				|

		52012PC0744

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a fizetésképtelenségi eljárásról szóló 1346/2000/EK tanácsi rendelet módosításáról /* COM/2012/0744 final - 2012/0360 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
1.1.        Háttér-információk
A javaslat a fizetésképtelenségi eljárásról
szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendeletet („fizetésképtelenségi
rendelet” vagy „a rendelet”) módosítja.
A fizetésképtelenségi rendelet létrehozza a
több országot érintő fizetésképtelenségi eljárások európai keretét. A
rendeletet minden olyan esetben alkalmazni kell, amikor az adósnak egynél több
tagállamban vannak vagyontárgyai vagy hitelezői, függetlenül attól, hogy
természetes vagy jogi személy-e. A rendelet meghatározza a fizetésképtelenségi
eljárás megindítására illetékes bíróságot. A főeljárást abban a
tagállamban kell megindítani, amelyben az adós fő érdekeltségeinek
központja van, és ennek az eljárásnak a hatásai Unió-szerte érvényesülnek.
Másodlagos eljárást abban a tagállamban lehet indítani, ahol az adós telephelye
van; a másodlagos eljárás az adott államban lévő vagyontárgyakra
korlátozódik. A rendelet szabályozza az alkalmazandó jog kérdését, és
előírásokat tartalmaz a fő és a másodlagos fizetésképtelenségi
eljárások összehangolásával kapcsolatban. A fizetésképtelenségi rendelet
valamennyi tagállamra vonatkozik Dánia kivételével, amely nem vesz részt az
Európai Unió működéséről szóló szerződés szerinti igazságügyi
együttműködésben.
A fizetésképtelenségi rendelet, melyet 2000
májusában fogadtak el, 2002. május 31. óta alkalmazandó. A hatálybalépését követő 10 év elteltével a Bizottság
felülvizsgálta a rendelet gyakorlati működését, és indokoltnak látja az
eszköz módosítását.
1.2.        A fizetésképtelenségi
rendelet módosításának indokai
Noha általános megítélés szerint a rendelet
jól működik, megkönnyíti a több országot érintő fizetésképtelenségi
eljárásokat az Európai Unióban, az érintettekkel folytatott konzultáció,
valamint a Bizottság által megrendelt jogi és empirikus tanulmányok számos, a
rendelet gyakorlati alkalmazását érintő problémát is feltártak. A rendelet nem kellőképpen tükrözi továbbá a
jelenlegi EU-s prioritásokat és a fizetésképtelenségi jog terén kialakult
nemzeti gyakorlatokat, különösen a nehézségekkel küzdő vállalkozások
fizetőképességének helyreállításának támogatásával kapcsolatban. A fizetésképtelenségi rendelet értékelése
lényegében öt hiányosságot azonosított:
·
A rendelet hatály nem terjed ki azokra a nemzeti
eljárásokra, melyek a fizetésképtelenség előtti szakaszban a gazdálkodó
szervezet átalakítását célozzák („fizetésképtelenség előtti eljárás”),
illetve amelyek során nem mozdítják el a régi vezetőket („vegyes
eljárás”). Ugyanakkor a közelmúltban több tagállam is bevezetett ilyen
eljárásokat,[1]
és ezek a közmegítélés szerint növelik a vállalkozások sikeres átalakításának
esélyét. Továbbá, sok magáncsőd-eljárás jelenleg a rendelet hatályán kívül
esik.
·
Nehézségekbe ütközik a fizetésképtelenségi eljárás
megindítására jogosult tagállam megállapítása. Noha széles körben támogatott az
a megoldás, miszerint a fizetésképtelenségi eljárást az a tagállam jogosult
megindítani, amelyben az adós fő érdekeltségeinek helye van, a gyakorlati
megvalósítás nehézségekbe ütközik. A rendelet joghatóságra vonatkozó
előírásait amiatt is érte kritika, amiért lehetővé teszi a társaságok
és a természetes személyek számára a a számukra legkedvezőbb bíróság
kiválasztását (forum shopping), mivel azok fő érdekeltségeik központjait
visszaélésszerű áthelyezhetik.
·
A másodlagos eljárással kapcsolatban is fény derült
problémákra. A másodlagos eljárás megindítása akadályozhatja az adós vagyonának
hatékony kezelését. A másodlagos eljárás megindítását követően a
főeljárás felszámolója már nem rendelkezik a másik tagállamban levő
vagyontárgyak felett, ami nehézkesebbé teszi, hogy az adóst folyamatosan
működő vállalkozásként[2]
adják el. Továbbá másodlagos eljárás jelenleg felszámolási eljárás lehet, ami
akadályozza az adós sikeres átalakítását.
·
Problémák vannak a fizetésképtelenségi eljárás
nyilvánosságára és az igények benyújtására vonatkozó szabályokkal is. Jelenleg
nem kötelező a határozatok közzététele vagy nyilvántartása sem azokban a
tagállamokban, melyekben az eljárást megindították, sem azokban, amelyekben telephely
található. Nem létezik továbbá európai fizetésképtelenségi nyilvántartás sem,
ami lehetővé tenné a nemzeti nyilvántartásokban való keresést. A több
országot érintő fizetésképtelenségi eljárások sikeressége jelentős
mértékben a fizetésképtelenségi eljáráshoz kapcsolódó határozatok
nyilvánosságán múlik. A bíróknak tudomással kell bírniuk arról, ha egy másik
tagállamban eljárást indítottak; a hitelezőknek és a potenciális
hitelezőknek tudniuk kell arról, hogy eljárást indult. Továbbá a hitelezők,
különösen a kishitelezők és a kis- és középvállalkozások (kkv-k) számára
nehézséget jelent az igények benyújtása a hatályos fizetésképtelenségi rendelet
szerint.
·
Végül a rendelet nem szabályozza külön a
multinacionális vállalatcsoportokat érintő fizetésképtelenségi eljárásokat,
noha számos, több országot érintő fizetésképtelenségi eljárásban
szerepelnek gazdálkodó szervezetek ilyen csoportjai. A fizetésképtelenségi
rendelet alapkoncepciója az, hogy a csoport minden egyes tagja tekintetében
külön eljárást kell indítani, és ezek az eljárások teljes mértékben
elkülönülnek egymástól. A csoportok fizetésképtelenségre vonatkozó külön
rendelkezések hiányában nincs lehetőség a csoport egészének sikeres
átalakítására, ami ahhoz vezethet, hogy a csoport alkotóelemeire bomlik.
A rendelet gyakorlati alkalmazásáról készült
részletes értékelést a Bizottság e javaslatához mellékelt jelentése
tartalmazza. A Bizottság e javaslatához mellékelt hatásvizsgálata tartalmazza a
jelen rendelettel kapcsolatos problémák részletese elemzését, valamint az e
problémák orvoslását célzó különféle elképzelések hatásait.
A fizetésképtelenségi rendelet
felülvizsgálatának átfogó célja a több országot érintő fizetésképtelenségi
esetek megoldására vonatkozó európai keret hatékonyságának javítása,
tekintettel a belső piac zavartalan működésének, és a gazdasági válságokkal
szembeni ellenálló képességének biztosítására. Ez a célkitűzés kapcsolódik
az EU jelenlegi, a gazdasági fellendülés és a fenntartható növekedés
támogatására, a beruházások magasabb arányára és a munkahelyek megőrzésére
vonatkozó politikai prioritásaihoz, melyeket az Európa 2020 stratégia
tartalmaz. A rendelet felülvizsgálata az európai kisvállalkozói
intézkedéscsomagban[3] foglaltak szerint hozzá fog járulni a vállalkozások zavartalan
fejlődéséhez és túléléséhez. A felülvizsgálat egyben a II. egységes piaci
intézkedéscsomagban[4] felsorolt kulcsintézkedések egyike is.
2.           KONZULTÁCIÓ ÉS HATÁSVIZSGÁLAT
E javaslatot megelőzően konzultációt
tartottak az érdekelt felekkel, tagállamokkal, egyéb intézményekkel és
szakértőkkel a jelenlegi rendelettel kapcsolatos problémákról és azok
lehetséges megoldásairól. 2012. március 29-én a Bizottság nyilvános
konzultációt indított, amelynek során összesen 134 válasz érkezett. A Bizottság
figyelembe vette a heidelbergi és bécsi egyetemek alkotta konzorcium által a
fizetésképtelenségi rendelet alkalmazásáról készített tanulmányban foglalt
értékelés megállapításait is. A különféle
módosítási lehetőségek hatásaival kapcsolatos empirikus adatok a GHK és
Milieu alkotta konzorcium gyűjtötte egy másik külső tanulmány
keretében. Mindkét tanulmányt, valamint e
javaslatot közzéteszik majd a Jogérvényesülési Főigazgatóság weboldalán. 2012 áprilisában és októberében két ülést tartottak
a nemzeti szakértőkkel. A Bizottság
továbbá felállított egy, a több országot érintő fizetésképtelenségi ügyek
magánszakértőiből álló csoportot, akik 2012 májusa és októbere között
öt alkalommal találkoztak, és véleményezték a problémákat, lehetőségeket
és a felülvizsgált rendelet szövegezését.
Az érintetteknek a reform fő elemeivel
kapcsolatban megfogalmazott véleményeinek főbb elemeit az alábbiak szerint
lehet összefoglalni:
·
A rendelet hatályának kiterjesztésével kapcsolatban
a nagy többség azon a véleményen volt, hogy a rendeletnek ki kellene terjednie
a fizetésképtelenségi előtti és a vegyes eljárásokra. Megoszlottak a
nézetek azzal kapcsolatban, hogy pontosan milyen eljárásokra kéne a hatálynak kiterjedni,
illetve különösen abban a tekintetben, hogy mely eljárások esetében van szükség
bírói felügyeletre. A válaszadók többsége egyetértett abban, hogy a
fizetésképtelenségi rendeletnek ki kell terjednie a magánszemélyekre és az
önálló vállalkozókra.
·
A joghatóság tekintetében a válaszadók háromnegyede
értett egyet azzal, hogy a fő érdekeltségek központját vegyék alapul a
főeljárás helyének meghatározásakor. A többség ugyanakkor úgy vélte, hogy
a gyakorlatban problémákhoz vezetett az, ahogy a fő érdekeltségek
központját az ítélkezési gyakorlatban értelmezték. A válaszadók majdnem fele
jelezte, hogy bizonyítékok vannak a fő érdekeltségek központjának
visszaélésszerű megváltozatására.[5]

·
A fő- és a másodlagos eljárások közötti
viszonnyal kapcsolatban a válaszadók majdnem fele elégedetlen volt a fő-
és a másodlagos eljárás összehangolásával.
·
Az eljárások közzététele kapcsán a válaszadók
háromnegyede egyetértett abban, hogy problémát jelent az, hogy nem
kötelező közzétenni az eljárás megindításáról szóló határozatot. A
válaszadók majdnem fele tartotta úgy, hogy problémás az igények benyújtása.
·
A csoportos fizetésképtelenséggel kapcsolatban a
válaszadók majdnem fele érezte úgy, hogy az európai fizetésképtelenségi
rendelet nem működik megfelelően gazdálkodó szervezetek
multinacionális csoportja tagjainak fizetésképtelensége esetén.
A Bizottság e javaslathoz csatolt
hatásvizsgálatában elemezte a javasolt reform fő vonatkozásainak
költségeit és előnyeit.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1.        A javaslat összefoglalása
 A fizetésképtelenségi rendelet javasolt reformjának fő elemeit az alábbiak szerint lehet összefoglalni: ·               Hatály: A javaslat kiterjeszti a rendelet hatályát oly módon, hogy a fizetésképtelenségi eljárás fogalmát kiterjeszti a vegyes- és a fizetésképtelenség előtti eljárásokra, az adósság-elengedési eljárásokra és más, a természetes személyekre vonatkozó fizetésképtelenségi eljárásokra, amelyekre jelenleg nem terjed ki a meghatározás;
 ·               Joghatóság: A javaslat egyértelműsíti a joghatósági szabályokat, és fejleszti a joghatóság meghatározásának eljárási kereteit;
 ·               Másodlagos eljárás: A javaslat lehetővé teszi a bíróságok számára, hogy elutasítsák a másodlagos eljárás megindítását, ha az nem szükséges a helyi hitelezők érdekei védelmében, továbbá eltörli azt a követelményt, hogy a másodlagos eljárásnak felszámolási eljárásnak kell lenni, továbbá javítja a fő- és a másodlagos eljárás közötti összhangot, különösen azáltal, hogy kiterjeszti az együttműködési kötelezettséget az érintett bíróságokra, mindenezek révén fokozza a fizetésképtelenségi eljárások hatékonyságát. ·               Az eljárások közzététele és az igények benyújtása: A javaslat előírja a tagállamok számára a több országot érintő fizetésképtelenségi ügyekben a vonatkozó bírósági határozatok nyilvánosan elérhető elektronikus nyilvántartásban történő közzétételét, és rendelkezik a nemzeti fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolásáról. Bevezet egy egységes formanyomtatványt is az igények benyújtására;
 ·               Gazdálkodó szervezetek csoportjai: A javaslat rendelkezik a gazdálkodó szervezetek ugyanazon csoportjának különböző tagjai érintő fizetésképtelenségi eljárások összehangolásáról azáltal, hogy kötelezi a különböző főeljárások felszámolóit és bíróságait az együttműködésre és egymás tájékoztatására; továbbá eljárási jogokat biztosít az ilyen eljárásban résztvevő felszámolók részére, hogy kérhessék a többi eljárás felfüggesztését, és hogy javaslatot tegyenek fizetőképesség helyreállítását célzó tervre a csoport fizetésképtelenségi eljárás hatálya alatt álló tagjai tekintetében.
