               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.4.5.
            COM(2018) 164 final
            2018/0077(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az európai közös légtér létrehozásáról szóló megállapodással létrehozott vegyes bizottságban az eljárás belső szabályai tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               Ez a javaslat az európai közös légtér létrehozásáról szóló megállapodással létrehozott vegyes bizottságban az Unió nevében az eljárási szabályzat tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról szóló határozatra vonatkozik.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Az európai közös légtér (EKLT) létrehozásáról szóló többoldalú megállapodás

               Az Európai Közösség és tagállamai és az Albán Köztársaság, Bosznia és Hercegovina, az Egyesült Nemzetek Ideiglenes Koszovói Közigazgatási Missziója
                  1
               , a Horvát Köztársaság, az Izlandi Köztársaság, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, a Montenegrói Köztársaság, a Norvég Királyság és a Szerb Köztársaság között európai közös légtér létrehozásáról szóló többoldalú megállapodás (a továbbiakban: EKLT-megállapodás) célja európai közös légtér létrehozása, melynek alapját a szabadpiaci hozzáférés, a letelepedés szabadsága, az egyenlő versenyfeltételek, valamint a biztonságra, védelemre, a légiforgalmi szolgáltatásra, a társadalmi és környezetvédelmi kérdésekre vonatkozó közös szabályok képezik. Az EKLT-megállapodás 2017. december 1-jén lépett hatályba.

               Az Európai Unió az EKLT-megállapodás
                  2
                részes fele.

               2.2.A vegyes bizottság

               Az EKLT-megállapodás 18. cikkével létrehozott vegyes bizottság feladata a megállapodás gondozása és megfelelő végrehajtásának biztosítása ajánlások és az e megállapodásban meghatározott esetekben hozott határozatok révén. A vegyes bizottság egyhangúlag hozza meg döntéseit. Egyes különleges esetekre azonban a vegyes bizottság többségi szavazási eljárást is megállapíthat. A vegyes bizottság elnöki tisztjét a tagállamok részvételével az Európai Bizottság tölti be.

               2.3.A vegyes bizottság tervezett jogi aktusai

               Első találkozóján a vegyes bizottság elfogadja belső eljárási szabályzatát.

               A tervezett jogi aktus az EKLT-megállapodás 18. cikkének (5) bekezdésével összhangban kerül elfogadásra, melynek értelmében „a vegyes bizottság elfogadja eljárási szabályzatát”.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               A Bizottság felkéri a Tanácsot, hogy határozza meg a vegyes bizottságban az Unió nevében a belső eljárási szabályzattal kapcsolatban képviselendő álláspontot annak érdekében, hogy a vegyes bizottság megfelelően, az EKLT-megállapodás 18. cikkének (5) bekezdésével összhangban működjön.

               A megállapodás részes feleként az Uniónak a vegyes bizottság keretében ismertetnie kell álláspontját az EKLT-partnerekkel, lehetővé téve a megállapodás megfelelő végrehajtását és kötelezettségvállalásainak teljesítését.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A vegyes bizottságot egy megállapodás, nevezetesen az EKLT-megállapodás hozta létre.

               A vegyes bizottság által elfogadandó határozat joghatással bíró jogi aktus. Az EKLT-megállapodás 19. cikkének megfelelően a tervezett jogi aktus a nemzetközi jog szerint kötelező erejű lesz.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki, és nem is módosítja az EKLT-megállapodás intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a légi közlekedéssel kapcsolatos.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               5.A TERVEZETT JOGI AKTUS KIHIRDETÉSE

               Az EKLT-megállapodás 19. cikke értelmében a vegyes bizottság határozatait azok elfogadása után ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               2018/0077 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az európai közös légtér létrehozásáról szóló megállapodással létrehozott vegyes bizottságban az eljárás belső szabályai tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel a Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az európai közös légtér létrehozásáról szóló többoldalú megállapodás (a továbbiakban: EKLT-megállapodás), melyet az Unió az (EU) 2018/145 tanácsi határozattal
                  3
                kötött, 2017. december 1-jén hatályba lépett.

               (2)Az EKLT-megállapodás 18. cikkének (5) bekezdése értelmében a vegyes bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.

               (3)A vegyes bizottság 2018. május 3-ára tervezett első találkozóján elfogadja a belső eljárási szabályzatot annak érdekében, hogy a vegyes bizottság megfelelően, az EKLT-megállapodás 18. cikkének (5) bekezdésével összhangban működjön.

               (4)Helyénvaló megállapítani a vegyes bizottságban az Unió nevében képviselendő álláspontot, mivel a vegyes bizottság által elfogadandó jogi aktus jogilag kötelező erejű lesz.

               (5)Az EKLT-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdése értelmében a vegyes bizottság határozatait ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A vegyes bizottság első találkozóján az Unió által képviselendő álláspont a következő:

               – A vegyes bizottság fogadja el az e határozat mellékletében foglalt belső eljárási szabályzatát.

               A vegyes bizottság határozattervezetének kisebb módosításairól a vegyes bizottságban részt vevő uniós képviselők újabb tanácsi határozat nélkül is megállapodhatnak.

               2. cikk

               A vegyes bizottság jogi aktusait az elfogadásukat követően ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1999. június 10-i 1244. számú határozata értelmében.

                     (2)

                        HL L 26., 2018.1.31., 1. o.

                     (3)

                        HL L 26., 2018.1.31., 1. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.4.5.
            COM(2018) 164 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata
            az európai közös légtér létrehozásáról szóló megállapodással létrehozott vegyes bizottságban az eljárás belső szabályai tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               MELLÉKLET

               1/2018. sz. határozat

               AZ EKLT VEGYES BIZOTTSÁG

               AZ EKLT VEGYES BIZOTTSÁG

               tekintettel az Európai Közösség és tagállamai és az Albán Köztársaság, Bosznia és Hercegovina, az Egyesült Nemzetek Ideiglenes Koszovói Közigazgatási Missziója
                  1
               , a Horvát Köztársaság, az Izlandi Köztársaság, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, a Montenegrói Köztársaság, a Norvég Királyság és a Szerb Köztársaság között létrejött, az európai közös légtér létrehozásáról szóló többoldalú megállapodásra (az EKLT-megállapodás) és különösen annak 18. cikkére,

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

               Egyetlen cikk

               A vegyes bizottság e határozat mellékletében szereplő eljárási szabályzata elfogadásra kerül.

               Kelt Brüsszelben, 2018. [...]-án/-én.

               a vegyes bizottság részéről, az elnök

                     Carlos Bermejo Acosta

               MELLÉKLET

               AZ EKLT VEGYES BIZOTTSÁG ELJÁRÁSI SZABÁLYZATA

               1. cikk

               Általános rendelkezések

               (1) A vegyes bizottságot az Európai Közösség és tagállamai és az Albán Köztársaság, Bosznia és Hercegovina, az Egyesült Nemzetek Ideiglenes Koszovói Közigazgatási Missziója
                  2
               , a Horvát Köztársaság, az Izlandi Köztársaság, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, a Montenegrói Köztársaság, a Norvég Királyság és a Szerb Köztársaság között létrejött, az európai közös légtér létrehozásáról szóló többoldalú megállapodás (az EKLT-megállapodás) 18. cikkével összhangban hozták létre.

               (2) A vegyes bizottság feladata a megállapodás gondozása és megfelelő végrehajtásának biztosítása.

