				|

		52013PC0192

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet és az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló 597/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról /* COM/2013/0192 final - 2013/0103 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A javaslat okai és céljai
Ez a javaslat az 1225/2009/EK rendelet (a
továbbiakban: a dömpingelllenes alaprendelet) és az 597/2009/EK rendelet (a
továbbiakban: a szubvencióellenes alaprendelet) módosítására vonatkozik. Figyelembe
véve, hogy e rendeleteket az uruguayi forduló 1995-ös lezárulása óta lényegében
nem vizsgálták felül, továbbá figyelembe véve az ezen eszközök működésére
vonatkozó értékelő tanulmány következtetéseit, a Bizottság az eszközök
naprakésszé tételét és korszerűsítését javasolja.
Háttér-információk
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés többek között olyan kereskedelempolitikai
védintézkedésekről rendelkezik, mint a dömping vagy szubvenció esetén
meghozandó intézkedések.
Meglévő rendelkezések a javaslat által
érintett területen
A fent említett tanácsi rendeletek.
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
A javaslat nem áll ellentétben az Unió egyéb
szakpolitikáival és célkitűzéseivel.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
Konzultáció az érdekelt felekkel
A javaslat által érintett érdekelt feleknek
lehetőségük volt nyilvános konzultációban részt venni, amely 2012
áprilisától 2012 júliusáig zajlott. A nyilvános konzultáció eredményeiről
készült összefoglaló 2012 októbere óta elérhető a Kereskedelmi
Főigazgatóság honlapján.
Szakértői vélemények
összegyűjtése és felhasználása
Az EU dömpingellenes és szubvencióellenes
alaprendeletének működéséről készült értékelő tanulmányt 2012
elején véglegesítették, és azóta ez elérhető a Kereskedelmi
Főigazgatóság honlapján.
Hatásvizsgálat
A nyilvános konzultáció eredményei, az értékelő
tanulmány és az eszközök alkalmazásával kapcsolatos kiterjedt bizottsági
gyakorlat alapján 2012 őszén hatásvizsgálat készült. A hatásvizsgálati
jelentés problémákat azonosított a piacvédelmi eszközök működése terén, és
különböző megoldásokat javasolt. A Hatásvizsgálati Testület 2012
decemberében mérlegelte a jelentést, és kedvező véleményt adott róla,
annak kikötésével, hogy bizonyos pontokon felülvizsgálatra van szükség. A
jelentést azóta felülvizsgálták és véglegesítették. E javaslat az előnyben
részesített megoldásokon alapul.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A javaslat összefoglalása
A javaslat a dömpingellenes alaprendelet és a
szubvencióellenes alaprendelet módosítására irányul, azok bizonyos területeket
érintő továbbfejlesztése érdekében. Az átláthatóság és a kiszámíthatóság
fokozása érdekében az érdekelt felek az ideiglenes intézkedések bevezetése
előtt két héttel értesítést kapnak az ilyen intézkedések közelgő
bevezetéséről. A felek arról is biztosítékot kapnak, hogy e kéthetes időszak
alatt az intézkedések bevezetésére nem fog sor kerülni. Az érdekelt felek
összefoglalót kapnak arról, hogy a Bizottság mire alapozza a tervezett
intézkedéseket, és lehetőségük lesz észrevételeket tenni a
dömpingkülönbözet és kárkülönbözet kiszámításával kapcsolatban. Továbbá, abban
az esetben, ha átmeneti intézkedések meghozatala helyett a vizsgálat
folytatására irányuló döntés születik, az érdekelt felek az esetleges bevezetés
végső határideje előtt két héttel értesítést kapnak arról, hogy a
Bizottság nem szándékozik ilyen intézkedéseket bevezetni.
Ami a dömping vagy szubvenció miatti panasz
benyújtását tervező európai gyártókkal szembeni megtorló intézkedések
veszélyét illeti, az ilyen veszély a vizsgálat hivatalból való megindítására
felhatalmazó különleges körülménynek minősülhet. Továbbá a javaslat
szerint hivatalból indított vizsgálatok esetén az uniós gyártók kötelesek
együttműködni az eljárás során.
Az eszközök eredményessége tekintetében a
Bizottság azt javasolja, hogy az alacsonyabb vám szabálya ne legyen alkalmazható
kijátszás vagy a nyersanyagokkal kapcsolatos strukturális torzulások
fennállásának megállapítása és támogatás esetén. A felülvizsgálatok
tekintetében a Bizottság az intézkedések hatályon kívül helyezésével záruló
hatályvesztési felülvizsgálat ideje alatt beszedett vámok visszatérítését
javasolja.
Végül van néhány olyan terület, ahol bizonyos,
a Bíróság vagy a WTO elmúlt évek során kihirdetett határozataiból eredő
gyakorlatok kodifikálását javasolja a Bizottság. Ezek az uniós gazdasági ágazat
meghatározására, az eredeti vizsgálat megállapításai szerint
dömpingtevékenységet nem, vagy csak csekély mértékben folytató exportáló
gyártókat érintő következményekre, a megváltozott körülmények
felülvizsgálat során való figyelembe vételére, a kapcsolatban álló
vállalkozások kijátszásellenes eljárás során való kezelésére, a behozatalok
nyilvántartásba vételének feltételeire, valamint az uniós gyártók körében
alkalmazott mintavétel alapjára vonatkoznak.
Jogalap
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 207. cikke.
A szubszidiaritás elve
A javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe
tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének a
következők miatt:
Az intézkedés formáját a fent említett
alaprendeletek írják le, és nem hagynak teret a nemzeti döntéshozatalnak.
A javaslat nem vezet az Unió, a nemzeti
kormányok, a regionális vagy helyi hatóságok, a gazdasági szereplők és a
polgárok pénzügyi vagy adminisztratív terheinek növekedéséhez. Ugyanakkor a
nemzeti vámhatóságok feladatkörét érinti, hogy a folyamatban lévő
hatályvesztési felülvizsgálat ideje alatt beszedett vámok visszatérítendők
abban az esetben, ha az adott hatályvesztési felülvizsgálat nem vezet az
intézkedések meghosszabbításához. A vámhatóságok munkaterhének növekedése
kismértékűnek, és a javaslat célkitűzése – az eszközök igazságosabbá
tétele – alapján arányosnak minősül.
Az, hogy kijátszás, a nyersanyagokkal
kapcsolatos strukturális torzulások fennállásának megállapítása és támogatás
esetén nem lenne alkalmazható az alacsonyabb vám szabálya, arányos azzal, hogy
e helyzetekben a kereskedelem további védelemre szorul.
A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt aktus: rendelet.
Más jogi aktus nem felelne meg a
következők miatt:
a fent említett alaprendeletek nem
rendelkeznek más lehetőségről.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁS
A javaslat hatással van az uniós
költségvetésre. Az alacsonyabb vám szabályának bizonyos körülmények esetén való
mellőzése bizonyos esetekben magasabb vámot eredményezhet, így növeli a
bevételeket. Az intézkedések hatályvesztési felülvizsgálatot követő
megszüntetése esetén alkalmazandó vámvisszatérítés kiadást jelent az uniós
költségvetés számára. A hatások számszerűsítése igen nehéz, mivel az
esetleges bevétel vagy kiadás az egyes esetek körülményeitől függ.
A javasolt jogszabály-módosítások a gyakorlat
bizonyos mértékű változásával is járnak. Ezek nem gyakorolnak hatást a
költségvetésre, hanem a munkafolyamat változásait eredményezik (pl.:
előzetes tájékoztatás, előzetes értesítés, összefoglaló dokumentum).
A kkv-segélyszolgálat továbbfejlesztése (amint ezt a közlemény kifejti)
hatással van a forrásokra, ezt a mellékelt pénzügyi kimutatás ismerteti.
5.           OPCIONÁLIS ELEMEK
Tárgytalan.
2013/0103 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
az Európai Közösségben tagsággal nem
rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet és az Európai Közösségben
tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal
szembeni védelemről szóló 597/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre és különösen annak 207. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való
megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       Az Európai Közösségben
tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt, illetve
támogatott behozatallal szembeni védelemre vonatkozó közös szabályokat az
Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i
1225/2009/EK tanácsi rendelet[1],
illetve az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i
597/2009/EK tanácsi rendelet[2]
tartalmazza (a továbbiakban együttesen: a rendeletek). A rendeleteket
eredetileg 1995-ben, az uruguayi forduló lezárulását követően fogadták el.
Tekintettel arra, hogy azóta a rendeleteket több alkalommal módosították, az
egyértelműség és az ésszerűség érdekében a Tanács 2009-ben a
rendeletek kodifikálása mellett döntött.
(2)       Bár a rendeletekben történtek
módosítások, ezeknek az eszközöknek a működésére alapvető
felülvizsgálat 1995 óta nem irányult. Ezért a Bizottság 2011-ben
felülvizsgálatot indított a rendeletekre vonatkozóan, többek között annak
érdekében, hogy azok jobban tükrözzék az üzleti világ 21. század elején
jelentkező szükségleteit.
(3)       A felülvizsgálatot
követően célszerű módosítani a rendeletek egyes rendelkezéseit, hogy
javuljon az átláthatóság és a kiszámíthatóság, hatékony eszközök álljanak
rendelkezésre a megtorló intézkedésekkel szembeni fellépéshez, javuljon az
eredményesség és az érvényesítés, valamint optimalizálható legyen a
felülvizsgálati gyakorlat. Emellett ajánlatos belefoglalni a rendeletekbe az
elmúlt évek során a dömpingellenes és szubvencióellenes vizsgálatok
tekintetében alkalmazott bizonyos gyakorlatokat.
(4)       Annak érdekében, hogy
javuljon a dömpingellenes és szubvencióellenes vizsgálatok átláthatósága és
kiszámíthatósága, biztosítani kell, hogy az ideiglenes dömpingellenes és
kiegyenlítő intézkedések bevezetése által érintett feleknek – különösen az
importőröknek – tudomásuk legyen az ilyen intézkedések közelgő
bevezetéséről. A biztosított időnek meg kell felelnie annak az
időtartamnak, amely a végrehajtási jogi aktus tervezetének az 1225/2009/EK
rendelet 15. cikke alapján létrehozott dömpingellenes bizottság, illetve az 597/2009/EK
rendelet 25. cikke alapján létrehozott szubvencióellenes bizottság elé
terjesztésétől és a jogi aktus Bizottság általi elfogadásáig tart. Ezt az
időtartamot a 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (3) bekezdése határozza
meg. Továbbá az is kívánatos, hogy olyan vizsgálatok esetében, amikor nem
helyénvaló ideiglenes intézkedéseket bevezetni, a feleknek ezt
megelőzően kellő időben tudomásuk legyen arról, hogy nem
kerül sor intézkedések bevezetésére.
(5)       Célszerű, hogy az
ideiglenes intézkedések bevezetése előtt rendelkezésre álljon az
exportőrök vagy gyártók számára egy rövid időszak ahhoz, hogy
ellenőrizhessék a rájuk vonatkozó dömpingkülönbözet vagy támogatási
különbözet kiszámítását. Így az intézkedések bevezetése előtt ki lehetne
javítani az esetleges számítási hibákat.