3.1.1.     A fizetésképtelenségi rendelet
hatálya
A javaslat a „fizetésképtelenségi eljárás”
jelenlegi, az 1. cikk (1) bekezdésében szereplő fogalmának módosítása
révén kiterjeszti a fizetésképtelenségi rendelet hatályát. E tekintetben javasolt a hatályt kiterjeszteni
azokra az eljárásokra, melyekben nem vesz részt felszámoló, ám az adós
vagyontárgyai és ügyei bírósági felügyelet vagy ellenőrzés alá kerülnek. A módosítás lehetővé tenné, hogy azokban az
eljárásokban is érvényesüljenek a rendeletből fakadó, a
fizetésképtelenségi eljárás uniós szintű elismeréséből fakadó
előnyök, amelyekben az adós birtokban marad, és nem neveznek ki
felszámolót. Lehetővé tenné azt is, hogy
a rendelet több személyes fizetésképtelenségi eljárásra terjedjen ki. Továbbá a javaslat kifejezetten utalna az adóságok
rendezésére és a fizetőképesség helyreállítását célzó eljárásokra, hogy a
rendelet azokra az eljárásokra is kiterjedjen, amelyek lehetővé teszik az
adós számára, hogy a fizetésképtelenség előtti szakasz során megállapodjon
hitelezőivel. A módosításokkal a rendelet
jobban összhangba kerülne az ENSZ Nemzetközi Kereskedelmi Jogi Bizottsága
(UNCITRAL) több országot érintő fizetésképtelenségi modelljogszabályában
alkalmazott megközelítéssel is.[6]
Noha a rendelet hatályának kiterjesztése
fontos a fizetésképtelenség előtti és a vegyes eljárások hatékony
lefolytatásának biztosításához a több országot érintő esetekben, a
rendeletnek nem kell kiterjednie a bizalmas fizetésképtelenségi eljárásokra. Ugyanis léteznek olyan nemzeti fizetésképtelenség
előtti eljárások, melyek során az adós tárgyalásokat kezd (egyes)
hitelezőivel annak érdekében, hogy megállapodjanak a refinanszírozásról
vagy az adós szerkezetének átalakításáról, ám ez az információ nem kerül
nyilvánosságra. Annak érdekében, hogy az adós
„lélegzethez juthasson”, egyes ilyen eljárások esetében moratórium érvényesül
az egyéni végrehajtási eljárások tekintetében, illetve a hitelezők
meghatározott ideig nem kérhetik fizetésképtelenségi eljárás megindítását. Noha az ilyen eljárások fontos szerepet tölthetnek
be egyes tagállamokban, szerződéses és bizalmas jellegük miatt nehéz lenne
az Unió szintjén érvényesíteni hatásukat, mivel egy másik tagállambeli bíróság
vagy hitelező nem tudna arról, hogy ilyen eljárás folyamatban van. Ugyanakkor ez nem jelenti akadályát annak, hogy az
ilyen eljárásokra is kiterjedjen a fizetésképtelenségi rendelet onnantól,
amikortól nyilvánossá válnak.
A javaslat nem változtatna annak rendszerén,
ahogy a rendelet hatálya alá eső nemzeti fizetésképtelenségi eljárások
szerepelnek az A. mellékletben, és ahogy a tagállamok határoznak arról, hogy az
egyes fizetésképtelenségi eljárásokat bejelentik-e annak érdekében, hogy azok
bekerüljenek az A. mellékletbe. A javaslat
értelmében létrejön ugyanakkor egy eljárás, amely szerint a Bizottság
megvizsgálja, hogy a bejelentett nemzeti fizetésképtelenségi eljárások eleget
tesznek-e a felülvizsgált meghatározásban foglaltaknak.
Ez biztosítani fogja, hogy csak a rendelet szabályozásának
megfelelő eljárások szerepeljenek a mellékletben.

3.1.2.     A fizetésképtelenségi eljárás
megindítására vonatkozó joghatóság
A javaslat megtartja a fő érdekeltségek
központjára épülő koncepciót, mivel ez biztosítja, hogy az ügyet ott
tárgyalják, ahova az adós ténylegesen kötődik, és ne más, a gazdasági
társaságot bejegyző személy által kiválasztott helyen. A fő érdekeltségek központján alapuló
megközelítés összhangban van az azóta bekövetkezett nemzetközi fejleményekkel
is, mióta az UNCITRAL több országot érintő fizetésképtelenségi
modelljogszabályában e megközelítés szerint kell főszabály szerint
megállapítani a joghatóságot. Annak érdekében,
hogy a gyakorló jogászok iránymutatást kapjanak a fő érdekeltségek
központjának meghatározásához, a javaslat kiegészíti a fogalmat; emellett bevezet egy szabályt a természetes
személyek fő érdekeltségei központjának megállapításáról. Továbbá egy új preambulumbekezdés tisztázza, hogy
milyen esetekben megdönthető az a vélelem, miszerint egy jogi személy
fő érdekeltségeinek központja az a hely, ahol a székhelye van. E preambulumbekezdés szövegezése az Európai Unió
Bíróságának „Interedil” ítéletében[7]
foglaltakat követi.
A javaslat fejleszti az eljárás megindítására
vonatkozó joghatósági szabályokat is. A javaslat előírja a bíróságok
számára, hogy a fizetésképtelenségi eljárás megindítása előtt hivatalból
vizsgálják joghatóságukat, és hogy határozatukban nevezzék meg joghatóságuk
alapját. A javaslat feljogosítja a külföldi hitelezőket a megnyitásról
szóló határozat megtámadására, és rendelkezik tájékoztatásukról a határozat
tekintetében annak érdekében, hogy ténylegesen gyakorolni tudják jogaikat. E
változások célja annak biztosítása, hogy csak abban az esetben induljon eljárás,
ha ténylegesen az érintett tagállamé a joghatóság. Ezáltal várhatóan hozzá fog
járulni azon esetek visszaszorításához, amikor fő érdekeltségek
központjának visszaélésszerű és nem valódi áthelyezésével érik el a
legkedvezőbb igazságszolgáltatási fórum kiválasztását.
Harmadrészt a javaslat egyértelművé
teszi, hogy a fizetésképtelenségi eljárásokat megindító bíróságok joghatósága a
közvetlenül fizetésképtelenségi eljárásokból származó, vagy azokhoz szorosan
kapcsolódó jogérvényesítésre, amilyenek például megtámadási keresetek, is
kiterjed. Ez a módosítás becikkelyezi az Európai Unió Bíróságának a „DekoMarty”
ítéletében[8] foglaltakat. Amennyiben egy ilyen kereset kapcsolódik egy másik, az
általános polgári vagy kereskedelmi jogon alapuló keresethez, a javaslat
feljogosítja a felszámolót arra, hogy mindkét keresettel az alperese lakóhelye
szerinti bírósághoz forduljon, feltéve, hogy az a polgári és kereskedelmi
ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és
végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK (módosított) tanácsi
rendelet[9] értelmében rendelkezik joghatósággal. Ez lehetővé tenné a
felszámoló számára, hogy például egy igazgató fizetésképtelenségi jogon alapuló
felelősségének megállapítására irányuló keresettel, és egy ugyanazon
igazgató szerződésen kívüli károkozási szabályokon vagy társasági jogon
alapuló felelősségének megállapítására irányuló keresettel egy bírósághoz
forduljon.
3.1.3.     Másodlagos fizetésképtelenségi
eljárások
Több javaslat is az adós vagyonának
hatékonyabb kezelését célozza azokban az esetekben, mikor az adósnak telephelye
van egy másik tagállamban.
·
Annak a bíróságnak, amelyhez benyújtották a
másodlagos eljárás megindítására irányuló kérelmet, a főeljárás
felszámolójának kérelmére jogosultnak kell lenni a kérelem elutasítására vagy a
határozathozatal elhalasztására, amennyiben a megindításra nincs szükség a
helyi hitelezők érdekei védelmében. Ez előfordulhat például abban az
esetben, ha egy beruházó ajánlatot tett a gazdálkodó szervezet folyamatosan
működő vállalkozásként való felvásárlására, és ez az ajánlat
előnyösebb lenne a helyi hitelezők számára a gazdálkodó szervezet
vagyonának értékesítésénél. A másodlagos eljárás megindítására akkor sem lenne
szükség, amennyiben a főeljárás felszámolója kötelezettséget vállalna a
helyi hitelezők felé arra, hogy ugyanolyan elbánást kap a főeljárás
során, mintha megindították volna a másodlagos eljárást, és az adós vagyonának
felosztása során is ugyanolyan jogokat fognak élvezni az igényeik megállapítása
és besorolása szempontjából. Az „egyesített másodlagos eljárás” gyakorlata
különféle több országot érintő fizetésképtelenségi ügyekben alakult ki,
melyekben a főeljárást az Egyesült Királyságban indították meg (konkrétan
a Collins&Aikmant, az MG Rover-t és a Nortel Networks-öt érintő
fizetésképtelenségi eljárásokban). Az angol bíróságok elfogadták, hogy az angol
felszámolók jogosultak a telephely fekvése szerinti tagállam joga szerint
felosztani a vagyon egy részét. Mivel ez jelenleg sok tagállam joga szerint nem
lehetséges, a javaslat bevezet egy anyagi jogi szabályt, ami feljogosítja a
felszámolót, hogy ilyen, a vagyonra vonatkozó kötelező erejű
kötelezettségvállalást tegyen.
·
A javasolt módosítás nem érinti a felszámoló azon
jogosultságát, hogy kérje a másodlagos eljárás megindítását, amennyiben ez
megkönnyíti az összetett ügyek kezelését, például amennyiben sok alkalmazottnak
kell felmondani a telephely fekvése szerinti államban. Az ilyen esetekben a
helyi eljárás megindítása és a helyi felszámoló kinevezése hasznos lehet az
adós vagyonának hatékony kezelése szempontjából.
·
A javaslat kötelezi azt a bíróságot, amelyiknél a
másodlagos eljárás megindítását kérelmezték, hogy a határozathozatal előtt
meghallgassa a főeljárás felszámolóját. E módosítás célja annak
biztosítása, hogy az a bíróság, amelyiknél a másodlagos eljárás megindítását
kérték, teljes mértékben tisztában legyen a felszámoló által kidolgozott, a
fizetőképesség helyreállítására vagy átszervezésre irányuló
elképzelésekkel, és képes legyen megfelelően felmérni a másodlagos eljárás
megindításának következményeit. Ezt a kötelezettséget kiegészíti a
felszámolónak a másodlagos eljárás megindításáról rendelkező határozat
megtámadására vonatkozó joga.
·
A javaslat eltörli azt a követelményt, hogy a
másodlagos eljárásnak felszámolási eljárásnak kell lennie. Amennyiben
megindítják a másodlagos eljárást, a megindításról határozó bíróság bármely, a
nemzeti jogban szabályozott eljárást választhatja, ideértve az átalakítást is.
Ez a módosítás biztosítja, hogy a másodlagos eljárás megindítása nem hiúsítja
meg automatikusan az adós egészben történő átalakítását, vagy
fizetőképessége helyreállítását. E módosítás nem érintheti az állami
támogatás visszatéríttetésére vonatkozó szabályokat, és az Európai Unió
Bírósága a fizetésképtelen gazdálkodó szervezetektől történő
visszatéríttetésre vonatkozó ítélkezési gyakorlatát.[10]
·
A javaslat javítja továbbá a fő- és a
másodlagos eljárás koordinációját azáltal, hogy a jelenleg csak a felszámolókra
vonatkozó együttműködési kötelezettséget kiterjeszti a fő- és a
másodlagos eljárásban résztvevő bíróságokra is. A bíróságok ennek következtében
kötelesek lesznek együttműködni egymással és tájékoztatni egymást; továbbá
a felszámolóknak is együttműködési és tájékoztatási kötelezettsége lesz az
eljárásban érintett, másik tagállamban fekvő bíróság felé. A bíróságok
közötti együttműködés javítani fogja a fő- és a másodlagos eljárás
összhangját. Ez főleg az átalakítás sikerességének biztosításához lehet
fontos, például a fizetőképesség helyreállítását célzó tervet tartalmazó
okirat jóváhagyásakor.
3.1.4.     A fizetésképtelenségi eljárások
közzététele és az igények benyújtása
A javaslat rendelkezik arról, hogy a
fizetésképtelenségi eljárásra vonatkozó bizonyos minimális tájékoztatást közzé
kell tenni egy interneten keresztül ingyenesen elérhető elektronikus
nyilvántartásban. Közzé kell tenni a fizetésképtelenségi eljárást megindító
bíróság megnevezését, az eljárás megindításának idejét, továbbá a
főeljárás tekintetében az eljárás befejezésének idejét, az eljárás
fajtáját, az adós és a kinevezett felszámoló személyét, az eljárás
megindításáról szóló határozatot és a felszámoló kinevezésére vonatkozó
határozatot, amennyiben ez nem azonos az előbbivel, végül a igények
benyújtására nyitva álló határidőt. A fizetésképtelenségi eljárások
közzététele tekintetében a nemzeti jogrendszerekben mutatkozó különbségekre,
valamint a hitelezők különféle szükségleteire tekintettel a tájékoztatás
közzétételére vonatkozó kötelezettség csak a gazdálkodó szervezetekre, az
önálló vállalkozókra és a független szakértőkre vonatkozik; nem terjed ki
a fogyasztókra vonatkozó fizetésképtelenségi eljárásokra. A javaslat
rendelkezik egy, a nemzeti nyilvántartásokat összekötő rendszer
létrehozásáról, mely az európai igazságügyi portálon keresztül lesz
elérhető. A Bizottság végrehajtási aktus útján közös
minimumkövetelményeket fog meghatározni a nyilvántartások kereshetősége és
az eredmények megmutatása tekintetében, amelyek a fizetésképtelenségi
nyilvántartásban közzéteendő információkon fognak alapulni. A nemzeti
nyilvántartások összekapcsolása biztosítani fogja, hogy egy olyan bíróság,
amelyhez benyújtottak egy fizetésképtelenségi eljárás megindítására vonatkozó
kérelmet, meg fogja tudni állapítani, hogy más tagállamban indult-e már eljárás
ugyanazon adós tekintetében; a hitelezők számára szintén lehetővé
fogja tenni annak kiderítését, hogy indult-e már eljárás ugyanezen adós
vonatkozásában, és amennyiben igen, annak a tekintetében rendelkezik-e, illetve
milyen jogosítványokkal rendelkezik a felszámoló. Azon adósok tekintetében,
melyek gazdálkodó szervezetek, a tagállamok a központi nyilvántartások, a
kereskedelmi nyilvántartások és a cégjegyzékek összekapcsolásáról szóló, 2012.
június 13-i 2012/17/EU irányelv[11] szerinti
kötelezettségekre építhetnek. Ugyanakkor e rendelet alkalmazásában a több
országot érintő fizetésképtelenségi eljárások összehangolásához nem elég
pusztán az az információ, hogy valamely adós tekintetében eljárás indult, nem
elég továbbá a hitelezők számára annak lehetővé tételéhez, hogy
érvényesítsék az ilyen eljárásokhoz kapcsolódó jogaikat.