               (3) A 18. cikk (2) bekezdésével összhangban a vegyes bizottság a szerződő felek képviselőiből áll.

               (4) A 18. cikk (3) bekezdésével összhangban a vegyes bizottság egyhangúlag hozza meg döntéseit. Egyes különleges esetekre azonban a vegyes bizottság többségi szavazási eljárást is megállapíthat.

               2. cikk

               Elnöki tisztség

               A vegyes bizottság elnöki tisztjét egy EKLT-partnerország, illetve az Európai Unió és tagállamai felváltva töltik be. A vegyes bizottság elnöki pozíciójában az Európai Uniót és tagállamait az Európai Bizottság képviseli.

               3. cikk

               Ülések

               (1)
                     A felek eltérő megállapodása hiányában a vegyes bizottság legalább évente egyszer ülésezik, valamint akkor, ha a körülmények úgy kívánják.

               (2) A vegyes bizottság üléseit a felek megegyezése szerinti időpontban kell tartani.

               (3) Amennyiben a felek erről megegyeznek, a vegyes bizottság ülésének megtartásához bármilyen technikai eszköz igénybe vehető (az ülés például videokonferencia keretében is megtartható).

               4. cikk

               Küldöttségek

               (1)
                     A vegyes bizottság titkársága minden ülés előtt tájékoztatja a feleket az ülésen részt vevő küldöttségek tervezett összetételéről.

               (2)
                     A vegyes bizottság  a tagoktól eltérő résztvevőket is meghívhat üléseire, hogy azok bizonyos témákkal kapcsolatban tájékoztatást adjanak.

               5. cikk

               Titkárság

               Az Európai Bizottság egy tisztviselője a vegyes bizottság titkáraként jár el.

               6. cikk

               Levelezés

               A vegyes bizottság elnökének szóló vagy tőle származó leveleket a titkár részére is meg kell küldeni. A levelek felekhez való továbbításáról a titkár gondoskodik.

               7. cikk

               Bizalmas kezelés

               A bizottság tanácskozásai bizalmasak. Amennyiben az egyik fél bizalmasnak nyilvánított információkat terjeszt a vegyes bizottság elé, a szóban forgó információkat a többi félnek is bizalmasan kell kezelnie.

               8. cikk

               Az ülések napirendje

               (1)
                     A titkárság a felek által tett javaslatok alapján összeállítja a vegyes bizottság üléseinek ideiglenes napirendjét. A felek a napirendben szereplő pontokat vonatkozó dokumentumokkal támasztják alá, melyeket az ülés kezdete előtt legkésőbb 21 naptári nappal küldenek meg.

               (2)
                     Az előzetes napirendet legkésőbb az ülés kezdete előtt 15 naptári nappal megküldik valamennyi fél számára.

               (3)
                     A vegyes bizottság minden ülés elején elfogadja a napirendet.  A felek egyetértésével a napirendbe fel lehet venni a tervezett napirenden kívüli pontokat is.

               (4)
                     Az elnök az adott ügy sajátosságaira vagy sürgősségére való tekintettel lerövidítheti az (1) bekezdésben meghatározott határidőt.

               9. cikk

               Jegyzőkönyvek és operatív következtetések

               (1)
                     A vegyes bizottsági ülések jegyzőkönyvének tervezetét a titkár készíti el. A tervezetben fel kell tüntetni a meghozott határozatokat, a megtett ajánlásokat, valamint az elfogadott következtetéseket.

               (2)
                     A jegyzőkönyv tervezetét az ülést követő egy hónapon belül  be kell nyújtani a vegyes bizottsághoz írásbeli eljárással történő jóváhagyásra. A jegyzőkönyvet a bizottság következő ülésén is el lehet fogadni.

               (3)
                     Jóváhagyás esetén a jegyzőkönyvet az elnök és a titkár aláírásával látja el, majd valamennyi fél részére meg kell küldeni egy-egy példányt.

               10. cikk

               Határozatok és ajánlások

               (1)
                     A vegyes bizottság egyhangúlag hoz határozatokat és tesz ajánlásokat. Az EKLT-megállapodás 16. és 20. cikke, valamint 28. cikkének (3) bekezdése értelmében hozott határozatok és tett ajánlások azonban egyszerű többséget igényelnek.

               (2)
                     A vegyes bizottság csak abban az esetben tekinthető határozatképesnek, ha négy délkelet-európai fél és az Európai Unió képviselteti magát.

               (3)
                     Az ülések közötti időszakban a vegyes bizottság írásbeli eljárás keretében hozhat határozatokat vagy tehet ajánlásokat. A kérdés megvitatása céljából azonban bármely fél kérheti a vegyes bizottság összehívását. Az írásbeli eljárás alkalmazását javasló fél benyújtja az eszköz tervezetét a titkárnak, aki azt továbbítja valamennyi félnek. Az eszköztervezet kézhezvételétől számított 15 munkanapon belül valamennyi fél tájékoztatja az elnököt és a titkárt arról, hogy elfogadja-e a tervezetet vagy sem, javasolja-e a tervezet módosítását, vagy úgy ítéli-e meg, hogy a kérdés megvitatása érdekében össze kell hívni a vegyes bizottságot. Ha a felek a tervezetet elfogadják, az elnök az (5) és (6) bekezdéssel összhangban véglegesíti a határozatot vagy az ajánlást.

               (4)
                     Amennyiben az e cikk (2) bekezdésében előírt határozatképesség fennáll, valamely fél tartózkodása nem akadályozza meg a vegyes bizottságot az intézkedés meghozatalában.

               (5)
                     A vegyes bizottság határozatait és ajánlásait a „Határozat” vagy „Ajánlás” címmel kell ellátni, amelyet a sorszámnak, az elfogadás dátumának, valamint a tárgy megjelölésének kell követnie.

               (6)
                     A vegyes bizottság határozatait és ajánlásait az elnök aláírásával látja el és a titkár hitelesíti.

               (7)
                     A vegyes bizottság által hozott határozatokat a felek saját hivatalos kiadványaikban közzéteszik. A felek saját hatáskörben dönthetnek a vegyes bizottság által elfogadott bármely egyéb aktus közzétételéről. Valamennyi fél részére meg kell küldeni a határozatok és ajánlások egy-egy példányát.

               11. cikk

               Nyelvek

               (1)
                     A vegyes bizottság hivatalos nyelvei a felek hivatalos nyelvei. A hatékonyság érdekében azonban a vegyes bizottság ülésein, a levelezésben és a dokumentumok elkészítése során a felek törekednek az angol nyelv használatára.

               (2)
                     Határozatait és ajánlásait a vegyes bizottság angol nyelven rögzíti írásba.

               12. cikk

               Költségek

               (1)
                     Valamennyi fél maga viseli a vegyes bizottság, a munkacsoportok, illetve szakértői csoportok ülésein való részvételével kapcsolatban felmerülő költségeit.

               (2)
                     A vegyes bizottság szakértők kiküldetése esetén megegyezik a felmerülő költségek megosztásáról.

               13. cikk

               Az eljárási szabályzat módosítása

               Ezen eljárási szabályzat a 10. cikkel összhangban módosítható.

               14. cikk

               Munkacsoportok

               (1)
                     A megállapodás 18. cikke (8) bekezdésének megfelelően felállított munkacsoportok, illetve szakértői csoportok összetételéről és működéséről a vegyes bizottságra vonatkozó szabályok értelemszerű alkalmazásával kell megállapodni.