(6)       A megtorló intézkedések
elleni küzdelmet szolgáló hatékony intézkedések érdekében az uniós gyártók
számára biztosítani kell, hogy a rendeletek alkalmazása során ne kelljen
tartaniuk a harmadik felek megtorló intézkedéseitől. A hatályos
rendelkezések különleges körülmények esetén lehetővé teszik a
vizsgálatindítást akkor is, ha nem érkezik be panasz, amennyiben a dömping,
illetve a kiegyenlíthető támogatás, a kár és az oksági kapcsolat
fennállását elegendő bizonyíték támasztja alá. E különleges körülményeknek
a megtorló intézkedések veszélyére is ki kell terjedniük.
(7)       Amennyiben a vizsgálatot nem
panasz alapján indítják, az uniós gyártókat kötelezni kell arra, hogy
biztosítsák a vizsgálat folytatásához szükséges információkat, annak érdekében,
hogy megtorló intézkedések veszélye esetén elegendő információ álljon
rendelkezésre a vizsgálat elvégzéséhez.
(8)       Egyre gyakoribb jelenség,
hogy harmadik országok beavatkoznak a nyersanyagok kereskedelmébe azzal a
céllal, hogy a nyersanyagellátási lánc következő szintjén működő
belföldi szereplők érdekében a határaikon belül tartsák a nyersanyagokat,
pl. exportvám kivetésével vagy kettős árképzés alkalmazásával. Ennek
következtében a nyersanyagok árát nem az adott nyersanyag keresletét és
kínálatát tükröző normál piaci erők működése határozza meg. Az
ilyen beavatkozás a kereskedelem további torzulásához vezet. Ezért az uniós
gyártókat nem csupán a dömping károsítja, hanem – az ilyen gyakorlatban részt
vevő harmadik országbeli gyártókhoz képest – a kereskedelem további
torzulásai is. A kereskedelem megfelelő védelme érdekében az alacsonyabb
vám szabályát a nyersanyagokkal kapcsolatos strukturális torzulások ilyen
eseteiben nem kell alkalmazni.
(9)       Az Unión belül a
kiegyenlíthető támogatásokra elvi tilalom vonatkozik az EUMSZ 107.
cikkének (1) bekezdése szerint. A harmadik országok által nyújtott
kiegyenlíthető támogatások így különösen torzítóan hatnak a
kereskedelemre. A Bizottság által engedélyezett állami támogatások összegét az
idők során folyamatos csökkentő tendencia jellemzi. A szubvencióellenes
eszköz esetében tehát az alacsonyabb vám szabályát nem kívánatos a továbbiakban
alkalmazni a támogatást nyújtó országból/országokból származó behozatalra.
(10)     A felülvizsgálati gyakorlat
optimalizálása érdekében a vizsgálat ideje alatt beszedett vámokat vissza kell
téríteni az importőröknek, amennyiben a hatályvesztési felülvizsgálat
lezárását követően az intézkedéseket nem hosszabbítják meg. Ez
helyénvalónak tűnik azt tekintetbe véve, hogy vizsgálat következtetése
szerint az intézkedések fenntartásához szükséges feltételek a vizsgálati
időszakban nem álltak fenn.
(11)     A rendeletekbe bele kell
foglalni az elmúlt évek során a dömpingellenes és szubvencióellenes vizsgálatok
tekintetében alkalmazott bizonyos gyakorlatokat.
(12)     Az uniós gazdasági ágazatot a
továbbiakban nem az rendeletekben a vizsgálat megindítására vonatkozóan
megállapított küszöbértékekre hivatkozva kell meghatározni.
(13)     Amennyiben az eredeti
vizsgálat a de minimis küszöbnél alacsonyabb dömpingkülönbözeteket vagy
támogatási különbözeteket állapít meg, az érintett exportőrök tekintetében
a vizsgálatot azonnal meg kell szüntetni, és a későbbi felülvizsgálatok
hatálya nem terjed ki rájuk.
(14)     A dömpingellenes vagy
szubvencióellenes felülvizsgálat tekintetében célszerűnek tűnik, hogy
az intézkedés megállapítását eredményező vizsgálat alkalmával használt
módszertől adott esetben el lehessen térni, többek között annak
biztosítása érdekében, hogy az egy adott időpontban folyó különböző
vizsgálatok során alkalmazott módszerek összhangban legyenek egymással. Ezáltal
lehetőség lesz változtatni azokon a módszereken, amelyeket a körülmények
változása miatt időközben felülvizsgáltak.
(15)     Amennyiben teljesülnek a
kijátszásellenes vizsgálat indítására vonatkozó feltételek, az érintett
importcikkekre minden esetben nyilvántartásba vételi kötelezettséget kell
bevezetni
(16)     A kijátszásellenes vizsgálatok
tekintetében ajánlatosnak tűnik elhagyni azt a feltételt, hogy az érintett
termék gyártóinak csak akkor adható mentesség a nyilvántartásba vétel vagy a
vámok kiterjesztése alól, ha nem állnak kapcsolatban az eredeti intézkedések
hatálya alá tartozó gyártókkal. Ugyanis a tapasztalatok szerint időnként
előfordul, hogy az érintett termék egy gyártójáról megállapítják, hogy nem
vesz részt az intézkedések kijátszásában, ugyanakkor azt is megállapítják róla,
hogy kapcsolatban áll az eredeti intézkedések hatálya alá tartozó gyártók
valamelyikével. Ilyen esetekben nem helyénvaló megtagadni a mentességet a
gyártótól pusztán azon az alapon, hogy az kapcsolatban áll az eredeti
intézkedések hatálya alá tartozó gyártók valamelyikével. Továbbá abban az
esetben, amikor a kijátszásra az Unión belül kerül sor, az importőrök és
az intézkedések hatálya alá tartozó gyártók közötti kapcsolat nem
minősülhet lényeges tényezőnek annak meghatározása tekintetében, hogy
az importőrnek adható-e mentesség.
(17)     Amennyiben az Unióban
működő gyártók száma olyan magas, hogy mintavételt kell alkalmazni, a
gyártók mintáját nem csupán a panaszt benyújtó gyártók köréből, hanem az
összes uniós gyártó köréből kell kiválasztani.
(18)     Az uniós érdek értékelésének
elvégzése során nem csupán a panaszt benyújtó gyártók számára, hanem valamennyi
uniós gyártó számára lehetőséget kell biztosítani észrevételek
megtételére.
(19)     Az 1225/2009/EK rendeletet és
az 597/2009/EK rendeletet tehát ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1225/2009/EK
rendelet a következőképpen módosul:
1.         A 4. cikk
(1) bekezdésében a bevezető szöveg helyébe a következő szöveg lép:
'1. E rendelet
alkalmazásában az „uniós gazdasági ágazat” kifejezést úgy kell értelmezni, hogy
az a hasonló termékek uniós termelőinek összességére vagy közülük azokra
vonatkozik, akiknek együttes termelése az érintett termék teljes uniós
termelésének jelentős hányadát teszi ki, kivéve:”
2.         A 6. cikk szövege az alábbi (10) bekezdéssel egészül ki:
'10.      Az 5. cikk
(6) bekezdése alapján indított eljárásokban a hasonló termék uniós gyártói
kötelesek együttműködni.”
3.         A 7. cikk a következőképpen módosul:
a) az (1) bekezdés
a következő mondattal egészül ki:
„Attól az
időponttól számítva, hogy az érdekelt felek számára megküldték a 19a. cikk
szerinti tájékoztatást, két hétig nem alkalmazhatók átmeneti vámok. E tájékoztatás nyújtása a Bizottság által
meghozható döntéseket nem befolyásolja.”
b) a (2) bekezdés
szövege helyébe a következő szöveg lép:
„Az átmeneti
dömpingellenes vám összege nem haladhatja meg az ideiglenesen megállapított
dömpingkülönbözetet. Amennyiben nem állapították meg, hogy az érintett termék
esetében az exportáló országban a nyersanyagokkal kapcsolatos strukturális
torzulások állnak fenn, a vám összegének a dömpingkülönbözetnél alacsonyabbnak
kell lennie, ha az ilyen alacsonyabb összegű vám is elegendő az uniós
gazdasági ágazatot ért kár elhárításához.”
4.         A 9. cikk
a következőképpen módosul:
a) a (3) bekezdés
helyébe a következő szöveg lép:
'3. Az 5. cikk (9)
bekezdésének megfelelően megindított eljárások esetében a kárt rendszerint
akkor kell elhanyagolhatónak tekinteni, ha az érintett behozatal az 5. cikk (7)
bekezdésében meghatározott mennyiségnél kevesebb. Ugyanezen eljárások
tekintetében az eljárást azonnal meg kell szüntetni azokban az esetekben,
amikor megállapítást nyer, hogy a dömpingkülönbözet (az exportár százalékában
kifejezve) 2 %-nál kevesebb.”
b) a (4) bekezdés
utolsó mondata helyébe a következő szöveg lép:
„A dömpingellenes vám
összege nem haladhatja meg a megállapított dömpingkülönbözetet. Amennyiben nem
állapították meg, hogy az érintett termék esetében az exportáló országban a
nyersanyagokkal kapcsolatos strukturális torzulások állnak fenn, a vám
összegének a dömpingkülönbözetnél alacsonyabbnak kell lennie, ha az ilyen
alacsonyabb összegű vám is elegendő az uniós gazdasági ágazatot ért
kár elhárításához.”
5.         A 11. cikk a következőképpen módosul:
a) az (5) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Amennyiben az
intézkedés a (2) bekezdés szerinti vizsgálat következtében hatályát veszti, az
ezen vizsgálat megindítása időpontját követően beszedett vámot vissza
kell téríteni, amennyiben ezt a vám visszafizetésére és elengedésére vonatkozó
hatályos uniós vámjogszabályoknak megfelelően kérelmezik a nemzeti
vámhatóságoknál, és e hatóságok jóváhagyják a kérelmet. A visszafizetés nem
vonja maga után az érintett nemzeti vámhatóságok kamatfizetési
kötelezettségét.”
b) a (9) bekezdést el
kell hagyni.
6.         A 13. cikk a következőképpen módosul:
a) a (3) bekezdésben a második mondat helyébe a következő szöveg
lép:
„A vizsgálatot a tanácsadó bizottsággal
folytatott konzultációt követően bizottsági rendelettel lehet megindítani,
amelyben a vámhatóságot is utasítani kell arra, hogy tegye kötelezővé a
behozatal nyilvántartásba vételét a 14. cikk (5) bekezdésének megfelelően
vagy kérjen biztosítékot.”
b) A (4) bekezdés
első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A 14. cikk (5)
bekezdése szerinti nyilvántartásba vételt, vagy az intézkedéseket nem kell
alkalmazni a behozatalra, ha azt olyan vállalkozás végzi, amely mentességet
élvez. A megfelelő bizonyítékkal alátámasztott, mentesség iránti kérelmet
a vizsgálat megkezdésére vonatkozó bizottsági rendelet által megállapított
határidőn belül kell benyújtani. Amennyiben a kijátszásra irányuló
gyakorlatra, eljárásra vagy munkára az Unión kívül kerül sor, mentesség adható
az érintett termék olyan gyártójának, akinek esetében megállapítást nyer, hogy
nem vesz részt az intézkedéseknek az e cikk (1) és (2) bekezdése szerinti
kijátszásában. Amennyiben a kijátszásra irányuló gyakorlatra, eljárásra vagy
munkára az Unión belül kerül sor, mentesség adható az olyan importőrnek,
aki bizonyítani tudja, hogy nem vesz részt az intézkedéseknek az e cikk (1) és
(2) bekezdése szerinti kijátszásában.”