A javaslat háromféle módon könnyíti meg a
külföldi hitelezők, különösen a kishitelezők és a kkv-k számára az
igények benyújtását: Egyrészt tartalmaz két egységes formanyomtatványt,
melyeket végrehajtási aktus útján fognak bevezetni, és amelyek közül az egyik a
hitelezők értesítésére, a másik pedig az igények benyújtására fog
szolgálni. Ezek az egységes formanyomtatványok az Európai Unió valamennyi hivatalos
nyelvén elérhetőek lesznek, ezáltal csökkenni fognak a fordítási
költségek. Másodszor, a javaslat legalább 45 napot fog a külföldi
hitelezők számára biztosítani arra, hogy a fizetésképtelenségi
nyilvántartásban az eljárás megindítására vonatkozó értesítés közzétételét
követően benyújtsák igényeiket, tekintet nélkül arra, ha a nemzeti jog e
tekintetben rövidebb határidőről rendelkezik. Arról is tájékoztatni
kell majd őket, ha az igényeiket vitatják, és lehetőséget kell
kapniuk a követelést alátámasztó bizonyítékok benyújtására. Végül külföldi
joghatóság esetén nem lesz kötelező a jogi képviselet az igények
benyújtásához, ami csökkenteni fogja a hitelezők költségeit.
3.1.5.     Gazdálkodó szervezetek
csoportja tagjainak fizetésképtelensége
A javaslat külön szabályozza a gazdálkodó
szervezetek csoportja tagjai fizetésképtelenségének esetét, miközben
megőrzi a jelenlegi rendelet szervezetenkénti megközelítését. A javaslat a
gazdálkodó szervezetek ugyanazon csoportjának különböző tagjait
érintő fizetésképtelenségi eljárások összehangolására vonatkozó
kötelezettséget teremt azáltal, hogy kötelezi a különböző főeljárások
felszámolóit és bíróságait az együttműködésre a fő- és másodlagos
eljárással összefüggésben javasoltakhoz hasonlóan. Az ilyen együttműködés
az eset körülményeitől függően többféle formát ölthet. A
felszámolóknak különösen a tájékoztatniuk kell egymást a fontos
kérdésekről, és együtt kell működniük a fizetésképtelenség
helyreállítását célzó és az átszervezési tervek kidolgozása során, amennyiben
ilyesmire sor kerül. A javaslat nevesíti a jegyzőkönyvben rögzített
együttműködés lehetőségét, hogy ezzel is elismerje ezen eszközök
gyakorlati jelentőségét, és előmozdítsa használatukat. A bíróságoknak
különösen az információcsere, adott esetben a felszámolók – akik
együttműködhetnek egymással – kinevezésének összehangolása, valamint a
felszámolók által eléjük terjesztett jegyzőkönyvek jóváhagyása
tekintetében kell együttműködniük.
A javaslat továbbá az ugyanazon csoport más
tagját érintő eljárásokban kereshetőségi jogot biztosít valamennyi
felszámoló számára. A felszámoló konkrétan jogosult arra, hogy az ilyen
eljárásokban meghallgassák, hogy kérelmezhesse más eljárások felfüggesztését,
és hogy úgy tegyen átszervezési tervre javaslatot, hogy arról az érintett hitelezői
választmány vagy bíróság határozhasson. A felszámolónak joga van arra is, hogy
részt vegyen a hitelezők ülésein. Ezek az eljárási jogok lehetővé
teszik az összes gazdálkodó szervezet sikeres átalakításában leginkább érdekelt
felszámoló számára, hogy a csoport valamely tagját érintő eljárás során
hivatalosan benyújtsa átszervezési tervét akkor is, ha az ebben az eljárásnak a
felszámolója nem hajlandó együttműködni, vagy ellenzi a tervet.
A javaslat az ugyanazon csoport tagjait
érintő különböző eljárások összehangolása tekintetében nem
változtatja meg a gazdálkodó szervezetek szorosan integrált csoportjai
tekintetében fennálló jelenlegi gyakorlatot, miszerint a fő érdekeltségek
központja a csoport valamennyi tagja tekintetétében egy és ugyanazon hely, és
ennek következtében egyetlen joghatóság alatt indul meg az eljárás.
3.2.        Jogalap
E javaslat a 1346/2000/EK rendeletet
módosítja, amelynek jogalapját az Európai Közösséget létrehozó szerződés 61.
cikkének c) pontja és 67. cikkének (1) bekezdése képezte. A Lisszaboni
Szerződés hatályba lépése óta a rendelethez kapcsolódó jogalap az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke (2) bekezdésének a),
c) és f) pontja.
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés III. részének V. címe – a szerződésekhez csatolt, Dánia
helyzetéről szóló jegyzőkönyvből fakadóan – nem alkalmazandó
Dániára. Az V. cím az Egyesült Királyságra és Írországra sem alkalmazandó,
hacsak e két ország másként nem határoz, a szabadságon, a biztonságon és a jog
érvényesülésén alapuló térség tekintetében elfoglalt helyzetükről szóló
jegyzőkönyv vonatkozó szabályaival összhangban. Ugyanakkor amennyiben egy
bizottsági javaslat létező aktus módosítására irányul, és az Egyesült
Királyság és Írország nem élnek a módosító intézkedéshez való csatlakozásra
vonatkozó jogukkal, a Tanács a Bizottság javaslata alapján úgy határozhat, hogy
az érintett országok módosított változatból való kimaradása miatt az
intézkedést nem lehet alkalmazni más tagállamok vagy az Unió tekintetében.
Ebben az esetben meghosszabbodik az értesítésre nyitva álló idő. Amennyiben
az érintett ország az értesítésre nyitva álló, meghosszabbított időszak
végéig nem csatlakozik, a hatályos intézkedés többé nem lesz rá sem
kötelező, sem alkalmazható.
3.3.        Szubszidiaritás és arányosság
A fizetésképtelenségi rendelet
felülvizsgálatának fentebb körvonalazott különféle elemei megfelelnek a
szubszidiaritás és arányosság követelményeinek. A szubszidiaritás tekintetében
a tagállamok önmagukban nem tudják a javasolt módosításokat megvalósítani,
mivel ahhoz a fizetésképtelenségi rendelet jelenlegi, a hatályra, a
fizetésképtelenségi eljárás megindítására vonatkozó joghatóságra, a másodlagos
eljárásra, a határozatok közzétételére és az igények benyújtására vonatkozó
szabályainak módosítására van szükség. A fizetésképtelenségi rendelet
módosításához definíció szerint az uniós jogalkotó fellépésére van szükség.
Noha az elektronikus fizetésképtelenségi nyilvántartásokat elméletileg a
tagállamok önállóan is létrehozhatnák, e nyilvántartások összekapcsolásához
uniós szintű cselekvésre van szükség. Ezért a javasolt intézkedés célját,
vagyis a fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolásának lehetővé
tételét az egész Unióban nem tudják a tagállamuk önmagukban megfelelően
megvalósítani, hanem azt uniós szintű intézkedéssel lehet jobban elérni.
Az arányosság tekintetében a javasolt
intézkedés tartalma és formája nem lépi túl azt, ami a Szerződés céljainak
eléréséhez szükséges. Továbbá a javaslathoz csatolt hatásvizsgálat jól mutatja,
hogy minden egyes javasolt módosítás olyan előnyökkel jár, amelyek jóval
meghaladják a módosítások költségeit, így a javasolt intézkedések arányosak.
3.4.        Az alapvető jogokra
gyakorolt hatás
Ahogyan az e javaslathoz csatolt
hatásvizsgálatban részletesen szerepel, és összhangban az Európai Unió Alapjogi
Chartájának hatékony végrehajtására irányuló uniós stratégiával, a reform
valamennyi eleme tiszteletben tartja az Alapjogi Chartában foglalt jogokat. A
módosítások javítják a több országot érintő fizetésképtelenségi ügyekben résztvevő
személyek helyzetét a tulajdonhoz, a vállalkozás és a munkavállalás
szabadságához, a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz, valamint a hatékony
jogorvoslathoz való jogok tekintetében. A
nyilvánosan hozzáférhető elektronikus fizetésképtelenségi nyilvántartások
létrehozására irányuló módosítások a célokkal arányos módon tiszteletben
tartják a személyes adatok védelmére vonatkozó jogot, mivel intézkedések fogják
biztosítani az adatvédelemről szóló 95/46/EK irányelvvel való összhangot.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT
A javaslat korlátozott hatással járna az EU
költségvetésére. A fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolására
szolgáló IT alkalmazást már kifejlesztették, az európai igazságügyi portálon
fog működni. A 2014–2020-as uniós költségvetésre gyakorolt hatás csak az
IT alkalmazás működtetési és karbantartási költségeiből fog
összetevődni. Ez összesen 1 500 000 EUR lenne a 2014–2020-as
időszakban, és a jövőbeli Jogérvényesülés program[12] pénzügyi keretösszege biztosítaná a fedezetét.
2012/0360 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a fizetésképtelenségi eljárásról szóló 1346/2000/EK
tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 81. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére,[13]
rendes jogalkotási eljárás keretében,
Az európai adatvédelmi biztossal való
konzultációt követően,[14]
mivel:
(1)       Az 1346/2000/EK tanácsi
rendelet[15]
létrehozta a több államot érintő fizetésképtelenségi eljárások európai
keretét. Meghatározza, hogy melyik tagállam rendelkezik joghatósággal a
fizetésképtelenségi eljárás megindítására, egységes szabályokat állapít meg az
alkalmazandó jogra, és rendelkezik a fizetésképtelenséggel kapcsolatos
határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint a fő- és
másodlagos fizetésképtelenségi eljárások koordinálásáról.
(2)       Az 1346/2000/EK rendelet
alkalmazásáról[16]
szóló 2012. december 12-i bizottsági jelentés megállapítja, hogy a rendelet
általánosságban megfelelően működik, ám bizonyos rendelkezéseinek
alkalmazásán javítani kellene annak érdekében, hogy javuljon a több országot
érintő fizetésképtelenségi eljárásokkezelésének hatékonysága.
(3)       Az 1346/2000/EK rendelet
hatályát ki kell terjeszteni azokra az eljárásokra, melyek annak érdekében,
hogy az egészséges vállalatok segítséget kapjanak a túléléshez, és a
vállalkozók egy második esélyhez jussanak, támogatják a gazdaságilag életképes
adósok megmentését. A jogszabály hatályát feltétlenül ki kell terjeszteni
azokra az eljárásokra, melyek az adós átalakítására irányulnak a
fizetésképtelenség előtti állapotban, illetve azokra, amelyek során nem
mozdítják el a régi vezetőket. A rendeletnek ki kell terjednie azokra az
eljárásokra is, amelyek a fogyasztók és az önálló vállalkozók adósságainak
kifizetéséről rendelkeznek, és amelyek nem tesznek eleget a jelenlegi
eszköz követelményeinek.
(4)       Egyértelműsíteni kell a
fizetésképtelenségi eljárások megindítására vonatkozó szabályokat, és javítani
kell a joghatóság meghatározására vonatkozó eljárási kereteket.
Egyértelműen rendelkezni kell a joghatóságról a közvetlenül
fizetésképtelenségi eljárásokból származó, vagy azokhoz szorosan kapcsolódó
jogérvényesítés esetében is.
(5)       Annak érdekében, hogy
javuljon a fizetésképtelenségi eljárások hatásossága azokban az esetekben,
mikor az adós másik tagállamban rendelkezik telephellyel, el kell törölni azt a
követelményt, hogy a másodlagos eljárásoknak mindig felszámolási eljárásoknak
kell lenniük. Továbbá lehetővé kell tenni a bíróságok számára, hogy
elutasítsák a másodlagos eljárások megindítását, amennyiben erre nincs szükség
a helyi hitelezők érdekeinek megóvása érdekében. Javítani kell a fő-
és a másodlagos eljárások közötti koordinációt, különösen a résztvevő
bíróságok részére együttműködési kötelezettség előírásával.
(6)       A hitelezők és az
érintett bíróságok részére rendelkezésre álló információk javítása, és a
párhuzamos fizetésképtelenségi eljárások megindításának megelőzése
érdekében a tagállamok számára elő kell írni, hogy nyilvánosan
elérhető elektronikus nyilvántartásban tegyék közzé a több államot érintő
fizetésképtelenségi ügyek megindításáról szóló határozatokat. Rendelkezni kell
a fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolásáról. A külföldi
hitelezők feladatainak megkönnyítése és a fordítási költségek csökkentése
érdekében be kell vezetni az igények benyújtására szolgáló egységes
formanyomtatványokat.
(7)       Külön szabályokat kell
bevezetni a gazdálkodó szervezetek ugyanazon csoportjának különböző tagjai
részvételével zajló eljárások koordinálására. A felszámolókat és a különféle
fizetésképtelenségi eljárásokban érintett bíróságokat kötelezni kell arra, hogy
működjenek együtt és kommunikáljanak egymással. Továbbá bármely
résztvevő felszámoló eljárásjogi eszközökkel kell, hogy rendelkezzen
ahhoz, hogy fizetőképesség helyreállítását célzó tervre tegyen javaslatot
gazdálkodó szervezetek fizetésképtelenségi eljárás alatt álló csoportja
számára, és hogy szükség esetén kérhesse a fizetésképtelenségi eljárás
felfüggesztését olyan gazdálkodó szervezet esetében is, amelynél nem ő a
felszámoló. A „gazdálkodó szervezetek csoportja” fogalom csak a
fizetésképtelenséggel összefüggésben értendő, és nem érinti csoportok
társasági jogi vonatkozásait.