               (2)
                     A munkacsoportok, illetve szakértői csoportok a vegyes bizottság felügyelete alatt működnek, amelynek minden ülésük után jelentést nyújtanak be. Nem jogosultak határozatokat hozni, de ajánlásokat megfogalmazhatnak a vegyes bizottság számára.

               (3)
                     A vegyes bizottság dönthet úgy, hogy  valamely munkacsoport vagy szakértői csoport megbízását megszünteti vagy módosítja.

                     (1)

                        Az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1999. június 10-i 1244. számú határozata értelmében.

                     (2)

                        Az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1999. június 10-i 1244. számú határozata értelmében.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 281 final
            Javaslat
            AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió Szolidaritási Alapjának az Unió 2019. évi általános költségvetéséből folyósítandó előlegfizetések biztosítása céljából történő igénybevételéről

               INDOKOLÁS

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló, 2013. december 2-i 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet
                  1
                és különösen annak 10. cikke a pénzügyi keret megfelelő fejezeteinek felső határát túllépve – 2011. évi árakon – évi 500 millió EUR-s felső határig engedélyezi az Európai Unió Szolidaritási Alapjának igénybevételét.

               Az alap igénybevételének módozatait az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás
                  2
                (a továbbiakban: az intézményközi megállapodás) 11. pontja határozza meg.

               Az alapra vonatkozó támogathatósági feltételeket a 2012/2002/EK tanácsi rendelet
                  3
                módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelet tartalmazza, amely előírja, hogy az előlegkifizetések céljára legfeljebb 50 000 000 EUR kötelezettségi és kifizetési előirányzatot állítsanak be a költségvetésbe.

               A Bizottságnak ezeket az összegeket fel kell tüntetnie a 2019. évi költségvetési tervezetben.

               Javaslat

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió Szolidaritási Alapjának az Unió 2019. évi általános költségvetéséből folyósítandó előlegfizetések biztosítása céljából történő igénybevételéről

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló, 2002. november 11-i 2012/2002/EK tanácsi rendeletre
                  4
                és különösen annak 4a. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodásra
                  5
                és különösen annak 11. pontjára,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió Szolidaritási Alapjának (a továbbiakban: az alap) célja, hogy az Unió gyors, hatékony és rugalmas módon legyen képes a veszélyhelyzetekre reagálni és kifejezni szolidaritását a katasztrófa sújtotta régiók lakosságával.

               (2)Az alap maximális összege (2011-es árakon számítva) az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet
                  6
                10. cikkében meghatározottaknak megfelelően 500 000 000 EUR.

               (3)A módosított 2012/2002/EK rendelet 4a. cikkének (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy minden olyan esetben, amikor az a költségvetési források időben történő rendelkezésre állásának biztosításához szükséges, az alapot legfeljebb 50 000 000 EUR összegig igénybe lehet venni előlegfizetés céljára, a kapcsolódó előirányzatoknak az Unió általános költségvetésébe való beállításával.

               (4)A költségvetési forrásoknak az Unió 2019. évi általános költségvetésében való, időben történő rendelkezésre állásának biztosítása céljából az alapot legfeljebb 50 000 000 EUR összegben igénybe kell venni az előlegfizetés céljára.

               (5)Az alap igénybevételéhez szükséges idő minimalizálása érdekében e határozat a 2019-es pénzügyi év kezdetétől alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió 2019. évi általános költségvetésének keretein belül az Európai Unió Szolidaritási Alapjából 50 000 000 EUR összeg igénybevételére kerül sor kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok formájában, előlegfizetés céljára.

               2. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

               Ezt a határozatot 2019. január 1-jétől kell alkalmazni.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                  az Európai Parlament részéről
                        a Tanács részéről

                  az elnök
                        az elnök

                     (1)

                        HL L 347., 2013.12.20., 884. o.

                     (2)

                        HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

                     (3)

                        HL L 189., 2014.6.27., 143. o.

                     (4)

                        HL L 189., 2014.6.27., 143. o.

                     (5)

                        HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

                     (6)

                        HL L 347., 2013.12.20., 884. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.6.5.
            COM(2018) 399 final
            2018/0221(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás 2. és 3. melléklete módosítására irányuló javaslatnak az Európai Unió nevében történő előterjesztéséről

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat háttere

               1.1.Megállapodás az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről

               Az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás (a továbbiakban: a Megállapodás) célja a vízimadárfajok és élőhelyeik védelme Afrikában, Európában, a Közel-Keleten, Közép-Ázsiában, Grönlandon és a kanadai szigetvilágban.

               A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény keretében kidolgozott és az ENSZ Környezetvédelmi Programja (UNEP) keretében kezelt Megállapodás több országot tömörít, és összefogja a szélesebb körű nemzetközi természetvédelmi közösséget a vándorló vízimadarak összehangolt védelme és kezelése érdekében azok teljes elterjedési területén.

               A Megállapodás 1999. november 1-jén lépett hatályba. Az Európai Unió 2005. október 1-je óta e Megállapodás részes fele
                  1
               . A Megállapodásnak jelenleg hetvenhét részes fele van, melyek közül negyvenegy eurázsiai (köztük az EU), harminchat pedig afrikai.

               A vadon élő madarak védelméről szóló 2009/147/EK irányelv (madárvédelmi irányelv)
                  2
                átülteti az uniós jogba a Megállapodásban foglalt vállalásokat. A madárvédelmi irányelv a tagállamok Szerződésben érintett európai területén természetesen előforduló összes vadon élő madárfaj védelmére vonatkozik. Célja e fajok védelme, kezelése és ellenőrzése, továbbá szabályokat állapít meg hasznosításukkal kapcsolatban.

               1.2.A Felek találkozója

               A Felek találkozója a Megállapodás legfőbb döntéshozó testülete. Hatáskörrel rendelkezik arra, hogy felülvizsgálja a Megállapodás mellékleteit, és háromévente ülésezik.

               A Megállapodásban részes Felek hetedik találkozójára 2018. december 4-e és 8-a között kerül sor Dél-Afrikában.

               A Megállapodás X. cikkének (2) és (3) bekezdése értelmében a Megállapodás mellékleteinek a módosítására irányuló bármely javaslatot el kell juttatni a Megállapodás Titkárságára legalább százötven nappal a Felek találkozójának kezdete előtt, vagyis 2018. július 7-ig.

               1.3.Horvátország és Olaszország javaslatai

               Horvátország és Olaszország azt javasolja, hogy az Európai Unió nyújtson be módosító javaslatot a Megállapodás 2. mellékletére vonatkozóan, amely tartalmazza a Megállapodás hatálya alá tartozó fajok felsorolását, és egészítse ki a 2. mellékletet az üstökös kárókatonával (Phalacrocorax aristotelis).

               Horvátország és Olaszország javasolja továbbá, hogy az Európai Unió nyújtson be módosító javaslatot a Megállapodás 3. mellékletére vonatkozóan, és a 3. melléklet 1. táblázatának A. oszlopában szerepeltesse a Phalacrocorax aristotelis aristotelis nem uniós populációját (Barents-tenger), valamint a Phalacrocorax aristotelis desmarestii uniós populációját (a Földközi-tenger keleti térsége – Horvátország, Adriai-tenger) (a 2. csoportban
                  3
               , illetve az 1. c) csoportban
                  4
               ).

