvetők a jóléthez és a gazdasági virágzáshoz.
E tevékenység
célja éppen ezért a természeti erőforrások olyan típusú kezeléséhez
szükséges tudásanyag biztosítása, amely fenntartható egyensúlyt képes elérni a
korlátozottan rendelkezésre álló erőforrások, valamint a társadalom és a
gazdaság igényei között.
Ennek érdekében a kutatás és az innováció az
alábbiakra koncentrál:
5.2.1.     Az ökoszisztémák
működésének, a társadalmi rendszerekkel való kölcsönhatásainak, valamint a
gazdaság és az emberek jólétének fenntartásában betöltött szerepüknek jobb
megértése
A társadalom ténykedései olyan változásokat
indíthatnak el a környezetben, amelyek visszafordíthatatlanok, és amelyek
megváltoztatják az ökoszisztémák jellegét. Rendkívül fontos, hogy az emberi
tevékenység a környezetre, és a környezeti hatásoknak az emberek jólétére
gyakorolt hatása értékelésével, felügyeletével és előrejelzésével
előre lássuk ezeket a kockázatokat. A tengeri (a part menti zónáktól a
mély tengerekig), az édesvízi, a szárazföldi és a városi ökoszisztémákra
irányuló kutatás, beleértve a talajvizektől függő ökoszisztémákat is,
lehetővé teszi, hogy jobban megértsük a természeti erőforrások és a
társadalmi, gazdasági és ökológiai rendszerek közötti komplex kölcsönhatásokat,
beleértve a természetes lerakóhelyeket, és az emberi és biológiai rendszerek
rugalmasságát vagy törékenységét. A kutatás megvizsgálja, miként működnek
az ökoszisztémák, miként reagálnak az antropogén hatásokra, hogyan lehet azokat
helyreállítani és milyen hatást gyakorol ez a gazdaságra és az emberek
jólétére. A kutatás ezenkívül megoldásokat tár fel az erőforrások által
támasztott kihívásokra adandó válaszokra. A kutatás hozzájárul olyan
szakpolitikák és gyakorlatok kialakításához, amelyek biztosítják, hogy a
társadalmi és gazdasági tevékenységek az ökoszisztémák és a biodiverzitás
fenntarthatósága és alkalmazkodási képessége határain belül maradnak.
5.2.2.     Tudás és eszközök biztosítása
a hatékony döntéshozatalhoz és a közösségi részvételhez
A társadalmi, a gazdasági és a kormányzati
rendszereknek továbbra is foglalkozniuk kell mind az erőforrások
kimerülésével, mind az ökoszisztémákban okozott kárral. A kutatás és az
innováció alátámasztja azokat a szakpolitikai döntéseket, amelyek a természeti
erőforrások és az ökoszisztémák kezeléséhez szükségesek annak érdekében,
hogy elkerüljük a káros éghajlati és környezeti változásokat, vagy
alkalmazkodjunk azokhoz, továbbá hogy elősegítsük a fenntarthatóságot
biztosító intézményi, gazdasági, magatartásbeli és technológiai változásokat. A
hangsúlyt a kritikus szakpolitikák körébe tartozó olyan ökoszisztémákra és
ökoszisztéma-szolgáltatásokra helyezik, mint az édesvíz, a tengerek és óceánok,
a levegő minősége, a biodiverzitás, a föld és a talaj használata. A
társadalmak és ökoszisztémák a katasztrófák, köztük a természeti veszélyek
kezelésére irányuló képességét a veszélyeztetettségek és hatások
előrejelzésére, korai riasztására és értékelésére irányuló képességek
javítása révén támogatják, beleértve a többféle kockázatok dimenzióját. A
kutatás és az innováció így támogatja a környezetvédelemre és
erőforrás-hatékonyságra irányuló politikákat és az eredményes, tényeken
alapuló irányítás alternatíváit a biztonságos tevékenységek határain belül.
Innovatív módszereket fejlesztenek ki a szakpolitikák összhangjának fokozására,
a kompromisszumok megtalálására és a szembenálló érdekek kezelésére, valamint a
kutatási eredmények iránti társadalmi tudatosság javítására és a polgárok
döntéshozatalban való részvételének fokozására.
5.3.        A nem energetikai célú és nem
mezőgazdasági nyersanyagok fenntartható kínálatának biztosítása
Az olyan ágazatok, mint az építőipar, a
vegyipar, az autóipar, a repülőgépipar, a gépipar és a berendezések
gyártása, amelyek együttes hozzáadott értéke meghaladja az 1000 milliárd eurót,
és amelyek mintegy 30 millió embert foglalkoztatnak, mind a nyersanyagokhoz
való hozzáféréstől függenek. Az Unió önellátó építőipari célú
ásványokban. Ugyanakkor miközben az Unió egyes ipari ásványi anyagok legnagyobb
termelője a világban, a legtöbb ilyen anyag esetében nettó
importőrnek számít. Ezenkívül az Unió nagymértékben importfüggő a
fémtartalmú ásványok tekintetében, és teljesen importfüggő néhány kritikus
jelentőségű nyersanyagot illetően.
A legutóbbi tendenciák azt mutatják, hogy a
nyersanyagok iránti keresletet a feltörekvő gazdaságok fejlődése, és
a kulcsfontosságú alaptechnológiák gyors elterjedése fogja vezérelni. Európának
biztosítania kell a nyersanyagok fenntartható kezelését és garantálnia kell azok
fenntartható kínálatát úgy a határain belülről, mint kívülről minden
olyan ágazat részére, amely a nyersanyagokhoz való hozzáféréstől függ. A
kritikus jelentőségű nyersanyagokkal kapcsolatos szakpolitikai
célkitűzéseket a Bizottság nyersanyag-politikai kezdeményezése vázolja.[26]
E tevékenység célja tehát a nyersanyagokra
vonatkozó tudásalap javítása és innovatív megoldások kidolgozása a nyersanyagok
költséghatékony és környezetbarát feltárására, kitermelésére, feldolgozására,
újrahasznosítására, visszanyerésére és olyan, gazdaságilag vonzó
alternatívákkal való helyettesítésére, amelyek kisebb környezeti hatással
járnak.
Ennek érdekében a kutatás és az innováció az
alábbiakra koncentrál:
5.3.1.     A nyersanyagok
elérhetőségére vonatkozó tudásalap javítása
Javítanak a globális és uniós
erőforrások, köztük a városi bányák (hulladéklerakó helyek és bányászati
hulladék), és a mélytengeri erőforrások (pl. ritka földi ásványok
tengerfenéki bányászata) hosszú távú elérhetőségének és az ezekkel
kapcsolatos bizonytalanságoknak az értékelésén. Ezek az ismeretek hozzájárulnak
ahhoz, hogy a társadalom a ritka és környezetileg ártalmas nyersanyagokat
hatékonyabban használja fel és hasznosítsa újra. Ezenkívül globális
szabályokat, gyakorlatokat és szabványokat dolgoznak ki, amelyek az erőforrások
gazdaságilag életképes, környezetkímélő és társadalmilag elfogadható
feltárását, kitermelését és feldolgozását szabályozzák, beleértve a
földhasználatot és a tengeri területrendezést.
5.3.2.     A nyersanyagok fenntartható
kínálatának és felhasználásának előmozdítása, beleértve a feltárást, a
kitermelést, az újrahasznosítást és a visszanyerést
Az európai ipar számára lényeges nyersanyagok
megfizethető, megbízható és fenntartható szállítása és kezelése érdekében
kutatásra és innovációra van szükség az anyagok teljes életciklusa folyamán. A
gazdaságilag életképes, társadalmilag elfogadható és környezetbarát feltárási,
kitermelési és feldolgozási technológiák kifejlesztése és bevezetése fellendíti
az erőforrások hatékony felhasználását. Ennek során kihasználják a
lakókörnyezet közelében lévő bányák kínálta lehetőségeket is. Az új
és gazdaságilag életképes újrahasznosítási és hulladékhasznosítási
technológiák, üzleti modellek és folyamatok szintén hozzájárulnak az Unió
elsődleges nyersanyagszállításoktól való függőségének csökkentéséhez.
Ez magában foglalja a hosszabb ideig használható, magas minőségű
újrahasznosítás és visszanyerés iránti szükségletet és az erőforrásokat
pazarló magatartás drasztikus visszaszorításának az igényét. Az elérhető
nyersanyagok szállításától az életciklus végéig tartó időszakot
felölelő, a teljes életciklust alapul vevő megközelítést alkalmazzák
minimális energia- és erőforrás-felhasználással.
5.3.3.     Alternatívák keresése a
kritikus nyersanyagok pótlására
Az egyes anyagok világszerte például
kereskedelmi korlátozások miatt csökkenő elérhetőségének
előreláthatósága érdekében a kritikus nyersanyagokat helyettesítő,
hasonló funkcionális teljesítményű fenntartható alternatívákat keresnek és
fejlesztenek ki. Ez csökkenti az Unió elsődleges nyersanyagoktól való
függőségét és javítja a környezetre gyakorolt hatást.
5.3.4.     A nyersanyagokkal kapcsolatos
társadalmi tudatosság és készségek fokozása
Az önellátóbb és erőforrás-hatékonyabb
gazdaság felé történő szükséges átmenet kulturális, magatartásbeli,
társadalmi-gazdasági és intézményi változásokat is megkövetel. Annak érdekében,
hogy foglalkozni lehessen a szakképzett személyek az Unió nyersanyag ágazatában
(így az európai bányászati iparban is) tapasztalható hiányának egyre növekvő
problémájával, hatékonyabb partnerségeket kell elősegíteni az egyetemek, a
geológiai felmérések és az ipar között. Az innovatív zöld készségek
fejlesztésének a támogatása is fontos. Ezenkívül még mindig kevés közfigyelem
irányul a belső nyersanyagok jelentőségére az európai gazdaságban. A
szükséges szerkezeti változások megkönnyítése érdekében a kutatás és az
innováció célja a polgárok, döntéshozók, gyakorló szakemberek és intézmények
megfelelő jogokkal való felruházása.
5.4.        A zöld gazdaság felé tartó
átmenet ökoinnováció révén való megvalósítása
Az Unió nem fejlődhet egy olyan világban,
ahol egyre növekszik az erőforrások fogyasztása, a környezet romlása és a
biodiverzitásban keletkező veszteség. A növekedés a természeti
erőforrások használatától való leválasztása szerkezeti változásokat
igényel abban, hogy miként lehet ezeket az erőforrásokat felhasználni,
újra felhasználni és kezelni, miközben megőrizzük saját környezetünket. Az ökoinnovációk lehetővé teszik számunkra a
környezetre gyakorolt hatás csökkentését, az erőforrás-hatékonyság
növelését és az Uniót az erőforrás- és energia hatékony gazdaság útjára
terelik. Az ökoinnováció jelentős lehetőségeket teremt továbbá a
növekedésre és munkahelyek létrehozására, és fokozza az európai versenyképességet
a globális piacon, amely 2015-ig várhatóan egybillió eurós piaccá bővül[27].
A cégeknek már 45%-a bevezetett valamilyen típusú ökoinnovációt. Becslések
szerint az ökoinnovációk mintegy 4%-a több mint 40%-os
anyagfelhasználás-csökkenést eredményezett termelési egységenként[28],
ami jól szemlélteti a jövőbeni jelentős potenciált.
E tevékenység célja tehát előmozdítani az
ökoinnováció minden formáját, amely lehetővé teszi a zöld gazdaságra való
áttérést.
Ennek érdekében a kutatás és az innováció az
alábbiakra koncentrál:
5.4.1.     Az ökoinnovációs technológiák,
folyamatok, szolgáltatások és termékek megerősítése, és piaci elterjedésük
előmozdítása
Támogatnak mindenféle típusú innovációt –
legyen akár fokozatos, akár radikális –, amely kombinálja a technológiai,
szervezeti, társadalmi, magatartási, üzleti és szakpolitikai innovációt, és
erősíti a civil társadalom részvételét. Ez megalapozza a „körkörösebb”
gazdaságot, miközben csökkenti a környezeti hatásokat és figyelembe veszi azok
visszaütő hatását a környezetre. Ebbe beletartoznak az üzleti modellek, az
ipari szimbiózis, a termékszolgáltatási rendszerek, a termékek tervezése, a
teljes életciklus-alapú és a „bölcsőtől bölcsőig” megközelítés.
A cél az erőforrás-hatékonyság javítása az inputok, a hulladékok és a
károsanyag-kibocsátások az értéklánc teljes hossza mentén, abszolút értelemben
való csökkentésével, valamint az ismételt és újrafelhasználás és az
erőforrások helyettesítésének az előmozdítása. Hangsúlyt fektetnek
arra, hogy az ipar – és különösen a kkv-k – részvételével megkönnyítsék az
átmenetet a kutatástól a piaci forgalmazásra, a fejlesztési prototípusok
kifejlesztésétől azok piacra való bevezetéséig és elterjesztéséig. Az
ökoinnovátorok közötti kapcsolatok fejlesztése ugyancsak arra irányul, hogy
elősegítsék az ismeretek terjesztését és jobban összekapcsolják a
kínálatot a kereslettel.
5.4.2.     Innovatív politikák és
társadalmi változások támogatása
Strukturális és intézményi változások
szükségesek, hogy lehetővé tegyék az átmenetet a zöld gazdaság felé. A
kutatás és az innováció foglalkozik a társadalmi és piaci változások fő
akadályaival és feljogosítja a fogyasztókat, az üzleti vezetőket és a
döntéshozókat, hogy innovatív és fenntartható magatartást vegyenek fel.
Kifejlesztik azokat a fő gazdasági, társadalmi és intézményi változások
értékelésére szolgáló és azokat lehetővé tévő szilárd és átlátható
eszközöket, módszereket és modelleket, amelyek szükségesek a zöld gazdaság felé
való paradigmaváltáshoz. A kutatás feltárja, hogyan lehet előmozdítani a
fenntartható fogyasztási szokásokat, és felöleli a társadalmi-gazdasági
kutatást, a magatartás-tudományt, a felhasználói elkötelezettséget és az
innováció társadalmi elfogadottságát, valamint a kommunikáció és a tudatosság
javítását szolgáló tevékenységeket. A demonstrációs cselekvések teljes
kihasználásra kerülnek.
5.4.3.     A zöld gazdaság felé tett
előrehaladás mérése és értékelése
Megalapozott mutatókat kell kidolgozni minden
megfelelő térbeli léptékben, amelyek kiegészítik a GDP-t, olyan
módszereket és rendszereket, amelyek támogatják és értékelik a zöld gazdaságra
való áttérést és a megfelelő politikai alternatívák hatékonyságát. Az
életciklus-alapú megközelítés által vezérelve a kutatás és az innováció javítja
az erőforrás-hatékonysághoz és az ökoinnovációhoz tartozó adatok, mérési
módszerek és rendszerek minőségét és elérhetőségét, valamint
megkönnyíti az innovatív beszámítási rendszerek kidolgozását. A
társadalmi-gazdasági kutatás segítségével jobban meg lehet érteni a
termelői és fogyasztói magatartás alapvető okait, így az hozzájárul
az erőforrás-hatékony és az éghajlatváltozást kímélő gazdaságra való
áttérést elősegítő hatékonyabb szakpolitikai eszközök kialakításához.
Ezenkívül az erőforrás-hatékonyság és az ökoinnovációs politikák
támogatására szolgáló technológiai értékelő módszereket és integrált
modellezést fejlesztenek ki minden szinten, miközben fokozzák a politikák
összhangját és megtalálják a kompromisszumot az előnyök és hátrányok