(8)       Annak érdekében, hogy a
rendeletet mielőbb hozzáigazítsák a nemzeti fizetésképtelenségi jogok
tagállamok által bejelentett releváns módosításaihoz, a Bizottságnak a
Szerződés 290. cikke szerint felhatalmazást kell kapnia a mellékletek
módosítása tekintetében jogi aktusok elfogadására. Különösen fontos, hogy a
Bizottság az előkészítő munkája során – többek között szakértői
szinten – megfelelő konzultációkat folytasson. A felhatalmazáson alapuló
jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során a Bizottságnak gondoskodnia
kell arról, hogy a releváns dokumentumok az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz
egyidejűleg, megfelelő időben és módon eljussanak.
(9)       A 1346/2000/EK rendelet
egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében
a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. Ezeket a hatásköröket
a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami
ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek
megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és
tanácsi rendeletnek[17]
megfelelően kell gyakorolni.
(10)     Ezért az 1346/2000/EK
rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(11)     E rendelet módosítása nem
érintheti az Európai Unió Bíróságának a fizetésképtelen társaságoktól az állami
támogatás visszakövetelésére vonatkozó szabályokkal kapcsolatos ítélkezési
gyakorlatát (C-454/09. sz. Bizottság kontra Olaszország – „New Interline” ügy).
Amennyiben az állami támogatás teljes összegét azért nem lehet
visszafizettetni, mert a visszafizetési felszólítás fizetésképtelenségi eljárás
alatt álló gazdálkodó szervezetet érint, az ilyen eljárásoknak mindig felszámolási
eljárásoknak kell lenniük, és a kedvezményezett tevékenységei végleges
beszüntetéséhez és vagyona folyósításához kell vezetniük.
(12)     Az Egyesült Királyság és
Írország helyzetéről szóló, az Európai Unióról szóló szerződéshez és
az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt
jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően az [Egyesült Királyság és
Írország jelezte azon szándékát, hogy részt kíván venni ennek a rendeletnek az
elfogadásában és alkalmazásában ]/[az említett jegyzőkönyv 4. cikkének
sérelme nélkül az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt ennek a
rendeletnek az elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem
alkalmazandó].
(13)     Az Európai Unióról szóló
szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló
szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2.
cikkével összhangban Dánia nem vesz részt e rendelet elfogadásában, az nem
kötelező és nem alkalmazandó.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1346/2000/EK tanácsi rendelet a
következőképpen módosul:
(1)
A (2) preambulumbekezdésben a 65. cikkre
történő utalás helyébe a 81. cikkre utalás lép.
(2)
A (3), az (5), a (8), a (11), a (12), a (14) és a
(21) preambulumbekezdésben a „Közösség” kifejezés és ragozott alakjai helyébe
az „Unió” kifejezés és ragozott alakjai lépnek, a „a Közösség” kifejezés és
ragozott alakjai helyébe az „az Unió” kifejezés és ragozott alakjai lépnek, az
„a közösségi” kifejezés helyébe „az uniós” kifejezés lép, és a „közösségi”
kifejezés helyébe „uniós” kifejezés lép.
(3)
A korábbi (4) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(4)   A belső piac megfelelő
működéséhez el kell kerülni az olyan körülményeket, amelyek arra ösztönzik
a feleket, hogy kedvezőbb jogi helyzet elérése érdekében a vagyonukat vagy
a bírósági eljárást egyik tagállamból a másikba helyezzék a hitelezők
csoportjának hátrányára (ún. forum shopping).”
(4)
A korábbi (6) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(6)   E rendeletnek ki kell terjednie a
fizetésképtelenségi eljárások és a közvetlenül azokból származó, azokhoz
szorosan kötődő eljárások megindítására. Rendelkezéseket kell
tartalmaznia az ilyen eljárásokban meghozott ítéletek elismerésére és
végrehajtására, valamint a fizetésképtelenségi eljárások során alkalmazandó
jogra vonatkozóan. Rendelkezéseket kell tartalmaznia továbbá az ugyanazon
adóshoz, vagy gazdálkodó szervezetek ugyanazon csoportjának több tagját
érintő fizetésképtelenségi eljárások koordinálásáról.”
(5)
A korábbi (7) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(7)   A fizetésképtelen társaságok vagy más jogi
személyek felszámolására vonatkozó eljárások, a csődegyezség, a
kényszeregyezség és a hasonló eljárások, valamint az ilyen eljárásokhoz
kapcsolódó keresetek nem tartoznak a polgári és kereskedelmi ügyekben a
joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról
szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK[18]
tanácsi rendelet hatálya alá. Ezekre az eljárásokra e rendeletnek kell
vonatkoznia. E rendelet értelmezése során amennyire lehet, el kell kerülni a
két eszköz közötti szabályozási joghézagokat.”
(6)
A korábbi (9) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(9)   E rendeletet a benne lefektetett
feltételeknek megfelelő fizetésképtelenségi eljárásokra kell alkalmazni,
függetlenül attól, hogy az adós természetes vagy jogi személy, kereskedő
vagy magánszemély. Ezeknek az eljárásoknak a kimerítő jellegű
felsorolását az A. melléklet tartalmazza. Amennyiben egy nemzeti eljárás
szerepel az A. mellékletben, e rendeletet kell alkalmazni anélkül, hogy
valamely más tagállam bírósága vizsgálná, hogy az e rendeletben lefektetett
feltételek teljesülnek-e. Nem tartoznak e rendelet hatálya alá a kollektív
befektetési vállalkozások, valamint a biztosítók, hitelintézetek és befektetési
vállalkozások olyan mértékben, amilyenben ezekre a hitelintézetek
reorganizációjáról és felszámolásáról szóló, 2001. április 4-i 2001/24/EK
európai parlamenti és tanácsi (módosított) irányelv[19] vonatkozik. Az ilyen
vállalkozások nem tartoznak e rendelet hatálya alá, mert ezekre különös
szabályozás vonatkozik, és a nemzeti felügyeleti hatóságok rendkívül széles
körű hatáskörrel rendelkeznek a beavatkozásra.”
(7)
A szöveg a következő (9a)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
„(9a)  E rendelet hatályát ki kell terjeszteni
azokra az eljárásokra, melyek támogatják a gazdaságilag életképes adósok
megmentését annak érdekében, hogy az egészséges vállalatok segítséget kapjanak
a túléléshez, és a vállalkozók második esélyhez jussanak. Különösen ki kell
terjeszteni azokra az eljárásokra, melyek a fizetésképtelenség beállta
előtt az adós átalakítását célozzák, azokra, amelyek során nem mozdítják
el a régi vezetőket, és azokra, amelyek a fogyasztók és az önálló
vállalkozók adósságainak elengedéséről rendelkeznek. Mivel ezek az
eljárások nem feltétlenül járnak felszámoló kinevezésével, e rendelet hatálya
alá kell, hogy tartozzanak, amennyiben bíróság ellenőrzése vagy
felügyelete alatt folynak. Ebben az összefüggésben „ellenőrzés” alatt azok
a helyzetek értendők, amikor a bíróság csak a hitelező vagy valamely
érdekelt fél kérelmére avatkozik be.”
(8)
A korábbi (10) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(10) A fizetésképtelenségi eljárás nem
szükségszerűen jár valamely igazságügyi hatóság beavatkozásával; a
„bíróság” kifejezést ebben a rendeletben kiterjesztően kell értelmezni, és
ez magában foglalja a nemzeti jogszabály által fizetésképtelenségi eljárás
megindítására felhatalmazott személyt vagy szervet. E rendelet
alkalmazhatóságához az eljárásoknak (a jogszabályban meghatározott
cselekményekkel és alaki követelményekkel együtt) nemcsak e rendelet
rendelkezéseinek kell megfelelniük, hanem azokat hivatalosan is el kell
ismerni, valamint jogi hatállyal kell rendelkezniük abban a tagállamban, ahol a
fizetésképtelenségi eljárást megindították.”
(9)
A szöveg a következő (12a)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
(12a) A fizetésképtelenségi eljárás megindítása
előtt az illetékes bíróságnak hivatalból meg kell vizsgálnia, hogy az adós
fő érdekeltségeinek központja vagy telephelye valóban a bíróság illetékességi
területén helyezkedik-e el. Amennyiben az eset körülményei kérdésessé teszik a
bíróság illetékességét, a bíróságnak fel kell hívnia az adóst állításait
alátámasztó kiegészítő bizonyítékok szolgáltatására, továbbá szükség
szerint lehetőséget kell biztosítania az adós hitelezőinek, hogy
kifejtsék álláspontjukat az illetékességgel kapcsolatban. A hitelezőknek
továbbá hatékony jogorvoslati lehetőséget kell biztosítani a
fizetésképtelenségi eljárás megindításáról szóló határozat ellen.
(10)
A (13) preambulumbekezdést el kell hagyni.
(11)
A rendelet a következő (13a) és (13b)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
(13a) Vélelmezni kell, hogy egy gazdálkodó
szervezet vagy más jogi személy érdekeltségeinek fő központja a
létesítő okirat szerinti székhelyének helyén van. E vélelemnek
megdönthetőnek kell lennie, amennyiben a gazdálkodó szervezet központi
ügyintézésének helye egy másik tagállamban található, mint a létesítő
okirat szerinti székhelye, és a vonatkozó tényezők átfogó értékelése során
harmadik fél által ellenőrizhető módon megállapításra kerül, hogy a
gazdálkodó szervezet irányításának és felügyeletének tényleges központja,
valamint érdekeltségeinek kezelése e másik tagállamban található. Ezzel szemben
megdönthetetlen a vélelem, amennyiben a gazdálkodó szervezet irányításáért és
felügyeletéért felelős testületek ugyanott vannak, ahol a létesítő
okirat szerinti székhely, és a vezetőség ott hozza meg döntéseit harmadik
fél által ellenőrizhető módon.
(13b) A fizetésképtelenségi eljárásokat megindító
tagállamok bíróságai joghatóságának a közvetlenül fizetésképtelenségi
eljárásokból származó, vagy azokhoz szorosan kapcsolódó keresetekre – amilyenek
például a megtámadási keresetek – is ki kell terjednie. Amennyiben egy ilyen
kereset egy másik, az általános polgári és kereskedelmi jogon alapuló keresethez
kapcsolódik, a felszámolónak lehetősége kell, hogy legyen arra, hogy
mindkét keresetet az alperes lakóhelye szerinti bíróságon nyújtsa be,
amennyiben úgy ítéli meg, hogy hatékonyabb ehhez a fórumhoz fordulni. Ez
előfordulhat például abban az esetben. ha a felszámoló egyesíteni akarja a
fizetésképtelenségre vonatkozó szabályok alapján a vezető felelőssége
megállapítására irányuló keresetét egy társasági jogon, vagy az általános
felelősségi szabályokon alapuló keresettel.
(12)
A rendelet a következő (19a) és (19b)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
(19a) A másodlagos eljárás akadályozhatja a
vagyon hatékony kezelését. Ezért a másodlagos eljárást megindító bíróságnak
jogosultnak kell lennie arra, hogy a felszámoló kérelmére elhalassza vagy
elutasítsa az ilyen eljárások megindítását, amennyiben ezekre nincs szükség a
helyi hitelezők érdekei védelmében. Erre különösen akkor kerülhet a sor,
ha a felszámoló a vagyonra vonatkozó kötelező erejű
kötelezettségvállalást tesz, és beleegyezik abba, hogy a helyi hitelezőkkel
szemben úgy jár el, mintha azok megindították volna a másodlagos eljárást,
továbbá alkalmazni fogja a másodlagos eljárás megindítására vonatkozó kérelem
benyújtásának helye szerinti tagállamnak a hitelezők kielégítési
sorrendjére vonatkozó szabályait az e tagállamban található vagyon felosztása
során. A rendeletnek lehetővé kell tennie a felszámoló számára, hogy ilyen
kötelezettségvállalást tegyen.
(19b) A helyi érdekek hatékony védelme érdekében
a fő eljárás felszámolója nem lehet jogosult a valamely telephely szerinti
tagállamban található vagyon visszaélésszerű értékesítésére vagy
áthelyezésére, különösen abból a célból, hogy meghiúsítsa annak
lehetőségét, hogy a későbbiekben másodlagos eljárás megindítása
esetén az ilyen érdekeket ténylegesen ki lehessen elégíteni.
(13)
A korábbi (20) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(20) A fizetésképtelenségi főeljárás és a
másodlagos eljárás csak az egyidejűleg folyamatban lévő valamennyi
eljárás összehangolása esetén járulhat hozzá a teljes vagyon hatékony
értékesítéséhez. Ennek legfőbb feltétele a különböző felszámolók és
az érintett bíróságok szoros együttműködése, különösen megfelelő
mennyiségű információ cseréje révén. A főeljárás meghatározó
szerepének biztosításához az ilyen eljárás felszámolója számára különféle
lehetőségeket kell biztosítani az egyidejűleg folyamatban lévő
másodlagos fizetésképtelenségi eljárásba való beavatkozásra. A felszámolónak jogosultnak
kell lennie különösen arra, hogy átalakítási tervre vagy egyezségre tegyen
javaslatot, vagy a másodlagos fizetésképtelenségi eljárás során kérje a vagyon
értékesítésének a felfüggesztését. A felszámolóknak és a bíróságoknak
együttműködésük során figyelembe kell venniük a több országot érintő
fizetésképtelenségi ügyekben való együttműködésre vonatkozó bevált
módszereket, amint azt a fizetésképtelenség terén ténykedő európai és
nemzetközi szervezetek által elfogadott kommunikációs és együttműködési
elvekben és iránymutatásokban szerepel.”