               Ezeket a javaslatokat a következők indokolják.

               A Phalacrocoracidae (kárókatona-félék) családja már szerepel a Megállapodás 2. mellékletében. Vándorló státusa alapján a Megállapodás földrajzi hatálya alá tartozó területen tenyésző nyolc faj közül hat faj szerepel a 2. mellékletben. A két nem szereplő faj az üstökös kárókatona (Phalacrocorax aristotelis) és az afrikai kárókatona (Phalacrocorax africanus).

               Az üstökös kárókatona Európa és Észak-Afrika atlanti-óceáni partvidékén él, Marokkótól Norvégia északi részéig és a Kola-félszigetig, beleértve Izlandot, valamint a földközi-tengeri térséget és a Fekete-tenger partvidékének részeit (del Hoyo et al., 1992). Három alfaja létezik: Ph. a. aristotelis az Atlanti-óceán térségében, Ph. a. desmarestii a Földközi-tenger és a Fekete-tenger térségében, valamint Ph. a. riggenbachi Marokkó területén. Ez a faj általában helyhez kötött vagy helyváltoztató, vannak azonban igazi vándorló populációk is: a Norvégiában és Oroszországban élő Ph. a. aristotelis legészakibb populációi, valamint a Ph. a desmarestii adriai-tengeri populációja.

               Becslések szerint a globális populáció az 1990-es években kb. 100 000 pár, míg 2004-ben 75 000–81 000 pár volt (BirdLife International, 2004). A kihalással fenyegetett fajok vörös listáján ez a faj a „nem fenyegetett” fajok között szerepel (Birdlife, 2015). Az általános tendencia csökkenő, habár egyes populációk stabilak lehetnek (Wetlands International, 2006). Jelentős fluktuációt jegyeztek fel a populáció méretében. Például az Egyesült Királyságban élő populáció 1969 és 1987 között 21 %-os növekedést mutatott, és az 1969–1970-ben feljegyzett 31 600 párról 1985–1987-re 47 300 párra emelkedett, amit aztán az 1998–2002 közötti időszakban 27 %-os visszaesés követett, 2011-ig pedig újabb 26 %-os hanyatlás következett be (Balmer et al., 2013). A populáció Norvégiában is jelentős fluktuációt mutat. A barents-tengeri térségben a legészakibb vándorló populáció az 1980-ban feljegyzett 10 000 párról 1994-re mintegy 1 000 párra csökkent, 2013-ig viszont megint 5 000 párra nőtt (Fauchald et al., 2015).

               A Ph. a. desmaresti alfaj a becslések szerint 8 700–11 126 költő párt számlált (Bazin és Imbert, 2012). 2006-ban a becslések szerint kb. 10 000 egyed tartozott a populációhoz (Culioli, 2006). Korzikán a populáció csökkenését jegyezték fel, miután a korábban stabil populáció, amely 1975–1983 között akár 1 000 párt is magában foglalt, 1994-re több mint 50 %-kal, kb. 375 párra csökkent, utólagos helyreállítás mellett (Dubois et al., 2008).

               A Ph. a. desmarestii alfaj védett az elterjedési terület európai részén, és több országban is szerepel a vörös listán, így például: a „sebezhető” besorolást kapta Bulgáriában, míg a „veszélyeztetett” besorolást Albániában. A Ph. a. aristotelis védett az elterjedési terület egy részén (Egyesült Királyság). Az Egyesült Királyságban nemrégiben sorolták át a sárga listáról a vörös listára (Eaton et al. 2015.), Oroszországban pedig a vörös listán szerepel a populáció kis mérete miatt. A populációban 10 éves időszak során bekövetkezett 15–30 %-os csökkenés miatt a fajt Norvégiában a „mérsékelten fenyegetett” kategóriába sorolták (Korneev et al. , 2015).

               Velando és Freire (2002) hangsúlyozza, hogy a P. a. desmarestii alfaj hatékony védelmének előfeltétele a költőhelyek, valamint a táplálékszerzési és alvóhelyek védelme, és a tengerfenéken élő fajok halászatának szabályozása a táplálékszerzési területeken. Velando és Freire (2002) szerint a Birdlife által 2015-ben javasolt természetvédelmi fellépések magukban foglalják 1) az e fajok számára fontos tengeri területek meghatározását; 2) védett tengeri területként történő későbbi kijelölését; 3) a kulcsfontosságú költőhelyek és telelő alvóhelyek kezelését, ideértve az idegenhonos inváziós ragadozók felszámolását; 4) halászhajók fedélzeti ellenőrzési programjait a kopoltyúhálós járulékos fogások szempontjából nagy kockázatú területek meghatározása érdekében; 5) adott esetben mérséklő és védelmi intézkedések végrehajtását.

               1.4.Luxemburg javaslatai

               Luxemburg javasolja az alábbi három faj összes populációjának átsorolását a Megállapodás 3. melléklete 1. táblázatának A. oszlopába: sarlós partfutó
                  5
                (Calidris ferruginea), lunda
                  6
                (Fratercula arctica) és alka
                  7
                (Alca torda). Luxemburg ugyan nem javasol semmilyen konkrét csoportot erre a három fajra vonatkozóan, a Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában meghatározott kritériumok szerint a sarlós partfutó (Calidris ferruginea) és az alka (Alca torda) a 4. csoportba
                  8
               , a lunda (Fratercula arctica) pedig az 1. b) csoportba
                  9
                tartozik.

               A Luxemburg által előterjesztett javaslat hivatkozik a Megállapodás Feleinek 6. találkozója során elfogadott 6.1. számú határozatra
                  10
               , amelyben megállapították, hogy a pehelyréce (Somateria mollissima), a barátréce (Aythya ferina), a füles vöcsök (Podiceps auritus), a csigaforgató (Haematopus ostralegus), a bíbic (Vanellus vanellus), a kis goda (Limosa lapponica), a sarki partfutó (Calidris canutus), a sarlós partfutó (Calidris ferruginea), az örmény sirály (Larus armenicus), a lunda (Fratercula arctica) és az alka (Alca torda) a közelmúltban felkerült a kihalással fenyegetett fajok vörös listájára, és hangsúlyozták annak fontosságát, hogy figyelembe kell venni az ezeken a listákon eszközölt változtatásoknak a következményeit a Megállapodás Feleinek 7. találkozója során.

               1.5.A javaslatok elemzése

               A 2. és a 3. melléklet Horvátország, Olaszország és Luxemburg által javasolt módosításai alapján az üstökös kárókatona (Phalacrocorax aristotelis), a sarlós partfutó (Calidris ferruginea), a lunda (Fratercula arctica) és az alka (Alca torda) összes populációjára vonatkozna a Megállapodás 3. mellékletének 2.1.1. pontjában foglalt követelmény, amely megállapítja a Megállapodás 3. melléklete 1. táblázatának A. oszlopában szereplő fajok populációi tekintetében alkalmazandó, fajok védelmére irányuló jogi intézkedéseket. Így különösen azok a Felek, amelyeknek a területén az 1. táblázat A. oszlopában felsorolt populációk előfordulnak, ezen Megállapodás III. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint biztosítani fogják azok védelmét. E Felek egyebek mellett és a 2.1.3. pont figyelembevételével:

               a) megtiltják a területükön előforduló populációk egyedeinek és azok tojásainak zsákmányolását,

               b) megtiltják a szándékos zavarást, amennyiben ezen zavarás jelentős az érintett populációk védelme szempontjából, valamint

               c) megtiltják azon madarak és tojások birtoklását, hasznosítását és kereskedelmét, amelyeket a fenti a) alpontban foglaltak dacára zsákmányoltak; ugyanez vonatkozik az ilyen madarak és tojások bármely könnyen felismerhető részére vagy származékára.