között. Az eredmények lehetővé teszik a termelésben és fogyasztásban
érintett anyag- és energiaáramlás nyomon követését, értékelését és
csökkentését, és módot adnak a döntéshozók és a vállalkozások számára, hogy
integrálják a környezeti költségeket és külső tényezőket saját
tevékenységükbe és döntéseikbe.
5.4.4.     Erőforrás-hatékonyság
előmozdítása digitális rendszerekkel
Az információs és kommunikációs
technológiákban bekövetkező innovációk az erőforrás hatékonyság
támogatásának fontos eszközeivé válhatnak. E cél elérése érdekében a modern és
innovatív IKT-k jelentős hatékonysági növekedést eredményezhetnek a
termelékenységben, különösen az automatizált folyamatok, a valós idejű
nyomon követés és a döntéstámogató rendszerek révén. Az IKT használata
felgyorsíthatja a gazdaság fokozatos dematerializációját azzal, hogy
kiszélesíti a digitális szolgáltatásokra való áttérést, és az IKT
alkalmazásával a jövőre nézve elősegíti a fogyasztói magatartások és
üzleti modellek változását.
5.5.        Átfogó és fenntartható
globális környezeti megfigyelő és informatikai rendszerek kifejlesztése
Az átfogó környezeti megfigyelő és
informatikai rendszerek nélkülözhetetlenek azoknak a hosszú távú adatoknak és
információknak a biztosításához, amelyek e kihívás kezeléséhez szükségesek. E
rendszereket az éghajlat, a természeti erőforrások – beleértve a nyersanyagokat
–, az ökoszisztémák és az ökoszisztéma-szolgáltatások helyzete, állapota és
trendjei értékelésére és előrejelzésére használják, valamint arra, hogy
értékeljék az alacsony szén-dioxid-kibocsátást, az éghajlatváltozás hatásainak
enyhítését és az azokhoz való alkalmazkodást célzó politikákat és
alternatívákat a gazdaság minden ágazatában. Az e rendszerekből nyert
információt és tudást felhasználják a stratégiai erőforrások intelligens
használatának ösztönzésére, a tényalapú politikák kidolgozásának támogatására,
új környezeti és éghajlati szolgáltatások előmozdítására, valamint új
lehetőségek kifejlesztésére a globális piacokon.
A Föld megfigyelését és nyomon követését
szolgáló képességek, technológiák és adatinfrastruktúrák az IKT terén elért
újításokra, űrtechnológiákra és felkészített hálózatokra,
távérzékelős megfigyelésekre, új típusú helyszíni érzékelőkre, mobil
szolgáltatásokra, kommunikációs hálózatokra, részvételre épülő webalapú
szolgáltatásokra és továbbfejlesztett számítástechnikai és modellező
infrastruktúrára kell, hogy támaszkodjanak, azzal a céllal, hogy folyamatosan
időszerű és pontos információt, előrejelzéseket és
előbecsléseket nyújtsanak. Ösztönzik a szabad, nyílt és korlátlan
hozzáférést a kölcsönösen átjárható adatokhoz és információkhoz, valamint a
kutatási eredmények hatékony tárolását, kezelését és terjesztését.
5.6.        Egyedi megvalósítási
szempontok
A tevékenységek elő fogják mozdítani az
Unió részvételét és pénzügyi hozzájárulását olyan többoldalú folyamatokhoz és
kezdeményezésekhez, mint például az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási
Kormányközi Testülete (IPCC), a biológiai sokféleséggel és az
ökoszisztéma-szolgáltatásokkal kapcsolatos kormányközi platform (IPBES) és a
Föld-megfigyelési Csoport (GEO). Az egyéb jelentős állami és magánkutatások
finanszírozóival való együttműködés javítani fogja a globális és az
európai kutatás hatékonyságát és hozzájárul a globális kutatási kormányzáshoz.
A tudományos és technológiai
együttműködés hozzá fog járulni az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezménye
globális technológiai mechanizmusához és elősegíti a technológiai
fejlődést, az innovációt és átadást az éghajlati alkalmazkodás, valamint
az üvegházhatású gázok hatásai enyhítésének támogatásában.
Az ENSZ Rio+20 Konferencia eredményeire építve
ki fognak dolgozni egy mechanizmust a tudományos és technológiai tudás
módszeres összegyűjtésére, egybevetésére és elemzésére a fenntartható
fejlődés és a zöld gazdaság kulcsfontosságú témáiban, beleértve az
előrehaladás mérését szolgáló keretrendszert. Ez ki fogja egészíteni a
meglévő tudományos bizottságokat és testületeket, és további szinergia
létesítésére törekszik azokkal.
Az e kihívás kapcsán folyó kutatási cselekvések
hozzá fognak járulni a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés (GMES)
operatív szolgáltatásaihoz azzal, hogy a GMES számára fejlesztési tudásbázist
nyújtanak.
Egyedi intézkedések biztosítják, hogy az Unió
az éghajlat, az erőforrás-hatékonyság és a nyersanyagok területén elért
kutatási és innovációs eredményei további felhasználásra kerülnek más uniós
programok, mint például a LIFE + program, regionális és strukturális alapok, és
a külső együttműködési programok által.
Tanácsadó Hálózat alapítható a következők
érdekében: a tudományos és technológiai előrehaladás folyamatos elemzése
az Unióban és legjelentősebb partnerországaiban és -régióiban, a piaci
lehetőségek korai elemzése az új környezetvédelmi technológiák és
gyakorlatok számára, valamint előrejelzések a kutatás és innováció és a
szakpolitikák számára.
6.           Inkluzív, innovatív és biztonságos
társadalmak
6.1.        Inkluzív társadalmak
Az európai társadalmakban jelenleg
érvényesülő trendek lehetőségeket kínálnak egy egységesebb Európa
létrehozására, azonban kockázatokkal is járnak. Ezeket a lehetőségeket és
kockázatokat meg kell érteni és előre számítani kell azokra annak
érdekében, hogy Európa kellő szolidaritással és együttműködéssel
fejlődjön társadalmi, gazdasági, politikai és kulturális szinten,
figyelembe véve az egyre inkább kölcsönös függésben lévő világot.
Ebben az összefüggésben a cél a társadalmi,
gazdasági és politikai befogadás, a szegénység elleni küzdelem, az emberi
jogok, a digitális befogadás, az egyenlőség, a szolidaritás és a
kultúraközi dinamikák megerősítése az interdiszciplináris kutatás, a mutatók,
a technológiai előrehaladás, a szervezeti megoldások, valamint az
együttműködés és a közös alkotás új formáinak támogatásával. A kutatás és
az egyéb tevékenységek támogatják az Európa 2020 stratégia, valamint az egyéb
kapcsolódó uniós külpolitikai programok végrehajtását. A bölcsészettudományi
kutatás is fontos szerepet játszhat ebben az összefüggésben. Az európai
stratégiák és politikák céljainak a meghatározása, nyomon követése és
értékelése koncentrált kutatást igényel a magas minőségű statisztikai
információs rendszerek területén, valamint olyan testre szabott eszközök
kialakítása, amelyek lehetővé teszik a politikaformálók számára a
tervezett intézkedések különösen a társadalmi integrációra kedvező
hatásának és eredményességének értékelését.
Az alábbi egyedi célok lesznek irányadók:
6.1.1.     Az intelligens, fenntartható
és inkluzív növekedés előmozdítása
A gazdasági növekedésre való állandó törekvés
számos jelentős emberi, társadalmi, környezeti és gazdasági költséggel
jár. Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés Európában jelentős
változásokat igényel a növekedés és a jólét meghatározásában, mérésében
(beleértve a haladásnak az általánosan használt GDP-mutatón túlmutató mérését
is), létrehozásában és fenntartásában. A kutatás elemezni fogja a fenntartható
életstílusok és a társadalmi-gazdasági magatartásformák és értékek
fejlődését, valamint azt, hogy azok miként viszonyulnak a paradigmákhoz,
politikákhoz és az intézmények, piacok, cégek, kormányzási és hitrendszerek
működéséhez Európában. Eszközöket fognak kifejleszteni az ilyen
fejlődési és politikai alternatívák összefüggéseinek és kölcsönös
hatásainak pontosabb értékelésére olyan területeken, mint a
foglalkoztatás, az adózás, az egyenlőtlenségek, a szegénység, a társadalmi
befogadás, az oktatás és szakképzettség, a közösségi fejlesztés, a
versenyképesség és a belső piac. Azt is elemezni fogja, hogy miként
fejlődnek a nemzeti gazdaságok, és hogy európai és nemzetközi szinten a
kormányzás milyen formái segíthetnek megelőzni a makrogazdasági
egyensúlytalanságokat, a pénzügyi nehézségeket, az adóversenyt, a
munkanélküliséget és a foglalkoztatási gondokat, valamint a gazdasági és
pénzügyi zavarok más formáit. Figyelembe fogja venni az EU és a globális
gazdaságok, piacok és pénzügyi rendszerek közötti növekvő kölcsönös
függést.
6.1.2.     Ellenálló és inkluzív
társadalmak építése Európában
Az Európában végbemenő társadalmi
változások megértéséhez szükség van a változó demokratikus gyakorlatok és
várakozások, valamint az önazonosság, a sokféleség, a területek, a vallások, a
kultúrák és az értékek történelmi evolúciójának az elemzésére. Ez magában
foglalja az európai integráció történetének alapos megértését. Ezen kívül az
IKT fellendüléséből eredő folyamatok és lehetőségek megértése –
úgy az egyén, mint a közösség szintjén – fontos az inkluzív innováció új
útjainak megnyitásához. Elengedhetetlen azon módok azonosítása, amelyekkel át
lehet alakítani és javítani lehet az európai jóléti rendszereket,
közszolgáltatásokat és a politikák szélesebb szociális biztonsági dimenzióját a
kohézió elérése, a nagyobb fokú társadalmi és gazdasági egyenlőség és a
nemzedékek közötti szolidaritás előmozdítása érdekében. A kutatások
elemezni fogják, hogy a társadalmak és a politikák miként válnak tágabb
értelemben európaiabbakká az önazonosság, a kultúrák és értékek, az eszmék és
hitek szabad körforgása és a viszonosság, kölcsönösség és egyenlőség
elveinek és gyakorlatának kombinációja révén. Elemezni fogják továbbá, hogy
miként vehetnek részt a kiszolgáltatott rétegek teljes körűen a társadalomban
és a demokráciában, például különböző képességek megszerzésével és az
emberi jogok védelme által. Annak az elemzése is központi kérdés lesz, hogy a
politikai rendszerek miként reagálnak – vagy nem reagálnak – az ilyen
társadalmi változásokra, és hogyan alakul saját fejlődésük. A kutatások
azoknak a fő rendszereknek az alakulásával is fognak foglalkozni, amelyek
a társadalmi kapcsolatok mögöttes formáit adják, mint a család, a munka, az
oktatás és a foglalkoztatottság, és amelyek segítenek a szegénység
leküzdésében. Figyelembe fogják venni a migráció és a demográfia
jelentőségét az európai politikák jövőbeni alakulásában.
Tekintettel a digitális integráció
növekvő társadalmi-gazdasági jelentőségére, a kutatás és a
nagyszabású innovációs cselekvések elő fogják segíteni az inkluzív
IKT-megoldásokat és a digitális készségek hatékony elsajátítását, amelyek a
polgárok és a versenyképes munkaerő felhatalmazásához vezetnek. Hangsúlyt
fognak fektetni olyan új technológiai eredményekre, amelyek radikálisan képesek
lesznek erősíteni a testreszabást, a felhasználóbarát módszereket és az
elérhetőséget a polgárok, a fogyasztók és a felhasználók magatartásának és
értékeinek jobb megértésével, ideértve a fogyatékkal élőket is. Ehhez
szükség lesz a „befogadó tervezés” típusú kutatási és innovációs
megközelítésre.
6.1.3.     Európa mint globális
szereplő státuszának megerősítése
Európa sajátos történelmi, politikai,
társadalmi és kulturális rendszere egyre inkább összetűzésbe kerül a
globális változások hatásával. Annak érdekében, hogy továbbfejlessze
külpolitikai tevékenységét a szomszédságában és azon túl, továbbá megtartsa
globális szereplői státuszát, Európának javítania kell politikai
célkitűzéseinek a meghatározására, a prioritások felállítására, ezek
ismertetésére, értékelésére és a világ egyéb régiói és társadalmai körében
történő előmozdítására való képességét annak érdekében, hogy
előmozdítsa az együttműködést és megakadályozza vagy megoldja a
konfliktusokat. Ebben a tekintetben ugyancsak javítania kell képességét a
globalizáció alakulásának és hatásainak kiszámítására és az ezekre adandó
válaszokra. Ehhez szükség van a világ más régiói történelmének, kultúrájának és
politikai-gazdasági rendszereinek, valamint a transznacionális szereplők
szerepének és befolyásának jobb megértésére. Végül Európának hatékonyan hozzá
kell járulnia a globális kormányzáshoz is olyan kulcsfontosságú területeken,
mint a kereskedelem, a fejlesztés, a munkaügy, a gazdasági együttműködés,
az emberi jogok, a védelem és a biztonság. Ebbe beletartozik az új kapacitások
kiépítésének a lehetősége, akár elemző eszközök, rendszerek és
felszerelések, akár a diplomácia terén hivatalos és nem hivatalos nemzetközi
fórumokon kormányzati és nem kormányzati szereplőkkel.
6.1.4.     Európa kutatási és innovációs
megosztottságának megszüntetése
Olyan, jelentős regionális eltérések
tapasztalhatók egész Európában a kutatási és innovációs teljesítmények
területén, amelyekkel foglalkozni kell. Az intézkedéseknek el kell majd
indítaniuk a kiválóságot és az innovációt, és megkülönböztethetőnek,
kiegészítő jellegűnek és szinergikusnak kell lenniük a kohéziós
politika körébe tartozó alapokhoz kapcsolódó politikákkal és fellépésekkel.
Ezek egyebek között a következők:
–
A kevésbé fejlett tagállamokban újonnan kialakuló
intézmények, kiválósági központok és innovatív régiók versenyben történő
összekapcsolása más európai, nemzetközi szinten vezető partnerekkel. Ez
magában fogja foglalni a kiváló kutatóintézmények és a kevésbé fejlett régiók
együttműködését, az ikerintézményi személyzeti csereprogramokat, a szakmai
tanácsadást és támogatást, valamint a kiválósági központok létrehozását célzó
közös stratégiák kidolgozását, amelyek támogatást kaphatnak a kohéziós politika
körébe tartozó alapokból a kevésbé fejlett régiókban. Megfontolásra kerül a
kevésbé fejlett régiókban az innovatív klaszterekkel való kapcsolatépítés és a
kiválóság elismerése – szakmai értékelés és kiválósági minősítő
oklevelek révén – azon intézmények esetében, amelyek megfelelnek a nemzetközi normáknak.