(14)
A rendelet a következő (20a) és (20b)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
(20a) E rendeletnek biztosítani kell a gazdálkodó
szervezetek csoportjának több tagját érintő fizetésképtelenségi eljárások
esetében a hatékony ügyintézést. Amennyiben a csoport több tagja esetében
indult fizetésképtelenségi eljárás, ezeket megfelelően koordinálni kell. A
különféle érintett felszámolókra és bíróságokra ezért ugyanolyan egymásközti
együttműködési és tájékoztatási kötelezettség kell, hogy vonatkozzon, mint
az egyazon adóst érintő fő és mellékeljárásokban szereplőkre.
Gazdálkodó szervezetek csoportjának valamely tagját érintő felszámolásban
kinevezett felszámolónak továbbá jogosultnak kell lennie arra, hogy javaslatot
tegyen a csoport más tagját érintő eljárásokban fizetőképesség
helyreállítását célzó tervre, amennyiben a fizetésképtelenségre vonatkozó
nemzeti jogban létezik ilyen eszköz.
(20b) Gazdálkodó szervezetek csoportjainak
fizetésképtelenségére vonatkozó szabályok bevezetése nem korlátozhatja a
bíróságot abban, hogy egyazon csoport több tagja esetében egyetlen joghatóság alatt
indítson fizetésképtelenségi eljárásokat, amennyiben a bíróság megállapítja,
hogy e társaságok fő érdekeltségének központja ugyanazon tagállamban van.
Ilyen esetekben a bíróságnak jogosultnak kell lennie arra, hogy megfelelő
esetben ugyanazt a felszámolót nevezze ki valamennyi érintett eljárásban.
(15)
A szöveg a következő (21a)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
(21a) Elengedhetetlen, hogy az a hitelező,
akinek a szokásos tartózkodási helye, lakóhelye vagy alapító okirat szerinti
székhelye az Unióban van, tájékoztatást kapjon az adós vagyonára vonatkozó
fizetésképtelenségi eljárás megindításáról. Annak biztosítása érdekében, hogy
az információk mielőbb eljussanak a hitelezőkhöz, nem kell alkalmazni
a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és
bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK
európai parlament és a tanácsi rendeletet[20],
amennyiben e rendelet a hitelezők tájékoztatására vonatkozó
kötelezettségre utal. Az Unió összes hivatalos nyelvén rendelkezésre álló
formanyomtatványok használata várhatóan megkönnyíti a hitelezők számára
más tagállamban indított eljárások esetében igények benyújtását.”
(16)
A korábbi (29) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(29) A felszámoló kérelmére a kereskedelmi
forgalom biztonsága érdekében közzé kell tenni más tagállamban az eljárást
megindító határozat tartalmának lényegét. Ha az érintett tagállamban az adós
rendelkezik telephellyel, ott a közzétételnek kötelezőnek kell lennie
addig, amíg megvalósul a fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolása.
Az ilyen közzététel azonban semmilyen esetben sem lehet előfeltétele a
külföldi eljárás elismerésének.”
(17)
A szöveg a következő (29a)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
(29a) A hitelezők és az érintett bíróságok
tájékoztatásának javítása, és a párhuzamos fizetésképtelenségi eljárások
megindításának megelőzése érdekében a tagállamok számára elő kell
írni, hogy nyilvánosan elérhető elektronikus nyilvántartásban tegyék közzé
a több államot érintő fizetésképtelenségi ügyek megindításáról szóló
tájékoztatást. Annak érdekében, hogy a más tagállamban lakó vagy található
hitelezők és bíróságok könnyebben érhessék el az ilyen információkat, e
rendeletnek rendelkeznie kell a fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolásáról.
(18)
A korábbi (31) preambulumbekezdés helyébe a
következő szöveg lép:
„(31) E rendelet mellékleteiben pontosan fel kell
tüntetni azokat a nemzeti fizetésképtelenségi eljárásokat, amelyek e rendelet
hatálya alá tartoznak. Annak érdekében, hogy a rendeletet gyorsan hozzá
lehessen igazítani a fizetésképtelenségre vonatkozó tagállami jog releváns
módosításaihoz, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 290. cikke szerint
felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal módosítsa a mellékleteket. A
Bizottságnak meg kell bizonyosodnia arról, hogy az eljárás eleget tesz-e az e
rendeletben szereplő követelményeknek, mielőtt felhatalmazáson
alapuló jogi aktust fogad el a mellékletekben szereplő nemzeti eljárások
listájának módosításáról. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor
és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak
az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű,
időben történő és megfelelő továbbításáról.”
(19)
A rendelet a következő (31a), (31b) és (31c)
preambulumbekezdéssel egészül ki:
„(31a) A 1346/2000/EK rendelet egységes
feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a
Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. Ezeket a hatásköröket a
Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami
ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek
megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és
tanácsi rendeletnek[21]
megfelelően kell gyakorolni.
(31b) Ez a rendelet tiszteletben tartja az
alapvető jogokat, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert
elveket. Ez a rendelet különösen törekszik a 8., 17. és 47. cikk, így a
személyes adatok védelmének, a tulajdonhoz való jognak és a hatékony
jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogok alkalmazásának
előmozdítására.
(31c) Az egyének védelméről és az ilyen
adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelv,[22]
és a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő
feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok
szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet[23]
vonatkozik a személyes adatoknak e rendelet keretében történő
feldolgozására.”
(20)
A (32) és (33) preambulumbekezdésben az „Európai
Közösséget létrehozó szerződéshez” kifejezés helyébe az „Európai Unió
működéséről szóló szerződéshez” kifejezés lép.
(21)
A 1. és a 2. cikk helyébe a következő szöveg
lép:
„1. cikk
Hatály
(1)          Ezt a rendeletet a valamennyi
hitelezőre kiterjedő (kollektív) jogi és igazgatási
fizetésképtelenségi eljárásokra kell alkalmazni, ideértve az ideiglenes
eljárásokat is, melyek a fizetésképtelenséghez vagy adósságmódosításhoz kapcsolódó
jogon alapulnak, és amelyek a fizetőképesség helyreállítása,
adósságmódosítás, átszervezés vagy felszámolás céljából
a)      az adós vagyon feletti rendelkezési
jogának részleges vagy teljes elvonását és felszámoló kijelölését foglalják
magukban, vagy
b)      amelyekben az adós vagyona és ügyei
bíróság ellenőrzése vagy felügyelete alá kerülnek.
Az e bekezdés szerinti eljárások felsorolását az
A. melléklet tartalmazza.
(2)          Ez a rendelet nem vonatkozik a
következőket érintő fizetésképtelenségi eljárásokra:
a)      biztosítóintézetek,
b)      a hitelintézeteket;
c)      befektetési vállalkozások, amennyiben a 2001/24/EK
módosított irányelv vonatkozik rájuk, valamint
d)      kollektív befektetési vállalkozások.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)      „fizetésképtelenségi eljárások” az A.
mellékletben felsorolt eljárások;
b)      „felszámoló”
i.        bármely olyan személy vagy szerv,
akinek vagy amelynek az a feladata, hogy az adós rendelkezése alól kivont
vagyont kezelje, illetve felszámolja, vagy felügyelje az adós tevékenységét.
Ezeknek a személyeknek és szerveknek a felsorolását a C. melléklet tartalmazza;

ii.       azokban az esetekben, amikor nem kerül
sor felszámoló kinevezésére, illetve az adós jogai nem szállnak át a
felszámolóra, a birtokban levő adós.
c)      „bíróság” a 3b. cikk (2) bekezdése
alkalmazása kivételével valamennyi cikkben a tagállamban fizetésképtelenségi
eljárás megindítására, a megindítás jóváhagyására vagy az ilyen eljárások során
határozathozatalra felhatalmazott igazságügyi vagy bármely egyéb, hatáskörrel
rendelkező szerv;
d)      „fizetésképtelenségi eljárást indító
határozat”
i.        bármely bíróság határozata
fizetésképtelenségi eljárás megindításáról vagy ilyen eljárás megindításának
jóváhagyásáról, és
ii.       bíróság határozata ideiglenes
felszámoló kinevezéséről.
e)      „az eljárás megindításának
időpontja” az az időpont, amikor a fizetésképtelenségi eljárást
megindító határozat hatályba lép, függetlenül attól, hogy jogerős
határozatról van-e szó;
f)       „a tagállam, amelynek területén a
vagyontárgy található” a következőket jelenti:
i.        ingóság esetében: az a tagállam,
amelynek a területén az ingóság fekszik,
ii.       azon vagyontárgyak és jogok esetében,
amelyeken a tulajdonjog vagy a jogosultság fennállta a közhitelű
nyilvántartásba való bejegyzéshez kötött: az a tagállam, amelynek a felügyelete
alatt a nyilvántartást vezetik,
iii.      gazdálkodó szervezetek névre szóló
részvényei esetében az a tagállam, amelynek területén a részvényt kibocsátó
gazdálkodó szervezet székhelye van,
iv.      olyan pénzügyi eszközök, melyek tulajdonjogát
egy közvetítőnél vezetett nyilvántartásba való bejegyzés vagy számlán való
jóváírás bizonyítja („dematerializált értékpapírok”), az a tagállam, amelyikben
azt a nyilvántartást vagy számlát fenntartják, amelyikbe a bejegyzés vagy
amelyiken a jóváírás történt,
v.       hitelintézeti számlán levő
számlapénz esetében a számla IBAN száma szerinti tagállam,
vi.      az v) alpontban szereplő vagyonhoz
kapcsolódó igényeket kivéve harmadik féllel szembeni követelések esetében az a
tagállam, amelynek területén a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározottaknak
megfelelően a követeléseket teljesíteni köteles harmadik fél fő
érdekeltségeinek központja található;
g)      „telephely” bármely olyan működési
hely, ahol az adós nem átmeneti jellegű gazdasági tevékenységet folytat
emberi és tárgyi erőforrásokkal;
h)      „helyi hitelezők” azok
hitelezők, akiknek az adóssal szemben fennálló igényei egy, az adós
fő érdekeltségei központjának fekvése szerintitől eltérő
tagállamban levő telephely működtetéséből származnak.
i)       „gazdálkodó szervezetek csoportja” több
gazdálkodó szervezet, melyek közé anya- és leányvállalatok tartoznak;
j)       „anyavállalat” olyan gazdálkodó
szervezet,
i.        amelyik a részvényesek vagy tagok
szavazati jogának többségével rendelkezik egy másik gazdálkodó szervezetben
(„leányvállalat”); vagy
ii.       amelyik részvényes vagy tag a
leányvállalatban, és jogában áll
aa)     kinevezni vagy leváltani a leányvállalat
igazgatási, vezető vagy felügyelő testülete tagjainak többségét; vagy
bb)    a leányvállalattal kötött szerződés,
vagy a leányvállalat alapszabálya alapján meghatározó befolyást gyakorol a
leányvállalat fölött.”
(22)
A 3. cikk (1) és (3) bekezdésének helyébe a
következő szöveg lép:
(1)          „A fizetésképtelenségi eljárás
(„főeljárás”) megindítására azon tagállam bíróságai rendelkeznek joghatósággal,
amelynek területén az adós fő érdekeltségeinek központja található. A
fő érdekeltségek központja az a hely, ahol az adós érdekeltségeinek
kezelését rendszeresen végzi, és ez harmadik személy részéről
megállapítható.
Gazdálkodó szervezet vagy jogi személy esetén az
ellenkező bizonyításáig a létesítő okirat szerinti székhelyet kell
tekinteni a fő érdekeltségek központjának.
Önálló vállalkozó vagy kereső tevékenységet
önállóan folytató magánszemély esetében az üzleti tevékenység elsődleges
helye minősül a fő érdekeltségek központjának; bármely más
magánszemély esetében a fő érdekeltségek központja az illető szokásos
tartózkodási helye.
(3)          Ha a fizetésképtelenségi eljárást az
(1) bekezdés szerint indították, később a (2) bekezdés alapján csak
másodlagos eljárást lehet indítani. Ebben az esetben főeljárás
megindításáig lehet vizsgálni, hogy az adós rendelkezik-e telephellyel egy
másik tagállamban. ”
(23)
A rendelet a következő 3a. és 3b. cikkel
egészül ki:
„3a.
cikk
Joghatóság
összefüggő keresetek esetében
(1)          Azon
tagállam bíróságai, amelynek területén a 3. cikk szerint a fizetésképtelenségi
eljárást megindították, joghatósággal rendelkeznek az összes olyan keresetre,
amelyek közvetlenül a fizetésképtelenségi eljárásból származnak, és azzal
szorosan összefüggenek.
(2)          Amennyiben egy, az (1) bekezdés
szerinti kereset összefügg egy ugyanazon alperessel szembeni másik, polgári és
kereskedelmi ügyre vonatkozó keresettel, a felszámoló mindkét keresetet
benyújthatja azon tagállam bíróságán, amelynek területén az alperes
lakóhelye/székhelye van, vagy több alperessel szembeni kereset esetében azon
tagállam bíróságán, amelynek területén bármelyik alperes lakóhelye/székhelye
van, feltéve, hogy ez a bíróság rendelkezik joghatósággal a 44/2001/EK rendelet
előírásai értelmében.
(3)          E
cikk alkalmazásában a keresetek akkor tekintendők összefüggőnek, ha
olyan szoros kapcsolat áll fenn közöttük, hogy az elkülönített eljárásokban
hozott, egymásnak ellentmondó határozatok elkerülése végett célszerű
azokat együttesen tárgyalni és róluk együtt határozni.
3b.
cikk
A
joghatóság vizsgálata; jog a bírósági felülvizsgálathoz
(1)          Az a bíróság, amelynél kérelmezték a
fizetésképtelenségi eljárás megindítását, hivatalból vizsgálja, hogy
rendelkezik-e a 3. cikk értelmében joghatósággal. A fizetésképtelenségi eljárás
megindításáról szóló határozatában a bíróság nevesíti joghatósága alapját, és
különösen azt, hogy a joghatósága a 3. cikk (1) vagy a (2) bekezdésén alapul-e.