7.         A 17. cikk
(1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
‘1. Azokban az
esetekben, amikor az uniós gyártók, az exportőrök vagy importőrök, a
termékfajták vagy az ügyletek száma nagy, a vizsgálat a kiválasztás
időpontjában rendelkezésre álló információk alapján statisztikailag
érvényes minták használatával a felek, termékek vagy ügyletek ésszerű
számára korlátozható, vagy arra a legnagyobb reprezentatív termelési, eladási
vagy exportmennyiségre korlátozható, amely a rendelkezésre álló idő alatt
megfelelően megvizsgálható.”
8.         A 19. cikk után a rendelet a következő cikkel egészül ki:
„19a. cikk
Tájékoztatás ideiglenes intézkedésekről
1.
Az uniós gyártók, importőrök és exportőrök és az
azokat képviselő szervezetek, valamint az exportáló ország képviselői
tájékoztatást kérhetnek az átmeneti vámok tervezett kivetéséről. Ez a tájékoztatás írásban kérhető, a vizsgálat
megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül. Az érintett felek számára ezt a tájékoztatást
legalább két héttel az ideiglenes vámok kivetésére vonatkozóan a 7. cikk (1)
bekezdésében meghatározott határidő lejárta előtt kell biztosítani. E tájékoztatás az alábbiakra terjed ki:
a) a javasolt
vámok kizárólag tájékoztató jellegű összefoglalása, valamint
b) a
dömpingkülönbözet és az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár megszüntetéséhez
elegendő különbözet kiszámításának részletei, kellően figyelembe véve
a 19. cikkben meghatározott titoktartási kötelezettségek betartásának
szükségességét. A feleknek három munkanap áll
rendelkezésükre ahhoz, hogy a számítások pontosságára vonatkozóan
észrevételeket tegyenek.
2.         Amennyiben a tervek szerint nem vetnek ki átmeneti vámot, hanem
folytatják a vizsgálatot, az érdekelt feleket két héttel az átmeneti vámok
kivetésére vonatkozóan a 7. cikk (1) bekezdésében meghatározott határidő
lejárta előtt tájékoztatják a vámok kivetésének mellőzéséről.”
9.         A 21. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
'2. Annak
érdekében, hogy a hatóságok megfelelő alappal rendelkezzenek ahhoz, hogy
minden álláspontot és információt figyelembe tudjanak venni annak eldöntéséhez,
hogy az intézkedések bevezetése uniós érdeket szolgál-e vagy sem, az uniós
gyártók, az importőrök és ezek képviseleti szervezetei, a reprezentatív
felhasználók és a fogyasztói képviseleti szervezetek a dömpingellenes vizsgálat
megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül
jelentkezhetnek és információkat szolgáltathatnak a Bizottságnak. Ezeket az
információkat, illetve ezek megfelelő összefoglalásait az e cikkben
meghatározott többi fél rendelkezésére kell bocsátani, és biztosítani kell
számukra a jogot, hogy ezekre az információkra válaszolhassanak.”
2. cikk
Az 597/2009/EK rendelet a következőképpen
módosul:
1.         A 9. cikk
(1) bekezdésében a bevezető szöveg helyébe a következő szöveg lép:
'1. E rendelet
alkalmazásában az „uniós gazdasági ágazat” kifejezést úgy kell értelmezni, hogy
az a hasonló termékek uniós termelőinek összességére, vagy közülük azokra
vonatkozik, akiknek együttes termelése az érintett termék teljes uniós
termelésének jelentős hányadát teszi ki, azzal a kivétellel, hogy:”
2.         A 11. cikk a következő új bekezdéssel egészül ki:
'11.      Az 10. cikk
(8) bekezdése alapján indított eljárásokban a hasonló termék uniós gyártói
kötelesek együttműködni.”
3.         A 12. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a) a harmadik
albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az ideiglenes
kiegyenlítő vám összege nem haladhatja meg a kiegyenlíthető
támogatások ideiglenesen megállapított teljes összegét.”
b) a bekezdés a
következő albekezdéssel egészül ki:
„Attól az
időponttól számítva, hogy az érdekelt felek számára megküldték a 29a. cikk
szerinti tájékoztatást, két hétig nem alkalmazhatók ideiglenes vámok.” E tájékoztatás nyújtása a Bizottság által
meghozható döntéseket nem befolyásolja.”
4.         A 14. cikk
(5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
'5. A
kiegyenlíthető támogatások összege akkor tekintendő de minimis
értékűnek, ha az kisebb, mint a behozatal értékének 1 %-a, kivéve ha a
vizsgálatok fejlődő országokból származó behozatallal kapcsolatosak,
ilyen esetekben a de minimis küszöbérték 2 %.”
5.         a 15. cikk
(1) bekezdésében az utolsó albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A kiegyenlítő
vám összege nem haladhatja meg a kiegyenlíthető támogatások megállapított
összegét.”
6.         A 22. cikk a következőképpen módosul:
a) az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Amennyiben az
intézkedés a 18. cikk szerinti vizsgálat során hatályát veszti, az ezen vizsgálat
megindítása időpontját követően beszedett vámot vissza kell téríteni.
A visszatérítést a nemzeti vámhatóságoktól kell kérelmezni a vonatkozó uniós
vámjogszabályokkal összhangban.”
b) a (6) bekezdést el
kell hagyni.
7.         A 23. cikk a következőképpen módosul:
a) a (4) bekezdésben a második mondatban a „lehet” szó második
előfordulása helyébe a „kell” szó lép.
b) a (6) bekezdésben
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a
kijátszásra irányuló gyakorlatra, eljárásra vagy munkára az Unión kívül kerül
sor, mentesség adható az érintett termék olyan gyártójának, akinek esetében
megállapítást nyer, hogy nem vesz részt az intézkedések (3) bekezdés szerinti
kijátszásában.”
c) a (6) bekezdésben
a harmadik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a
kijátszásra irányuló gyakorlatra, eljárásra vagy munkára az Unión belül kerül
sor, mentesség adható mentesség adható az olyan importőrnek, aki
bizonyítani tudja, hogy nem vesz részt az intézkedéseknek a (3) bekezdés
szerinti kijátszásában.”
8.         A 27. cikk
(1) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
‘1. Azokban az
esetekben, amikor az uniós gyártók, az exportőrök vagy importőrök, a
termékfajták vagy az ügyletek száma nagy, a vizsgálat lefolytatását a
következők szerint lehet korlátozni:”
9.         A 29. cikk után a rendelet a következő cikkel egészül ki:
„29b. cikk
Tájékoztatás ideiglenes intézkedésekről
1.
Az uniós gyártók, az importőrök és az
exportőrök, ezek képviseleti szervezetei, valamint a származási ország
és/vagy exportáló ország tájékoztatást kérhetnek az ideiglenes vámok tervezett
kivetéséről. Ez a tájékoztatás írásban
kérhető, a vizsgálat megindításáról szóló értesítésben meghatározott
határidőn belül. Az érintett felek
számára ezt a tájékoztatást legalább két héttel az ideiglenes vámok kivetésére
vonatkozóan a 12. cikk (1) bekezdésében meghatározott határidő lejárta
előtt kell biztosítani.
E tájékoztatás az
alábbiakra terjed ki:
a) a javasolt
vámok kizárólag tájékoztató jellegű összefoglalása, valamint
b) a támogatási
különbözet és az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár megszüntetéséhez
elegendő különbözet kiszámításának részletei, kellően figyelembe véve
a 29. cikkben meghatározott titoktartási kötelezettségek betartásának
szükségességét. A feleknek három munkanap áll
rendelkezésükre ahhoz, hogy a számítások pontosságára vonatkozóan
észrevételeket tegyenek.
2.
Amennyiben a tervek szerint nem vetnek ki ideiglenes
vámot, hanem folytatják a vizsgálatot, az érdekelt feleket két héttel az
ideiglenes vámok kivetésére vonatkozóan a 12. cikk (1) bekezdésében
meghatározott határidő lejárta előtt tájékoztatják a vámok
kivetésének mellőzéséről.”
10.       A 31. cikk
(2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
'2. Annak
érdekében, hogy a hatóságok megfelelő alappal rendelkezzenek ahhoz, hogy
minden álláspontot és információt figyelembe tudjanak venni annak eldöntéséhez,
hogy az intézkedések bevezetése uniós érdeket szolgál-e vagy sem, az uniós
gyártók, az importőrök és ezek képviseleti szervezetei, a reprezentatív felhasználók
és a fogyasztói képviseleti szervezetek a szubvencióellenes vizsgálat
megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül
jelentkezhetnek és információkat szolgáltathatnak a Bizottságnak. Ezeket az
információkat vagy ezek megfelelő összefoglalásait az e bekezdésben
említett többi fél rendelkezésére kell bocsátani, és biztosítani kell számukra
a jogot, hogy ezekre az információkra válaszolhassanak.”
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
4. cikk
E rendelet hatálya
alá tartozik az összes olyan vizsgálat, amelyre vonatkozóan a vizsgálat
megindításáról szóló, az 597/2009/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése,
illetve az 1225/2009/EK rendelet 5. cikkének (9) bekezdése szerinti értesítést
e rendelet hatálybalépésének időpontját követően tették közzé a
Hivatalos Lapban.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
EGYSZERŰSÍTETT PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS
(felhasználandó a Bizottság bármely olyan,
általános jelentőséggel bíró belső rendelete esetében, amely
költségvetési hatást eredményez az igazgatási, illetve az emberi
erőforrásra vonatkozó előirányzatok tekintetében, kivéve, ha
ettől eltérő pénzügyi kimutatás alkalmazása indokolt – a Belső
szabályok 23. cikke)
1          A rendelettervezet címe:
A piacvédelmi eszközök korszerűsítése
2          Érintett szakpolitikai
terület(ek) és kapcsolódó tevékenység(ek):
20: Kereskedelempolitika
3          Jogalap:
            ¨ Igazgatási autonómia            þ Egyéb
(részletezve):
az Európai Közösségben tagsággal nem
rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet
Az Európai Közösségben tagsággal nem
rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni
védelemről szóló 597/2009/EK tanácsi rendelet
4          Leírás és indokok:
Az EU hatályos piacvédelmi eszközeit
hatékonyságuk és eredményességük javítása érdekében korszerűsítik. A
kezdeményezés egy közleményből, egy jogalkotási javaslatból és
iránymutatásokból áll.
5          Időtartam és becsült
pénzügyi hatás:
5.1       Az alkalmazás kezdete:
¨         Meghatározott időtartamra vonatkozó rendelet:
[éééé]-tól/től [éééé]-ig hatályos rendelet
þ         Határozatlan időtartamra vonatkozó rendelet:
[éééé]-tól/től kezdődő hatállyal
5.2       Becsült költségvetési hatás:
A rendelettervezet a következőket vonja
maga után:
¨         megtakarítás
þ         többletköltség (kérjük, adja meg a többéves pénzügyi keret
érintett fejezetét):
5. fejezet: igazgatási költségek
Töltse ki a mellékletben található táblázatot
az igazgatási, illetve az emberi erőforrásokra vonatkozó
előirányzatok tekintetében becsült pénzügyi hatásról. Amennyiben a
rendelettervezet határozatlan időtartamra vonatkozik, a költségeket fel
kell tüntetni a kialakítás minden évére és a teljes körű működés
minden évére (a teljes/éves költségre vonatkozó oszlopban).