–
Létrehozzák az „EKT tanszékei” kezdeményezést, hogy
a kiemelkedő egyetemi szakembereket olyan intézményekhez vonzzák, amelyek
egyértelmű potenciállal rendelkeznek a kiváló kutatást illetően, hogy
így segítsék ezen intézményeket potenciáljuk teljes körű kibontakoztatásában
és ezáltal a kutatás és innovációz egyenlő feltételeinek az európai
kutatási térségben való létrehozásában. Ebbe bele fog tartozni a versenyképes
kutatási környezet létrehozásához szükséges intézményi támogatás, és azok a
keretfeltételek, amelyek a legkiválóbb kutató tehetségek ezen intézményekbe
való vonzásához, megtartásához és képzéséhez szükségesek.
–
Azon kiváló kutatók és innovátorok a nemzetközi
hálózatokhoz való hozzáférésének támogatása, akik nem vesznek kellően
részt az európai és nemzetközi hálózatokban. Ez tartalmazza a COST és a nemzeti
kapcsolattartók útján nyújtott támogatást.
–
Az intelligens specializációs stratégiák
fejlesztésének és nyomon követésének támogatása. Kialakításra kerül egy
szakpolitika támogató eszköz és a regionális szintű szakpolitikai képzést
nemzetközi szakemberek által végzett értékeléssel és a bevált gyakorlatok
megosztásával segítik elő.
6.2.        Innovatív társadalmak
Az Unió globális tudástermelésben
csökkenő részesedése kiemeli a kutatási és innovációs politikák
társadalmi-gazdasági hatásainak és hatékonyságának, valamint a transznacionális
szakpolitikai szinergiák és összhang maximalizálásának igényét. Az innovációval
széles körben kell foglalkozni, beleértve az átfogó szakpolitikák, felhasználók
és piac által vezérelt innovációt. E tevékenységek támogatni fogják az európai
kutatási térség megvalósulását és működését, és különösen az Európa 2020
stratégia kiemelt kezdeményezéseit az „innovatív Unió” és az „európai digitális
menetrend” érdekében.
Az alábbi egyedi célok lesznek irányadók:
6.2.1.     Az innovatív Unió és az
európai kutatási térség tudásalapjának és támogatásának megerősítése
A beruházások értékelése és prioritási rendbe
állítása, valamint az innovatív Unió és az európai kutatási térség
megerősítése céljából támogatást fognak kapni a kutatási és innovációs
politikák, az európai és harmadik országbeli rendszerek és szereplők
elemzése, valamint a mutatók, adatok és információs infrastruktúrák
kialakítása. Ugyancsak szükség lesz előretekintő tevékenységekre és
úttörő kezdeményezésekre, gazdasági elemzésre, szakpolitikák nyomon
követésére, kölcsönös tanulásra, koordinációs eszközökre és tevékenységekre,
valamint hatásbecslési és értékelési módszerek kifejlesztésére, kihasználva a
kutatásban érdekelt felek, vállalatok, hatóságok és polgárok részéről
érkező közvetlen visszajelzéseket.
Az egységes kutatási és innovációs piac
biztosítása érdekében intézkedéseket kell majd hozni az európai kutatási
térséggel összeegyeztethető magatartás ösztönzése céljából. Támogatást
fognak kapni a kutatók képzésének minőségével, a kutatók mobilitásával és
pályafutás-fejlesztésével kapcsolatos politikákat erősítő
tevékenységek, beleértve a mobilitási szolgáltatások nyújtását célzó
kezdeményezéseket, a nyílt toborzást, a kutatók jogait és globális
kutatóközösségekkel való kapcsolatait. E tevékenységek szinergiák keresésével
és a „Kiváló tudomány” program keretében végrehajtott Marie Curie-cselekvésekkel
való szoros együttműködésben fognak megvalósulni. Támogatásban fognak
kapni az EKT-alapelvek, többek között a Kutatók Európai Chartájának és a
Kutatók felvételi eljárása magatartási kódexének gyors megvalósítását célzó,
innovatív koncepciókat kialakító intézmények.
Ami a szakpolitikák koordinálását illeti, egy
politikai tanácsadó eszköz kerül létrehozásra, hogy a politikai szaktanácsadás
elérhető legyen a nemzeti hatóságok számára nemzeti reformprogramjaik,
valamint kutatási és innovációs stratégiáik meghatározása során.
Az innovatív Unió kezdeményezés megvalósítása
érdekében ugyancsak szükség van a piac által vezérelt (állami és
magánszektorbeli) innováció támogatására, a cégek innovációs kapacitásának és
Európa versenyképességnek növelése céljából. Ez megköveteli az általános
innovációs keretfeltételek javítását, valamint azon egyedi akadályok
elhárítását, amelyek az innovatív cégek növekedésének útjában állnak.
Támogatást kapnak a hatékony innovációs támogató mechanizmusok (pl. jobb
klaszterirányítás, állami-magán partnerségek és hálózati együttműködés), a
magas fokon specializált innovációs támogató szolgáltatások (pl. szellemi
tulajdonjogok kezelése/kihasználása, innovációkezelés, beszerzői
hálózatok) és az innovációval kapcsolatos állami politikák felülvizsgálata. A
kkv-k sajátos problémáinak támogatása az „Innováció a kkv-k keretében” konkrét
célkitűzés alapján történik.
6.2.2.     Új innovációs formák, többek
között a szociális innováció és a kreativitás felfedezése
A szociális innováció új árukat,
szolgáltatásokat, folyamatokat és modelleket generál, amelyek eleget tesznek a
társadalmi igényeknek és új társadalmi kapcsolatokat hoznak létre. Fontos
megérteni, hogy a szociális innováció és kreativitás miként vezethet a
jelenlegi struktúrák és politikák megváltozásához, és miként lehet ezeket
ösztönözni és felerősíteni. A helyi kezdeményezésű on-line és
megosztott platformok, amelyek polgárok hálózatait hozzák létre, és amelyek
lehetővé teszik a polgárok számára az együttműködést, valamint a
társadalmi, politikai és környezeti összefüggések széleskörű tudatosságán
alapuló megoldások közös létrehozását, hatékony eszközei lehetnek az Európa
2020 stratégia célkitűzéseinek a támogatásában. Ugyancsak támogatni kell
az IKT használatára vonatkozó hálózatépítést és kísérletezést a tanulási
folyamatok javítása érdekében, valamint támogatni kell a társadalmi innovátorok
és társadalmi vállalkozók hálózatait.
Fontos lesz az innováció elősegítése a
hatékony, nyílt és polgárközpontú közszolgáltatások (e-kormányzás)
előmozdítása érdekében. Ehhez multidiszciplináris kutatásra lesz szükség
az új technológiák terén, valamint nagymértékű innovációra, amely
kapcsolatban áll különösen a digitális adatvédelemmel, a kölcsönös
átjárhatósággal, a személyre szabott elektronikus azonosítással, a nyílt
adatokkal, a dinamikus felhasználói interfészekkel, a polgárközpontú
közszolgáltatások konfigurációjával és integrációjával, a felhasználók által
vezérelt innovációval, többek között a társadalomtudományok és a
bölcsészettudományok terén. E cselekvések foglalkozni fognak a közösségi
hálózatok dinamikájával, valamint a társadalmi problémák megoldásának közös
kialakítását célzó, tömeges kiszervezéssel és intelligens kiszervezéssel, nyílt
adatkészletek alapján. Mindezek segíteni fogják a komplex döntéshozatali
folyamatok kezelését – különösen az óriási mennyiségű adatok kezelését és
elemzését az együttműködő típusú politika modellezéséhez,
döntéshozatali szimulációkhoz, megjelenítő technikákhoz,
folyamatmodellezéshez és részvételi rendszerekhez –, továbbá a polgárok és a
közszféra közötti változó kapcsolatokat.
6.2.3.     A társadalmi elkötelezettség
biztosítása a kutatásban és az innovációban
Az innovációs ciklusban való interakció minden
társadalmi szereplő számára történő lehetővé tétele megnöveli az
innovációs eredmények minőségét, relevanciáját, elfogadhatóságát és
fenntarthatóságát azáltal, hogy integrálja a társadalom érdekeit és
értékrendjét. Ez sajátos készségek, tudás és képességek kifejlesztését igényli
úgy egyéni, mint szervezeti, valamint nemzeti és transznacionális szinteken.
Tudományosan képzett, felelősségteljes és kreatív társadalom kerül majd
kinevelésre a megfelelő tudományos oktató módszerek elősegítése és az
ezekre irányuló kutatás révén. A nemek közötti egyenlőséget
elsősorban a kutatóintézmények szervezetében történő változások, valamint
a kutató tevékenységek tartalmának és tervezésének támogatása fogja
elősegíteni. A tudás tudományos közösségekben és szélesebb közönség
körében történő körforgásának javítása érdekében az államilag
finanszírozott kutatási eredmények hozzáférhetősége és felhasználása
továbbfejlesztésre kerül. Az érintett nemzetközi szervezetekkel való
együttműködés keretein belül támogatásban fog részesülni az alapvető
etikai elvekre, többek között az alapjogi chartában és az összes vonatkozó
uniós jogszabályban és egyezményben tükrözött alapvető etikai elvekre
alapuló etikai keret.
6.2.4.     Koherens és hatékony
együttműködés előmozdítása harmadik országokkal
Horizontális tevékenységek fogják biztosítani
a nemzetközi együttműködés stratégiai fejlesztését a „Horizont 2020” keretprogramon
keresztül, és azok a több területet érintő politikai célkitűzésekkel
is foglalkozni fognak. A kutatással és innovációval kapcsolatos, harmadik
országokkal, régiókkal, nemzetközi fórumokon és szervezetekben folytatott
kétoldalú, többoldalú és biregionális politikai párbeszéd támogatását célzó
tevékenységek elő fogják segíteni a politikai eszmecserét, a közös
tanulást és a prioritások meghatározását, elő fogják mozdítani a kölcsönös
hozzáférést az egyes programokhoz és nyomon fogják követni az együttműködés
hatását. A hálózatépítési és ikerintézményi együttműködési tevékenységek
elő fogják segíteni az optimális partnerségi kapcsolatokat a kutatás és az
innováció szereplői között mindkét oldalon, és fejleszteni fogják a
kompetenciákat és az együttműködési képességet a kevésbé fejlett harmadik
országokban. A tevékenységek elő fogják mozdítani az uniós és nemzeti
szintű együttműködési politikák és programok összehangolását,
valamint a tagállamok és társult országok harmadik országokkal történő
közös cselekvéseit annak érdekében, hogy fokozzák azok összhatását. Végül
megszilárdításra és megerősítésre kerül Európa kutatási és innovációs
„jelenléte” a harmadik országokban, különösen az európai „tudományos és
innovációs házak” létrehozása, valamint olyan európai szervezeteknek nyújtott
szolgáltatások előmozdítása révén, amelyek kiterjesztik tevékenységüket
harmadik országokra, továbbá más tagállambeli és társult országbeli szervezetek
vagy kutatók számára harmadik országokkal közösen létrehozott kutatóközpontok
megnyitásának előmozdításán keresztül.
6.3.        Biztonságos társadalmak
Az Európai Unió, annak polgárai és nemzetközi
partnerei számos biztonsági veszéllyel kerülnek szembe, mint például a
bűnözés, a terrorizmus, valamint az ember okozta vagy természeti
katasztrófák következtében kialakuló vészhelyzetek. Ezek a fenyegetettségek
átterjedhetnek a határokon, és célpontjaik lehetnek fizikai objektumok vagy a
világháló. A hatóságok és magánszemélyek internetes lapjai elleni támadások így
például nem csupán a polgárok bizalmát ássák alá, de súlyos károkat okozhatnak
olyan létfontosságú ágazatoknak, mint az energia, a közlekedés, az egészségügy,
a pénzügyek vagy a távközlés.
E fenyegetettségek előrejelzése,
megakadályozása és kezelése érdekében innovatív technológiák, megoldások,
előrejelző eszközök és tudás kifejlesztésére és alkalmazására, a
szolgáltatók és a felhasználók közötti együttműködés ösztönzésére, polgári
biztonsági megoldások megtalálására, az európai biztonsági ágazat, az IKT és a
szolgáltató iparágak versenyképességének a javítására, valamint az Interneten a
személyes adatokkal való visszaéléseknek és az emberi jogok megsértéseinek a
megelőzésére és az ez ellen folytatott küzdelemre van szükség.
A biztonsági kutatási terület koordinálása és
fejlesztése ezáltal lényeges tényezővé fog válni, és segítenie fog a
jelenlegi kutatási erőfeszítések feltérképezésében, beleértve az
előrejelzést, továbbá javítania fogja az ezzel kapcsolatos jogi
feltételeket és koordinációs eljárásokat, beleértve a jogalkotást megelőző
tevékenységeket.
A tevékenységek küldetésorientált
megközelítést fognak követni és integrálni fogják az idetartozó társadalmi
dimenziókat. Támogatni fogják az EU belső és külső biztonsági
politikáit, védelmi politikáját és a Lisszaboni Szerződés vonatkozó új
előírását, valamint biztosítaniuk kell az informatikai biztonságot, az
adatvédelmet és az egységes digitális piacba vetett bizalmat. Az alábbi egyedi
célok lesznek irányadók:
6.3.1.     A bűnözés és a
terrorizmus elleni küzdelem
A cél egyrészt az események elkerülése, másrészt
azok potenciális következményeinek enyhítése. Ez új technológiákat és
képességeket igényel (beleértve az informatikai bűnözés és az informatikai
terrorizmus ellenieket) az egészség, az élelmiszerek, a víz és a környezet
biztonságának támogatása érdekében, amelyek alapvetően fontosak a
társadalom és a gazdaság jó működéséhez. Az új technológiák és célzott
képességek elő fogják segíteni a létfontosságú infrastruktúrák, rendszerek
és szolgáltatások (többek között a kommunikáció, a közlekedés, az egészségügy,
az élelmiszerek, a víz, az energia, a logisztikai és az ellátási lánc, valamint
a környezet) védelmét. Ide fog tartozni a kritikus állami és
magáninfrastruktúra-hálózatok és szolgáltatások elemzése, és minden típusú
fenyegetettséggel szembeni védelme.
6.3.2.     A biztonság határigazgatás
révén történő erősítése
A határvédelem fejlesztése érdekében –
beleértve úgy az irányítási, mint a felügyeleti kérdéseket – technológiák és
képességek szükségesek a gyors azonosítási módszereket lehetővé tevő
rendszerek, berendezések, eszközök, folyamatok és módszerek javítása céljából,
miközben ki kell használni az EUROSUR teljes potenciálját. Ezeket
hatékonyságuk, a jogi és etikai elveknek való megfelelőségük,
arányosságuk, társadalmi elfogadottságuk és az alapvető jogok tiszteletben
tartása szempontjából fogják kifejleszteni és tesztelni. Kutatások fogják
alátámasztani az integrált európai határigazgatás javulását, többek között a
tagjelölt országokkal, a potenciális tagjelölt országokkal és az európai
szomszédságpolitika országaival való fokozott együttműködés révén.
6.3.3.     Informatikai biztonság
biztosítása
Az informatikai biztonság előfeltétele
annak, hogy az emberek, a gazdasági vállalkozások és a közszolgálatok
kihasználhassák az Internet által kínált lehetőségeket. Ez megköveteli a
rendszerek, hálózatok, hozzáférési eszközök, szoftverek és szolgáltatások
biztonságossá tételét, beleértve a számítási felhős technológiát („cloud
computing”), miközben tekintettel kell lenni a különféle technológiák kölcsönös
átjárhatóságára. A kutatások valós időben fogják megelőzni észlelni
és kezelni az informatikai támadásokat több domain és joghatóság között, és meg
fogják védeni a kritikus fontosságú IKT-infrastruktúrákat. A digitális
társadalom együtt fejlődik az Internet folyamatosan változó
felhasználásaival és visszaéléseivel, a közösségi kapcsolattartás új formáival,
új mobil és helyhez kötött szolgáltatásokkal és a „dolgok Internetének” a
megjelenésével. Ez új típusú kutatást követel meg, amelyet a megjelenő
alkalmazások, használati formák és a társadalmi trendek kell, hogy
elindítsanak. Gyors kutatási kezdeményezésekre lesz szükség, beleértve proaktív
K+F téren, hogy gyors válaszokat lehessen adni a bizalmat és a biztonságot
érintő új jelenlegi fejleményekre.
6.3.4.     Európa válság- és
katasztrófa-ellenállási képességének fokozása
Ehhez célzott technológiák és képességek
kifejlesztésére van szükség a különböző típusú vészhelyzet-kezelési
műveletek (például a polgári védelem, a tűzoltás, a tengerszennyezés,
a humanitárius segélyezés, a polgári védelem, a konfliktusok megelőzése,
az orvosi információs infrastruktúrák kifejlesztése, a mentési feladatok és a
krízis utáni stabilizáció), valamint a büntetés-végrehajtás támogatása
céljából. A kutatás ki fog terjedni a teljes válságkezelési láncra, valamint a
társadalmi ellenálló képességre és támogatni fogja az európai vészhelyzeti
reagálási képesség megteremtésének támogatásában.
A különböző feladatkörök közötti
tevékenységek foglalkozni fognak továbbá a rendszerek és szolgáltatások integrációjával
és kölcsönös átjárhatóságával is, beleértve olyan szempontokat, mint a
kommunikáció, az elosztott architektúrák és az emberi tényezők. Ez
ugyancsak megköveteli a polgári és katonai képességek integrálását a polgári
védelemtől a humanitárius segélyekig, a határkezelésig, vagy a
békefenntartásig terjedő területeken. Ennek része lesz a technológiai
fejlődés a kettős felhasználású technológiák érzékeny területén a
polgári védelmi és a katonai erők és a világ összes polgári védelmi
erői közötti kölcsönös átjárhatóság, továbbá a megbízhatóság, a
szervezeti, jogi és etikai szempontok, a kereskedelmi kérdések, az információ
bizalmas jellegének és integritásának a védelme, valamint minden tranzakció és
feldolgozás nyomon követhetőségének garantálása érdekében.
6.3.5.     Adatvédelem és szabadság
biztosítása az Interneten, valamint a biztonság társadalmi dimenziójának
javítása
A magánélethez kapcsolódó emberi értékeknek a
digitális társadalomban való megőrzése meg fogja követelni a beépített
adatvédelmi keretrendszerek és technológiák kifejlesztését, a termékek és
szolgáltatások megtervezésétől kezdve. Olyan technológiák kerülnek majd
kidolgozásra, amelyek lehetővé teszik a felhasználók számára személyes
adataik és azok harmadik felek általi felhasználásának az ellenőrzését;
valamint olyan eszközök, amelyek észlelik és blokkolják az illegális
tartalmakat és az adatok megsértését, és on-line védik az emberi jogokat,
megakadályozva, hogy az emberek viselkedését illegális keresés és kategorizálás
révén egyénileg vagy csoportosan korlátozzák.
Minden új biztonsági megoldásnak és
technológiának elfogadhatónak kell lennie a társadalom számára, meg kell
felelnie az uniós jognak és a nemzetközi jognak, hatékonynak és arányosnak kell
lennie a biztonsági fenyegetések azonosítása és kezelése során. A biztonság
társadalmi-gazdasági, kulturális és antropológiai dimenzióinak, a biztonság
hiánya okainak, a média és a kommunikáció szerepének és a polgárok
felfogásainak jobb megértése éppen ezért alapvető jelentőségű.
Az etikai kérdések, és az emberi értékek és alapvető jogok védelme is
rendezést fog nyerni.
6.3.6.     Egyedi megvalósítási
szempontok
Mivel a kutatás polgári biztonsági
irányultságú lesz, aktívan fognak törekedni az Európai Védelmi Ügynökség (EDA)
tevékenységeivel való aktív koordinációra, az EDA-val való koordinációnak a már
létrehozott európai keret-együttműködés égisze alatt történő
erősítése érdekében, elismerve, hogy vannak olyan területek, amelyeken az
érintett technológiák polgári és katonai alkalmazásokban egyaránt
felhasználhatók. A megfelelő uniós ügynökségekkel – pl. a FRONTEX-szel, az
EMSA-val és az Europollal való koordinációs mechanizmusokat – való koordinációs
mechanizmusok is további megerősítést nyernek, az uniós programokkal és
szakpolitikákkal (a belső és külső biztonság terén egyaránt), illetve
más uniós kezdeményezésekkel való koordináció érdekében.
A biztonság különleges természetére
tekintettel különleges megállapodásokat fognak kötni a programozás és a
kormányzás vonatkozásában, beleértve az e határozat 9. cikkében említett
bizottsággal való megállapodásokat is. A bizalmas vagy egyébként kényes,
biztonsági vonatkozású információk védelmet kapnak, és a munkaprogramokban meg
lehet határozni a nemzetközi együttműködésre vonatkozó egyedi követelményeket
és kritériumokat. Ez tükröződni fog a „Biztonságos társadalmak”
programozási és irányítási szabályaiban is (ideértve a komitológiai
vonatkozásokat is).
IV. RÉSZ
A Közös Kutatóközpont (JRC) nem nukleáris
közvetlen cselekvései
1.           Kiváló tudomány
A JRC kutatást végez a döntéshozatal
tudományos tudásalapjának fejlesztése, a társadalmi kihívások mögött álló
természetes folyamatok megértésének előmozdítása, továbbá a megjelenő
tudományos és technológiai területek vizsgálata céljából, többek között egy
feltáró kutatási programon keresztül.
2.           Ipari vezető szerep
A JRC az alábbiak révén fog hozzájárulni az
innovációhoz és a versenyképességhez:
a)           a jövőben is hozzá fog járulni
a közvetett kutatások megfelelő eszközei – például az európai innovációs
partnerségek, valamint az állami-magán partnerségek és az állami szektoron
belüli partnerségek – stratégiai irányvonalához és tudományos programjához.
b)           A tudás és technológia átadásának
támogatása a különböző kutatási és innovációs eszközökre vonatkozó
megfelelő szellemi tulajdonjogi keretek meghatározásával, valamint a tudás
és technológia a nagy állami kutatási szervezetek közötti átadásának területén
folytatott együttműködés előmozdítása.
c)           Hozzájárulás az űrtechnológiák
és -adatok használatának, szabványosításának és érvényesítésének a
megkönnyítéséhez, különösen a társadalmi kihívások kezelése céljából.