(2)          Amennyiben a fizetésképtelenségi
eljárás a nemzeti jog szerint nem bíróság határozata alapján indul, az ilyen
eljárásban kinevezett felszámoló vizsgálja, hogy a 3. cikk szerint
rendelkezik-e az a tagállam joghatósággal, amelyikben az eljárás folyik. Ebben
az esetben a felszámoló nevesíti a joghatóság alapját, és különösen azt, hogy a
joghatóság a 3. cikk (1) vagy (2) bekezdésén alapul-e.
(3)          Minden hitelező vagy érdekelt
fél, akinek szokásos tartózkodási helye, lakóhelye vagy alapító okirat szerinti
székhelye más tagállamban van, mint ahol az eljárást megindították, jogosult a
főeljárást megindításáról szóló határozatot megtámadni. A főeljárást
megindító bíróság vagy a felszámoló kellő időben értesíti az ismert
ilyen hitelezőket a határozatról ahhoz, hogy azok megtámadhassák azt.”
(24)
A 4. cikk (2) bekezdésének m) pontja helyébe a
következő szöveg lép:
m)     a hitelezők sokaságának hátrányt
okozó jogcselekmények semmisségére, megtámadhatóságára és hatálytalanságára
vonatkozó szabályokat.
(25)
A szöveg a következő 6a. cikkel egészül
ki:
„6a. cikk
Nettósítási megállapodások
A nettósítási megállapodásokat („netting
agreements”) kizárólag az ilyen megállapodásokat szabályozó szerződésekre
vonatkozó törvények szabályozzák.”
(26)
A szöveg a következő 10a. cikkel egészül
ki:
„10a. cikk
A helyi jog szerinti
jóváhagyásra vonatkozó követelmények
Amennyiben a fizetésképtelenségi eljárásnak a 8.
és a 10. cikk szerinti szerződésekre vonatkozó hatásait szabályozó
tagállam joga úgy rendelkezik, hogy szerződést csak a fizetésképtelenségi
eljárás megindításáról határozó bíróság jóváhagyásával lehet felmondani vagy
módosítani, azonban abban a tagállamban nem indítottak fizetésképtelenségi
eljárást, a fizetésképtelenségi eljárás megindításáról határozó bíróság
hatáskörrel rendelkezik az ilyen szerződések felmondásának vagy
módosításának jóváhagyására.”
(27)
Az 15. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„15. cikk
A fizetésképtelenségi
eljárások hatása a folyamatban lévő peres és választottbírósági
eljárásokra
A fizetésképtelenségi eljárásoknak az adós
rendelkezése alól kivont vagyontárggyal vagy joggal kapcsolatos, folyamatban
lévő peres vagy választottbírósági eljárásra gyakorolt hatásaira kizárólag
annak a tagállamnak a joga alkalmazandó, ahol a peres vagy választottbírósági
eljárás folyamatban van.”
(28)
A 18. cikk a következőképpen módosul:
a)           A 18. cikk (1) bekezdésének helyébe
a következő szöveg lép:
(1)          A 3. cikk (1) bekezdése alapján
joghatósággal rendelkező bíróság által kijelölt felszámoló gyakorolhatja
az eljárás megindításának helye szerinti állam joga által ráruházott összes
hatáskört egy másik tagállamban, amennyiben ott nem indítottak másik
fizetésképtelenségi eljárást, és ezzel ellentétes biztosítási intézkedést se
hoztak fizetésképtelenségi eljárás megindítására irányuló kérelem alapján. Az 5.
és 7. cikkre figyelemmel, a felszámoló elviheti az adós vagyontárgyait annak a
tagállamnak a területéről, ahol azok találhatók. A felszámoló
kötelezettséget is vállalhat arra, hogy a főeljárásban tiszteletben fogják
tartani a a helyi hitelezőket másodlagos eljárások megindtása esetén
megillető elsőbbségi jogokat és elosztást. Az ilyen
kötelezettségvállalás végrehajtható, kötelező a vagyon tekintetében, és
adott esetben a főeljárás megindításának helye szerinti tagállamban
érvényes formai követelmények vonatkoznak rá.
b)           A (3) bekezdés utolsó mondatának
helyébe a következő rendelkezés lép:
„Bírósági felhatalmazás esetét kivéve a felszámoló
hatásköre nem terjed ki kényszerintézkedések alkalmazására, illetve jogvitákban
vagy egyéb vitákban való döntésre.”
(29)
A rendelet a következő 20a., 20b., 20c. és 20d.
cikkel egészül ki:
„20a. cikk
Fizetésképtelenségi
nyilvántartások létrehozása
A tagállamok létrehoznak és fenntartanak
területükön egy vagy több nyilvántartást, amelyekben az interneten díjmentesen
a nyilvánosság rendelkezésére bocsátják az alábbi információkat(a továbbiakban:
fizetésképtelenségi nyilvántartások):
a)       a fizetésképtelenségi eljárás
megindításának időpontja;
b)      a fizetésképtelenségi eljárás
megindításáról határozó bíróság és adott esetben az ügy hivatkozási száma;
c)       a megindított fizetésképtelenségi
eljárás fajtája;
d)      az adós neve és címe;
e)       adott esetben az eljárásban kinevezett
felszámoló neve és címe;
f)       az igények benyújtásának határideje;
g)       a fizetésképtelenségi eljárás
megindításáról szóló határozat;
h)       a felszámoló kinevezéséről szóló
határozat, amennyiben az nem azonos az e bekezdés g) pontja szerinti
határozattal;
i)        a főeljárás befejezésének
időpontja.
20b. cikk
A fizetésképtelenségi
nyilvántartások összekapcsolása
(1)          A Bizottság végrehajtási aktussal a
fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolására szolgáló decentralizált
rendszert hoz létre. Ez a rendszer a fizetésképtelenségi nyilvántartásokból és
az európai igazságügyi portálból fog állni, ami központi elektronikus
hozzáférési pontként fog szolgálni a rendszerben tárolt információkhoz. A rendszer
az Európai Unió valamennyi hivatalos nyelvén működő keresési
szolgáltatással fog rendelkezni annak érdekében, hogy a 20a. cikk szerinti
információ elérhető legyen.
(2)          A Bizottság a 45b. cikk (3)
bekezdése szerinti eljárással összhangban végrehajtási aktus révén elfogadja az
alábbiakat…. [36 hónappal a rendelet hatálybalépése után]:
–
a fizetésképtelenségi nyilvántartások
összekapcsolására szolgáló rendszer interfészének leírása alapján az
elektronikus kommunikáció és az információcsere módjait meghatározó
műszaki leírás;
–
azon technikai intézkedések, amelyek biztosítják az
informatikai biztonsági minimumkövetelmények betartását a fizetésképtelenségi
nyilvántartások összekapcsolására szolgáló rendszerben való információáramlás
és -megosztás tekintetében;
–
a 20a. cikk szerinti információk alapján az európai
igazságügyi portál nyújtotta keresési szolgáltatással kapcsolatos minimális
követelmények;
–
a 20a. cikk szerinti információk alapján az ilyen
keresések eredményeinek megmutatásával kapcsolatos minimális követelmények;
–
a nyilvántartások összekapcsolására szolgáló
rendszer által biztosított szolgáltatások elérhetőségének szabályait és
műszaki feltételei; továbbá
–
az A. mellékletben felsorolt nemzeti
fizetésképtelenségi eljárások tömör magyarázatát tartalmazó glosszárium.
20c. cikk
A fizetésképtelenségi
nyilvántartások létrehozásának és összekapcsolásának költségei
(1)          A fizetésképtelenségi rendszerek
összekapcsolására szolgáló rendszer létrehozása és jövőbeli fejlesztésének
finanszírozása az Unió költségvetéséből történik.
(2)          A nemzeti fizetésképtelenségi
nyilvántartásoknak az európai igazságügyi portállal való interoperábilissá
tételének, valamint a nyilvántartások kezelésének, üzemeltetésének és
fenntartásának költségeit minden tagállam maga viseli.
20d. cikk
A fizetésképtelenségi
eljárások nyilvántartása
Amennyiben egy gazdálkodó szervezettel, jogi
személlyel, vagy önálló vállalkozóval vagy kereső tevékenységet önállóan
folytató magánszeméllyel szemben fő- vagy másodlagos eljárást indítanak, a
fizetésképtelenségi eljárást megindító bíróság gondoskodik a 20a. cikk szerinti
információ azonnal közzétételéről a megnyitás helye szerinti állam
fizetésképtelenségi nyilvántartásában.”
(30)
A 21. és a 22. cikk helyébe a következő szöveg
lép:
„21. cikk
Közzététel más tagállamban
(1)          A 20b. cikk szerinti, a
fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolására szolgáló rendszer
létrehozásáig a felszámoló kéri a fizetésképtelenségi eljárást megindító
határozat és adott esetben az őt kijelölő határozat közzétételét bármely
más olyan tagállamban, ahol az adósnak telephelye van, az adott államban
előírt közzétételi eljárásnak megfelelően. Az ilyen közzététel
megnevezi a kijelölt felszámolót, és tartalmazza, hogy a 3. cikk (1) vagy (2)
bekezdése szerinti joghatósági szabályt alkalmazták.
(2)          A felszámoló kérheti az e cikk
első bekezdése szerinti információ közzétételét bármely további
tagállamban, ahol az adósnak vagyontárgyai vagy hitelezői vannak, az adott
tagállamban előírt közzétételi eljárásnak megfelelően.”
(31)
A 22. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„22. cikk
Más tagállam közhitelű
nyilvántartásába való bejegyzés
A 20b. cikk szerinti, a fizetésképtelenségi
nyilvántartások összekapcsolására szolgáló rendszer létrehozásáig a felszámoló
kéri a 21. cikk szerinti határozat közzétételét bármely más olyan tagállam
ingatlan-nyilvántartásában, cégjegyzékében vagy bármely más közhiteles
nyilvántartásában, amelynek területén az adós telephellyel rendelkezik, és ez a
telephely szerepel e tagállam valamely közhiteles nyilvántartásában. A
felszámoló kérhet ilyen közzétételt bármely más tagállamban is.”
(32)
A 25. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„25. cikk
Egyéb bírósági határozatok
elismerése és végrehajthatósága
(1)          Azon bíróság által hozott,
fizetésképtelenségi eljárás lefolytatására és befejezésére vonatkozó
határozatokat, valamint jóváhagyott egyezségeket, amely bíróságnak az eljárás
megindítására vonatkozó határozatát a 16. cikknek megfelelően elismerik,
minden további alaki követelmény nélkül el kell ismerni. Az ilyen határozatokat
44/2001/EK rendelet 32–56. cikkének – a 34. cikk (2) bekezdése kivételével –
megfelelően hajtják végre
Az első albekezdést a fizetésképtelenségi
eljárásokból közvetlenül származó és a hozzájuk szorosan kapcsolódó
határozatokra abban az esetben is alkalmazni kell, ha azokat egy másik bíróság
hozta.
Az első albekezdést a fizetésképtelenségi
eljárás megindítása iránti kérelmet követően hozott, vagy azzal
összefüggő biztosítási intézkedésekre vonatkozó határozatokra is
alkalmazni kell.
(2)          A (1) bekezdésben említettektől
eltérő határozatok elismerését és végrehajtását az (1) bekezdésben
említett rendelet szabályozza, feltéve, hogy ez a rendelet alkalmazható.”
(33)
A 27. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„27. cikk
Az eljárás megindítása
Ha egy tagállam bírósága főeljárást indít,
amelyet egy másik tagállam elismer, a másik tagállamnak a 3. cikk (2) bekezdése
alapján joghatósággal rendelkező bírósága e Fejezet rendelkezései szerint
másodlagos fizetésképtelenségi eljárást indíthat. A másodlagos eljárásnak a
hatásai az adós azon tagállam területén található vagyontárgyaira
korlátozódnak, amelynek területén az eljárást megindították.”
(34)
A szöveg a következő 29a. cikkel egészül
ki:
„29a. cikk
A másodlagos eljárás
megindításáról szóló határozat
(1)          Az a bíróság, amelynél kérelmezték a
másodlagos eljárás megindítását, azonnal értesíti a főeljárás
felszámolóját, és lehetővé teszi számára kérelemmel kapcsolatos
álláspontja ismertetését.
(2)          A főeljárás felszámolójának
kérelmére az (1) bekezdés szerinti bíróság elhalasztja a megindításról szóló
határozat meghozatalát, vagy elutasítja a másodlagos eljárás megindítását,
amennyiben az eljárás megindítására nincs szükség a helyi hitelezők
érdekei védelmében, különösen akkor, ha a főeljárás felszámolója a 18.
cikk (1) bekezdése szerinti kötelezettségvállalást tett és eleget tesz az abban
szereplő feltételeknek.
(3)          A másodlagos eljárás megindításáról
való határozathozatalkor az (1) bekezdés szerinti bíróság a nemzeti joga
szerinti, a helyi hitelezők érdekei szempontjából legmegfelelőbb
eljárásfajtát indítja meg, tekintet nélkül arra, hogy az adós
fizetőképességének valamely feltétele fennáll-e.
(4)          A bíróság értesíti a főeljárás
felszámolóját a másodlagos eljárás megindításáról szóló határozatról, aki
jogosult megtámadni a határozatot.”
(35)
A 31. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„31. cikk
A felszámolók közötti
együttműködés és kommunikáció
(1)          A főeljárás felszámolója és a
másodlagos eljárások felszámolói olyan mértékben működnek együtt
egymással, ami nem ellentétes az egyes eljárásokra alkalmazandó szabályokkal.
Az együttműködésről megállapodást lehet kötni vagy jegyzőkönyvet
aláírni.