               Kivételesen azon populációk esetében, amelyek az A. oszlop 2. vagy 3. csoportjába tartoznak és csillaggal vannak jelölve, valamint az A. oszlop 4. csoportjába tartozó populációk esetében a vadászat a fenntartható használat elvét követve folytatható
                  11
               . Ezt a fenntartható használatot egy megfelelő nemzetközi szintű, adott fajra vonatkozó cselekvési terv speciális rendelkezéseinek keretén belül kell folytatni, melynek során a Felek törekszenek az adaptív terítékkezelés elvének
                  12
                érvényesítésére. Az ilyen használatra legalább ugyanazok a jogi intézkedések vonatkoznak, mint az 1. táblázat B. oszlopában felsorolt populációk egyedeinek zsákmányolására, a 2.1.2. pontban előírtak szerint.

               Az olasz-horvát javaslat, valamint a luxemburgi javaslatok megalapozottak. Összeegyeztethetők az uniós joggal és kiegészítik azt, különös tekintettel a madárvédelmi irányelvre.

               A természetvédelmi irányelvek szakértői csoportjával folytatott írásbeli konzultációt követően a Bizottság javasolja, hogy az Unió támogassa a fenti javaslatokat, mert azok tudományosan megalapozottak és összhangban állnak az Unió azon kötelezettségvállalásával, hogy nemzetközi együttműködés keretében fellép a biológiai sokféleség védelme érdekében. A módosításra irányuló javaslatok nem teszik szükségessé a meglévő uniós jogszabályok módosítását.

               A Megállapodás mellékleteinek a módosítására irányuló bármely javaslatot el kell juttatni a Megállapodás Titkárságára legalább százötven nappal a Felek találkozójának kezdete előtt (lásd a Megállapodás X. cikkének (2) és (3) bekezdését), vagyis 2018. július 7-ig.

               A Tanácsnak ezért sürgősen határoznia kell a fenti javaslatnak az Európai Unió nevében történő előterjesztéséről a Megállapodás Titkársága felé. Ez az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése értelmében az Unió által képviselendő álláspontnak minősül.

               2018/0221 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás 2. és 3. melléklete módosítására irányuló javaslatnak az Európai Unió nevében történő előterjesztéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke (1) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Unió a 2006/871/EK
                  13
                tanácsi határozattal megkötötte az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodást (a Megállapodás), és az hatályba lépett 2005. október 1-jén. A Megállapodás célja a vándorló vízimadárfajok és élőhelyeik védelme Afrikában, Európában, a Közel-Keleten, Közép-Ázsiában, Grönlandon és a kanadai szigetvilágban.

               (2)A Megállapodásban részes Félként az Unió javaslatokat tehet a Megállapodás mellékleteinek módosítására. A 2. melléklet tartalmazza a Megállapodás hatálya alá tartozó vízimadárfajokat. A 3. melléklet cselekvési tervet tartalmaz, amely meghatározza, hogy a Feleknek milyen lépéseket kell tenniük a legfontosabb fajokkal kapcsolatban, úgymint a fajok védelme, az élőhelyek védelme, az emberi tevékenységek szabályozása, kutatás és monitorozás, oktatás és tájékoztatás, valamint végrehajtás, a Megállapodás III. cikkében vázolt általános védelmi intézkedésekkel összhangban.

               (3)Horvátország és Olaszország azt javasolja, hogy az Európai Unió terjesszen elő javaslatot a Megállapodás 2. mellékletének a módosítására, és egészítse ki azt az üstökös kárókatonával (Phalacrocorax aristotelis).

               (4)Horvátország és Olaszország javasolja továbbá, hogy az Európai Unió terjesszen elő javaslatot a Megállapodás 3. mellékletének a módosítására, és a 3. melléklet 1. táblázatának A. oszlopában szerepeltesse a Phalacrocorax aristotelis aristotelis nem uniós populációját (Barents-tenger), valamint a Phalacrocorax aristotelis desmarestii uniós populációját (a Földközi-tenger keleti térsége – Horvátország, Adriai-tenger) (a 2. csoportban
                  14
               , illetve az 1. c) csoportban
                  15
               ).

               (5)Luxemburg javasolja az alábbi három faj összes populációjának átsorolását a Megállapodás 3. melléklete 1. táblázatának A. oszlopába: sarlós partfutó
                  16
                (Calidris ferruginea), lunda
                  17
                (Fratercula arctica) és alka
                  18
                (Alca torda). Luxemburg ugyan nem javasol semmilyen konkrét csoportot erre a három fajra vonatkozóan, a Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában meghatározott kritériumok szerint a sarlós partfutó (Calidris ferruginea) és az alka (Alca torda) a 4. csoportba
                  19
               , a lunda (Fratercula arctica) pedig az 1. b) csoportba
                  20
                tartozik.

               (6)A 2. és a 3. melléklet Horvátország, Olaszország és Luxemburg által javasolt módosításai alapján az üstökös kárókatona (Phalacrocorax aristotelis), a sarlós partfutó (Calidris ferruginea), a lunda (Fratercula arctica) és az alka (Alca torda) összes populációjára vonatkozna a Megállapodás 3. mellékletének 2.1.1. pontjában foglalt követelmény, amely megállapítja a Megállapodás 3. melléklete 1. táblázatának A. oszlopában szereplő fajok populációi tekintetében alkalmazandó, fajok védelmére irányuló jogi intézkedéseket. Így különösen azok a Felek, amelyeknek a területén az 1. táblázat A. oszlopában felsorolt populációk előfordulnak, megtiltják a területükön előforduló populációk egyedeinek és azok tojásainak zsákmányolását, és megtiltják a szándékos zavarást, amennyiben ezen zavarás jelentős az érintett populációk védelme szempontjából. Kivételesen azon populációk esetében, amelyek az A. oszlop 2. vagy 3. csoportjába tartoznak és csillaggal vannak jelölve, valamint az A. oszlop 4. csoportjába tartozó populációk esetében a vadászat a fenntartható használat elvét követve folytatható
                  21
               . Ezt a fenntartható használatot egy megfelelő nemzetközi szintű, adott fajra vonatkozó cselekvési terv keretén belül kell folytatni, melynek során a Felek törekszenek az adaptív terítékkezelés elvének
                  22
                érvényesítésére.

               (7)Az olasz-horvát javaslat, valamint a luxemburgi javaslatok megalapozottak. Összeegyeztethetők az uniós joggal és kiegészítik azt, különös tekintettel a 2009/147/EK irányelvre
                  23
               .

               (8)A javaslatok tudományosan megalapozottak és összhangban állnak az Unió azon kötelezettségvállalásával, hogy nemzetközi együttműködés keretében fellép a biológiai sokféleség védelme érdekében.

               (9)A vadon élő madarak védelméről szóló 2009/147/EK irányelv már kiterjed a szóban forgó fajokra, és az üstökös kárókatona (Phalacrocorax aristotelis) is szerepel ezen irányelv I. mellékletében. Következésképpen a javasolt módosítások nem teszik szükségessé az uniós jogszabályok módosítását.