3.           Társadalmi kihívások
3.1.        Egészség, demográfiai
változások és jólét
A JRC-nek az alábbiak révén hozzá kell
járulnia az egészséget és a fogyasztóvédelmet célzó uniós jogszabályok
támogatását szolgáló módszerek, szabványok és gyakorlatok harmonizációjához:
a)           Az új technológiák és vegyszerek
kockázatainak és lehetőségeinek kiértékelése, beleértve az
élelmiszerekben, a takarmányban és a fogyasztói termékekben lévő
nanoanyagokat; harmonizált mérési, azonosító és mennyiség-meghatározó
módszerek, a toxikológiai veszélyfelmérésre való integrált tesztelő
stratégiák és legmodernebb eszközök kifejlesztése és érvényesítése, beleértve
az állatkísérletek alternatíváit; a környezetszennyezés egészségügyi hatásainak
értékelése.
b)           Az egészségügyi vizsgálatok és
szűrési eljárások kifejlesztése és minőségbiztosítása, beleértve a
genetikai vizsgálatokat és a rákszűrést.
3.2.        Élelmezésbiztonság,
fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú
kutatás, valamint a biogazdaság
A JRC támogatni fogja az európai
mezőgazdasági és halászati politikák fejlesztését, alkalmazását és nyomon
követését, beleértve az élelmezésbiztonságot és a biogazdaság fejlesztését az
alábbiak révén:
a)           Globális rendszer és eszközök
létrehozása a termés előrejelzése és a termények termelékenységének nyomon
követése céljából, támogatás a mezőgazdasági árucikkek rövid- és középtávú
kilátásainak a javítása érdekében, beleértve az éghajlatváltozás előre
jelzett hatásait.
b)           Hozzájárulás a biotechnológiai
innovációhoz és a jobb erőforrás-hatékonysághoz, hogy a
technológiai-gazdasági elemzések és modellezés révén „kevesebbel többet
termeljünk”.
c)           Forgatókönyv-modellezés a
mezőgazdaság-politikai döntéshozatalra vonatkozóan, és a politikák
makro/regionális/mikro szinteken történő hatáselemzése, a „KAP 2020-ig”
fejlődő/feltörekvő gazdaságokra gyakorolt hatásának elemzése.
d)           A halászatellenőrzési
módszerek, valamint a halak és haltermékek nyomon követhetőségének további
fejlesztése és érvényesítése, megbízható ökoszisztéma-egészségi mutatók és
biogazdasági modellek kidolgozása, az emberi tevékenységeknek a halállomány
dinamikájára, a tengeri környezetre gyakorolt közvetlen hatásainak (pl. halászat),
közvetett hatásainak (éghajlatváltozás) és társadalmi-gazdasági hatásainak jobb
megértése érdekében.
3.3.        Biztos, tiszta és hatékony
energia
A JRC a „20/20/20” éghajlat-változási és
energiaügyi célkitűzésekre fog összpontosítani, valamint az Unió 2050-ig
versenyképes, alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra történő
áttérésére, az alábbiak technológiai és társadalmi-gazdasági szempontjainak
kutatása révén:
a)           Az energiaellátás biztonsága,
különösen ami az Európán kívüli energiaellátási és átviteli rendszerekkel való
kapcsolatokat és kölcsönös függést illeti; azon európai primer és külső
energiaforrások és infrastruktúrák feltérképezése, amelyektől Európa függ.
b)           Az energia-/villamosenergia-átviteli
hálózatok, különösen a transzeurópai energiahálózatok modellezése és
szimulációja, az intelligens/szuper hálózati technológiák elemzése és az
erőműrendszerek valósidejű szimulációja.
c)           Az energiahatékonyság, különösen az
energiahatékonyság politikai eszközei eredményét nyomon követő és
felmérő módszerek, az energia hatékony technológiák és eszközök, valamint
az intelligens energiahálózatok használatának műszaki-gazdasági elemzése.
d)           Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású
technológiák (beleértve a nukleáris energia biztonságát az Euratom programban),
különösen a jövőbe mutató alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiák
teljesítményének felmérése és jogalkotás előtti kutatása, a
fejlődésük és elterjesztésük mozgatóerőinek és akadályainak elemzése
és modellezése, a megújuló erőforrások és szűk keresztmetszetek, mint
például a kritikus jelentőségű nyersanyagok értékelése az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású technológiák szállítási láncában, a stratégiai
energiatechnológiai informatikai rendszer (SETIS) és a kapcsolódó tevékenységek
folyamatos fejlesztése.
3.4.        Intelligens,
környezetkímélő és integrált közlekedés
A JRC az alábbiakkal kapcsolatos laboratóriumi
tanulmányokon, modellezési és nyomon követési megközelítéseken keresztül
támogatni fogja a személyek és áruk biztonságos szállítását célzó versenyképes,
intelligens, erőforrás-hatékony és integrált közlekedési rendszer 2050-ig
történő megvalósításának célját:
a)           Stratégiai, alacsony
szén-dioxid-kibocsátású közlekedési technológiák minden közlekedési módozatban
– beleértve a közúti közlekedés villamosítását és az alternatív üzemanyagokkal
hajtott repülőgépeket/hajókat/járműveket –, továbbá a Bizottság
belső elszámolóházának továbbfejlesztése a releváns technológiákkal
kapcsolatos információk begyűjtése és terjesztése céljából, a nem
fosszilis alapú üzemanyagok és energiaforrások elérhetősége és költségei,
beleértve a villamosított közúti közlekedés az áramhálózatokra és az
áramtermelésre gyakorolt hatását.
b)           Tiszta és hatékony járművek,
különösen a harmonizált vizsgálati eljárások meghatározása és az innovatív technológiák
értékelése a kibocsátások tekintetében, a hagyományos és alternatív üzemanyagok
hatékonysága és biztonsága, jobb módszerek kidolgozása a kibocsátások méréséhez
és a környezeti terhelési számításokhoz, a kibocsátások leltárba vételére és
nyomon követésére irányuló tevékenységek európai szintű koordinálása és
harmonizálása.
c)           Intelligens mobilitási rendszerek a
biztonságos, intelligens és integrált mobilitás eléréséhez, beleértve az új
közlekedési rendszerek és komponensek műszaki-gazdasági kiértékelését,
alkalmazások a jobb a közlekedés-irányításért és hozzájárulás egy integrált
megközelítés megtervezéséhez a közlekedési kereslet és irányítás terén.
d)           Integrált közlekedésbiztonság,
különösen eszközök és szolgáltatások nyújtása események és balesetek
információinak összegyűjtésére, megosztására és elemzésére a légi, tengeri
és szárazföldi közlekedési ágazatokban, a balesetek megelőzésének fokozása
elemzések és módközi biztonsági tanulságok révén, hozzájárulva a
költségtakarékossághoz és a hatékonyság növeléséhez.
3.5.        Éghajlatváltozás,
erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok
A JRC hozzá fog járulni Európa
környezetkímélőbbé tételéhez, az erőforrás-ellátás biztonságához és a
természeti erőforrások globális fenntartható kezeléséhez az alábbiak
révén:
a)           hozzáférés lehetővé tétele a
kölcsönösen átjárható környezeti adatokhoz és információhoz szabványok és
kölcsönös átjárhatósági megállapodások, térinformatikai eszközök és innovatív
infokommunikációs technológiai infrastruktúrák, például az európai térinformációs
infrastruktúra (INSPIRE) és egyéb uniós és globális kezdeményezések további
fejlesztése révén;
b)           a legfontosabb környezeti változók
mérése és nyomon követése, valamint a természeti erőforrások állapotának
és változásának értékelése mutatók és informatikai rendszerek további
kifejlesztésével, amelyek hozzájárulnak a környezeti infrastruktúrához.
Ökoszisztéma-szolgáltatások értékelése, beleértve értékbecslésüket és az
éghajlatváltozásra gyakorolt hatásukat;
c)           integrált modellezési keretrendszer
kifejlesztése az olyan tematikus modelleken alapuló fenntarthatósági értékelés
céljából, mint például talaj, a földhasználat, a víz, a
levegőminőség, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása, az
erdőgazdálkodás, a mezőgazdaság, az energia és a közlekedés, érintve
az éghajlatváltozás hatásait és az arra adandó válaszokat;
d)           az uniós fejlesztéspolitikai célok
támogatása a technológia átadásának előmozdításával, az alapvető
erőforrások (mint az erdők, a talaj, az élelmiszerellátás) nyomon
követése, valamint kutatások az éghajlatváltozás hatásainak és az
erőforrások használata környezeti hatásainak a korlátozása, továbbá az
élelmiszer vagy energia termelésre szánt földekért való versenyben – pl. a
biodiverzitás terén – kompromisszumos megoldása céljából;
e)           a fenntartható termeléssel és a
fogyasztási politikákkal kapcsolatos integrált értékelés, többek között a
stratégiai nyersanyagok biztonságos ellátásával, az
erőforrás-hatékonysággal, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és tiszta
termelési folyamatokkal és technológiákkal, termékek és szolgáltatások
fejlesztésével, a fogyasztási mintákkal és a kereskedelemmel kapcsolatban. Az
életciklus-elemzés további fejlesztése és a politikai elemzésekbe való
integrálása;
f)            az éghajlatváltozás enyhítése
és/vagy az ahhoz való alkalmazkodás lehetőségeinek regionális és globális
szintű – az ágazatitól a makrogazdasági szintekig terjedő –
mennyiségi modellek kifejlesztésén alapuló integrált hatásbecslése.
3.6.        Inkluzív, innovatív és
biztonságos társadalmak
A JRC az alábbi tevékenységekkel fog
hozzájárulni az innovatív Unió, a Biztonság és Állampolgárság és a Globális
Európa céljaihoz:
a)           a kutatás és az innováció
mozgatóerőinek és korlátainak átfogó elemzése és egy modellező
platform kifejlesztése azok mikro- és makrogazdasági hatásainak értékelése
céljából;
b)           az innovatív Unió nyomon követéséhez
és megvalósításához eredménytáblákkal, mutatók kifejlesztésével stb. való
hozzájárulás, valamint egy nyilvános tájékoztató és felderítő rendszer
működtetése, amely tárolja a megfelelő adatokat és információkat;
c)           nyilvános információs és
felderítő platform működtetése a nemzeti és regionális hatóságok
intelligens szakstratégiák kialakításában való segítéséhez, a gazdasági
tevékenység területi mintáinak gazdasági elemzése, különösen a gazdasági,
társadalmi és területi egyenlőtlenségek és a technológiai fejlődésre
adott válaszminták változásai terén;
d)           a pénzügyi rendszer reformjának a
pénzügyi válság kezelését célzó hatékony uniós keretek fenntartásához
hozzájáruló ökonometrikus és makrogazdasági elemzése, további módszertani
támogatás nyújtása a tagállamok költségvetési pozícióinak nyomon követése
érdekében a Stabilitási és Növekedési Paktummal összefüggésben;
e)           az európai kutatási térség (EKT)
működésének elemzése és bizonyos kulcsfontosságú elemei
mozgatóerőinek és akadályainak elemzése (mint például a kutatók
mobilitása, a nemzeti kutatási programok megnyitása), és javaslattétel a
vonatkozó politikai alternatívákra; továbbra is fontos szerep betöltése az
EKT-ban hálózatépítéssel, képzéssel, létesítményeinek és adatbázisainak a
tagállami, tagjelölt országbeli és társult országbeli felhasználók számára való
megnyitásával.
f)            a digitális gazdaság mennyiségi
gazdasági elemzésének kidolgozása, kutatások végzése az információs és
kommunikációs technológiáknak a digitális társadalom célkitűzéseire
gyakorolt hatásaival kapcsolatban, az érzékeny biztonsági kérdések emberek
életére gyakorolt hatásainak a tanulmányozása (Digitális Élet);
g)           a hangsúlyt a kritikus
infrastruktúrák (köztük a globális navigációs rendszerek, a pénzügyi piacok)
veszélyeztetettségének feltárására és értékelésére kell helyezni, javítani kell
az EU költségvetését célzó csalások elleni küzdelem és a tengeri felügyelet
eszközeit, valamint értékelni kell a személyazonosságot érintő
technológiák működési teljesítményét (digitális személyazonosság);
h)           a katasztrófák kockázatának
csökkentésével, valamint a természeti és ember okozta katasztrófák kezelésével
kapcsolatos uniós képesség fejlesztése, különösen globális, több veszélyt figyelembe
vevő korai jelzőrendszerek és kockázatkezelő informatikai
rendszerek kifejlesztésével, felhasználva a Földmegfigyelései technológiákat;
i)            a globális biztonsági kihívások,
mint a terrorizmus és az atomsorompó (vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris
fegyverek elterjedésének megakadályozása az Euratom programban), a
társadalmi-politikai bizonytalanságból és a fertőző
betegségekből származó fenyegetettségek értékelése és kezelése eszközeinek
folytatódó biztosítása. A kezelendő új területek között van az újonnan
jelentkező vagy hibrid fenyegetésekkel – például a nyersanyagokhoz való
hozzáféréssel, a kalózkodással, az erőforrások szűkösségével, illetve
az azok iránti versennyel és az éghajlatváltozás természeti katasztrófák
bekövetkezésére gyakorolt hatásaival – szembeni kiszolgáltatottság és ellenálló
képesség.
4.           Egyedi megvalósítási szempontok
A Globális Európa prioritásaival összhangban a
JRC megerősíti a tudományos együttműködést a legfontosabb nemzetközi
szervezetekkel és harmadik országokkal (pl. az ENSZ szervezeteivel, az
OECD-vel, az Amerikai Egyesült Államokkal, Japánnal, Oroszországgal, Kínával,
Brazíliával, Indiával) a nagy globális dimenziójú területeken, mint például az
éghajlatváltozás, az élelmezésbiztonság vagy a nanotechnológiák.
A döntéshozatalnak nyújtott szolgáltatások
fejlesztése érdekében a JRC továbbfejleszti az ágazatközi politikai
alternatívák elemzésére és előterjesztésére, valamint ezekhez kapcsolódó
hatásértékelések elvégzésére való képességét. Ezt a képességet elsősorban az
alábbiak megerősítése révén fogják támogatni:
a)           modellezés kulcsfontosságú
területeken (pl. energia és közlekedés, mezőgazdaság, éghajlat, környezet,
gazdaság). A hangsúly egyrészt az ágazati, másrészt az integrált modelleken (a
fenntarthatósági értékelésekre vonatkozó modelleken) lesz, továbbá kiterjed a
tudományos-technológiai, valamint a gazdasági szempontokra;
b)           előretekintő tanulmányok,
amelyek elemzik a tudományos, a technológiai és a társadalmi trendeket és
eseményeket, továbbá azt, hogy miként érinthetik ezek a közpolitikát, miként
befolyásolhatják az innovációt, erősíthetik a versenyképességet és a
fenntartható növekedést. Ez lehetővé teszi, hogy a JRC felhívja a
figyelmet azokra a kérdésekre, amelyek a jövőben politikai beavatkozást
igényelnek, valamint hogy előre jelezze a fogyasztói igényeket.
A JRC az európai versenyképességet támogató,
horizontális komponensként megerősíti a szabványosítási folyamatok és
szabványok támogatását, amelyek. A tevékenységek közé fog tartozni a
szabályozást megelőző kutatás, referenciaanyagok és mérések
kidolgozása, valamint a módszertanok harmonizációja. Öt hangsúlyos területet
határoztak meg (energia, közlekedés, digitális menetrend, védelem és biztonság
[beleértve a nukleáris energia biztonságát az Euratom programban],
fogyasztóvédelem). Ezenkívül a JRC továbbra is elő fogja segíteni az
általa elért eredmények terjesztését, és támogatást fog nyújtani a szellemi
tulajdonjogok kezelésében az EU intézményei és testületei számára.
A JRC magatartástudományi kapacitást fog
kialakítani a hatékonyabb szabályozás támogatása érdekében, kiegészítve a az
olyan kiválasztott területeken folytatott JRC-tevékenységeket, mint a
táplálkozástudomány, az energiahatékonyság és a termékpolitikák.
A társadalmi-gazdasági kutatás részét fogja
képezni a vonatkozó területeken – úgymint a digitális menetrend, a fenntartható
termelés és fogyasztás vagy a közegészségügy terén – folytatott
tevékenységeknek.
Annak érdekében, hogy teljesítse küldetését az
Unió referenciaközpontjaként, hogy továbbra is fontos szerepet játszhasson az
EKT-ban, és hogy új kutatási területekre léphessen be, elengedhetetlen, hogy a
JRC rendelkezzen a legmodernebb infrastruktúrával. A JRC tovább folytatja
megújító és átalakító programját, hogy biztosítsa az alkalmazandó környezeti és
biztonsági szabályozásoknak való megfelelést, és befektet a tudományos
infrastruktúrába, beleértve a modellező platformok, valamint az új
területeken, mint például a géntesztelésben stb. alkalmazott létesítmények
fejlesztését. E beruházásokat a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai
Fóruma (ESFRI) ütemtervével szoros összhangban valósítja meg, figyelembe véve a
tagállamokban jelenleg meglévő létesítményeket.
II. MELLÉKLET
Eredményességi mutatók
A következő táblázat összefoglalja a
„Horizont 2020” keretprogram különös célkitűzéseihez tartozó, az
eredmények és a hatások értékelése során figyelembe veendő legfontosabb
mutatókat.
1.           I. rész: a „Kiváló tudomány”
elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések:
·
Európai Kutatási Tanács
–
Az Európai Kutatási Tanács által finanszírozott
projektek keretében készült azon publikációk részaránya, amelyek a legtöbbet
idézett 1%-ba tartoznak
–
Az Európai Kutatási Tanács által nyújtott
finanszírozásból ihletet merítő intézményi, illetőleg nemzeti és
regionális szakpolitikai intézkedések száma
·
Jövőbeni és feltörekvő technológiák
–
Lektorált, nagy idézettségű szakfolyóiratokban
közzétett publikációk
–
Szabadalmi bejelentések a jövőbeni és a
feltörekvő technológiák területén
·
Marie Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési
cselekvések
–
Ágazatközi és országhatárokon átívelő
kutatóáramlás (beleértve a doktorjelöltekét is)
·
Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az
elektronikus infrastruktúrát is)
–
Az uniós támogatással Európa valamennyi kutatója és
Európán kívüli kutatók számára hozzáférhetővé tett kutatási
infrastruktúrák
2.           II. rész: az „Ipari vezető szerep”
elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések:
·
Vezető szerep az alap- és az ipari
technológiák területén (IKT, nanotechnológia, fejlett
anyagok, biotechnológia, korszerű gyártás, világűr)
–
Szabadalmi bejelentések a különböző alap- és
ipari technológiák területén
·
Kockázatfinanszírozáshoz jutás
–
Az adósságfinanszírozás és a
kockázatitőke-befektetések útján mozgósított források teljes összege
·
Innováció a kis- és középvállalkozásoknál
–
A vállalatnál, illetve a piacon újdonságnak számító
innovatív megoldásokat bevezető kis- és középvállalkozások részaránya a
résztvevők között (a bevezetésnek a projekt időtartama alatt vagy
legfeljebb három évvel annak végét követően kell megtörténnie)
3.           III. rész: a „Társadalmi kihívások”
elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések:
Az egyes kihívások esetében az
előrehaladást a következő, a „Horizont 2020” keretprogramra vonatkozó
jogalkotási javaslat I. mellékletében – a kihívások teljesítéséhez szükséges
érdemi előrehaladás leírásával és a szakpolitikai szempontból releváns
mutatókkal együtt – részletesebben is ismertetett különös célkitűzésekhez
való hozzájárulás számszerűsítésével kell mérni:
–
minden ember élethosszig tartó egészségének és
jólétének javítása,
–
elegendő mennyiségű biztonságos és jó
minőségű élelmiszer és egyéb bioalapanyagú termék rendelkezésre
állítása: ehhez termelékeny és erőforrás-hatékony elsődleges
termelési rendszereket kell kifejleszteni, meg kell erősíteni a hozzájuk
kapcsolódó ökoszisztéma-szolgáltatásokat, valamint versenyképes és alacsony
szén-dioxid-kibocsátású ellátási láncokat kell létrehozni,
–
egy megbízható, fenntartható és versenyképes
energiarendszerre való áttérés, tekintettel a fokozódó erőforráshiányra, a
növekvő energiaigényre és az éghajlatváltozásra,
–
egy olyan európai közlekedési rendszer
kialakítása, amely forráshatékony, környezetbarát, biztonságos, gördülékeny, és
az egyes polgárok, a gazdaság és a társadalom javát szolgálja,
–
olyan erőforrás-hatékony és az
éghajlatváltozásra rugalmasan reagáló gazdaság, valamint a nyersanyagok
fenntartható biztosításának megteremtése, amely a bolygónk adta természeti
erőforrások fenntarthatóságának határain belül képes kielégíteni a világ
egyre növekvő népességének igényeit,
–
az inkluzív, innovatív és biztonságos európai
társadalmak előmozdítása, tekintettel a korábban nem tapasztalt
változásokra és a növekvő globális egymásrautaltságra.
További eredményességi mutatók:
Lektorált, nagy idézettségű szakfolyóiratokban
a különböző társadalmi kihívások területén közzétett publikációk száma
–
Szabadalmi bejelentések a különböző társadalmi
kihívások területén
–
A különböző társadalmi kihívások területén
támogatott tevékenységekre utaló uniós jogi aktusok darabszáma
4.           IV. rész: a Közös Kutatóközpont nem
nukleáris közvetlen cselekvései
Különös célkitűzések:
·
Az uniós szakpolitikák ügyfélközpontú tudományos
és műszaki támogatása
–
A Közös Kutatóközpont műszaki és tudományos
támogatásának köszönhető konkrét, kézzelfogható hatások száma az európai
szakpolitikákban
–
Lektorált publikációk száma
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)