5.3       Harmadik féltől származó
hozzájárulás a rendelettervezet finanszírozásához:
Ha a javaslat a tagállamok vagy egy más szerv
(kérjük, nevezze meg az adott szervet) általi társfinanszírozást igényel,
kérjük, tüntesse fel a társfinanszírozás becsült szintjét, amennyiben az
ismert.
Előirányzatok,
millió EUR (három tizedesjegyig)
   || Év N. || Év N+1. || Év N+2. || Év N+3. || Év N+4. || Év N+5. || Év N+6. || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozás forrását/a társfinanszírozó szervet ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
5.4       A számadatok magyarázata:
A személyzeti
költségek átlagos összege az alábbi oldal alján található: http://www.cc.cec/budg/pre/legalbasis/pre-040-020_preparation_en.html

6          A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség:
þ         A javaslat összeegyeztethető a jelenlegi pénzügyi programozással.
¨         A javaslat megkívánja a többéves pénzügyi keret vonatkozó
fejezetének átdolgozását.
¨         A javaslat maga után vonja a rugalmassági eszköz
igénybevételét vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatát[3].
7          A megtakarítások és a
többletköltségek hatása a források elosztására:
þ         A forrásokat a szolgálatokon belüli átcsoportosítás útján kell
előteremteni.
¨         A forrásokat már hozzárendelték az érintett szolgálatokhoz.
¨         A források a következő éves elosztási eljárás keretében
igénylendők.
A szükséges emberi és igazgatási
erőforrásokat az irányító főigazgatóság számára az éves elosztási
eljárás keretében juttatható összegből kell biztosítani, figyelembe véve a
költségvetési korlátokat.
MELLÉKLET:
BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁS (megtakarítások és
többletköltségek) AZ IGAZGATÁSI, ILLETVE AZ EMBERI ERŐFORRÁSRA VONATKOZÓ
ELŐIRÁNYZATOK TEKINTETÉBEN
TME=teljesmunkaidő-egyenérték     Az
XX az érintett szakpolitikai területet vagy címet jelenti.          millió EUR
(három tizedesjegyig)
 Teljes munkaidős egyenértékben kifejezett személyi állomány (TME)/év || Év || Év || Év || Év || Év || Év || Év || ÖSSZESEN /éves költség
 N. || N+1. || N+2. || N+3. || N+4. || N+5. || N+6.
 5. fejezet || TME || Előirányzat || TME || Előirányzat || TME || Előirányzat || TME || Előirányzat || TME || Előirányzat || TME || Előirányzat || TME || Előirányzat || TME || Előirányzat
 Létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselők, illetve ideiglenes alkalmazottak)
 XX 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 1 || 0,13 || 1 || 0,13 || 1 || 0,13 || 1 || 0,13 || 1 || 0,13 || 1 || 0,13 || 1 || 0,13 || 1 || 0,13
 XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Külső munkatársak ||
 XX 01 02 01 (a teljes keretből) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 5. fejezet részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Az 5. fejezeten kívüli tételek ||
 Létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselők, illetve ideiglenes alkalmazottak)
 XX 01 05 01 (Közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Külső munkatársak
 XX 01 04 yy ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Központ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Küldöttségek ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (Közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Az 5. fejezeten kívüli tételek részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
A szükséges emberi és
igazgatási erőforrásokat az irányító főigazgatóság számára az éves
elosztási eljárás keretében juttatható összegből kell biztosítani,
figyelembe véve a költségvetési korlátokat.
Egyéb igazgatási
előirányzatok Az XX az érintett szakpolitikai területet vagy címet
jelenti.    millió EUR (három tizedesjegyig)
   || Év || Év || Év || Év || Év || Év || Év || ÖSSZESEN
 N. || N+1. || N+2. || N+3. || N+4. || N+5. || N+6.
 5. fejezet ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Központ: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 11 01 – Kiküldetési és reprezentációs költségek ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 11 02 – Konferenciákkal és ülésekkel kapcsolatos költségek ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 11 03 – Bizottságok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 11 04 – Tanulmányok és konzultációk ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 03 01 03 – Felszerelések és berendezés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 03 01 04 – Szolgáltatások és egyéb működési kiadás ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb költségvetési tétel (adott esetben kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Küldöttségek: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 12 01 – Kiküldetési, konferencia- és reprezentációs költségek ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 12 02 – A személyzet továbbképzése ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 03 02 01 – Ingatlanok vásárlása, bérlése és ezzel kapcsolatos kiadások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 03 02 02 – Felszerelések, berendezés, készlet és szolgáltatások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 5. fejezet részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Az 5. fejezeten kívüli tételek ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy – Technikai és igazgatási segítségnyújtás (a külső munkatársakat nem számítva) az operatív előirányzatokból (korábbi BA-tételek) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Központ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Küldöttségek ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 03 – A közvetett kutatással kapcsolatos egyéb igazgatási kiadások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 03 – A közvetlen kutatással kapcsolatos egyéb igazgatási kiadások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb költségvetési tétel (adott esetben kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Az 5. fejezeten kívüli tételek részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 VÉGÖSSZEG ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
A szükséges emberi és
igazgatási erőforrásokat az irányító főigazgatóság számára az éves
elosztási eljárás keretében juttatható összegből kell biztosítani,
figyelembe véve a költségvetési korlátokat.
[1]               HL L
343., 2009.12.22., 51. o.
[2]               HL L
188., 2009.7.18., 93. o.
[3]               Lásd az
intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52008PC0793

Javaslat: a Tanács rendelete az egyes Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 1628/2004/EK rendelet módosításáról és az egyes Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges dömpingvám kivetéséről szóló 1629/2004/EK rendelet módosításáról  /* COM/2008/0793 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 25.11.2008COM(2008) 793 véglegesJavaslat:A TANÁCS RENDELETEaz egyes Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 1628/2004/EK rendelet módosításáról és az egyes Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges dömpingvám kivetéséről szóló 1629/2004/EK rendelet módosításáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |A javaslat indokai és célkitűzései E javaslat tárgya az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 1997. október 6-i 2026/97/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) alkalmazása az Indiából származó grafitelektróda-rendszerek behozatalát érintő szubvencióellenes eljárásban. |Általános háttér Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásával összefüggésben, valamint az alaprendeletben kifejtett tartalmi és eljárásbeli követelményeknek megfelelően elvégzett vizsgálat eredményeként jött létre. |Hatályos intézkedések a javaslat által érintett területen Az Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 1628/2004/EK tanácsi rendelet és az Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges dömpingvám kivetéséről szóló 1629/2004/EK tanácsi rendelet. |Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |Az eljárásban érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban a vizsgálat során megvédjék érdekeiket. |Szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |Hatásvizsgálat E javaslat az alaprendelet végrehajtásának eredményeképpen jött létre. Az alaprendelet nem ír elő általános hatásvizsgálatot, viszont tartalmazza a megvizsgálandó körülmények részletes jegyzékét. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |A javasolt intézkedés összefoglalása 2007. október 2-án a Bizottság saját kezdeményezésére megindította az Indiából származó grafitelektróda-rendszerek Közösségbe történő behozatalára vonatkozó kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatát, amely a támogatás mértékére korlátozódik. A felülvizsgálat kezdeményezésére azért került sor, mert elégséges nyilvánvaló bizonyíték állt a Bizottság rendelkezésére arról, hogy az intézkedések bevezetésének alapját képező támogatási körülmények megváltoztak, és hogy ezek a változások tartósnak bizonyultak. A tanácsi rendeletre vonatkozó mellékelt bizottsági javaslat e felülvizsgálat megállapításait tartalmazza. A Bizottság ezért javasolja, hogy a Tanács fogadja el a mellékelt rendeletjavaslatot, amelyet az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2009. január 1-jéig ki kell hirdetni. |Jogalap A legutóbb a 2004. március 8-i 461/2004/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 1997. október 6-i 2026/1996/EK tanácsi rendelet. |A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik, a szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazható. |Az arányosság elve A javaslat eleget tesz az arányosság elvének, mert az intézkedés formáját a fent említett alaprendelet írja le, és nem hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak. |Nem szükséges annak feltüntetése, hogy a Közösségre, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági szereplőkre és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív teher hogyan minimalizálható, illetve hogy milyen arányban áll a javaslat célkitűzésével. |A jogi eszköz megválasztása |Javasolt jogi eszköz: rendelet. |Más eszközök nem lennének megfelelőek, mert a korábban említett alaprendelet nem kínál fel választási lehetőséget. |KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT |A javaslatnak nincs hatása a Közösség költségvetésére. |Javaslat:A TANÁCS RENDELETEaz egyes Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 1628/2004/EK rendelet módosításáról és az egyes Indiából származó grafitelektróda-rendszerek importjára vonatkozó végleges dömpingvám kivetéséről szóló 1629/2004/EK rendelet módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 1997. október 6-i 2026/97/EK tanácsi rendeletre[1] (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 15. és 19. cikkére,tekintettel a Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,mivel:A. AZ ELJÁRÁSI. Előzetes vizsgálat és meglévő intézkedések(1) A Tanács az 1628/2004/EK rendelettel[2] végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a következő grafitelektródák importjára: elektromos kemencékben használatos, sűrűsége 1,65 g/cm3 vagy annál nagyobb és elektromos ellenállása 6,0 μΩ vagy annál kisebb, a 8545 11 00 KN-kód alá eső és az ilyen elektródákhoz használt érintkezők, amelyek a 8545 90 90 KN-kód alá esnek, akár részegységként importálták, akár különállóan, és Indiából származnak. A rögzített vámtétel 7,0% és 15,7% között mozog azon egyedileg megnevezett exportőrök esetében, amelyeknél a más exportőröktől származó behozatalokra a maradvány vámtétel 15,7%.