(2)          A felszámolók elsősorban:
a)       azonnal közlik egymással a másik eljárás
szempontjából esetleg jelentős információkat, különösen az igények bejelentésével
és igazolásával kapcsolatos haladásról, az adós átalakítására vagy
fizetőképessége helyreállítására, vagy az eljárás megszüntetésére irányuló
minden intézkedésről, feltéve, hogy megfelelő intézkedésekre kerül
sor a bizalmas információk védelme érdekében;
b)      megvizsgálják, hogy van-e lehetőség
az adós átalakítására, és annak fennállása esetén koordinálják az átalakítási
terv kidolgozását és végrehajtását;
c)       az adós vagyonának és ügymenetének
értékesítésével vagy használatával kapcsolatos igazgatás összehangolása, a
másodlagos eljárás felszámolója időben lehetőséget nyújt a
főeljárás felszámolójának, hogy javaslatokat nyújtson be a másodlagos
eljárásban szereplő vagyontárgyak értékesítésére vagy hasznosítására.”
(36)
A rendelet a következő 31a. és 31b. cikkel
egészül ki:
„31a. cikk
A bíróságok közötti
együttműködés és kommunikáció
(1)          Az ugyanazon adóst érintő
fő- és másodlagos fizetésképtelenségi eljárások közötti koordináció
megkönnyítése érdekében az a bíróság, amelyhez fizetésképtelenségi eljárás
megindítás iránti keresetet nyújtottak be, vagy amelyik megindított ilyen
eljárást, az egyes eljárásokra alkalmazandó szabályokkal összeegyeztethető
mértékben együttműködik minden más olyan bírósággal, amelyhez
fizetésképtelenségi eljárás megindítás iránti keresetet nyújtottak be, vagy
amelyik megindított ilyen eljárást. E célból a bíróságok megfelelő esetben
kinevezhetnek egy utasításaik alapján eljáró személyt vagy testületet.
(2)          Az (1) bekezdés szerinti bíróságok
közvetlenül kommunikálhatnak egymással, illetve közvetlenül kérhetnek egymástól
információkat vagy segítséget, feltéve, hogy az ilyen kommunikáció díjmentes,
és az eljárásban részes felek eljárási jogainak, és az információk bizalmas
jellegének tiszteletben tartásával történik.
(3)          Az együttműködés bármely
megfelelő módon történhet, ideértve az alábbiakat:
a)       információk közlése bármely, a bíróság
által megfelelőnek ítélt módon;
b)      az adós vagyona és ügymenete feletti
igazgatás és felügyelet összehangolása;
c)       a meghallgatások lebonyolításának összehangolása,
d)      a jegyzőkönyvek jóváhagyásának
összehangolása.
31b. cikk
A felszámolók és a bíróságok
közötti együttműködés és kommunikáció
(1)          Az ugyanazon adós tekintetében
indított fő- és másodlagos fizetésképtelenségi eljárások összehangolásának
megkönnyítése érdekében
a)       a főeljárás felszámolója
együttműködik és kommunikál bármely olyan bírósággal, amelynél kérelmezték
másodlagos eljárás megindítását, vagy amely megindított ilyen eljárást, és
b)      a másodlagos és harmadlagos eljárás
felszámolója együttműködik és kommunikál bármely olyan bírósággal,
amelynél kérelmezték másodlagos eljárás megindítását, vagy amely megindított
ilyen eljárást.
(2)          Az (1) bekezdés szerinti
együttműködés bármely megfelelő módon történhet, ideértve a 31a. cikk
(3) bekezdése szerinti módszereket, amennyiben ezek nem összeférhetetlenek az
egyes eljárásokra alkalmazandó szabályokkal.”
(37)
A 33. cikk a következőképpen módosul:
a)           A cím helyébe a következő
szöveg lép:
„Az eljárás
felfüggesztése”
b)           Az (1) és a (2) bekezdésben az
„értékesítés” szó és ragozott alakja helyébe az „eljárás” szó és ragozott
alakja lép.”
(38)
A 34. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„34. cikk
A fő- és a másodlagos
fizetésképtelenségi eljárások befejezése
(1)          A főeljárás befejezése nem
akadályozza meg a már megindított másodlagos eljárások folytatását.
(2)          Amennyiben jogi szermélyt
érintő másodlagos eljárások indultak a jogi személy székhelye szerinti
tagállamban, és ezen eljárások befejezése a jogi személy feloszlatását vonja
maga után, a feloszlatás nem akadályozza meg a más tagállamban megindított
főeljárás folytatását.”
(39)
Ez a rendelkezés a magyar nyelvi változatot nem
érinti.
(40)
A 37. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„37. cikk
Korábbi eljárások átalakítása
A főeljárás felszámolója kérheti azon
tagállam bíróságát, amelyikben a másodlagos eljárást megindították, hogy
rendelje el a másodlagos eljárás átalakítását az érintett tagállam nemzeti joga
szerinti másik fizetésképtelenségi eljárássá.”
(41)
A 39. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„39. cikk
Az igények bejelentésének
joga
Bármely hitelezőnek – beleértve a
tagállamok adóhatóságait és társadalombiztosítási hatóságait –, akinek szokásos
tartózkodási helye, állandó lakóhelye vagy székhelye más tagállamban van, mint
az eljárást megindító állam („külföldi hitelező”), jogában áll bármilyen,
a megindítás helye szerinti tagállam jogában elfogadott módon bejelenteni
igényeit a fizetésképtelenségi eljárás során, ideértve az elektronikus
bejelentést is. Az igények benyújtásakor nem kötelező az ügyvédi vagy
egyéb jogi képviselet.”
(42)
A 40. cikk a következőképpen módosul:
a)      a (2) bekezdés a következő mondattal
egészül ki:
„Az értesítéshez mellékelni kell a 41. cikk
szerinti igénybejelentő űrlap egy példányát, vagy az űrlap
interneten történt közzétételére mutató hivatkozást.”
b)      A rendelet a következő (3)
bekezdéssel egészül ki:
"(3)         Az e
cikk szerinti tájékoztatás benyújtása a 45b. cikk (4) bekezdése szerinti
tanácsadási eljárással összhangban létrehozott értesítési formanyomtatvány
útján történik, melyet …-ig [e rendelet hatálybalépést követő 24. hónap
elteltéig] közzé kell tenni az európai igazságügyi portálon. A formanyomtatvány
fejlécében fel kell tüntetni az „Értesítés fizetésképtelenségi eljárásról”
feliratot az Unió valamennyi hivatalos nyelvén. A feliratot át kell ültetni az
eljárás megindításának helye szerinti tagállam hivatalos nyelvére vagy
nyelveire, vagy más olyan nyelvre, amellyel kapcsolatban az érintett állam
jelezte, hogy azt a 41. cikk (3) bekezdésével összhangban elfogadhatónak
tartja, amennyiben feltételezhető, hogy ez a nyelv könnyebben érthető
a külföldi hitelezők számára.”
(43)
A 41. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„41. cikk
Az igények benyújtása
(1)          Az ismert külföldi hitelezők a 45b.
cikk (4) bekezdése szerinti tanácsadási eljárással összhangban létrehozott
egységes formanyomtatványon, melyet …-ig [e rendelet hatálybalépést követő
24. hónap elteltéig] közzé kell tenni az európai igazságügyi portálon, nyújtják
be igényeiket. A formanyomtatvány fejlécében fel kell tüntetni az „Igények
benyújtása” feliratot az Unió valamennyi hivatalos nyelvén.
(2)          Az (1) bekezdés szerinti igények
benyújtására szolgáló formanyomtatványon a hitelező feltünteti az
alábbiakat
a)       a saját neve és címe,
b)      az igény jellege,
c)       az igény összege és az esedékessé válás
napja,
d)      azt, hogy igényel-e elsőbbségi
hitelezői státuszt,
e)       azt, hogy az igénnyel kapcsolatban van-e
dologi biztosíték vagy tulajdonjog fenntartás, és amennyiben igen, milyen
vagyontárgyakra vonatkozó biztosítékokra hivatkozik, továbbá
f)       hogy igényel-e beszámítást, illetve,
hogy az igényelt összeg a beszámításon felül van-e.
Az igények benyújtására szolgáló
formanyomtatványhoz, amennyiben léteznek mellékelni kell a szükséges igazoló
dokumentumokat.
(3)          Az igényeket az Unió bármelyik
hivatalos nyelvén be lehet nyújtani. Elő lehet írni a hitelező
számára, hogy az eljárást megindító állam hivatalos nyelvére, egyik hivatalos
nyelvére, vagy az állam által elfogadott más nyelvre történő fordítást
bocsásson rendelkezésre. Minden tagállam feltünteti az Unió legalább egy olyan
hivatalos nyelvét a sajátján kívül, amelyen elfogadja az igények benyújtását.
(4)          Az igényeket a fizetésképtelenségi
eljárás megindításának helye szerinti tagállam jogában előírt
határidőn belül kell benyújtani. Külföldi hitelező esetében a
határidő nem lehet rövidebb az eljárás megindításának a megindítás helye
szerinti állam fizetésképtelenségi nyilvántartásában való közzétételtől
számított 45. napnál.
(5)          Amennyiben a felszámoló kétségbe
vonja az e cikkel összhangban benyújtott igényt, lehetőséget biztosít a
hitelezőnek arra, hogy további bizonyítékokat szolgáltasson az igény
fennállásával és összegével kapcsolatban.”
(44)
A 42. cikket el kell hagyni.
(45)
A rendelet a következő IV. fejezettel egészül
ki:
„IVa. FEJEZET
GAZDÁLKODÓ SZERVEZETEK CSOPORTJA TAGJAINAK FIZETÉSKÉPTELENSÉGE
42a. cikk
A felszámolók között
együttműködési és tájékoztatási kötelezettség
(1)          Amennyiben a fizetésképtelenségi
eljárás gazdálkodó szervezetek csoportjának egy vagy több tagját érinti, a
csoport valamely tagát érintő eljárásban kinevezett felszámoló
együttműködik az ugyanazon csoport más tagját érintő eljárásban
kinevezett felszámolóval, amennyiben ez alkalmas az eljárásokban az ügyintézés
hatékonyságának növelésére, összhangban van az ilyen eljárásokra vonatkozó
szabályokkal és nem eredményez összeférhetetlenséget. Az
együttműködésről jegyzőkönyvet lehet aláírni.
(2)          Az (1) bekezdés szerinti
együttműködés során a felszámolók
a)       azonnal tájékoztatják egymást az olyan
információkról, melyek jelentőséggel bírhatnak a másik eljárás szempontjából,
feltéve, hogy megfelelő intézkedések történtek a bizalmas információk
védelme érdekében;
b)      megvizsgálják a csoport átalakításának
lehetőségeit, és amennyiben erre lehetőség van, egyeztetnek a
javaslatról és egyeztetett átalakítási terv tárgyalásáról;
c)       egyeztetnek a fizetésképtelenségi
eljárással érintett csoporttagok ügyeinek intézéséről és
felügyeletéről;
A felszámolók megállapodhatnak arról, hogy az
egyik eljárásban kinevezett felszámoló további hatáskörökkel rendelkezik,
amennyiben ilyen megállapodásra az egyes eljárásokra irányadó jogszabályok
szerint lehetőség van.
42b. cikk
A bíróságok közötti
kommunikáció és együttműködés
(1)          Amennyiben gazdálkodó szervezetek
csoportjának két vagy több tagját érinti fizetésképtelenségi eljárás, az a
bíróság, amelyhez a csoport valamely tagját érintő eljárás megindítása
iránti kérelmet benyújtották, vagy amelyik megindította az eljárást,
együttműködik bármely más olyan bírósággal, amelyhez a csoport másik
tagját érintő eljárás megindítása iránti kérelmet benyújtották, vagy
amelyik megindított ilyen eljárást, amennyiben az ilyen együttműködés
alkalmas az eljárásokban az ügyintézés hatékonyságának növelésére, és
összhangban van az ilyen eljárásokra vonatkozó szabályokkal. E célból a
bíróságok megfelelő esetben kinevezhetnek egy utasításaik alapján eljáró
személyt vagy testületet.
(2)          Az (1) bekezdés szerinti bíróságok
közvetlenül kommunikálhatnak egymással, illetve közvetlenül kérhetnek egymástól
tájékoztatást vagy segítséget.
(3)          Az együttműködés bármely
megfelelő módon történhet, ideértve az alábbiakat
a)       információk közvetlen közlése bármely
módon, amelyet a bíróság megfelelőnek tekint, feltéve, hogy az ilyen
kommunikáció díjmentes, és az eljárásban részes felek eljárási jogainak, és az
információk bizalmas jellegének tiszteletben tartásával történik;
b)      a csoporttagok vagyona és ügymenete
feletti igazgatás és felügyelet összehangolása összehangolása;
c)       a meghallgatások lebonyolításának
összehangolása;
d)      a jegyzőkönyvek jóváhagyásának
összehangolása.
42c. cikk
A felszámolók és a bíróságok
közötti együttműködés és kommunikáció
A gazdálkodó szervezetek csoportjának valamely
tagját érintő fizetésképtelenségi eljárásban kinevezett felszámoló
együttműködik és kommunikál bármely olyan bírósággal, amelyhez a csoport
másik tagját érintő eljárás megindítása iránti kérelmet nyújtottak be,
vagy amelyik megindított ilyen eljárást, amennyiben az ilyen együttműködés
alkalmas az eljárásokban való együttműködés megkönnyítésére, és
összhangban van az ilyen eljárásokra vonatkozó szabályokkal. A felszámoló
különösen tájékoztatást kérhet a bíróságtól a csoport másik tagját érintő
eljárásról, vagy a bíróság közreműködését kérheti abban az eljárásban,
amelyikben kinevezték.
42d. cikk
A felszámolók hatáskörei és
az eljárás felfüggesztése
(1)          A gazdálkodó szervezetek csoportja
tagjára tekintettel megindított fizetésképtelenségi eljárásban kinevezett
felszámoló jogosult
a)       az ugyanazon csoport bármely más tagjára
tekintettel megindított eljárásban felszólalni és részt venni, különösen a
hitelezők ülésein;
b)      az ugyanezen csoport bármely más tagjára
tekintettel megindított eljárás felfüggesztését kérni;
c)       a fizetésképesség helyreállítására
irányuló tervet, egyezséget vagy hasonló intézkedést javasolnia a csoport
valamennyi vagy azon tagja számára, akikre tekintettel a fizetésképtelenségi
eljárást megindították, és azt az ugyanezen csoport más tagjára tekintettel
megindított eljárásban előterjeszteni az ilyen eljárásokra alkalmazandó
eljárásokra összhangban; továbbá
d)      a c) pont szerinti joggal összhangban
bármely más, a fizetőképesség helyreállításának előmozdításához
szükséges eljárási jogi intézkedést kérni, ideértve a másik eljárásra való
áttérést.