               (10)Az Uniónak ezért a Megállapodás Titkársága elé kell terjesztenie a javaslatokat, tekintettel a Felek hetedik találkozójára, amely 2018. december 4-e és 8-a között kerül megrendezésre Dél-Afrikában,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)Az Unió az alábbi javaslatokat terjeszti elő az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás 2. és 3. melléklete módosítására vonatkozóan:

               a)Az üstökös kárókatona (Phalacrocorax aristotelis) szerepeltetése a Megállapodás 2. mellékletében.

               b)A Phalacrocorax aristotelis aristotelis nem uniós populációja (Barents-tenger), valamint a Phalacrocorax aristotelis desmarestii uniós populációja (a Földközi-tenger keleti térsége – Horvátország, Adriai-tenger) feltüntetése a 3. melléklet 1. táblázatának A. oszlopában (a 2. csoportban, illetve az 1. c) csoportban).

               c)A sarlós partfutó (Calidris ferruginea), a lunda (Fratercula arctica) és az alka (Alca torda) átsorolása a Megállapodás 3. melléklete 1. táblázatának A. oszlopába (a 4., az 1. b), illetve 4. csoportba).

               (2)A Bizottság az Unió nevében továbbítja a javaslatot az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás Titkárságához.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács határozata (2005. július 18.) az afrikai-eurázsiai vándorló vízimadarak védelméről szóló megállapodás Európai Közösség részéről történő megkötéséről (2006/871/EK). HL L 345., 2006.12.8., 24. o.

                     (2)

                        HL L 20., 2010.01.26., 7. o. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:020:0007:0025:HU:PDF

                     (3)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázata szerint a 2. csoport a 10 000 és 25 000 közötti egyedszámú populációkat foglalja magában.

                     (4)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázata szerint az 1. csoport a következőket foglalja magában: a) A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény I. függelékében szereplő fajok; b) A Természetvédelmi Világszövetség által vezetett, kihalással fenyegetett fajok vörös listáján fenyegetettnek nyilvánított fajok, a BirdLife International legfrissebb összefoglalójában foglaltak szerint; vagy c) 10 000-nél kevesebb egyedből álló populációk.

                     (5)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában jelenleg a Caladirs ferruginea két populációja szerepel: a B. oszlopban, a 2. c) csoportban szereplő nyugat-szibériai / nyugat-afrikai populáció, valamint a B. oszlopban, a 2. c) csoportban feltüntetett közép-szibériai / délnyugat-ázsiai, kelet- és dél-afrikai populáció.

                     (6)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában jelenleg a Fratercula arctica három populációja szerepel: a C. oszlopban szereplő, a Hudson-öbölben és Maine-ben, Grönland keleti és déli részén, Izlandon, a Medve-szigeten, Norvégiában, Novaja Zemlja déli részéig terjedő területen élő populáció, az A. oszlopban, a 3. a) csoportban szereplő, Északkelet-Kanadában, Észak-Grönlandon, a Jan Mayen-szigetig, a Spitzbergákig, Novaja Zemlja északi részéig terjedő területen élő populáció, valamint a C. oszlopban szereplő, a Feröer-szigeteken, Norvégia és Svédország déli részén, Nagy-Britanniában, Írországban, Északnyugat-Franciaországban élő populáció.

                     (7)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában jelenleg az Alca torda két populációja szerepel: az Alca torda torda C. oszlopban szereplő, Észak-Amerika keleti részén, Grönlandon, a Balti-tenger és a Fehér-tenger térségének keleti részén élő populációja, valamint az Alca torda islandica C. oszlopban szereplő, Izlandon, a Feröer-szigeteken, Nagy-Britanniában, Írországban, Helgolandon, Északnyugat-Franciaországban élő populációja.

                     (8)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázata szerint a 4. csoportba olyan fajok tartoznak, amelyeket a kihalással fenyegetett fajok vörös listáján a „mérsékelten fenyegetett” kategóriába soroltak a BirdLife International legfrissebb összefoglalójában foglaltak szerint, de nem elégítik ki az 1., a 2. vagy a 3. csoport kitételeit, és lényegesek a nemzetközi fellépés szempontjából.

                     (9)

                        Lásd fent a 4. lábjegyzetet.

                     (10)

                        UNEP/AEWA/MOP6/Res. 6.1 –
                  http://www.unep-aewa.org/en/document/adoption-amendments-aewa-annexes-2

                     (11)

                        A „fenntartható használat” a biológiai sokféleség alkotóelemeinek olyan módon és olyan mértékben történő használatát jelenti, amely nem vezet a biológiai sokféleség hosszú távú hanyatlásához, és ezáltal az továbbra is alkalmas marad arra, hogy kielégítse a jelen és a jövő generációinak szükségleteit és elvárásait.

                     (12)

                        Az adaptív terítékkezelés vadászati jogszabályok létrehozásának időszakos eljárása, amely a populációk és az élőhelyek ellenőrzését, a teríték szintjének rögzítését, adatelemzést és a jogi lehetőségek meghatározását magában foglaló rendszeren alapul.

                     (13)

                        HL L 345., 2006.12.8., 24. o.

                     (14)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázata szerint a 2. csoport a 10 000 és 25 000 közötti egyedszámú populációkat foglalja magában.

                     (15)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázata szerint az 1. csoport a következőket foglalja magában: a) A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény I. függelékében szereplő fajok; b) A Természetvédelmi Világszövetség által vezetett, kihalással fenyegetett fajok vörös listáján fenyegetettnek nyilvánított fajok, a BirdLife International legfrissebb összefoglalójában foglaltak szerint; vagy c) 10 000-nél kevesebb egyedből álló populációk.

                     (16)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában jelenleg a Caladirs ferruginea két populációja szerepel: A B. oszlopban, a 2. c) csoportban szereplő nyugat-szibériai / nyugat-afrikai populáció, valamint a B. oszlopban, a 2. c) csoportban feltüntetett közép-szibériai / délnyugat-ázsiai, kelet- és dél-afrikai populáció.

                     (17)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában jelenleg a Fratercula arctica három populációja szerepel: a C. oszlopban szereplő, a Hudson-öbölben Maine-ben, Grönland keleti és déli részén, Izlandon, a Medve-szigeten, Norvégiában, Novaja Zemlja déli részéig terjedő területen élő populáció, az A. oszlopban, a 3. a) csoportban szereplő, Északkelet-Kanadában, Észak-Grönlandon, a Jan Mayen-szigetig, a Spitzbergákig, Novaja Zemlja északi részéig terjedő területen élő populáció, valamint a C. oszlopban szereplő, a Feröer-szigeteken, Norvégia és Svédország déli részén, Nagy-Britanniában, Írországban, Északnyugat-Franciaországban élő populáció.

                     (18)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázatában jelenleg az Alca torda két populációja szerepel: az Alca torda torda C. oszlopban szereplő, Észak-Amerika keleti részén, Grönlandon, a Balti-tenger és a Fehér-tenger térségének keleti részén élő populációja, valamint az Alca torda islandica C. oszlopban szereplő, Izlandon, a Feröer-szigeteken, Nagy-Britanniában, Írországban, Helgolandon, Északnyugat-Franciaországban élő populációja.