(2) Ezzel egy időben az 1629/2004/EK rendelettel[3] a Tanács ugyanezen, Indiából származó termékek behozatalára végleges dömpingvámot vetett ki.II. Részleges időközi felülvizsgálat indítása(3) A végleges kiegyenlítő vám kivetését követően India kormánya (az indiai kormány) előterjesztette, hogy a két támogatási rendszer (a Vámjogosultsági Betétkönyvi Rendszer, valamint a jövedelemadó-törvény 80. HHC szakasza szerinti jövedelemadó-mentesség) körülményei megváltoztak, és hogy e változások tartós jellegűek. Azzal érveltek, hogy a támogatás szintje valószínűsíthetően csökkent, és így a részben ezekre a rendszerekre létrehozott intézkedéseket felül kell vizsgálni.(4) A Bizottság megvizsgálta az indiai kormány által benyújtott bizonyítékot, és úgy ítélte meg, hogy ennek alapján indokolt a szubvencióellenes alaprendelet 19. cikkének rendelkezései szerinti felülvizsgálat megindítása. A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel[4] hivatalból megindította a hatályban lévő rendelkezések részleges időközi felülvizsgálatát.(5) A részleges időközi felülvizsgálat keretében indított vizsgálat célja, hogy felmérje az olyan vállalatokra vonatkozó meglévő intézkedések folytatásának, megszüntetésének vagy módosításának szükségességét, amelyek az egyik vagy mindkét megváltozott támogatási rendszer kedvezményeiből részesültek, és amely vállalatokra vonatkozóan más rendszerek tekintetében a vizsgálat megindításáról szóló értesítés vonatkozó rendelkezéseivel összhangban elegendő bizonyíték állt rendelkezésre.III. Vizsgálati időszak(6) A vizsgálat a 2006. október 1-jétől 2007. szeptember 30-ig tartó időszakra (a továbbiakban: a felülvizsgálati időszak) terjedt ki.IV. A vizsgálat során érintett felek(7) A Bizottság a részleges időközi felülvizsgálat megindításáról hivatalosan értesítette az indiai kormányt, a részleges időközi felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben felsorolt két indiai exportáló gyártót, valamint a közösségi gyártókat. Az érdekelt feleknek lehetőségük volt álláspontjuk írásbeli kifejtésére és szóbeli meghallgatás kérésére. A felek által benyújtott írásbeli és szóbeli észrevételeket mérlegelték, és adott esetben figyelembe vették.(8) A Bizottság kérdőíveket küldött a két együttműködő exportáló gyártónak és az indiai kormánynak. Mindkét együttműködő exportáló gyártó és az indiai kormány is válaszolt.(9) A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a támogatás megállapításához szükségesnek ítélt. A következő érdekelt felek hivatalaiban, illetve telephelyein tettek ellenőrző látogatást:1. az indiai kormány-  az indiai kereskedelmi minisztérium, Új-Delhi2. indiai exportáló gyártók-  Graphite India Limited (GIL), Kolkatta-  Hindustan Electro Graphite (HEG) Limited, NoidaVI. Közzététel és az eljárással kapcsolatos észrevételek(10) Az indiai kormány és a többi érdekelt fél tájékoztatást kapott azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján javasolni akarták a két indiai együttműködő gyártóra alkalmazandó vámtétel módosítását, valamint a szóban forgó részleges időközi felülvizsgálatban nem együttműködő egyéb vállalatokra vonatkozó meglévő intézkedések fenntartását. Emellett kellő időt kaptak észrevételeik megtételére. Valamennyi benyújtott dokumentumot és észrevételt a következőkben foglaltaknak megfelelően kellően figyelembe vettek.B. AZ ÉRINTETT TERMÉK(11) A felülvizsgálattal érintett termékek megegyeznek az 1628/2004/EK rendelettel érintett termékekkel, azaz olyan grafitelektróda-rendszerekkel, amelyek elektromos kemencékben használatosak, sűrűségük 1,65 g/cm3 vagy annál nagyobb és elektromos ellenállásuk 6,0 μΩ vagy annál kisebb, a 8545 11 00 KN-kód alá sorolják őket, valamint az ilyen elektródákhoz használt érintkezők, amelyek a 8545 90 90 KN-kód alá esnek, akár részegységként importálták, akár különállóan, és Indiából származnak.C. SZUBVENCIÓKI. Bevezetés(12) Az alábbi rendszerek vizsgálatára, amelyek állítólagosan szubvenciók odaítélésével járnak, az indiai kormány által és az együttműködő exportáló gyártók által benyújtott információk, valamint a Bizottság kérdőívére adott válaszok alapján került sor:a) (a korábban előzetes engedélyezési rendszer néven ismert) előzetes meghatalmazási rendszer,b) Vámjogosultsági Betétkönyvi Rendszer,c) beruházási javak exportösztönzési rendszere,d) jövedelemadó-mentesség,e) Madhya Pradesh állam által nyújtott, a villamos energiát terhelő adó alóli mentesség.(13) A fenti a)-c) pontban megjelölt rendszerek az 1992. évi (1992. évi 22. számú) külkereskedelmi (fejlesztési és szabályozási) törvényen alapulnak, amely 1992. augusztus 7-én lépett hatályba (a továbbiakban: külkereskedelmi törvény). A külkereskedelmi törvény feljogosítja az indiai kormányt, hogy értesítéseket adjon ki az export- és importpolitikával kapcsolatban. Ezeket az „Export- és importpolitika” című dokumentumok foglalják össze, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente ad ki és rendszeresen frissít. Ebben az esetben a felülvizsgálati időszak szempontjából egyetlen export- és importpolitikai dokumentum bír jelentőséggel: a 2004. szeptember 1. és 2009. március 31. közötti időszakra vonatkozó dokumentum (a továbbiakban: a 2004–2009-es EXIM-politika). Ezen felül az indiai kormány a 2004. szeptember 1. és 2009. március 31. közötti időszakra vonatkozó eljárási kézikönyv I. kötetében (a továbbiakban: a 2004–2009-es eljárási kézikönyv I. kötete) is meghatároz olyan eljárásokat, amelyek a 2004–2009-es EXIM-politikát szabályozzák. Az eljárási kézikönyvet szintén rendszeresen frissítik.(14) A fenti d) pontban megjelölt jövedelemadó-mentességi rendszer a jövedelemadóról szóló 1961. évi törvényen alapul, amelyet évente módosít a költségvetésről szóló törvény.(15) A fenti e) pontban megjelölt villamos energiát terhelő adó alóli mentességi rendszer a villamos energiát terhelő adóról szóló 1949. évi Madhya Predesh-i törvény 3-B. szakaszán alapul.(16) A szubvencióellenes alaprendelet 11. cikkének (10) bekezdésével összhangban a Bizottság további konzultációkra kérte fel az indiai kormányt mind a megváltozott, mind a változatlan rendszerek tekintetében, hogy az állítólagos rendszerekkel kapcsolatban tisztázza a tényleges helyzetet, és kölcsönösen elfogadott megoldást érjen el. E konzultációkat követően, és az adott rendszerekkel kapcsolatos kölcsönösen elfogadott megoldás hiányában a Bizottság mindezeket a rendszereket belefoglalta a támogatás vizsgálatába.II. Konkrét rendszerek1 Előzetes meghatalmazási rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)a) Jogalap(17) A rendszer részletes leírása a 2004–2009-es EXIM-politika 4.1.1–4.1.14. bekezdésében és a 2004–2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.1–4.30. fejezetében található. Az előző felülvizsgálat során – amelynek következtében a 1628/2004/EK rendelet kivetette a jelenleg hatályos végleges kiegyenlítő vámot –, ennek a rendszernek az elnevezése előzetes engedélyezési rendszer volt.b) Jogosultság(18) Az AAS hat alrendszerből áll, amelyek részletesebb ismertetése az alábbiakban található. Ezen alrendszerek többek között a jogosultság hatókörét illetően is eltérőek. A tényleges exportra szóló AAS-re és az éves igényre szóló AAS-re a támogató gyártókhoz „kötött” gyártó exportőrök és a kereskedő exportőrök jogosultak. A végső exportőr részére szállító gyártó exportőrök köztes szállításaik vonatkozásában jogosultak AAS-re. Azok a fővállalkozók, amelyek a 2004–2009-es EXIM-politika 8.2 bekezdésében említett „kváziexport” kategóriák, mint például az exportorientált egységek beszállítói, jogosultak a kváziexportra vonatkozó AAS-re. Végül a gyártó exportőrök közbenső beszállítói az előzetes felszabadítási megbízásra (Advance Release Order, ARO), valamint a fedezett belföldi akkreditívre vonatkozó alrendszerek alapján „kváziexport” után járó kedvezményekre jogosultak.c) Gyakorlati végrehajtás(19) Előzetes engedélyek a következőkre állíthatók ki:i. Tényleges (fizikai) export: Ez a fő alrendszer. Az alapanyagok vámmentes behozatalát teszi lehetővé egy meghatározott exporttermék gyártásához. A „fizikai” jelző ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy az exportterméknek ténylegesen el kell hagynia India területét. Az engedély meghatározza az importtámogatást és az exportkötelezettséget, beleértve az exporttermék fajtáját is.ii. Éves igény: Az ilyen engedély nem egy adott exporttermékhez, hanem egy szélesebb termékcsoporthoz (például vegyi és kapcsolódó termékek) kapcsolódik. Az engedély jogosultja – a múltbeli exportteljesítménye alapján megállapított értékhatárig – vámmentesen hozhat be bármely alapanyagot az adott termékcsoportba tartozó bármely termék gyártásához. Az adott termékcsoportba tartozó és az említett vámmentes alapanyag felhasználásával gyártott bármely terméket exportálhatja.iii. Közbenső szállítások: Ez az alrendszer azokat az eseteket fedi le, amikor két gyártó szándékozik ugyanazt az exportterméket gyártani, és felosztják a gyártási folyamatot. A gyártó-exportőr állítja elő a köztes terméket. Az alapanyagokat vámmentesen hozhatja be, és e célból igénybe veheti az AAS-t a közbenső szállításokra. A végső exportőr befejezi a gyártást, és köteles a készterméket exportálni.iv. Kváziexport: Ez az alrendszer lehetővé teszi a fővállalkozó számára, hogy a 2004–2009-es EXIM-politika 8.2. szakaszának b)–f), valamint g), i) és j) pontjában említett vevőkategóriák részére „kváziexportként” értékesített áruk előállításához szükséges alapanyagokat vámmentesen importálja. Az indiai kormány szerint a kváziexport azokra az ügyletekre vonatkozik, amelyekben a szállított áruk nem hagyják el az országot. Számos szállítási kategóriát tekintenek kváziexportnak, feltéve, hogy az árut Indiában állítják elő. Ide tartozik például az exportorientált egységek vagy a különleges gazdasági övezetben található vállalatok számára történő áruszállítás.v. Előzetes felszabadítási megbízás (Advance Release Order, ARO): Az előzetes engedély jogosultjának, amennyiben közvetlen behozatal helyett belföldi forrásból kíván alapanyagot beszerezni, lehetősége van arra, hogy azt az ARO-k ellenében szerezze be. Ilyen esetekben az előzetes engedélyeket ARO-ként érvényesítik, és a bennük meghatározott tételek szállításakor átruházzák azt a szállítóra. Az ARO átruházása a belföldi szállítót a 2004–2009-es EXIM-politika 8.3. bekezdésében meghatározott kváziexport-kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra szóló AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére) jogosítja fel. Az ARO-rendszer az adókat és vámokat a szállítónak téríti vissza, ahelyett, hogy ezeket vámvisszatérítés/-visszafizetés formájában a végső exportőrnek térítené vissza. Az adók/vámok visszatérítése a belföldi alapanyagokra és az importált alapanyagokra egyaránt igénybe vehető.vi. Fedezett belföldi akkreditív: Ez az alrendszer szintén az előzetes engedély jogosultja részére történő belföldi szállításokra terjed ki. Az előzetes engedély jogosultja kérheti valamely banktól belföldi akkreditív belföldi szállító javára történő megnyitását. Az engedélyt a bank közvetlen behozatalra kizárólag a behozatal helyett belföldről beszerzett cikkek értéke és mennyisége tekintetében érvényteleníti. A belföldi szállító jogosult lesz a 2004–2009-es EXIM-politika 8.3. bekezdésében említett kváziexport kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra szóló AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére).(20) Megállapítást nyert, hogy a felülvizsgált időszakban az egyik együttműködő exportőr az első alrendszer, azaz az AAS keretében bonyolított tényleges export alapján kapott engedményeket. Ezért nem szükséges a fennmaradó alrendszerek kiegyenlíthetőségét megállapítani.(21) Azt követően, hogy az 1628/2004/EK tanácsi rendelet előírta a jelenleg hatályos végleges kiegyenlítő vámot, az indiai kormány módosította az AAS-re vonatkozó ellenőrzési rendszert. Konkrétan: az indiai hatóságok általi ellenőrzési célokra az előzetes engedély jogosultja – meghatározott formátumban – jogilag köteles fenntartani „a vámmentesen importált/belföldön beszerzett áruk fogyasztásának és felhasználásának valósághű és megfelelő nyilvántartását” (a 2004–2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.26., 4.30. fejezete és 23. függeléke), azaz a tényleges fogyasztási nyilvántartást. Ezt a nyilvántartást külső okleveles könyvvizsgálónak/kontrollernek kell ellenőriznie, aki igazolja, hogy megtörtént az előírt nyilvántartások és megfelelő jegyzetek vizsgálata, továbbá a 23. függelék alapján szolgáltatott információk minden tekintetben valósak és helyesek. Mindazonáltal a fent említett rendelkezések csak a 2005. május 13-án vagy azt követően kiállított előzetes engedélyekre alkalmazandók. Az ezen időpont előtt kiállított valamennyi előzetes engedély esetén az engedélyek jogosultjainak a korábban alkalmazandó ellenőrzési rendelkezéseket kell követniük, azaz valósághűen és megfelelően nyilvántartásba kell venniük az importáruk engedélynek megfelelő fogyasztását és felhasználását, a 18. függelékben (a 2002–2007-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.30. fejezetében és 18. függelékében) megadott formátumban.(22) A felülvizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártó által igénybe vett alrendszer, azaz a tényleges export tekintetében az indiai kormány rögzítette mind az importtámogatás, mind pedig az exportkötelezettség mennyiségét és értékét, és azokat dokumentálta az engedélyen. Ezen túlmenően a behozatalkor és a kivitelkor a kapcsolódó ügyleteket a kormánytisztviselők kötelesek dokumentálni az engedélyen. Az e rendszer keretében engedélyezett import mennyiségét az indiai kormány határozza meg egységes ráfordítási-kibocsátási normák alapján. Az egységes ráfordítási-kibocsátási normák a legtöbb termék esetében léteznek, beleértve az érintett terméket is, és ezeket a 2004–2009-es eljárási kézikönyv II. kötetében tették közzé.(23) Az importált alapanyagok nem ruházhatók át, és azokat a származó exporttermék előállításához kell felhasználni. Az exportkötelezettséget az engedély kiállítástól számított, előírt időkereten belül kell teljesíteni (ez 24 hónap, ami két alkalommal meghosszabbítható, egyenként 6 hónapra).(24) A felülvizsgálat megállapította, hogy a felülvizsgálati időszakban az alapanyagok behozatalára felhasznált előzetes engedélyeket 2005. május 13-a előtt adták ki. Következésképpen az indiai hatóságok által a 2004-2009-es eljárási kézikönyv I. kötetében meghatározott új ellenőrzési követelményeket ─ a fenti (21) preambulumbekezdésnek megfelelően ─ a gyakorlatban még nem próbálták ki. A vállalat nem tudta továbbá bemutatni, hogy a szükséges tényleges felhasználást és a készleteket a 2005. május 13-a előtt kibocsátott előzetes engedélyekre vonatkozó, a 2002-2007-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.30. fejezete és 18. függeléke által előírt formátumban tartották nyilván. Erre a helyzetre figyelemmel megállapítást nyert, hogy a vizsgált exportőr nem tudta bebizonyítani, hogy a vonatkozó EXIM-rendelkezéseket a kérdéses időpontban betartotta.d) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően(25) Az előzetes meghatalmazási rendszert a felülvizsgálati időszak során igénybe vevő együttműködő exportőr azt állította, hogy a felhasznált előzetes engedélyeket önként nyújtotta be, jóllehet azokat 2005. május 13-a előtt bocsátották ki hiteles könyvvizsgáló által végzett ellenőrzés céljából az eljárási kézikönyv 1 04-09 követelményeinek megfelelően, és mindez azt igazolja, hogy az eljárási kézikönyv új követelményeivel összhangban lévő, megfelelő ellenőrző rendszer áll rendelkezésre.(26) A Bizottság szolgálatai által a vállalat telephelyén végzett ellenőrzés során az eljárási kézikönyv 23. függelékének formájában valóban benyújtottak hiteles könyvvizsgáló által aláírt, 2008. február 1-jén keltezett igazolást. Mivel azonban az előzetes engedélyek 2004-ből származtak, és az eljárási kézikönyv új szabályai nem vonatkoznak rájuk, az a következtetés vonható le, hogy az eljárás önkéntes volt a vállalat részéről, és nem igazolja, hogy az indiai kormány valóban tényleges ellenőrzési rendszert hozott volna létre. Ezenkívül a dokumentum nem igazolta, hogy a hiteles könyvvizsgáló által kiszámított vámelengedési többletet valóban visszafizették volna a kormánynak.e) Következtetés(27) A behozatali vámok alóli mentesség az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 2. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, azaz az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulásának, amely a vizsgált exportőröket előnyben részesítette.(28) Ezen túlmenően a fizikai exportra vonatkozó AAS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és ennélfogva az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak tekintendő. Exportkötelezettség vállalása nélkül a vállalatok e rendszerek alapján nem juthatnak kedvezményekhez.(29) Az ebben az esetben tárgyalt alrendszer az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i.) pontjában, a II. mellékletben (a vámvisszatérítés meghatározása és szabályai), valamint a III. mellékletben (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. Az indiai kormány nem alkalmazott hatékony ellenőrzési rendszert vagy eljárást annak igazolására, hogy felhasználtak-e alapanyagokat az exportált termék előállításához, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja és a helyettesítő vámkedvezményrendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja). Az egységes ráfordítási-kibocsátási normák önmagukban nem tekinthetők a tényleges felhasználás ellenőrzési rendszerének, mivel az indiai kormány számára nem teszik lehetővé annak kellő pontossággal történő ellenőrzését, hogy milyen mennyiségű alapanyagot használtak fel az exportált termék előállításához. Ezen túlmenően a megfelelően vezetett tényleges felhasználási nyilvántartáson alapuló hatékony ellenőrzést az indiai kormány a felülvizsgálati időszakban nem folytatta le. Ezenkívül az indiai kormány nem végzett további vizsgálatokat a ténylegesen érintett alapanyagok vonatkozásában, bár hatékonyan alkalmazott ellenőrzési rendszer hiányában ezt rendes körülmények között el kell végezni (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja).(30) Ez az alrendszer ezért kiegyenlíthető.f) A támogatás összegének kiszámítása(31) Megengedett vám-visszatérítési rendszerek, illetve helyettesítő vámkedvezményrendszerek hiányában a kiegyenlíthető kedvezmény a szokásosan az alapanyagok behozatalakor fizetendő behozatali vámok teljes összegének elengedése. E tekintetben megjegyzendő, hogy az alaprendelet nem csak a „túlzott” vámelengedés kiegyenlítéséről rendelkezik. Az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, valamint I. mellékletének i) pontja értelmében csak a túlzott vámelengedés egyenlíthető ki, feltéve, hogy az alaprendelet II. és III. mellékletében foglalt feltételek teljesülnek. Ezek a feltételek azonban ebben az esetben nem teljesültek. Tehát a megfelelő nyomon követési eljárás hiányának megállapítása esetén a visszatérítési rendszerekre vonatkozó fenti kivételt nem kell alkalmazni, és inkább a ki nem fizetett vámok (a kiesett bevétel) mennyiségének kiegyenlítésével kapcsolatos szokásos szabályt kell alkalmazni, nem pedig szándékos túlzott vámelengedést. Az alaprendelet II. mellékletének II. részében és III. mellékletének II. részében foglaltaknak megfelelően nem a vizsgálatot folytató hatóságra hárul a szóban forgó túlzott elengedés kiszámítása. Épp ellenkezőleg, az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja szerint csak kellő bizonyítékot kell megállapítania valamely állítólagos ellenőrzési rendszer megfelelőségének cáfolására.(32) Az AAS-t igénybe vevő exportőr támogatásának összegét a felülvizsgálati időszak során az érintett termékre alkalmazott alrendszer keretében importált anyagokra kivetett, kiesett behozatali vámok (alapvám és különleges kiegészítő vám) alapján számították ki (számláló). Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban, a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjak indokolt kérésre levonásra kerültek a támogatás összegéből. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget az érintett termék felülvizsgálati időszak alatti exportforgalmához megfelelő nevezőként rendelték hozzá, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.(33) A felülvizsgálati időszak során az érintett együttműködő gyártó esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 0,3%.2. Vámjogosultsági Betétkönyvi Rendszer (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)a) Jogalap(34) A rendszer részletes leírását a 2004–2009-es EXIM-politika 4.3. bekezdése és a 2004–2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4. fejezete tartalmazza.b) Jogosultság(35) E rendszer igénybevételére minden gyártó exportőr és kereskedő exportőr jogosult.c) A DEPBS gyakorlati végrehajtása(36) A jogosult exportőr kérelmezhet DEPBS-hiteleket, amelyeket az e rendszer alapján exportált termékek értékének százalékában határoznak meg. Az indiai hatóságok ilyen DEPBS-mértékeket állapítottak meg a legtöbb termékre vonatkozóan, beleértve az érintett terméket is. Ezek meghatározása az egységes ráfordítási-kibocsátási normák alapján történik, számításba véve az exporttermékekben lévő alapanyagok vélelmezett importtartalmát és a vélelmezett import vámterhét, tekintet nélkül arra, hogy a behozatali vámokat tényleges megfizették-e.(37) Az e rendszer alapján járó kedvezményekre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció időpontjában az exportőrnek nyilatkoznia kell az indiai hatóságoknak, jelezve, hogy az export a DEPBS alapján történik. Az áruexport érdekében az indiai vámhatóság – a feladási eljárás során – export-fuvarszámlát állít ki. Ez a dokumentum többek között feltünteti az adott exporttranzakcióra nyújtandó DEPBS-hitel összegét. Ebben az időpontban az exportőr tudatában van annak, hogy milyen kedvezményben fog részesülni. Amint a vámhatóságok kiállították az export-fuvarszámlát, az indiai kormány rendelkezési joga megszűnik a DEPBS-hitel nyújtása felett. Az érvényes DEPBS-mérték az lesz, amit az exportnyilatkozat időpontjában alkalmaznak.(38) A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók és a kiállításuk napjától számított 12 hónapig érvényesek. A továbbiakban a beruházási javak kivételével a korlátozás nélkül importálható termékek behozatala esetén fizetendő vám kifizetésére felhasználhatók. Az ilyen hitelek ellenében behozott áruk a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthetők vagy másként felhasználhatók.