(2)          Az (1) bekezdés b) pontja szerinti,
az eljárást megindító bíróság teljesen vagy részben felfüggeszti az eljárást,
amennyiben bebizonyosodik, hogy a felfüggesztés előnyös az eljárásban
részes hitelezők számára. Az eljárást három hónapra lehet felfüggeszteni,
és a felfüggesztés ugyanennyi időre folytatható vagy megújítható. A felfüggesztést
elrendelő bíróság kötelezheti a felszámolót az eljárásban résztevő
hitelezők érdekeinek garantálásához szükséges bármely megfelelő
intézkedés megtételére.”
(46)
A rendelet az alábbi új, 44a. cikkel egészül ki:
„44a. cikk
Tájékoztatás a nemzeti fizetésképtelenségi
jogról
(1)          A tagállamok a közvélemény
tájékoztatása céljából a 2001/470/EK tanácsi határozat[24] által polgári és kereskedelmi
ügyekben létrehozott Európai Igazságügyi Hálózat keretein belül rendelkezésre
bocsátják nemzeti fizetésképtelenségre vonatkozó jogszabályaik és eljárásaik
leírását, különösen a 4. cikk (2) bekezdésében felsorolt kérdésekkel
kapcsolatban.
(2)          A tagállamok gondoskodnak a
tájékoztatás rendszeres frissítéséről.”
(47)
A 45. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„45. cikk
A mellékletek módosítása
(1)          A Bizottság az e cikkben és a 45a.
cikkben lefektetett eljárás szerint felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadhat el az A. és C. mellékletek módosítására.
(2)          Az A. melléklet módosításának
kezdeményezése érdekében a tagállamok értesítik a Bizottságot a
fizetésképtelenségi eljárásra vonatkozó azon nemzeti szabályaikról, melyeket
fel kívánnak tüntetni az A. mellékletben, és mellékelnek egy rövid leírást. A
Bizottság megvizsgálja, hogy az értesítésben szereplő szabályok megfelelnek-e
az 1. cikk szerinti feltételeknek, és amennyiben igen, felhatalmazáson alapuló
jogi aktussal módosítja az A. mellékletet.”
(48)
A rendelet a következő 45a. és 45b. cikkel
egészül ki:
„45a. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1)          A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának
feltételeit e cikk határozza meg.
(2)          A Bizottság határozatlan időre szóló
felhatalmazást kap a 45. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadására..
(3)          Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja a 45. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló
határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az
Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a
határozatban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat
nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
érvényességét.
(4)          A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi
aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti
arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5)          A 45. cikk értelmében elfogadott
felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai
Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két
hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást,
illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az
Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem
emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen
időtartam két hónappal meghosszabbodik.
45b. cikk
Hatáskör végrehajtási aktus
elfogadására
(1)          A Bizottság felhatalmazást kap
végrehajtási aktusok elfogadására az alábbi célok érdekében:
a)       a 20b. cikk szerint a fizetésképtelenségi
nyilvántartások összekapcsolásának biztosítása; továbbá
b)      a 40. és a 41. cikk szerinti
formanyomtatványok kidolgozása és későbbi módosítása.
(2)          Az (1) bekezdés szerinti
végrehajtási aktusok elfogadása vagy módosítása során a 182/2011/EU európai parlamenti
és tanácsi rendelet[25]
szerinti bizottság segíti a Bizottságot.
(3)          Az e bekezdésre történő
hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(4)          Az e bekezdésre történő
hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.”
(49)
A 46. cikkben a „2012. június 1.-ig” dátum helyébe
a „…-ig [az alkalmazás kezdetét követő 10 év eltelte]” dátum lép.”
(50)
A rendelet a következő 46a. cikkel egészül ki:
„46a. cikk
Adatvédelem
(1)          A tagállamok a személyes adatok e
rendelet értelmében történő tagállami feldolgozása során a 95/46/EK irányelvet
alkalmazzák.
(2)          A személyes adatoknak a Bizottság
által e rendelet értelmében történő feldolgozására a 45/2001/EK rendelet
alkalmazandó.”
(51)
A B. mellékletet el kell hagyni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet …-tól …..[a rendelet
hatálybalépését követő 24 hónap elteltével] kell alkalmazni, a nemzeti
fizetésképtelenségi joggal kapcsolatos tájékoztatásra vonatkozó rendelkezés
kivételével (44a. cikk), amelyet ...-tól [a hatálybalépést követő 12.
hónap elteltével] kell alkalmazni.
Ez a rendelet a Szerződéseknek
megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a
tagállamokban.
Kelt Strasbourgban, -án/-én.
Az Európai Parlament részéről                     a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
1.1.        A javaslat/kezdeményezés címe

Javaslat: az Európai Parlament és a Tanács rendelete a
fizetésképtelenségi eljárásról szóló 1346/2000/EK tanácsi rendelet
módosításáról
1.2.        A tevékenységalapú irányítás
/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai
terület(ek)[26]
33. cím - Jogérvényesülés
1.3.        A javaslat/kezdeményezés
típusa
¨ javaslat/kezdeményezés
új intézkedésre irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést
követő új intézkedésre irányul[27]

Ø A javaslat/kezdeményezés jelenlegi
intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított
intézkedésre irányul
1.4.        Célkitűzések
1.4.1.     A javaslat/kezdeményezés által
érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések
A jogérvényesülés térségének kialakítása, jogérvényesülés a
növekedés érdekében
1.4.2.     Konkrét célkitűzés(ek) és
a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
.... sz. konkrét célkitűzés
Igazságügyi együttműködés polgári és kereskedelmi
ügyekben
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés
keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)33 03
1.4.3.     Várható eredmény(ek) és
hatás(ok)
Tüntesse fel, milyen
hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a
kedvezményezettekre/célcsoportokra.
Megnövekedett hatékonyság, és a több országot érintő
fizetésképtelenségi ügyek nagyobb átláthatósága
1.4.4.     Eredmény- és hatásmutatók
Tüntesse fel a
javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
1.5.        A javaslat/kezdeményezés
indoklása
1.5.1.     Rövid vagy hosszú távon
kielégítendő szükséglet(ek)
A fizetésképtelenségi eljárásról szóló 1346/2000/EK rendelet
felülvizsgálata
1.5.2.     Az uniós részvételből
adódó többletérték
1.5.3.     Hasonló korábbi tapasztalatok
tanulsága
1.5.4.     Összhang és lehetséges
szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel
1.6.        Az intézkedés és a pénzügyi
hatás időtartama
¨ A javaslat/kezdeményezés határozott
időtartamra vonatkozik
–
¨         A javaslat/kezdeményezés időtartama: ÉÉÉÉ
[HH/NN]-tól/-től ÉÉÉÉ [HH/NN]-ig
–
¨         Pénzügyi hatás: ÉÉÉÉ-tól/-től ÉÉÉÉ-ig
Ø A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
–
- Beindítási időszak: a rendelet elfogadásától
–
- azt követően: rendes ütem.
1.7.        Tervezett igazgatási
módszer(ek)[28]
Ø Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
¨ Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
¨         végrehajtó ügynökségek
–
¨         a Közösségek által létrehozott szervek[29]
–
¨         tagállami közigazgatási/közfeladatot ellátó szervek
–
¨         az Európai Unióról szóló szerződés V. címe szerinti
konkrét fellépések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49.
cikke szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
¨ Megosztott igazgatás
a tagállamokkal
¨ Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
¨ ¨ Nemzetközi szervezetekkel közös
igazgatás (nevezze meg)
Egynél több igazgatási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések
Kizárólag a fizetésképtelenségi nyilvántartások
összekapcsolása (a központi kapcsolódási rész) jár pénzügyi hatásokkal az uniós
költségvetés számára.
A fizetésképtelenségi nyilvántartásokat az európai
igazságügyi portálon keresztül fogják összekapcsolni, ami központi nyilvános
elektronikus hozzáférési pontként fog szolgálni a rendszer információi
tekintetében (vö. a javaslat 20b. cikke)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
Ismertesse a nyomon
követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit.
2.2.        Irányítási és kontrollrendszer

2.2.1.     Felismert kockázat(ok)
2.2.2.     Tervezett ellenőrzési
mód(ok)
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
Tüntesse fel a
meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket.
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A kiadások a többéves
pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási
tételét/tételeit érintik?
·
Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám[Megnevezés…………………………] || diff./nem diff.([30])   || EFTA-országoktól[31]   || tagjelölt országoktól[32]   || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 [3] || [33.0301] [Jogérvényesülési program] || Dif./ || NEM || NEM || NEM || NEM
·
Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám[Megnevezés…………………………] || diff./nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 [3] || [XX.YY.YY.YY]   || […] || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM
3.2.        A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1.     A kiadásokra gyakorolt becsült
hatás összegzése
millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || [Megnevezés....3 ...............................................................]
 Főigazgatóság: Jogérvényesülési Főig. ||   ||   || 2014. év[33]   || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018., 2019., és 2020. évek || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 33.0301 || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1) || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 Kifizetési előirányzatok || (2) || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 Költségvetési tétel száma || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kifizetési előirányzatok || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok[34] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A Jogérvényesülési Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =1+1a +3 || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a +3 || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 Kifizetési előirányzatok || (5) || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A többéves pénzügyi keret 3. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
Amennyiben a javaslat/kezdeményezés több fejezetet is
érint:
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kifizetési előirányzatok || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (Referenciaösszeg) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások” – nem alkalmazható
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: <…….> ||
  Humánerőforrás ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Egyéb igazgatási kiadások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 <...> Főigazgatóság ÖSSZESEN || Előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év[35]   || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
 Kifizetési előirányzatok || 150.000 || 150.000 || 200.000 || 200.000 || 250.000 || 250.000 || 300.000 || 1.500.000
3.2.2.     Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
–
¨         A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását.
–
Ø         A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 TELJESÍTÉSEK
 Teljesítések típusa[36]   || Teljesítés átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Összköltség
 1. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS[37] Igazságügyi együttműködés polgári és kereskedelmi ügyekben
 - Teljesítés || A fizetésképtelenségi nyilvántartások összekapcsolásának üzemeltetése || 214 300 ||   || 150 000 ||   || 150 000 ||   || 200 000 ||   || 200 000 ||   || 250 000 ||   || 250 000 ||   || 300 000 ||   || 1 500 000
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1. konkrét célkitűzés részösszege ||   || 150 000 ||   || 150 000 ||   || 200 000 ||   || 200 000 ||   || 250 000 ||   || 250 000 ||   || 300 000 ||   || 1 500 000
 2. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2. konkrét célkitűzés részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZKÖLTSÉG ||   || 150 000 ||   || 150 000 ||   || 200 000 ||   || 200 000 ||   || 250 000 ||   || 250 000 ||   || 300 000 ||   || 1 500 000
3.2.3.     Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összegzés
–
Ø         A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását.
3.2.3.2.  Becsült
humánerőforrás-szükségletek
–
Ø         A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást.
3.2.4.     A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség
–
Ø         A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a 2014–2020-as
időszakra szóló többéves pénzügyi kerettel.
3.2.5.     Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
–
ØA javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő harmadik felek általi
társfinanszírozást.
3.3.        A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
1.
Ø  A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.
[1]               A nemzeti fizetésképtelenség előtti és vegyes
eljárások áttekintését a Bizottság a fizetésképtelenségről szóló 1346/2000/EK
tanácsi rendelet értékeléséről szóló 2010.12.12-i jelentésének 2. szakasza
tartalmazza.
[2]               A „vállalkozás folyamatossága” egy elsősorban a
könyvelésben használt fogalom, ami a könyvelők számára azt az információt
nyújtja, hogy a pénzügyi kimutatásokat azon vélelem alapján készítsék el, hogy
a vállalkozást nem fog a következő 12 hónap során felszámolás hatálya alá
kerülni.
[3]               COM(2008)394, 2008.6.25.
[4]               COM(2012) ……
[5]               Lásd a Bizottság e javaslatához mellékelt
hatásvizsgálati jelentésének 3.4.1. szakaszát a probléma mértékével
kapcsolatban.
[6]               http://www.uncitral.org/uncitral/en/uncitral_texts/insolvency/1997Model.html
[7]               C-396/09. sz. ügy, 2011.10.20-i ítélet.
[8]               C-339/07. sz. ügy, 2009.2.12-i
ítélet.
[9]               HL L 12., 2001.1.16., 1. o.
[10]             C-454/09. sz. ügy, 2011.10.13-i ítélet (Bizottság kontra
Olaszország – „New Interline”).
[11]             HL L 156., 2012.6.16., 1. o.
[12]             COM(2011)759 végleges
[13]             HL C […], […], […] o.
[14]             HL C… , , . .o.
[15]             HL L 160., 2000.6.30., 1. o.
[16]             HL C… , , . .o.
[17]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[18]             HL L 12., 2001.1.16., 1. o.
[19]             HL L 125., 2001.5.5., 15. o.
[20]             HL L 324., 2007.12.10., 79. o.
[21]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[22]             HL L 281., 1995.11.23., 31. o.
[23]             HL L 8., 2001.1.12., 1. o.
[24]             HL L 174., 2001.6.27., 25. o.
[25]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[26]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[27]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[28]             Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások
megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[29]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[30]             Differenciált/nem differenciált előirányzat.
[31]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[32]             Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[33]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve.
[34]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[35]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve.
[36]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza
kilométerben stb.).
[37]             Az 1.4.2. szakaszban („Konkrét célkitűzések...”)
feltüntetett célkitűzés.