                     (19)

                        A Megállapodás 3. mellékletének 1. táblázata szerint a 4. csoportba olyan fajok tartoznak, amelyeket a kihalással fenyegetett fajok vörös listáján a „mérsékelten fenyegetett” kategóriába soroltak a BirdLife International legfrissebb összefoglalójában foglaltak szerint, de nem elégítik ki az 1., a 2. vagy a 3. csoport kitételeit, és lényegesek a nemzetközi fellépés szempontjából.

                     (20)

                        Lásd fent a 15. lábjegyzetet.

                     (21)

                        A „fenntartható használat” a biológiai sokféleség alkotóelemeinek olyan módon és olyan mértékben történő használatát jelenti, amely nem vezet a biológiai sokféleség hosszú távú hanyatlásához, és ezáltal az továbbra is alkalmas marad arra, hogy kielégítse a jelen és a jövő generációinak szükségleteit és elvárásait.

                     (22)

                        Az adaptív terítékkezelés vadászati szabályok időszakos meghatározása, amely a populációk és az élőhelyek nyomon követését, a teríték szintjének rögzítését, adatelemzést és a szabályozási lehetőségek meghatározását magában foglaló rendszeren alapul.

                     (23)

                        HL L 20., 2010.01.26., 7. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.6.11.
            COM(2018) 479 final
            2018/0257(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  Az Európai Unió és Marokkó közel fél évszázadon keresztül gyümölcsöző és többdimenziós partnerséget alakított ki, amely különösen az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló, 2000-ben hatályba lépett euromediterrán megállapodás
                     1
                   (a továbbiakban: EU–Marokkó társulási megállapodás vagy társulási megállapodás) révén valósult meg. A társulási megállapodásba a mezőgazdasági és a feldolgozott mezőgazdasági termékekre, a halakra és a halászati termékekre vonatkozó liberalizációs intézkedések kerültek az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti, levélváltás formájában létrejött, 2012-ben hatályba lépett megállapodással
                     2
                   (a továbbiakban: liberalizációs megállapodás).

                  Szintén e kiemelt partnerség keretében szerezte meg Marokkó 2008-ban a kiemelt státuszt, amely a kétoldalú kapcsolatok stabilitását, valamint a két fél arra irányuló közös törekvéseit és kötelezettségvállalásait szentesíti, hogy előmozdítsák a közös kezdeményezéseiket, például a jó közigazgatást, valamint a politikai és a társadalmi-gazdasági reformokat.

                  Ezzel párhuzamosan az Unió újra és újra megerősítette, hogy ragaszkodik a nyugat-szaharai vitarendezéshez. Nem ismerte el Marokkó szuverenitását Nyugat-Szahara felett, de teljes mértékben támogatja az Egyesült Nemzetek főtitkára és személyes megbízottja annak érdekében tett erőfeszítéseit, hogy a felek segítséget kapjanak egy olyan igazságos, tartós és kölcsönösen elfogadható politikai megoldás eléréséhez, amely az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt – az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának határozataiban, és különösen a 2152. sz. (2014) és a 2218 (2015) sz. határozatban kinyilatkoztatott – elveknek és célkitűzéseknek megfelelő megállapodások keretében irányozná elő a nyugat-szaharai nép önrendelkezését.

                  Az Európai Unió Bírósága a C-104/16 P. sz. ügyben 2016. december 21-én hozott ítéletében
                     3
                   kimondta, hogy az Unió és Marokkó között létrejött társulási megállapodás és liberalizációs megállapodás nem alkalmazandó Nyugat-Szaharára.

                  A Bíróság ítélete óta a társulási megállapodásban és a jegyzőkönyveiben előírt kereskedelmi kedvezményeknek az önkormányzattal nem rendelkező területnek minősülő Nyugat-Szaharából származó termékekre való tényleges alkalmazási gyakorlata kizárólag abban az esetben folytatódhatott tovább, ha (a marokkói mezőgazdasági termékek, feldolgozott mezőgazdasági termékek, halak és halászati termékek uniós piacra jutására vonatkozó) 1. jegyzőkönyv és (a származási szabályokra vonatkozó) 4. jegyzőkönyv annak megállapításával módosul, hogy a Nyugat-Szaharából származó termékek a Marokkóban előállított termékekkel azonos elbánásban részesülnek.

                  A Tanács 2017. május 29-én felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy kezdeményezzen tárgyalásokat annak érdekében, hogy jogalapot biztosítson a Nyugat-Szaharából származó termékek kedvezményben részesítéséhez, és tárgyalási irányelveket fogadott el. Két tárgyalási fordulóra került sor. Az első 2017. június 15-én és 16-án, a második 2017. július 18-án zajlott le. A tárgyalóküldöttség vezetői 2018. január 31-én parafálták a megállapodástervezetet.

                  Ez a javaslat azzal a céllal módosítja az EU–Marokkó társulási megállapodás 4. és 1. jegyzőkönyvét, hogy tiszteletben tartsa a Bíróság 2016. december 21-i ítéletében foglalt követelményeket, és jogalapot hozzon létre a Nyugat-Szaharából származó termékek kedvezményben részesítéséhez.

                  A javaslat célja, hogy – az uniós piacra jutás stabil szinten tartása révén – elkerülhetők legyen a Nyugat-Szaharával folytatott kereskedelemben való fennakadások, ugyanis új kedvezményt nem biztosít. A javaslat különösen arra hivatott, hogy elősegítse Nyugat-Szahara gazdasági fejlődését, azáltal, hogy az Európai Unióba irányuló kivitelét a Marokkóból származó termékek kivitelével azonos elbánásban részesíti. Következésképp ezekkel az intézkedésekkel elkerülhető lesz, hogy Nyugat-Szahara kedvezőtlen versenyhelyzetbe kerüljön, és így beruházási lehetőségektől essen el a különböző jogcímen (társulási megállapodások jogcímén vagy az általános vámkedvezmény-rendszer keretében) vámkedvezményekben részesülő szomszédos országokkal szemben.

                  Végezetül hangsúlyozni kell, hogy az Európai Unió Bírósága által a C-266/16. sz. ügyben 2018. február 27-én hozott ítélet az Unió és Marokkó közötti halászati partnerségi megállapodásra vonatkozik, amely téma elkülönül a társulási megállapodásban tárgyalt piacra jutás kérdésétől, és következésképpen ettől a javaslattól is.

                  Magától értetődő, hogy az Egyesült Nemzetek keretében és az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsa releváns határozatainak megfelelően történő vitarendezésig bármiféle megállapodás csak ideiglenes lesz. Ebben az összefüggésben megállapítandó, hogy a megállapodásban foglaltak szerint annak megkötése nem sérti az Európai Unió Nyugat-Szahara státuszával kapcsolatos álláspontját, illetve Marokkó e térséggel kapcsolatos álláspontját.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Ez a javaslat megfelel az aktuális kereskedelempolitikának. Megjegyzendő, hogy a vámhatóságok 2016. december 21-ig, a Bíróság C-104/16 P. sz. ügyben hozott ítéletének napjáig ténylegesen kedvezményeket alkalmaztak az igazoltan marokkói származású nyugat-szaharai termékekre. Sem Marokkó, sem Nyugat-Szahara nem részesül újabb vámkedvezményben azokhoz a vámkedvezményekhez képest, amelyekben 2016. december 21. előtt ténylegesen részesült, ugyanis egyszerűen az a cél, hogy a kedvezmények hatálya alá tartozó földrajzi övezet bővüljön, nem pedig az, hogy a kedvezmények volumene vagy a kedvezmények hatálya alá tartozó termékek módosuljanak.