              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
igazgatási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra
gyakorolt becsült hatás összegzése
              3.2.2. Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik felek
részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS

1.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1.
A javaslat/kezdeményezés címe

A
„Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) végrehajtását
szolgáló egyedi program

1.2.
A tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai területek[29]

–
08 – Kutatás és innováció
–
09 – Információs társadalom és médiaügy
–
02 – Vállalkozás- és iparpolitika
–
05 – Mezőgazdaság
–
32 – Energiaügy
–
06 – Mobilitás- és közlekedéspolitika
–
15 – Oktatás és kultúra
–
07 – Környezetvédelem és éghajlat-politika
–
10 – Közös Kutatóközpont

1.3.
A javaslat/kezdeményezés típusa

ý A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést
követő új intézkedésre irányul[30]
¨ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi
intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított
intézkedésre irányul

1.4.
Célkitűzések
1.4.1.
A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves
bizottsági stratégiai célkitűzések

A
„Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) végrehajtását
szolgáló egyedi program célkitűzései megegyeznek a „Horizont 2020”
kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) általános célkitűzéseivel:
ez utóbbi az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés ösztönzésén
keresztül hozzájárul az Európa 2020 stratégia végrehajtásához, beleértve az
európai kutatási térség kiteljesítését is:
– intelligens
növekedés: tudás- és innovációalapú gazdaság kialakítása (az „Innovatív Unió”
elnevezésű kiemelt kezdeményezés megvalósításával),
– fenntartható
növekedés: a gazdaság erőforrás-hatékonyabbá, környezetkímélőbbé és
versenyképesebbé válásának ösztönzése,
– inkluzív
növekedés: olyan, nagy foglalkoztatási ráta mellett működő gazdaság
kialakítása, amely gazdasági, társadalmi és területi kohéziót hoz létre.

1.4.2.
Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú
irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
tevékenység(ek)

–
I. rész: a „Kiváló tudomány” elnevezésű prioritás
–
II. rész: az „Ipari vezető szerep” elnevezésű prioritás
–
III. rész: a „Társadalmi kihívások” elnevezésű prioritás
–
IV. rész: a Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései
A
tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
–
08 – Kutatás és innováció
–
09 – Információs társadalom és médiaügy
–
02 – Vállalkozás- és iparpolitika
–
05 – Mezőgazdaság
–
32 – Energiaügy
–
06 – Mobilitás- és közlekedéspolitika
–
15 – Oktatás és kultúra
–
07 – Környezetvédelem és éghajlat-politika
–
10 – Közös Kutatóközpont

1.4.3.
Várható eredmény(ek) és hatás(ok)

Tüntesse fel,
milyen hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a
kedvezményezettekre/célcsoportokra..
Az
egyedi program a „Horizont 2020” keretprogram legérdemibb részét tartalmazza.
Becsléseink szerint a „Horizont 2020” keretprogram 2030-ig várhatóan 0,92%-os
GDP-növekedést, 1,37%-os exportnövekedést, 0,15%-os importcsökkenést és
0,40%-os foglalkoztatásbővülést fog eredményezni.
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati
munkadokumentumban találhatók.

1.4.4.
Eredmény- és hatásmutatók

Tüntesse fel a
javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
A
következő táblázat összefoglalja az egyedi program általános és különös
célkitűzéseihez tartozó, az eredmények és a hatások értékelése során
figyelembe veendő legfontosabb mutatókat.
A
különböző konkrét tevékenységek különböző típusú eredményei és
hatásai kapcsán végzett értékelések során további – köztük újonnan kidolgozott
– mutatók is alkalmazásra kerülnek.
Általános célkitűzés:
Hozzájárulás
az Európa 2020 stratégia célkitűzéseihez és az európai kutatási térség
kiteljesítéséhez
–
Az Európa 2020 stratégia K+F-célértéke (a GDP 3%-a)
Jelenleg:         a
GDP 2,01%-a (EU-27, 2009)
Elérendő
cél:  a GDP 3%-a (2020)
–
Az Európa 2020 stratégia innovációs célértéke
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  A gyorsan növekvő innovatív vállalkozások jelentős súlyt
képviseljenek a gazdaságon belül
I. rész: a „Kiváló tudomány” elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések
* Európai
Kutatási Tanács
–
Az Európai Kutatási Tanács által finanszírozott projektek keretében készült
azon publikációk részaránya, amelyek a legtöbbet idézett 1%-ba tartoznak
Jelenleg:         0,8%
(2004-től 2006-ig megjelent, 2008-ig idézett EU-publikációk)
Elérendő
cél:  1,6% (2014–2020, az európai kutatási térség egészére)
–
Az Európai Kutatási Tanács által nyújtott finanszírozásból ihletet merítő
intézményi, illetőleg nemzeti és regionális szakpolitikai intézkedések
száma
Jelenleg:         20
(becslés, 2007–2013)
Elérendő
cél:  100 (2014–2020)
* Jövőbeni
és feltörekvő technológiák
–
Lektorált, nagy idézettségű szakfolyóiratokban közzétett publikációk
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  25 publikáció minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
–
Szabadalmi bejelentések a jövőbeni és a feltörekvő technológiák
területén
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  1 szabadalmi bejelentés minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
* Marie
Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési cselekvések
–
Ágazatközi és országhatárokon átívelő kutatóáramlás (beleértve a
doktorjelöltekét is)
Jelenleg:         50 000,
ebből kb. 20% doktorjelölt (2007–2013)
Elérendő
cél:  65 000, ebből kb. 40% doktorjelölt (2014–2020)
* Európai
kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is)
–
Az uniós támogatással Európa valamennyi kutatója és Európán kívüli kutatók
számára hozzáférhetővé tett kutatási infrastruktúrák
Jelenleg:         650
(2012)
Elérendő
cél:  1000 (2020)
II. rész: az „Ipari vezető szerep” elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések
* Vezető
szerep az alap- és az ipari technológiák területén (IKT, nanotechnológia,
fejlett anyagok, biotechnológia, korszerű gyártás, világűr)
–
Szabadalmi bejelentések a különböző alap- és ipari technológiák területén
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  3 szabadalmi bejelentés minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
* Kockázatfinanszírozáshoz
jutás
–
Az adósságfinanszírozás és a kockázatitőke-befektetések útján mozgósított
források teljes összege
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  100 millió EUR teljes beruházási érték minden 10 millió EUR
uniós hozzájárulásból (2014–2020)
* Innováció
a kis- és középvállalkozásoknál
–
A vállalatnál, illetve a piacon újdonságnak számító innovatív megoldásokat
bevezető kis- és középvállalkozások részaránya a résztvevők között (a
bevezetésnek a projekt időtartama alatt vagy legfeljebb három évvel annak
végét követően kell megtörténnie)
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  50%
III. rész: a „Társadalmi kihívások” elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések
Az
egyes kihívások esetében az előrehaladást a következő, a „Horizont
2020” keretprogramra vonatkozó jogalkotási javaslat I. mellékletében – a
kihívások teljesítéséhez szükséges érdemi előrehaladás leírásával és a
szakpolitikai szempontból releváns mutatókkal együtt – részletesebben is
ismertetett különös célkitűzésekhez való hozzájárulás
számszerűsítésével kell mérni:
– minden
ember élethosszig tartó egészségének és jólétének javítása,
– elegendő
mennyiségű biztonságos és jó minőségű élelmiszer és egyéb
bioalapanyagú termék rendelkezésre állítása: ehhez termelékeny és
erőforrás-hatékony elsődleges termelési rendszereket kell
kifejleszteni, meg kell erősíteni a hozzájuk kapcsolódó
ökoszisztéma-szolgáltatásokat, valamint versenyképes és alacsony
szén-dioxid-kibocsátású ellátási láncokat kell létrehozni,
– egy megbízható, fenntartható és versenyképes
energiarendszerre való áttérés, tekintettel a fokozódó erőforráshiányra, a
növekvő energiaigényre és az éghajlatváltozásra,
– egy olyan európai közlekedési rendszer kialakítása, amely
forráshatékony, környezetbarát, biztonságos, gördülékeny, és az egyes polgárok,
a gazdaság és a társadalom javát szolgálja,
– olyan erőforrás-hatékony és az éghajlatváltozásra
rugalmasan reagáló gazdaság, valamint a nyersanyagok fenntartható
biztosításának megteremtése, amely a bolygónk adta természeti erőforrások
fenntarthatóságának határain belül képes kielégíteni a világ egyre növekvő
népességének igényeit,
– az inkluzív, innovatív és biztonságos európai társadalmak
előmozdítása, tekintettel a korábban nem tapasztalt változásokra és a
növekvő globális egymásrautaltságra.
További
eredményességi mutatók:
–
Lektorált, nagy idézettségű szakfolyóiratokban a különböző társadalmi
kihívások területén közzétett publikációk száma
Jelenleg:         Új
mutató (a hetedik keretprogramban [2007–2010] összesen 8149 publikáció –
előzetes adat)
Elérendő
cél:  átlagosan 20 publikáció minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
–
Szabadalmi bejelentések a különböző társadalmi kihívások területén
Jelenleg:         153
(az „Együttműködés” egyedi programban, 2007–2010, előzetes adat)
Elérendő
cél:  átlagosan 2 szabadalmi bejelentés minden 10 millió EUR finanszírozásra
(2014–2020)
–
A különböző társadalmi kihívások területén támogatott tevékenységekre
utaló uniós jogi aktusok darabszáma
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  átlagosan 1 darab minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
IV. rész: a Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései
Az
uniós szakpolitikák ügyfélközpontú tudományos és műszaki támogatása
–
A Közös Kutatóközpont műszaki és tudományos támogatásának köszönhető
konkrét, kézzelfogható hatások száma az európai szakpolitikákban
Jelenleg:         175
(2010)
Elérendő
cél:  230 (2020)
–
Lektorált publikációk száma
Jelenleg:         430
(2010)
Elérendő
cél:  500 (2020)

1.5.
A javaslat/kezdeményezés indoklása
1.5.1.
Rövid vagy hosszú távon kielégítendő
szükséglet(ek)

–
A kutatás és az innováció szerepének növelése a legfontosabb társadalmi
kihívások kezelésében
–
Európa ipari versenyképességének fellendítése a technológiai vezető szerep
kivívásának és a jó ötletek piacra vitelének ösztönzésével
–
Európa tudományos alapjainak megerősítése
–
Az európai kutatási térség kiteljesítése és hatékonyságának növelése (több
területet érintő célkitűzések)
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumban
találhatók.

1.5.2.
Az uniós részvételből adódó többletérték

A
fenti 1.5.1. pontban felvázolt problémák kezelése egyértelműen állami
fellépést igényel. A piacok egymagukban nem fogják Európát az új
technológiai-gazdasági paradigma élharcosává emelni. A kínálati és a keresleti
oldalra egyaránt ható nagyszabású állami fellépés nélkül lehetetlen
kiküszöbölni az alaptechnológiák rendszerszintű változásai miatt
előálló piaci hiányosságokat.
A
tagállamok ugyanakkor önmagukban nem tudják biztosítani a szükséges állami
szerepvállalást. A tagállamok szerepvállalása a kutatás- és
innovációfinanszírozásban viszonylag kicsiny, szétaprózódott, nem eléggé
hatékony – technológiai paradigmaváltás idején ez szinte leküzdhetetlen
akadály. A tagállamoknak nehéz egymagukban a technológiák kellően széles
skáláján felgyorsítaniuk a műszaki fejlődést és kezelni a
transznacionális koordináció hiányosságaiból fakadó problémákat.
Mint
a következő többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslat is kiemeli, az
Unió jó helyzetben van ahhoz, hogy hozzáadott értéket teremtsen a
„felderítő” jellegű, előzmények nélküli kutatásban, a célzott
alkalmazott K+F-ben és a kapcsolódó oktatás, képzés és infrastruktúra
területén, ami segít megerősíteni a tematikusan összpontosított K+F és az
alaptechnológiák terén mutatott teljesítményünket; a vállalatok által a
kutatási eredmények hasznosítása és piacképes termékekre, folyamatokra és
szolgáltatásokra való átváltása érdekében kifejtett erőfeszítések
támogatásában; valamint az innovatív megoldások elterjedésének ösztönzésében. A
határokon átívelő fellépések egy jelentős része, így például az egyes
tagállamok kutatásfinanszírozásának koordinálása, a kutatási forrásokért való
uniós szintű verseny, a kutatók mobilitása és képzése, a kutatási
infrastruktúrával kapcsolatos koordináció, az együttműködésen alapuló
transznacionális kutatás és innováció, valamint az innovációtámogatás európai
szinten szervezhető meg a leghatékonyabban. Az elvégzett utólagos
értékelések meggyőzően mutattak rá arra, hogy az uniós kutatási és
innovációs programok olyan kutatást és más tevékenységeket támogatnak,
amelyeket a résztvevők stratégiai jelentőségűnek tartanak, és
amelyeket uniós támogatás hiányában egyszerűen senki sem végezne el. Az
uniós szintű támogatásnak tehát nincs alternatívája.
Az
adatok a szakpolitika-támogató cselekvések európai hozzáadott értékéről is
tanúskodnak: ez abból fakad, hogy ezek a cselekvések különböző
környezetekben összegyűjtött tudást és tapasztalatokat mozgósítanak,
támogatják az egyes tagállamok innovációpolitikai eszközeinek és
tapasztalatainak összemérhetővé tételét, és a lehető legszélesebb
körben teremtenek lehetőséget a bevált gyakorlati megoldások
azonosítására, elterjesztésére és tesztelésére.
A
Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvései egyedülálló európai dimenziójuknak
köszönhetően képviselnek európai hozzáadott értéket. E cselekvések
előnyei között megemlíthető a Bizottság azon szükségletének
kielégítése, hogy házon belül hozzáférjen olyan tudományos információkhoz,
amelyek nemzeti és magánérdekektől függetlenek, vagy az, hogy az Unió
polgárai közvetlenül is hasznát látják a Közös Kutatóközpont által a jobb
gazdasági, környezeti és társadalmi feltételeket eredményező
szakpolitikákhoz nyújtott közvetlen hozzájárulásnak.
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati
munkadokumentumban találhatók.