(39) A DEPBS-hitelek iránti kérelmeket elektronikusan kell benyújtani és azok korlátlan exporttranzakcióra vonatkozhatnak. A DEPBS-hitelekre ténylegesen nem határoztak meg szigorú határidőket. A DEPBS kezelésére használt elektronikai rendszer automatikusan nem zárja ki a 2004–2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.47. fejezetében említett benyújtási határidőn túli exporttranzakciókat. Sőt, amint azt a 2004–2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 9.3. fejezete világosan előírja, a benyújtási határidő lejárta után beérkezett kérelmek minden esetben külön díj (azaz a jogosultság 10%-a) alkalmazása mellett figyelembe vehetők.d) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően(40) Az egyik együttműködő exportőr azt állította, hogy a vállalat által szerzett DEPB hiteleket az érintett termék előállítása során használt anyagok importálására fordították, jóllehet a fentiekben megállapítottaknak megfelelően elvben azt más célokra is fordíthatták volna. Az említett exportőr az állította, hogy ennélfogva tényleges DEPB felhasználásuk e tekintetben összhangban volt a rendes vámvisszatérítési rendszerrel, ezért, ha egyáltalán szükség van kiegyenlítésre, az csupán a vámelengedési többletre vonatkozhat. Az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és I. mellékletének i. pontja értelmében azonban a vámelengedési többletet csak akkor lehet kiegyenlíteni, ha az alaprendelet II. és III. mellékletében meghatározott feltételek teljesülnek. E feltételek, amint azt a (43) preambulumbekezdés is ismerteti, ebben az esetben nem teljesültek. Ezért a ki nem fizetett vámok (bevételekről való lemondás) mennyiségének kiegyenlítésére, nem pedig a túlzott vámelengedés kiegyenlítésére vonatkozó szokásos szabály alkalmazandó.e) A DEPBS-re vonatkozó következtetések(41) A DEPBS az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. pontja és 2. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulását jelenti, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Emellett a DEPBS-hitel kedvezményt juttat az exportőrnek, mivel javítja likviditását.(42) Ezen túlmenően a DEPBS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és így az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak tekintendő.(43) Ez a rendszer az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i.) pontjában, a II. mellékletben (a vámvisszatérítés meghatározása és szabályai), valamint a III. mellékletben (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Ezenkívül nem működik rendszer vagy eljárás annak megerősítésére, hogy mely alapanyagokat használták fel az exporttermék gyártási folyamatában, vagy hogy sor került-e túlzott mértékű behozatali vám fizetésére az alaprendelet I. mellékletének i. pontja, valamint a II. és III. melléklete szerint. Végül pedig az exportőrök attól függetlenül jogosultak a DEPBS által nyújtott előnyökre, hogy egyáltalán importálnak-e alapanyagot. Az előny megszerzéséhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen exportálja a termékeket, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy bármely alapanyag importból származik. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS igénybevételére, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árukat.f) A támogatás összegének kiszámítása(44) Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdésével és 5. cikkével összhangban a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezett által élvezett és a felülvizsgálati időszak alatt feltárt kedvezmény mértékének megfelelően állapították meg. Ebben a vonatkozásban a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a kedvezményezett akkor jutott hozzá a kedvezményhez, amikor az exporttranzakció e rendszer alapján valósult meg. Így az exporttranzakció pillanatában az indiai kormány kötelezően lemond a vámról, ami az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóság kiadja az export-fuvarszámlát – amely többek között megjelöli az adott exporttranzakcióra nyújtandó DEPBS-hitel összegét –, az indiai kormány rendelkezési joga megszűnik a támogatás megadása felett, és nincs ilyen joga a támogatás összegének megállapítását illetően sem. Ezenfelül az együttműködő exportáló gyártók a DEPBS-hiteleket az eredmény elszámolás elve alapján az exporttranzakció szakaszában befolyt bevételként könyvelték el.(45) Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításához a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre a hitelekből levonták. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban ezt a támogatási összeget vetítették ki a felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomra, mint megfelelő nevezőre, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.(46) A felülvizsgálati időszak során az érintett együttműködő exportáló gyártók esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 6,2% és 5,7%.3. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)a) Jogalap(47) A rendszer részletes leírását a 2004–2009-es EXIM-politika 5. fejezete és a 2004–2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 5. fejezete tartalmazza.b) Jogosultság(48) E rendszerre a támogató gyártókhoz „kötött” gyártó exportőrök és a kereskedő exportőrök jogosultak.c) Gyakorlati végrehajtás(49) Exportkötelezettség vállalásával a vállalat csökkentett vámtétellel importálhat (új és 2003 áprilisa óta legfeljebb 10 éves használt) beruházási javakat. E célból az indiai kormány – kérelemre és díjfizetés ellenében – EPCGS-engedélyt állít ki. 2000. március 31-ig ténylegesen (egy 10%-os pótdíjat tartalmazó) 11%-os vámtételt, a nagy értékű behozatalok esetében pedig nulla százalékos vámtételt kellett alkalmazni. 2000 áprilisa óta a rendszer 5%-os vámtételcsökkentést biztosít a rendszer keretében importált beruházási javak mindegyikére. Az exportkötelezettség teljesítése érdekében az importált beruházási javakat meghatározott idő alatt meghatározott mennyiségű exporttermék előállítására kell felhasználni.(50) A beruházási javak exportösztönzési rendszere szerinti engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi gyártója igénybe veheti az ilyen beruházási javak gyártásához szükséges alkatrészek vámmentes behozatalára nyújtott kedvezményt. Másik megoldásként a belföldi gyártó a beruházási javak exportösztönzési rendszere szerinti engedély jogosultja számára szállított beruházási javak tekintetében tarthat igényt kváziexportból származó kedvezményre.d) A beruházási javak exportösztönzési rendszerével kapcsolatban levont következtetések(51) A beruházási javak exportösztönzési rendszere az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 2. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. Az indiai kormány részéről a vámcsökkentés pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel ez az engedmény csökkenti az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezen túlmenően a vámcsökkentés kedvezményt juttat az exportőröknek, mivel az import vonatkozásában megtakarított vám javítja likviditásukat.(52) A beruházási javak exportösztönzési rendszere jogilag az exportteljesítmény függvénye, mivel exportkötelezettség vállalása nélkül ilyen engedélyek nem szerezhetők. A rendszer ennélfogva az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak minősül.(53) Ez a rendszer az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A beruházási javak nem tartoznak az ilyen megengedhető rendszerek hatálya alá, amint azt az alaprendelet I. mellékletének i) pontja meghatározza, mivel azokat nem használják el az exportált termékek előállítása során.e) A támogatás összegének kiszámítása(54) Az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban a támogatás összegét az importált beruházási javak után meg nem fizetett vám összege alapján számították ki oly módon, hogy az összeget egy olyan időszakra osztották fel arányosan, amely megfelel az ilyen beruházási javakra alkalmazott szokásos értékcsökkenési időszaknak. Az elfogadott gyakorlattal összhangban a felülvizsgálati időszakhoz rendelhető, így kiszámított összeget az adott időszakbeli kamat hozzáadásával kiigazították, hogy idővel tükrözze a kedvezmény teljes értékét. Erre a célra a felülvizsgálati időszak alatt Indiában érvényes hosszú távú kereskedelmi kamatláb megfelelőnek tűnt. Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításához a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével és 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban e támogatási összeget a felülvizsgálati időszak alatti exportforgalomhoz megfelelő nevezőként rendelték hozzá, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.(55) A felülvizsgálati időszak során az érintett együttműködő gyártók esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 0,7% és 0,3%.f) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően(56) Az egyik együttműködő exportőr hibára mutatott rá a beruházási javak exportösztönzési rendszerével kapcsolatos előnyök kiszámításához eredetileg használt módszerben, különösen az alkalmazott kamatláb összege terén. A mindkét együttműködő exportőrt érintő hibát kijavították.4. Jövedelemadó-mentességi rendszer (Income Tax Exemption Scheme, ITES)A jövedelemadóról szóló 1961. évi törvény (a továbbiakban: jövedelemadó-törvény) 80. HHC szakasza.(57) E rendszer keretében az exportőrök az exportértékesítésből származó nyereség után fizetendő jövedelemadó alóli részleges mentességben részesülhetnek. E mentesség jogalapját a jövedelemadó-törvény 80. HHC szakasza állapította meg.(58) Ezt a rendelkezést a 2005–2006-os értékelési évtől (azaz a 2004. április 1-jétől 2005. március 31-ig tartó pénzügyi évtől) eltörölték, és így a jövedelemadó-törvény 80. HHC szakasza 2004. március 31. után semmilyen kedvezményt nem biztosít. Az együttműködő exportáló gyártók a felülvizsgálati időszak során e rendszer keretében semmilyen kedvezményben nem részesült. Következésképpen, mivel a rendszert visszavonták, nem kell azt kiegyenlíteni a rendelet 15. cikkének (1) bekezdésével összhangban.A jövedelemadó-törvény 80. IA szakaszaa) Jogalap(59) A rendszer a jövedelemadó-törvény 80. IA. szakaszán alapul. Ez a rendelkezés a 2001. évi költségvetési törvényből került a jövedelemadó-törvénybe.b) Jogosultság(60) A jövedelemadó-törvény 80. I. A. szakasza az India különböző részein infrastrukturális létesítményeket telepítő vállalatokra, köztük az energiatermelő és –szolgáltató vállalatokra vonatkozik.c) Gyakorlati végrehajtás(61) A jövedelemadó-törvény 80. I. A. szakasza rendelkezéseinek megfelelően az energiatermelő tevékenységekből származó nyereség a termelőegység első tizenöt éves működése alatt tíz egymást követő éven át mentes a nyereségadó alól. A kérdéses egységnek újnak kell lennie és tevékenységét 2003. április 1-je és 2010. március 31-e között kell megkezdenie.(62) A jövedelemadó-levonás kiszámítása a vállalat éves adó-visszatérítésének részét képezi, amelyet a vállalat eredmény-kimutatásával és más pénzügyi kimutatásával együtt ellenőriznek. Meg kell felelnie a jövedelemadó-törvény szabályainak, azaz a termelt villamos energia számviteli értékelésének tükröznie kell annak piaci értékét. A jövedelemadóért felelős hatóságok feladata annak ellenőrzése, hogy a jövedelemadó-levonás kiszámítása megfelel-e a jövedelemadó-törvény szabályainak, valamint feladata a vállalat auditált számláinak ellenőrzése. A vizsgálat kimutatta, hogy a hatóságok a gyakorlatban ellenőrizték a számításokat és indokolt esetben kiigazították azokat.(63) Igazolást nyert továbbá, hogy mindkét exportáló gyártó grafittermelő-egységük részeként saját felhasználású erőművet létesített. A jövedelemadó-törvény rendelkezéseinek megfelelően tehát kérték a vonatkozó jövedelemadó-levonást.d) A jövedelemadó-törvény 80. I. A. szakasza szerinti jövedelemadó-mentességi rendszerrel kapcsolatban levont következtetések(64) A behozatali vámok alóli mentesség az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 2. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, azaz az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulásának, amely a vizsgált exportőröket előnyben részesítette.(65) A vizsgálat kimutatta azonban, hogy a jövedelemadó-törvény 80. I. A. szakasza szerinti, a jövedelemadó-mentességi rendszerhez való hozzáférés az alaprendelet 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében nem korlátozódik bizonyos vállalatokra. Úgy tűnik, hogy ez a rendszer objektív kritériumok alapján minden vállalat számára rendelkezésre áll. Ebben az esetben más bizonyítékot sem sikerült találni a rendszer egyedi jellegére.(66) Ezenfelül az érintett terméken kívüli más termékhez (villamos energia) kötődik és a rendszer alapján keletkező előnyök egy olyan tevékenység alapján jelentkeznek, amely nem az érintett termék értékesítésének eredménye. Ilyen körülmények között a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az érintett exportőrök által e rendszer alapján élvezett előnyöket nem kell kiegyenlíteni.3. A villamos energiát terhelő adó alóli mentesség (Electricity Duty Exemption, EDE)(67) A 2004-es ipartámogatási politika alapján Madhya Pradesh állam villamos energiát terhelő adó alóli mentességet nyújt azoknak az iparvállalatoknak, amelyek saját felhasználású villamosenergia-termelésbe fektetnek be.a) Jogalap(68) A Madhya Pradesh állam kormánya által alkalmazott, a villamos energiát terhelő adó alóli mentességi rendszer leírását a villamos energiát terhelő adóról szóló 1949.évi törvény 3. B. szakasza tartalmazza.b) Jogosultság(69) A Madhya Pradesh állam kormányának joghatósága alá tartozó területeken található iparvállalatok, amelyek új, saját felhasználású erőművekbe fektetnek be.c) Gyakorlati végrehajtás(70) Madhya Pradesh állam kormánya 2004. szeptember 29-i bejelentésének megfelelően a 10 kW kapacitást meghaladó, saját felhasználású erőművekbe befektető vállalatok vagy személyek a Madhya Pradesh-i elektromos felügyelőségtől a villamos energiát terhelő adó alóli mentességi igazolást kaphatnak. A mentességet csak a saját felhasználásra előállított villamos energiára nyújtják, és csak abban az esetben, ha az új, saját felhasználású erőmű nem egy régebbi erőmű kiváltása. A mentességet öt éves időtartamra nyújtják.(71) Madhya Pradesh állam kormánya 2005. április 5-i bejelentésével az ebben a vizsgálatban együttműködő exportáló gyártó által létrehozott új erőmű tíz évre szóló, a villamos energiát terhelő adó alóli mentességet kapott.d) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően(72) Az az együttműködő exportőr, amely a villamos energiát terhelő adó alóli mentességben részesült, azt állította, hogy az EDE-rendszer nem specifikus és megkülönböztetés nélkül alkalmazzák valamennyi támogatható vállalat esetében. Az említett exportőr szerint Madhya Pradesh állam kormánya felülvizsgálta az eredeti szakpolitikai elképzelést, mely szerint a mentesség öt évre szólt volna, és azt tíz éves időtartamra változtatta. Erről a változásról azonban sem az együttműködő exportőr, sem az indiai kormány nem nyújtott be közzétett értesítést.e) A villamos energiát terhelő adó alóli mentességi rendszerrel kapcsolatban levont következtetések(73) Ez a rendszer az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. pontja és 2. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül. Madhya Pradesh állam kormánya részéről a rendszer pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel ez az ösztönzés csökkenti az állam egyébként esedékes bevételeit. Ezenfelül a kedvezményezett vállalat előnyben részesül.(74) Bár Madhya Pradesh állam kormányának 2004. évi ipartámogatási politikája és 2004. szeptember 29-i bejelentése ötéves átmeneti időszakot irányoz elő, a kérdéses exportáló gyártó tízéves mentességet kapott. Ezért úgy tűnik, hogy ezt az ösztönzést nem törvényben, jogszabályban vagy egyéb hivatalos okmányban világosan meghatározott kritériumoknak és feltételeknek megfelelően nyújtották.f) A támogatás összegének kiszámítása(75) Az exportáló gyártónál jelentkező előnyt a felülvizsgálati időszak alatt a villamos energiát terhelő, szokásosan megfizetendő, de az e rendszer alapján meg nem fizetett adó összege alapján számították ki. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban a támogatási összeget (a számlálót) kivetítették a felülvizsgálati időszak alatti teljes forgalomra (mint nevezőre), mivel a támogatás valamennyi értékesítéshez, a hazai és az exportértékesítéshez is kapcsolódik és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.(76) Így 0,7%-os támogatási különbözetet állapítottak meg egy vállalatra vonatkozóan, amely a villamos energiát terhelő adó alóli mentességi rendszer alapján kedvezményt kapott.III. A kiegyenlíthető támogatások összege(77) Emlékeztetni kell arra, hogy az 1628/2004/EK tanácsi rendeletben a kiegyenlíthető szubvenciók értékarányosan kifejezett összege tekintetében az ebben a részleges időközi felülvizsgálatban együttműködő két exportáló gyártó esetében 15,7%-ot, illetve 7%-ot állapítottak meg.(78) Az ezen részleges időközi felülvizsgálat során az értékarányosan kifejezett, megállapított kiegyenlítő támogatások az alábbiakban felsoroltak:Vállalat | ALS | DEPB | EPCG | EDE | Összesen |Graphite India Ltd. | nulla | 6,2% | 0,1% | nulla | 6,3% |HEG Ltd. | 0,3% | 5,7% | 0,5% | 0,7% | 7,2% |IV. KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK(79) A szubvencióellenes alaprendelet 19. cikkének rendelkezéseivel és a részleges időközi felülvizsgálatnak az eljárás megindításáról szóló értesítés 3. pontjában megállapított indokaival összhangban megállapítást nyert, hogy az együttműködő gyártók tekintetében a támogatási szint megváltozott, ezért az 1628/2004/EK tanácsi rendelet által meghatározott kiegyenlítő vám mértékét ennek megfelelően módosítani kell.(80) A felülvizsgálat szerinti kiegyenlítő vám a párhuzamosan folyó szubvencióellenes és dömpingellenes vizsgálat (a továbbiakban: az eredeti vizsgálatok) eredménye. Az alaprendelet 24. cikke (1) bekezdésének és az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdésének megfelelően az 1629/2004/EK tanácsi rendelettel bevezetett dömpingellenes vámokat oly mértékben igazították ki, hogy a támogatási összegek és a dömpingkülönbözetek ugyanabból a helyzetből erednek.(81) Az ebben a felülvizsgálati eljárásban megvizsgált és kiegyenlíthető támogatási rendszerek, a villamos energiát terhelő adó alóli mentességi rendszer kivételével az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében exporttámogatásnak minősülnek.(82) Ezért a jelen felülvizsgálat során megállapított, az exporttámogatásokat érintő új támogatási szinteknek megfelelően ki kell igazítani a dömpingellenes vámokat. Ezenfelül az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdésével összhangban a kiegyenlítő vámok szintje nem lehet magasabb a kár megszüntetéséhez szükséges különbözetnél. Tekintettel arra, hogy az eredeti vizsgálatban az együttműködés mértéke magas volt (100%), a fennmaradó támogatási különbözetet a Bizottság a legmagasabb egyedi különbözettel rendelkező vállalat szintjével azonos szinten állapította meg.(83) Ennek megfelelően a kiegyenlítő és a dömpingellenes vámokat a következőknek megfelelően kell kiigazítani:Vállalat | Támogatási különbözet | Dömpingkülönbözet | A kár megszüntetéséhez szükséges különbözet | Kiegyenlítő vám | Dömpingellenes vám |Graphite India Ltd. | 6,3% | 31,1% | 15,7% | 6,3% | 9,4% |HEG Ltd. | 7,2% | 24,4% | 7,0% | 7,0% | 0% |Minden más vállalat | 7,2% | 31,1% | 15,7% | 7,2% | 8,5% |(84) Az egyik együttműködő exportőr azt állította, hogy mivel a jelenlegi részleges időközi felülvizsgálat a szubvencionálás szintjére korlátozódik, a dömpingellenes vámokat nem kell megváltoztatni.(85) E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az e felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben a következő szerepelt: „azon vállalatok esetében, amelyekre dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések egyaránt vonatkoznak, a kiegyenlítő intézkedés módosítása esetén a dömpingellenes intézkedést annak megfelelően ki kell igazítani”. A dömpingellenes vámok terén bekövetkezett változást nem a dömping szintjére vonatkozó valamely új megállapítás eredményezi, hanem automatikusan következik abból, hogy az eredeti dömpingkülönbözet a megállapított exportszubvenció szintjének tükrözése érdekében ki lett igazítva, illetve ez utóbbit felülvizsgálták.(86) Az e rendeletben meghatározott vállalati egyedi kiegyenlítő vámtételek a részleges időközi felülvizsgálat során feltárt helyzetet tükrözik. Így kizárólag az említett vállalatok által előállított érintett termék behozatalára alkalmazhatóak. Semmilyen más, a rendelet rendelkező részében kifejezetten meg nem nevezett vállalat – ideértve a kifejezetten említett vállalatokkal kapcsolatban álló jogi személyeket is – által gyártott termék behozatala nem részesülhet e vámtételek kedvezményeiből, és azokra a „minden más vállalatra” érvényes vámtételt kell kivetni.(87) Az ezekre a vállalatokra kivetett egyedi kiegyenlítő vámok alkalmazására vonatkozó kérelmeket (például az érintett vállalat nevének megváltozását, illetve új termelési vagy értékesítési egységek létrehozását követően) haladéktalanul be kell nyújtani a Bizottsághoz[5], a kérelemnek pedig tartalmaznia kell minden lényeges információt, különösen a vállalat termelési, belföldi és exportértékesítési tevékenységeinek például az említett névváltoztatással vagy az új termelési- vagy értékesítési egységek létrehozásával kapcsolatos módosítását. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy indokolt esetben, a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően, megfelelően módosítsa a rendeletet az egyedi vámok alkalmazásában részesülő vállalatok listájának frissítésével.ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikkAz 1628/2004/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:„A következőkben felsorolt társaságok által gyártott termékek nettó, közösségi határparitáson számított, a vám kivetését megelőző árára alkalmazandó végleges kiegyenlítő vám mértéke a következő:Vállalat | Végleges vám | Kiegészítő TARIC-kód |Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta — 700016, West Bengal | 6,3% | A530 |Hindustan Electro Graphite (HEG) Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector- 1, Noida — 201301, Uttar Pradesh | 7,0% | A531 |Minden más vállalat | 7,2% | A999 |”2. cikkAz 1629/2004/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:„A következőkben felsorolt társaságok által gyártott termékek nettó, közösségi határparitáson számított, a vám kivetését megelőző árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vám mértéke a következő:Vállalat | Végleges vám | Kiegészítő TARIC-kód |Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta — 700016, West Bengal | 9,4% | A530 |Hindustan Electro Graphite (HEG) Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector- 1, Noida — 201301, Uttar Pradesh | 0% | A531 |Minden más vállalat | 8,5% | A999 |”3. cikkEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, […]a Tanács részérőlaz elnök […] [1] HL L 288., 1997.10.21., 1. o.[2] HL L 295., 2004.9.18., 4. o.[3] HL L 295., 2004.9.18., 10. o.[4] HL C 230., 2007.10.2., 9. o.[5] Európai Bizottság – Kereskedelmi Főigazgatóság – H Igazgatóság – N-105 4/92 – 1049 Brüsszel, Belgium.