1.5.3.
Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

A
program épít a korábbi kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs
keretprogramok, a versenyképességi és innovációs keretprogram, valamint az
Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) tevékenységének
tapasztalataira.
Az
uniós programok az elmúlt évtizedek során:
–
sikeresen mozgósították a legjobb európai kutatókat és intézményeket,
– nagy
léptékű szerkezetátalakító, tudományos, technológiai és innovációs
hatásokat fejtettek ki, mikrogazdasági előnyöket hoztak, áttételesen pedig
makrogazdasági, társadalmi és környezeti szempontból valamennyi tagállamra
kihatottak.
A
sikerek mellett azonban számos fontos tanulságot is le kell vonnunk:
– a
kutatás, az innováció és az oktatás kérdéskörével koordináltabb módon kell
foglalkozni,
– a
kutatási eredményeket jobban kell terjeszteni és hasznosítani az új termékek,
folyamatok és szolgáltatások létrehozásában,
– a
fellépésnek elvi szinten összpontosítottabbnak, konkrétabbnak, részletesebbnek
és átláthatóbbnak kell lennie,
– javítani
kell a programokhoz való hozzáférés feltételeit, és növelni kell az induló
vállalkozások, a kis- és középvállalkozások, az ipar, a kevésbé jól
teljesítő tagállamok és az Unión kívüli országok részvételét,
– meg
kell erősíteni a program nyomon követését és értékelését.
Nemrégiben
készült értékelő jelentések a közvetett cselekvésekkel kapcsolatban
egyebek mellett azt emelik ki, hogy a Közös Kutatóközpontnak:
– elő
kell segítenie az Unión belüli tudáslétrehozás integráltságának
megerősítését,
– konkrét
tevékenységekre vonatkozó hatásvizsgálatokat és költség-haszon elemzéseket is
kell végeznie,
– fokoznia
kell az együttműködést az iparral, és az európai gazdaság
versenyképességének javítása érdekében gondoskodnia kell arról, hogy ennek az
együttműködésnek még több jótékony hatása legyen.
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati
munkadokumentumban találhatók.

1.5.4.
Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi
eszközökkel

Az
Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek teljesítésével összefüggésben meg
kell találni és tovább kell fejleszteni a többi uniós programmal, köztük a
gazdasági, a társadalmi és a területi kohézió közös stratégiai keretével és a
versenyképességi és kkv-programmal fennálló szinergiákat.

1.6.
Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

ý A javaslat/kezdeményezés határozott
időtartamra vonatkozik
–
ý  A javaslat/kezdeményezés időtartama: 2014. január 1-től
2020. december 31-ig
–
ý  Pénzügyi hatás: 2014-től 2026-ig
¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
–
Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-től ÉÉÉÉ-ig,
–
azt követően: rendes ütem.

1.7.
Tervezett igazgatási módszer(ek)[31]

ý Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
ý Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
ý  végrehajtó ügynökségek
–
ý  a Közösségek által létrehozott szervek[32]
–
ý  tagállami közigazgatási / közfeladatot ellátó szervek
–
¨  az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
¨ Megosztott igazgatás
a tagállamokkal
¨ Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
ý Nemzetközi szervezetekkel közös
igazgatás, ideértve a Nemzetközi Űrügynökséget is
Egynél több
igazgatási módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást
a „Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések:

A
Bizottság a kezdeményezés végrehajtása során – a jelenlegi pénzügyi keret
igazgatási módszereire támaszkodva – különböző igazgatási módszereket kíván
alkalmazni. Ilyen különösen a centralizált és a közös igazgatás.
Az
igazgatási feladatokat a Bizottság saját szervezeti egységei, a Bizottság már
létező végrehajtó ügynökségei (megbízatásuk kiegyensúlyozott megújításával
és kiterjesztésével), más külső szervek, így például a Lisszaboni
Szerződés 187. (például a meglévő közös vállalkozások működésük
értékelését és megbízatásuk megújítását követően, valamint a „Társadalmi
kihívások” rész végrehajtásával összefüggésben létrehozandó új közös
vállalkozások), illetőleg 185. cikke (több tagállam által közösen
végrehajtott programok olyan esetekben, amikor közszektorbeli, illetőleg
közfeladatot ellátó nemzeti szervek is szerepet kapnak) alapján létrehozott
jogalanyok fogják ellátni különböző pénzügyi eszközök igénybevételével.
A
már a jelenlegi pénzügyi keretben sem a Bizottság által közvetlenül igazgatott
mindazon tevékenységek (például a felderítő kutatás, a Marie
Curie-cselekvések és a kkv-ket érintő cselekvések) esetében, amelyek ebben
az egyedi programban is megmaradnak, a végrehajtás a jelenlegi rendszerben
folytatódik tovább. Ez a szakosodás mélyítését, valamint az érintett külső
szervek által végzett igazgatási tevékenység egyszerűsítését és méretüknek
az operatív igények figyelembevételével történő módosítását is magával
vonhatja.
Ezen
egyedi program további tevékenységei esetében is elképzelhető más szervek
– elsősorban a Bizottság már létező végrehajtó ügynökségeinek –
igénybevétele, a központi jelentőségű szakpolitikai hatáskörök
azonban mindenkor a Bizottságon belül maradnak. E más szervek igénybevételének
módját az igazgatási módszer igazolt eredményessége és hatékonysága alapján
fogjuk megválasztani. Ezzel párhuzamosan a Bizottság végrehajtó ügynökségeinek
létszámát a hozzájuk rendelt feladatokhoz tartozó költségvetéssel arányosan, a
létszámok vonatkozásában a Bizottság által tett vállalással (Az Európa 2020
stratégia költségvetése, COM(2011) 500) összhangban meg kell növelni.
Azokon
a területeken, ahol nagyobb multiplikátorhatás várható, a „Horizont 2020”
keretprogram világűrrel kapcsolatos tevékenységeinek végrehajtásában az
Európai Űrügynökség is szerepet kaphat.

2.
IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK

Egyszerűsítés
Az
egyedi programnak magához kell tudnia vonzani a legkiválóbb kutatókat és a
leginnovatívabb európai vállalkozásokat. Erre csak olyan program lehet képes,
amely a lehető legalacsonyabb szintre szorítja a résztvevők
adminisztrációs terheit, és megfelelő finanszírozási feltételeket teremt
számukra. Ennek megfelelően az egyszerűsítéssel az egyedi
programon belül három mindent átható célt kívánunk elérni: a
résztvevők adminisztratív költségeinek csökkentését, a pályáztatással és a
támogatás folyósításával kapcsolatos igazgatási folyamatok felgyorsítását,
valamint a pénzügyi hibák számának visszaszorítását. A kutatás- és
innovációfinanszírozás egyszerűsítését emellett a költségvetési rendelet
felülvizsgálata is segíti (a kamatozó számlák eltörlése az
előfinanszírozás esetében, a hozzáadottérték-adó támogathatósága, a
szabályos hibák extrapolálásának korlátozása).
Az
egyedi programon belül az egyszerűsítésnek több dimenziója is van.
A strukturális
egyszerűsítés eszközei a következők:
–
a kutatással és az innovációval kapcsolatos összes finanszírozási eszköz
egyetlen egésszé szervezése ezen az egyedi programon belül,
– ezen
egyedi program igénybevétele a „Horizont 2020” keretprogram végrehajtásához,
– egységes,
a „Horizont 2020” keretprogram teljes egészére érvényes részvételi
szabályrendszer alkalmazása.
A finanszírozási
szabályok nagyfokú egyszerűsítése könnyebbé fogja tenni a pályázatok
összeállítását és a projektigazgatást. Az egyszerűsítéssel egyúttal a
pénzügyi hibák száma is csökken. A következőket javasoljuk:
A
legfontosabb támogatási modellek:
– a
tényleges közvetlen költségek visszatérítése egyszerűsített eljárásrend
szerint, szélesebb körben elfogadva a kedvezményezettek szokásos számviteli
gyakorlatát, megengedve egyes adók és más közterhek támogathatóságát is,
– lehetőség
a személyi költségek átalányfinanszírozás formájában (átlagos személyi költségként)
történő elszámolására azon kedvezményezettek esetében, amelyeknek ez a
szokásos számviteli gyakorlata, valamint a kis- és középvállalkozások
munkabérben nem részesülő tulajdonosai esetében,
– a
munkaidő-nyilvántartás egyszerűsítése világos és egyszerű
minimumfeltételek meghatározásával, ezen belül a munkaidő-nyilvántartási
kötelezettség megszüntetése a teljes munkaidejüket az uniós projektnek
szentelő személyek esetében,
– egyetlen
egységes visszatérítési ráta alkalmazása valamennyi résztvevőre, az eddigiekben
a résztvevő jogállásától függően alkalmazott három különböző
ráta helyett,
– főszabály
szerint egyetlen egységes átalányfinanszírozási ráta figyelembevétele a
közvetett költségek meghatározásában, a közvetett költségek kiszámítására
alkalmazott eddigi négy módszer helyett,
– az
egységre vetített költségskálák és az átalányfinanszírozás rendszerének
megtartása a mobilitási és képzési cselekvések esetében (Marie Curie),
–
teljes projektek átalányösszegen alapuló, outputcentrikus finanszírozása egyes területek
projektjei esetében.
A 2.2.2. pontban ismertetett átalakított ellenőrzési rendszer új egyensúlyt hoz létre a bizalom és az ellenőrzés között, és
ezáltal csökkenti a résztvevők adminisztrációs terheit.
A
szabályok és az ellenőrzések egyszerűsítése mellett a
projektvégrehajtás összes eljárása és folyamata ésszerűbbé válik.
Ez a pályázatokkal kapcsolatos alaki és tartalmi elvárások részletes
szabályozására, a pályáztatástól a projektek megkezdéséig terjedő
időszakban követendő eljárásokra, a beszámolási és az
ellenőrzési követelményekre, valamint a részletes iránymutatásokra és a
támogató szolgáltatásokra egyaránt vonatkozik. Nagyban fogja segíteni a
részvétel adminisztratív költségeinek csökkentését az a felhasználóbarát
internetes portál, amelyet az Európai Unió hetedik K+F-keretprogramja
(2007–2013) („hetedik keretprogram”) céljára létrehozott résztvevői
portálra alapozva fogunk a résztvevők rendelkezésére bocsátani.

2.1.
A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó
rendelkezések

Ismertesse a nyomon
követés és a jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit.
Az
egyedi program közvetett cselekvéseinek értékelését és nyomon követését egy
újonnan létrehozandó rendszer fogja segíteni. Az új rendszer átfogó, jól
időzített és harmonizált stratégián fog alapulni, és erőteljesen fog
összpontosítani az áteresztőképességre, az outputokra, az eredményekre és
a hatásokra. A rendszert megfelelő adatarchívum és szakértői bázis,
célzott kutatási tevékenység, valamint a tagállamokkal és a társult országokkal
folytatandó fokozottabb együttműködés fogja támogatni, a megállapítások
pedig megfelelő terjesztési és jelentéskészítési tevékenység révén fognak
hasznosulni. A közvetlen cselekvések esetében a Közös Kutatóközpont az outputok
és a hatások mérésének hatékonyabbá tételével tovább folytatja nyomonkövetési
rendszerének javítását.
A
rendszer olyan, több területet átfogó témákra vonatkozó információkat is
tartalmazni fog, mint a fenntarthatóság vagy az éghajlatváltozás. Az
éghajlatváltozással kapcsolatos kiadások számítása a riói mutatókon alapuló
nyomonkövetési rendszer segítségével fog történni.

2.2.
Irányítási és kontrollrendszer

Az
eddigiekben a kutatási támogatások felhasználásának jog- és
szabályszerűsége kapcsán főszabályként 2%-os hibahatárt kellett
alkalmazni. Ez azonban több váratlan nem kívánt mellékhatást okozott. Mind a
kedvezményezettekben, mind pedig a jogalkotó hatóságban az az erőteljes
érzés alakult ki, hogy az ellenőrzés terhei túlságosan is nagyok. Ez azért
veszélyes, mert csökkenhet az Unió kutatási programjának vonzereje, ami az
Unióban folyó kutatás és innováció egészét károsítaná.
Az
Európai Tanács 2011. március 4-i ülésén megfogalmazott következtetések szerint
„alapvető fontosságú a kutatás, a fejlesztés és az innováció (K+F+I)
előmozdítását célzó uniós eszközök egyszerűsítése, mert az
elősegítené azt, hogy azokat a legkiválóbb tudósok és az innováció terén
élen járó vállalkozások is alkalmazzák [helyesen: igénybe vegyék]. Ezt
az egyszerűsítést mindenekelőtt úgy kell megvalósítani, hogy a
releváns intézmények megállapodnak arról, hogy új egyensúlyt alakítanak ki a
bizalom és az ellenőrzés, valamint a kockázatvállalás és a kockázatkerülés
között” (EUCO 2/1/11 REV1, Brüsszel, 2011. március 8.).
Az
Európai Parlament a kutatási keretprogramok végrehajtásának egyszerűsítéséről
szóló 2010. november 11-i állásfoglalásának (P7_TA(2010) 0401) tanúsága
szerint kifejezetten támogatja a nagyobb hibakockázat felvállalását a
kutatásfinanszírozás területén, miközben „aggályosnak találja, hogy a jelenlegi
rendszer és a hetedik keretprogram irányítási gyakorlata túlságosan
ellenőrzés-orientált, és ezért az erőforrások pazarlásához,
alacsonyabb részvételhez és kevésbé vonzó kutatási környezethez vezet”, továbbá
„aggodalommal jegyzi meg, hogy az ún. »zéró kockázatvállalási tolerancia«
alapján működő jelenlegi irányítási rendszer láthatólag inkább a
kockázatok megelőzésére és nem a kezelésükre törekszik”.
Az
ellenőrzések számának jelentős megnövekedése és a megállapítások
extrapolálása panaszhullámot indított el a kutatóközösség részéről (lásd
például a „Bízz a kutatókban!” kezdeményezést,[33] amelyet eddig
13 800-an írtak alá).
Az
érdekelteknek és az EU intézményeinek tehát megegyezik az álláspontja: a
jelenlegi rendszert át kell alakítani. Ennek során más célokat és érdekeket is
figyelembe kell venni, például a kutatáspolitika sikerességét, a nemzetközi
versenyképességet vagy a tudományos kiválóság kérdéskörét. Egyértelmű
igény van továbbá a pénzgazdálkodás hatékonyságának és eredményességének
biztosítására, illetőleg a csalás és a pazarlás elleni küzdelemre is. Ezek
a kihívások állnak az egyedi program előtt.
A
Bizottságnak végső soron továbbra is az a célja, hogy a maradó hibaarány a
program teljes egészében felhasznált források teljes összegének 2%-a alatt
legyen, és ennek érdekében több egyszerűsítő intézkedést is
bevezetett. Figyelembe kell ugyanakkor venni más megfontolásokat, például az
európai uniós kutatáspolitika vonzerejét és sikerét, a nemzetközi
versenyképességet, a tudományos kiválóságot és különösen az ellenőrzések
költségeit (lásd a 2.2.2. pontot) is.
E
szempontok egyensúlyba hozása érdekében a Bizottság azt javasolja, hogy a
kutatási és az innovációs költségvetés végrehajtásával megbízott
főigazgatóságok olyan költséghatékony belső ellenőrzési
rendszert alakítsanak ki, amely ésszerű keretek között biztosítja, hogy a
többéves finanszírozási időszak egészére számított éves hibakockázat 2% és
5% között legyen, és végső soron a többéves program lezárását
követően az összes audit, valamint kiigazítási és visszakövetelési intézkedés
pénzügyi hatásainak figyelembevételével a maradó hiba a lehető legjobban
megközelítse a 2%-ot.
2.2.1.     A belső ellenőrzés
kerete
A
támogatásokra vonatkozó belső ellenőrzések keretét a következők
alkotják:
–
a Bizottság belső ellenőrzési szabályai,
–
a legjobb projektek kiválasztásának eljárásai és aktusokba foglalásuk,
–
a projektek teljes élettartama során folytatandó projekt- és
szerződésmenedzsment,
– az
összes igénylés előzetes ellenőrzése, ideértve az auditokra vonatkozó
igazolások beszerzését és a költségelszámolási módszerek előzetes
hitelesítését is,
–
az igénylésekből vett mintán elvégzett utólagos auditok,
–
a projekteredmények tudományos értékelése.
A
közvetlen cselekvések esetében a pénzügyi folyamatok egyebek mellett
előzetes beszerzés-ellenőrzést és utólagos ellenőrzéseket
foglalnak magukban. Előre meghatározott célkitűzések és mutatók
alapján évente kockázatértékelést kell végezni, és rendszeres jelleggel
figyelemmel kell kísérni a feladatok végrehajtásában elért előrehaladást
és az erőforrás-felhasználást.
2.2.2.     Az ellenőrzések költségei
és hasznai
A
kutatási és innovációs költségvetés végrehajtásával megbízott
főigazgatóságok belső ellenőrzési rendszerének becsült költsége
évi 267 millió EUR (a 2009-ben az elfogadható hibahatárral kapcsolatban
végrehajtott értékelés szerint), és jelentős terhet ró a
kedvezményezettekre és a Bizottság egyes szervezeti egységeire is.
Az
eddigiekben a Bizottság szolgálatai által végzett ellenőrzések
összköltségének 43%-a (a kedvezményezettek költségeit nem számítva) a
projektigazgatással, 18%-a a pályázatok kiválasztásával, 16%-a pedig a
szerződéseket előkészítő tárgyalásokkal összefüggésben
jelentkezett. Az utólagos auditok és a nyomukban szükségessé váló intézkedések
az összköltség 23%-át (61 millió EUR-t) képviseltek.
Az
ellenőrzések területén kifejtett erőfeszítések azonban nem hozták meg
a tőlük várt eredményeket. A hatodik keretprogram becsült „maradó”
hibaaránya még az összes eddigi és majdani visszakövetelés és korrekció
figyelembevételével is meghaladja a 2%-ot. A Kutatási és Innovációs
Főigazgatóság által a hetedik keretprogram keretében végrehajtott
auditokon feltárt hibaarány jelenleg 5% körül van, és – bár ez a szám az
auditok nyomán csökkenni fog, továbbá részben torz képet mutat, mert a korábban
nem auditált kedvezményezettekre összpontosít – valószínűtlen, hogy a
2%-os hibaarányt sikerül teljesíteni. Az Európai Számvevőszék ugyancsak
hasonló mértékű hibaarányt tárt fel.
2.2.3.     Az előírások
teljesítésének elmulasztásához társuló kockázat várt mértéke
A
viszonyítás alapja a jelenlegi helyzet, azaz az eddigiekben a hetedik
keretprogram keretében alkalmazott ellenőrzési rendszer továbbvitele. A
hetedik keretprogram előzetes reprezentatív hibaaránya csaknem 5% (a
Kutatási és Innovációs Főigazgatóság ellenőrzései alapján). A legtöbb
kimutatott hiba azért következik be, mert a kutatásfinanszírozás jelenlegi
rendszere a kutatási projektek tényleges, a résztvevők által elszámolt
költségeinek visszatérítésén alapul. Ez igencsak bonyolulttá teszi az egyes
költségelemek támogathatóságának megítélését.
A
hetedik keretprogram keretében a Kutatási és Innovációs Főigazgatóság
által eddig elvégzett auditok alapján a következő megállapítások
tehetők a hibaaránnyal kapcsolatban:
– A
hibák darabszám szerint 27%-a, támogatási összeg szerint 35%-a a személyi
költségek elszámolásával függ össze. Gyakran visszatérő problémák: átlagos
vagy tervezett költségek elszámolása a ténylegesek helyett, nem megfelelő
nyilvántartás-vezetés a programnak szentelt munkaidőről, nem
támogatható költségelemek elszámolása.
– A
hibák darabszám szerint 40%-a, támogatási összeg szerint 37%-a más (nem
személyi jellegű) közvetlen költségek elszámolásával függ össze. Gyakran
visszatérő hibák: a hozzáadottérték-adó beszámítása, nem egyértelmű
kapcsolat a projekttel, számlák vagy kifizetési bizonylatok csatolásának
elmulasztása, az értékcsökkenés helytelen számítása (a felszerelés/berendezés
teljes költségének elszámolása az értékcsökkenés helyett), alvállalkozók
igénybevétele előzetes engedélyezés nélkül vagy a legkedvezőbb
ár-érték arány elvének sérelmével stb.
– A
hibák darabszám szerint 33%-a, támogatási összeg szerint 28%-a a közvetett
költségek elszámolásával függ össze. A kockázatok megegyeznek a személyi
költségeknél jelzettekkel, de további kockázatot képeznek az uniós projektekhez
pontatlanul vagy alaptalanul rendelt általános költségek.
Bizonyos
esetekben a közvetett költségek a közvetlen költségek százalékában vannak
meghatározva, így a közvetett költségek hibája egyenesen arányos a közvetlen
költségekével.
A
„Horizont 2020” keretprogram számos jelentős egyszerűsítést tartalmaz
(lásd a fenti 2. pontot), melyek erre az egyedi programra is vonatkoznak, és
melyek várhatóan valamennyi hibakategória esetében csökkenteni fogják a
hibaarányt. Az egyszerűsítés további lehetőségeiről megkérdezett
érdekeltek és EU-intézmények álláspontja és a „Horizont 2020” keretprogram
kidolgozása érdekében elvégzett hatásvizsgálat egyértelműen azt jelzi,
hogy a finanszírozási modellnek továbbra is a tényleges költségek
visszatérítésén kell alapulnia. Az outputalapú finanszírozás, az
átalányfinanszírozás és az átalányösszegek szerinti finanszírozás előtérbe
állítása egyelőre még korainak tűnik, hiszen ezt a rendszert korábbi
programokban még nem sikerült tesztelni. A tényleges költségek visszatérítésén
alapuló rendszer megtartása ugyanakkor azt jelenti, hogy a jövőben is kell
hibákra számítani.
A
hetedik keretprogramban végrehajtott auditok során kimutatott hibák elemzése
arra enged következtetni, hogy a javasolt egyszerűsítő
intézkedésekkel a hibák 25–35%-a megelőzhető lesz. Ez azt jelenti,
hogy a mostani 5% körüli hibaarány 1,5%-kal, azaz 3,5% környékére esik vissza,
éppen arra a szintre, amelyet a Bizottság közleménye az ellenőrzés
adminisztratív költségei és a hibakockázat közötti helyes egyensúly megtalálása
kapcsán említ.
Ennek
megfelelően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a „Horizont 2020”
keretprogramból származó kutatásfinanszírozás esetében – figyelemmel az
ellenőrzések költségeire, az alkalmazandó szabályok bonyolultságának
mérséklése érdekében javasolt egyszerűsítő intézkedésekre és a
kutatási projektek költségeinek megtérítéséhez elkerülhetetlenül társuló
kockázatokra – reális célkitűzés, hogy az éves hibakockázat 2% és 5%
között legyen. További cél, hogy a többéves program lezárását követően az
összes audit, valamint kiigazítási és visszakövetelési intézkedés pénzügyi
hatásainak figyelembevételével adódó maradó hiba a lehető legjobban
megközelítse a 2%-ot.
A
„Horizont 2020” keretprogram kiadásaival kapcsolatos utólagos auditokra
vonatkozó stratégia figyelembe veszi ezt a célértéket. A stratégia a
keretprogram teljes kiadásaiból vett egyetlen reprezentatív minta pénzügyi
auditján alapul, melyet kiegészít egy másik, kockázatkezelési megfontolások
alapján megválasztott minta ellenőrzése.
Az
utólagos auditok teljes száma az említett célérték és a stratégia
teljesítéséhez feltétlenül szükséges minimumra fog korlátozódni. Az utólagos
ellenőrzéseket úgy kell megszervezni, hogy a résztvevőkre a
lehető legkisebb terhet róják. Iránymutatásként a Bizottság úgy ítéli meg,
hogy a teljes programozási időszak alatt a „Horizont 2020” keretprogram
résztvevőinek legfeljebb 7%-át kell majd auditnak alávetni. Az elmúlt évek
tapasztalatai azt mutatják, hogy az audit alá vont kiadások összegének
részaránya ennél lényegesen nagyobb lesz.
A
jog- és szabályszerűségre vonatkozó utólagos auditstratégiát
megerősített tudományos értékelés és az alábbi 2.3. pontban
ismertetendő csalásellenes stratégia egészíti ki.
Ez
a forgatókönyv azon a feltételezésen alapul, hogy a döntéshozatali folyamat
során az egyszerűsítő intézkedések érdemben nem módosulnak.
Megjegyzés:
A fentiek csak a támogatások igazgatására vonatkoznak, a közbeszerzési
eljárásokhoz társuló igazgatási és működési kiadások esetében a
hibakockázat eltűrt maximuma 2%.

2.3.
A csalások és a szabálytalanságok megelőzésére
vonatkozó intézkedések

Tüntesse fel a meglévő vagy tervezett
megelőző és védintézkedéseket.
A
kutatási és innovációs költségvetés végrehajtásával megbízott főigazgatóságoknak
eltökélt szándéka, hogy a támogatásokkal kapcsolatos igazgatási feladatok
ellátása során mindenkor felvegyék a küzdelmet a csalás ellen. A szóban forgó
szervezeti egységek olyan csalásellenes stratégiákat alakítottak ki és
alkalmaznak, amelyek fokozott mértékben támaszkodnak hírszerzési forrásokra,
fejlett informatikai eszközöket vesznek igénybe, és az érintett munkatársak
kellő felkészítésére és tájékoztatására is kiterjednek. A csalás
megelőzését kellő visszatartó erejű szankciók szolgálják, melyeket
a csalás bizonyított eseteiben alkalmazni is kell. Ezek az erőfeszítések a
jövőben is folytatódni fognak. A „Horizont 2020” keretprogramra vonatkozó
javaslatokat csalásbiztossági és hatásértékelő vizsgálatoknak vetettük
alá. A javasolt intézkedések összességében – elsősorban a kockázatalapú
auditstratégiának és a megerősített tudományos értékelési és
ellenőrzési rendszernek köszönhetően – jótékony hatást fejtenek ki a
csalás elleni küzdelemre.
Annak
hangsúlyozása mellett, hogy a kihelyezett források összmennyiségéhez
viszonyítva a csalás felderített eseteinek száma elenyésző, a kutatási
költségvetés végrehajtásával megbízott főigazgatóságok továbbra is
elkötelezettek a csalás elleni küzdelem iránt.
A
Bizottság megfelelő intézkedésekkel – csalás, korrupció és más jogellenes
cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatásos
ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett
összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és
visszatartó erejű szankciókkal – biztosítja, hogy az Unió pénzügyi érdekei
az e rendelet alapján finanszírozott cselekvések végrehajtása során ne
sérüljenek.
A
Bizottság és képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak
dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést végezni az e program alapján
uniós forrásból származó támogatásokban részesülő kedvezményezetteknél,
valamint az e program alapján uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál
és alvállalkozóknál.
Az
Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az ilyen finanszírozással közvetlenül
vagy közvetetten érintett gazdasági szereplőknél a 2185/96/Euratom, EK
rendeletben előírt eljárásoknak megfelelően helyszíni
ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítására, hogy
történt-e az uniós finanszírozásra vonatkozó támogatási megállapodással,
támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás,
korrupciós vagy más jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi érdekeit
sérti.
Az
előző bekezdések sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében
harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési
megállapodásokban, valamint az e rendelet végrehajtása keretében létrejött
támogatási megállapodásokban, támogatási határozatokban és szerződésekben
kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a Számvevőszék és
az OLAF elvégezheti az említett helyszíni és egyéb ellenőrzéseket és
vizsgálatokat.

3.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.
A kiadások a többéves pénzügyi keret mely
fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?

·      Jelenlegi költségvetési kiadási tételek (tárgytalan)
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés………………………...……….] || diff./nem diff.[34]   || EFTA-országoktól[35]   || tagjelölt országoktól[36]   || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || [XX.YY.YY.YY]   || diff./nem diff. || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM
·      Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [1. fejezet: Intelligens és inkluzív növekedés] || diff./nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || Igazgatási kiadások Közvetett kutatás: XX 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások XX 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén XX 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén Közvetlen kutatás: 10 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások 10 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén 10 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén 10 01 05 04 Egyéb kiadások a jelentősebb kutatási infrastruktúrákkal kapcsolatban[37]   || Nem diff. || IGEN || IGEN || IGEN || IGEN
   || Operatív kiadások XX 02 01 01 Horizontális cselekvések   Kiváló tudomány 08 02 02 01 Európai Kutatási Tanács 15 02 02 00 Marie Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési cselekvések 08 02 02 02 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) 09 02 02 01 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) 08 02 02 03 Jövőbeni és feltörekvő technológiák 09 02 02 02 Jövőbeni és feltörekvő technológiák   Ipari vezető szerep 08 02 03 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén 09 02 03 00 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén 02 02 02 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén 08 02 03 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás 02 02 02 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás 08 02 03 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál 02 02 02 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál   Társadalmi kihívások 08 02 04 01 Egészség, demográfiai változások és jólét 08 02 04 02 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság 05 02 01 00 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság 08 02 04 03 Biztos, tiszta és hatékony energia 32 02 02 00 Biztos, tiszta és hatékony energia 08 02 04 04 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés 06 02 02 00 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés 08 02 04 05 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok 07 02 02 00 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok 02 02 03 01 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok 08 02 04 06 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak 02 02 03 02 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak 09 02 04 00 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak 10 02 01 00 A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései || Diff. || IGEN || IGEN || IGEN || IGEN
3.2.        A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1.     A kiadásokra gyakorolt becsült
hatás összegzése
millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || [1. fejezet: Intelligens és inkluzív növekedés]
 Főigazgatóságok: Kutatás és Innováció Információs Társadalom és Média Oktatásügy és Kultúra Vállalkozáspolitika és Ipar Mezőgazdaság és Vidékfejlesztés Energiaügy Mobilitáspolitika és Közlekedés Közös Kutatóközpont (közvetlen cselekvések) Környezetvédelem || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||
 Horizontális cselekvések
 XX 02 01 01 || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 08 02 02 01 Európai Kutatási Tanács || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1b) || 1640,417 || 1753,575 || 1879,819 || 2009,349 || 2144,525 || 2284,826 || 2427,130 ||   || 14139,641
 Kifizetési előirányzatok || (2b) || 204,154 || 1055,485 || 1335,717 || 1661,563 || 1868,955 || 2063,161 || 2199,449 || 3751,158 || 14139,641
 08 02 02 02 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1c) || 199,794 || 211,723 || 225,177 || 238,964 || 253,364 || 268,311 || 283,451 ||   || 1680,784
 Kifizetési előirányzatok || (2c) || 24,865 || 128,015 || 161,107 || 199,448 || 223,066 || 244,699 || 259,212 || 440,372 || 1680,784
 08 02 02 03 Jövőbeni és feltörekvő technológiák**   09 02 02 02 Jövőbeni és feltörekvő technológiák** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1d) || 283,318 || 300,310 || 320,217 || 469,448 || 606,917 || 642,722 || 678,989 ||   || 3301,921
 Kifizetési előirányzatok || (2d) || 48,847 || 251,487 || 316,496 || 391,819 || 438,217 || 480,715 || 509,225 || 865,115 || 3301,921
 08 02 03 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1e) || 545,193 || 577,744 || 614,457 || 652,078 || 691,372 || 732,159 || 773,472 ||   || 4586,474
 Kifizetési előirányzatok || (2e) || 67,851 || 349,323 || 439,624 || 544,249 || 608,697 || 667,728 || 707,329 || 1201,673 || 4586,474
 08 02 03 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás** 02 02 02 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 ||   || 3768,450
 Kifizetési előirányzatok || (2f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 || 0 || 3768,450
 08 02 03 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál** 02 02 02 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1g) || 78,373 || 83,053 || 88,330 || 93,738 || 99,387 || 105,250 || 111,189 ||   || 659,320
 Kifizetési előirányzatok || (2g) || 9,754 || 50,216 || 63,197 || 78,238 || 87,502 || 95,988 || 101,681 || 172,744 || 659,320
 08 02 04 01 Egészség, demográfiai változások és jólét || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1h) || 1030,952 || 1051,848 || 1073,128 || 950,146 || 1398,959 || 1481,491 || 1565,088 ||   || 8551,612
 Kifizetési előirányzatok || (2h) || 126,578 || 651,675 || 820,134 || 1015,317 || 1135,546 || 1245,671 || 1319,549 || 2237,142 || 8551,612
 08 02 04 02 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság** 05 02 01 00 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1i) || 525,695 || 557,082 || 592,481 || 628,757 || 666,645 || 705,974 || 745,810 ||   || 4422,444
 Kifizetési előirányzatok || (2i) || 65,424 || 336,830 || 423,901 || 524,785 || 586,927 || 643,848 || 682,032 || 1158,697 || 4422,444
 08 02 04 03 Biztos, tiszta és hatékony energia** 32 02 02 00 Biztos, tiszta és hatékony energia** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1j) || 732,073 || 775,781 || 825,079 || 875,596 || 928,359 || 983,126 || 1038,601 ||   || 6158,614
 Kifizetési előirányzatok || (2j) || 91,108 || 469,063 || 590,317 || 730,805 || 817,344 || 896,610 || 949,786 || 1613,580 || 6158,614
 08 02 04 04 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés** 06 02 02 00 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1k) || 861,218 || 912,637 || 970,631 || 1030,059 || 1092,129 || 1156,559 || 1221,820 ||   || 7245,052
 Kifizetési előirányzatok || (2k) || 107,180 || 551,811 || 694,454 || 859,727 || 961,532 || 1054,781 || 1117,337 || 1898,231 || 7245,052
 08 02 04 05 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok** 02 02 03 01 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok** 07 02 02 00 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1l) || 400,096 || 423,983 || 450,925 || 478,534 || 507,370 || 537,302 || 567,620 ||   || 3365,830
 Kifizetési előirányzatok || (2l) || 49,793 || 256,354 || 322,622 || 399,403 || 446,698 || 490,019 || 519,081 || 881,860 || 3365,830
 08 02 04 06 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak** 09 02 04 00 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak** 02 02 03 02 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1m) || 483,533 || 512,402 || 544,963 || 578,329 || 613,179 || 649,353 || 685,994 ||   || 4067,754
 Kifizetési előirányzatok || (2m) || 60,177 || 309,815 || 389,903 || 482,696 || 539,855 || 592,210 || 627,332 || 1065,767 || 4067,754
 09 02 02 01 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1n) || 113,951 || 120,755 || 128,428 || 136,291 || 144,504 || 153,029 || 161,664 ||   || 958,622
 Kifizetési előirányzatok || (2n) || 14,181 || 73,012 || 91,886 || 113,754 || 127,224 || 139,562 || 147,839 || 251,163 || 958,622
 09 02 03 00 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1o) || 1005,176 || 1065,189 || 1132,878 || 1202,241 || 1274,686 || 1349,886 || 1426,056 ||   || 8456,112
 Kifizetési előirányzatok || (2o) || 125,096 || 644,049 || 810,537 || 1003,436 || 1122,258 || 1231,095 || 1304,108 || 2215,533 || 8456,112
 02 02 02 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1p) || 194,477 || 206,088 || 219,184 || 232,604 || 246,620 || 261,169 || 275,907 ||   || 1636,048
 Kifizetési előirányzatok || (2p) || 24,203 || 124,608 || 156,819 || 194,140 || 217,129 || 238,186 || 252,313 || 428,651 || 1636,048
 15 02 02 00 Marie Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési cselekvések || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1q) || 728,274 || 771,756 || 820,798 || 871,052 || 923,542 || 978,025 || 1033,212 ||   || 6126,659
 Kifizetési előirányzatok || (2q) || 90,635 || 466,629 || 587,254 || 727,013 || 813,103 || 891,958 || 944,858 || 1605,208 || 6126,659
 10 02 01 00 A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1r) || 32,459 || 33,108 || 33,771 || 34,445 || 35,134 || 35,838 || 36,554 ||   || 241,311
 Kifizetési előirányzatok || (2r) || 12,325 || 27,672 || 31,582 || 33,891 || 34,568 || 35,261 || 35,965 || 30,048 || 241,311
*A „Társadalmi kihívások” és a „Vezető
szerep az alap- és az ipari technológiák területén” elnevezésű rész
költségvetéséből a 2018–2020. időszakban – a 26. cikk (1)
bekezdésében előírt felülvizsgálat eredményeitől függően –
összesen további 1628,002 millió EUR indikatív összeget kell arányos bontásban
rendelkezésre bocsátani.
**A költségvetés főigazgatóságok közötti
felosztása később történik.
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || 9302,954 || 9831,734 || 10425,13 || 11017,41 || 12194,75 || 12926,59 || 13668,08 || 0 || 79366,65
 Kifizetési előirányzatok || (5) || 1570,126 || 6220,744 || 7740,415 || 9496,06 || 10596,68 || 11613,07 || 12312,62 || 19816,94 || 79366,65
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) ||
 XX 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások* || (6a) || 225,330 || 229,437 || 234,401 || 239,375 || 244,140 || 249,023 || 254,004 ||   || 1675,710
 XX 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén* || (6b) || 163,655 || 226,831 || 250,789 || 281,464 || 307,748 || 333,028 || 367,472 ||   || 1930,987
 XX 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén* || (6c) || 136,441 || 160,039 || 170,285 || 182,771 || 193,866 || 204,350 || 218,071 ||   || 1265,823
 10 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások || (6d) || 151,686 || 156,996 || 162,490 || 168,178 || 174,064 || 180,156 || 186,461 ||   || 1180,031
 10 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén || (6e) || 34,280 || 35,052 || 35,840 || 36,647 || 37,471 || 38,314 || 39,176 ||   || 256,781
 10 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén || (6f) || 65,312 || 66,618 || 67,950 || 69,309 || 70,695 || 72,109 || 73,551 ||   || 485,545
 10 01 05 04 Egyéb kiadások a jelentősebb kutatási infrastruktúrákkal kapcsolatban || (6g) || 6,551 || 6,682 || 6,816 || 6,952 || 7,091 || 7,233 || 7,378 ||   || 48,703
  Igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 ||   || 6843,58
 A többéves pénzügyi keret 1. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 10086,21 || 10713,39 || 11353,70 || 12002,11 || 13229,83 || 14010,8 || 14814,19 ||   || 86210,23
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 2353,381 || 7102,399 || 8668,986 || 10480,76 || 11631,76 || 12697,28 || 13458,73 || 19816,94 || 86210,23
*A feltüntetett adatok az igazgatási kiadásokra
vonatkozóan a jogalapban előirányzott engedélyezett maximális összeg
csaknem teljes felhasználásán alapulnak. Elsősorban illusztratív céllal
mutatjuk be őket, annak érzékeltetésére, hogy a megadott összegeken belül
hány főt lehetne foglalkoztatni.
Amennyiben a javaslat/kezdeményezés több fejezetet is
érint:
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Kifizetési előirányzatok || (5) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (Referenciaösszeg) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N-edik év || N+1-edik év || N+2-edik év || N+3-adik év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: <…….> ||
  Humánerőforrás || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
  Egyéb igazgatási kiadások || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 <...> Főigazgatóság ÖSSZESEN || Előirányzatok || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || 2021. év és azt követően || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 10086,21 || 10713,39 || 11353,7 || 12002,11 || 13229,83 || 14010,80 || 14814,19 || 0 || 86210,23
 Kifizetési előirányzatok || 2353,381 || 7102,399 || 8668,986 || 10480,76 || 11631,76 || 12697,28 || 13458,73 || 19816,94 || 86210,23
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását.
–
þ  A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig), jelenlegi árakon
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || ÖSSZESEN
 TELJESÍTÉSEK
 A teljesítés típusa[38]   || A teljesítés átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Összköltség
 1. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: Kiváló tudomány[39]   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1. különös célkitűzés részösszege: Kiváló tudomány ||   || 2965,755 ||   || 3158,119 ||   || 3374,440 ||   || 3725,105 ||   || 4072,852 ||   || 4326,913 ||   || 4584,446 ||   || 26207,628
 2. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: Ipari vezető szerep ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2. különös célkitűzés részösszege: Ipari vezető szerep ||   || 2271,175 ||   || 2406,774 ||   || 2559,714 ||   || 2716,437 ||   || 2880,127 ||   || 3050,036 ||   || 3222,143 ||   || 19106,407
 3. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: Társadalmi kihívások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 3. különös célkitűzés részösszege: Társadalmi kihívások ||   || 4033,565 ||   || 4233,731 ||   || 4457,207 ||   || 4541,423 ||   || 5206,640 ||   || 5513,803 ||   || 5824,934 ||   || 33811,304
 4. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: Integrált és naprakész tudományos és műszaki támogatás az európai szakpolitikai döntéshozatali folyamathoz (Közös Kutatóközpont) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 4. különös célkitűzés részösszege: Integrált és naprakész tudományos és műszaki támogatás az európai szakpolitikai döntéshozatali folyamathoz (Közös Kutatóközpont) ||   || 32,459 ||   || 33,108 ||   || 33,771 ||   || 34,445 ||   || 35,134 ||   || 35,838 ||   || 36,554 ||   || 241,311
 ÖSSZKÖLTSÉG ||   || 9302,954 || 0 || 9831,732 || 0 || 10425,13 || 0 || 11017,41 || 0 || 12194,75 || 0 || 12926,59 || 0 || 13668,08 || 0 || 79366,65
3.2.3.     Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összegzés
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását.
–
þ  A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három
tizedesjegyig)
   || 2014. év[40]   || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Humánerőforrás || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Egyéb igazgatási kiadások || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[41] bele nem tartozó előirányzatok   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás* || 574,951 || 648,316 || 683,520 || 725,664 || 763,423 || 800,521 || 847,113 || 5043,509
 Egyéb igazgatási kiadások* || 208,304 || 233,339 || 245,051 || 259,032 || 271,652 || 283,692 || 299 || 1800,071
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 || 6843,58
 ÖSSZESEN** || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 || 6843,58
*A feltüntetett adatok az igazgatási kiadásokra
vonatkozóan a jogalapban előirányzott engedélyezett maximális összeg
csaknem teljes felhasználásán alapulnak. Elsősorban illusztratív céllal
mutatjuk be őket, annak érzékeltetésére, hogy a megadott összegeken belül
hány főt lehetne foglalkoztatni.
**Ezek az adatok a tervezett „kiszervezés”
következtében módosulhatnak.
3.2.3.2.  Becsült
humánerőforrás-szükségletek
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást.
–
þ  A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel jár:
A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb
egy tizedesjeggyel) kell kifejezni
   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év
  A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek) ||
 XX 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100
 XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (közvetett kutatás)** || 1677,5 || 1677,5 || 1677,5 || 1677,5 || 1677,5 || 1677,5 || 1677,5
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390
  Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve)[42] ||
 XX 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[43] || – a központban[44] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || – küldöttségeknél ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, END, INT a közvetett kutatásban) || 865 || 865 || 865 || 865 || 865 || 865 || 865
 10 01 05 02 (AC, END, INT a közvetlen kutatásban) || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593
 Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5
*A fenti adatok a tervezett „kiszervezés” eredményeinek
megfelelően módosulhatnak.
**Az Európai Innovációs és Technológiai Intézet működéséből
és az innováció végrehajtásából adódó munkateher becsléseink szerint 100
létszámtervi álláshelyet igényel a Bizottságnál.
XX: az érintett
szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.
A
humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság rendelkezésére álló,
az intézkedés irányításához rendelt személyzettel és/vagy az adott
főigazgatóságon belüli személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A
források adott esetben a meglévő költségvetési korlátok betartása mellett
kiegészíthetők az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz
rendelt további juttatásokkal.
Az elvégzendő
feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak || Valamennyi tisztviselő és ideiglenes alkalmazott a 2014-től 2020-ig terjedő időszak teljes egészében a „Horizont 2020” keretprogram célkitűzéseinek teljesítésén fog dolgozni, a munkaprogramok elkészítésétől az eredmények végső terjesztéséig. Amint azt a pénzügyi kimutatás fenti 1.7. pontjában is bemutattuk, ezek a dolgozók a különböző igazgatási módszerek alkalmazása kapcsán felmerülő összes igényt ki fogják elégíteni.
 Külső személyzet || A külső személyzet valamennyi tagja a tisztviselőket és az ideiglenes alkalmazottakat fogja segíteni abban, hogy a 2014-től 2020-ig terjedő időszak teljes egészében a „Horizont 2020” keretprogram célkitűzéseinek teljesítésén dolgozzanak, a munkaprogramok elkészítésétől az eredmények végső terjesztéséig. Amint azt a pénzügyi kimutatás fenti 1.7. pontjában is bemutattuk, ezek a dolgozók a különböző igazgatási módszerek alkalmazása kapcsán felmerülő összes igényt ki fogják elégíteni.
3.2.4.     A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség
–
þ  A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi keret
vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Tárgytalan.
.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági eszköz
alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára.[45]
Tárgytalan.
.
3.2.5.     Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
–
A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült
társfinanszírozást irányozza elő:
Előirányzatok, millió EUR (három tizedesjegyig)
   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet || A programhoz társult harmadik országok ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN* || pm
*A kétoldalú társulási megállapodások még nem
jöttek létre, ezért a társfinanszírozás adatait később fogjuk megadni.
3.3.        A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
–
¨  A javaslatnak nincs pénzügyi hatása a bevételre.
–
þ  A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre
gyakorolt hatása a következő:
–
¨         a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást
–
þ         a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[46]
 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év
 6011. alcím 6012. alcím 6013. alcím 6031. alcím ||   || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
*A kétoldalú társulási megállapodások még nem
jöttek létre, ezért a társfinanszírozás adatait később fogjuk megadni.
Az egyéb címzett
bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési
tétel(eke)t.
02
03 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
05
03 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
06
03 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
07
03 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
08
04 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
09
03 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
10
02 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
15
03 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
32
03 01 Harmadik felek hozzájárulásaiból származó előirányzatok
Ismertesse a bevételre
gyakorolt hatás számításának módszerét.
Egyes
társult országok a társulási megállapodásban rögzített módon, kiegészítő
finanszírozás révén hozzájárulnak a keretprogram költségvetéséhez. A számítás
módját a társulási megállapodások tartalmazzák, és nem feltétlenül egyezik meg
minden megállapodás esetében. A számítások általában a társult ország GDP-jének
a tagállamok GDP-jéhez viszonyított arányából indulnak ki, és a hozzájárulás
összegét a megszavazott teljes költségvetésnek ezzel az aránnyal való
szorzásával határozzák meg.
[1]               COM(2011) 500 végleges.
[2]               HL C […], […],
[…]. o.
[3]               HL C […], […], […]. o.
[4]               HL C […], […], […]. o.
[5]               HL […], […], […], […]. o.
[6]               HL L 57, 2007.2.24., 14. o.
[7]               COM(2010) 2020
[8]               HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[9]               HL L 107., 1996.4.30., 12. o.
[10]             HL L 400., 2006.12.30., 86. o.
[11]             HL L 400., 2006.12.30., 243. o.
[12]             HL L 400., 2006.12.30., 272. o.
[13]             HL L 400., 2006.12.30., 299. o.
[14]             HL L 400., 2006.12.30.,
368. o.
[15]
[16]             HL L 55., 2011.2.28.,
13. o.
[17]             Elvben idejének legalább 80%-át.
[18]             Az ESFRI-menetrend körülbelül ötven,
Európa szempontjából kulcsfontosságú infrastruktúrát foglal magában minden
tudományterületről, és becsült éves üzemeltetési költsége 2 milliárd EUR.További
világszínvonalú európai infrastruktúra a GÉANT és a CERN részecskefizikai
európai stratégia által meghatározott infrastruktúrák. Mindegyik infrastruktúra
a tagállamok közötti partnerségre alapoz, és hosszú távú elkötelezettséget
igényel.
[19]             Mivel minden kutatás egyre inkább feldolgozás-
és adatintenzívvé válik, minden kutató számára alapvető fontosságú lett a
legújabb elektronikus infrastrukturákhoz való hozzáférés. A GÉANT például 40
ország több mint 8000 intézetének 40 millió felhasználóját kapcsolja össze, míg
az európai hálózati infrastruktúra a világ legnagyobb kiterjedésű
számítástechnikai infrastruktúrája 50 ország több mint 290 állomásával. Az IKT
rohamos fejlődése és a hatalmas mennyiségű adat feldolgozásának és
összekapcsolásának a tudományban jelentkező növekvő szükségessége
jelentős finanszírozási és szervezési problémákat vet fel a kutatóknak
szánt szolgáltatások folyamatos biztosítása tekintetében.
[20]             COM(2009) 512.
[21]             A dolgok internetét több területet
érintő témaként koordinálják.
[22]             A világűralapú hálózatok is
idetartoznak.
[23]             COM(2011) 152.
[24]             COM(2007) 723.
[25]             A PricewaterhouseCoopers által
készített „fenntarthatósággal kapcsolatos globális üzleti lehetőségek a
természeti erőforrások területén (beleértve az energiát, az
erdőgazdaságot, a élelmiszeripart és mezőgazdaságot, a vizet és a
fémeket)” c. becslés és a WBCSD (2010) Vision 2050: Az Új Üzleti Program, World
Business Council for Sustainable Development (Fenntartható Fejlődés Üzleti
Világtanács):Genf, URL: http://www.wbcsd.org/web/projects/BZrole/Vision2050-FullReport_Final.pdf
[26]             COM(2008) 699.
[27]             Európai Parlament „Politikai
Főosztály, Gazdaság- és tudománypolitika, ökoinnováció – az EU elindítása
az erőforrás- és energiahatékony gazdaság útján, Tanulmány és tájékoztató
jegyzetek", 2009. március.
[28]             Ökoinnovációs Megfigyelőközpont
„Az ökoinnováció kihívása – Útvonalak az erőforrás-hatékony Európa felé –
Éves jelentés, 2010” 2011. május.
[29]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[30]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[31]             Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások
megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[32]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[33]             http://www.trust-researchers.eu/
[34]             Differenciált/nem differenciált előirányzat.
[35]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[36]             Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[37]             A Közös Kutatóközpont új költségvetési sort igényel az
infrastruktúra-fejlesztési beruházások céljára. A Közös Kutatóközpont legtöbb
létesítménye a hatvanas és a hetvenes évekből származik, és ma már nem
számít korszerűnek. Ennek következtében ahhoz, hogy a Közös Kutatóközpont
a többéves munkaprogramját az Európai Unió biztonsági és védelmi
előírásaival és a 20-20-20-as környezetvédelmi célkitűzésekkel
összhangban végrehajthassa, új létesítményeket kell létrehoznia és a
meglévő infrastruktúrát korszerűsítenie kell. A Közös Kutatóközpont
elkészítette a 2014–2020. időszakra szóló infrastruktúra-fejlesztési
tervét, amelyben megtalálhatók mindazok a fejlesztési szükségletek, amelyeket
az egyes telephelyeken meg kell valósítani; ezek a fejlesztések szerepelnek a
javasolt új költségvetési sorban.
[38]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza
kilométerben stb.).
[39]             Az 1.4.2. szakaszban („Konkrét célkitűzések...”)
feltüntetett célkitűzés.
[40]             A javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első éve.
[41]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[42]             AC = szerződéses alkalmazott; AL = helyi alkalmazott;
END = kirendelt nemzeti szakértő; INT = átmeneti alkalmazott; JED =
küldöttségi pályakezdő szakértő.
[43]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[44]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében.
[45]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[46]             A tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek)
tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25%-kal (beszedési költségek)
csökkentett bruttó összegeket kell megadni.