                  A javaslat összhangban van az európai szomszédságpolitika általános célkitűzéseivel, amennyiben hozzájárul a déli szomszédságban fennálló kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok szoros együttműködés szellemében történő javításához. A javaslat összhangban van az Unió Marokkóval kapcsolatos általános politikájával is, melynek célja, hogy megerősítse a kiemelt partnerséget ezzel az országgal, de ne befolyásolja az Egyesült Nemzetek Szervezete által Nyugat-Szahara vonatkozásában folytatott eljárás kimenetelét.

                  Az, hogy a kereskedelmi kedvezmények hatálya a szerződő felek területén túlra kiterjedhet, nem példátlan helyzet, ugyanis az EU–Marokkó társulási megállapodás két olyan együttes nyilatkozatot tartalmaz, amelyek szerint Marokkónak a San Marino Köztársaságból és az Andorrából „származó [...] termékeket a megállapodás értelmében a Közösségből származó termékekként kell elfogadnia”.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Az 1. és a 4. jegyzőkönyv által Marokkó számára biztosított vámkedvezmények bizonyos feltételek mellett kiterjeszthetők a Nyugat-Szaharából származó termékekre, amennyiben létezik a megfelelő jogalap. A mellékelt megállapodástervezetnek pontosan a jogalap létrehozása a célja. A társulási megállapodás érintett jegyzőkönyveinek módosítása azt is lehetővé teszi, hogy az uniós vámkedvezmények biztosítása a helyi lakosság számára jelentkező előnyök értékelésén és az emberi jogok tiszteletben tartásán alapuljon.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  A megállapodás aláírását lehetővé tevő jogalap az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 207. cikke, összefüggésben annak 218. cikke (5) bekezdésével, mivel a közös kereskedelempolitika tárgykörébe tartozó kérdésről van szó.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A közös kereskedelempolitika az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik (az EUMSZ 3. cikkének (1) bekezdése), és az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 5. cikke (3) bekezdésének megfelelően a szubszidiaritás elve az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területekre nem alkalmazandó.

               •Arányosság

                  A javaslat a felvetett kérdéssel arányos választ ad. A megállapodás nem fogja módosítani a Nyugat-Szaharából származó termékek uniós piacra jutásának a 2016. december 21-i bírósági ítélet előtt meglévő mértékét. A származási szabályokat a társulási megállapodás 4. jegyzőkönyve határozza meg; e jegyzőkönyv módosul annak érdekében, hogy teljesüljön a kitűzött cél, és – az Egyesült Nemzetek Szervezete által Nyugat-Szahara vonatkozásában folytatott eljárás, valamint a vita végkimenetelének sérelme nélkül – észszerű határidőn belül reagálni lehessen a nyugat-szaharai termékek Unióba irányuló kivitelét érintő jelenlegi kereskedelmi bizonytalanságokra.

                  Következésképp az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról szóló tanácsi határozatra irányuló javaslat nem mutat túl a kitűzött célok megvalósításához szükséges vagy megfelelő mértéken.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az érintett jegyzőkönyvek csak a felek közötti megállapodással módosíthatók. Ez a hatóságok közötti, a kereskedelmi kedvezmények érvényesítéséhez szükséges együttműködésre is vonatkozik.

                  A megállapodás az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti levélváltás formájában jön létre. Kizárólag az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti megállapodással biztosítható, hogy a Nyugat-Szaharából származó termékek behozatala preferenciális származású legyen, mivel kizárólag a marokkói hatóságok tudnak gondoskodni a szóban forgó kedvezmények biztosításához szükséges szabályok betartásáról.

                  A megállapodás tervezete lehetővé teszi, hogy a megállapodás a megkötését megelőzően ideiglenesen alkalmazásra kerüljön. A felek megítélése szerint azonban nem szükséges javasolni a megállapodás ideiglenes alkalmazását.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Hatásvizsgálat

                  A Bizottság a Tanács kérésének megfelelően értékelte a megállapodásnak a fenntartható fejlődésre kifejtett lehetséges hatásait, többek között a nyugat-szaharai termékekre biztosított vámkedvezményekből a nyugat-szaharai érintett lakosság számára jelentkező előnyök és hátrányok tekintetében.

               A Bizottság szolgálatai különböző jellegű módszertani korlátokkal szembesültek. Először is a Nyugat-Szaharára vonatkozó statisztikai adatok általánosságban továbbra is hiányosak és heterogének. Egy másik korlát a 2016. december 21-ig, az Európai Unió Bírósága által hozott ítélet napjáig érvényesülő gyakorlathoz kapcsolódik. Mivel az Unióba importált nyugat-szaharai áruk ténylegesen ugyanazon vámkedvezményekben részesültek, mint a Marokkóból származó áruk, a marokkói behozatal általában nem különböztethető meg a nyugat-szaharai behozataltól. Ráadásul maga az „érintett lakosság” kifejezés is különbözően, sőt eltérően értelmezhető
                  4
               . A kifejezés utalhat a területen lakó lakosságra; ez a marokkói értelmezés, amely nem tesz etnikai/közösségi alapon különbséget a lakosok között. A kifejezés utalhat meghatározott lakosokra is, többek között etnikai/közösségi alapon (szahravik); ebben az esetben az érintett lakosság legalább részben a Nyugat-Szahara területén kívül lakó személyeket (a menekülteket) jelentheti, és előfordulhat, hogy egyes, közelmúltban letelepedett jelenlegi lakosok nem képezik az érintett lakosság részét. A Front Polisario különösen ezt az értelmezést veszi figyelembe.

               Bár a nyugat-szaharai nép rendelkezik az önrendelkezéshez való joggal, de egyrészt nem az Európai Uniónak kell elvégeznie a népszámlálást e nép körében, másrészt az önkormányzattal nem rendelkező területeken folytatott gazdasági tevékenységekre vonatkozó ENSZ-dokumentumok a társadalmi-gazdasági előnyök kapcsán szintén e területek lakosaira hivatkoznak
                  5
               . Ezeket a különbségeket, valamint egy pontosan csak a későbbiekben meghatározható népre kifejtett hatás vizsgálatának nehézségeit figyelembe véve, továbbá tekintettel arra, hogy az Unió a kedvezményeket egy adott terület termékeire terjeszti ki, és így az előnyök – logikusan – elsősorban ehhez a területhez kapcsolódnak, az elemzés a nyugat-szaharai lakosság számára jelentkező előnyökre összpontosít.

                  Az értékelési kritériumok az Egyesült Nemzetek Alapokmányának 73. cikke keretében releváns paramétereken alapulnak; e cikk rendelkezése szerint azok a tagok, „amelyek olyan területek igazgatásáért vállalták vagy készek vállalni a felelősséget, amely területek népei az önkormányzat teljes mértékét még nem érték el, elismerik e területek lakossága érdekei elsőbbségének alapelvét”, továbbá „magasztos megbízatásnak tekintik azt a kötelességüket, hogy [...] e területek lakosságának jólétét tőlük telhetőleg előmozdítsák”.

                  Így az értékelés a Nyugat-Szaharából származó kereskedelmi forgalomra, és különösen a halászati termékekre, a mezőgazdasági termékekre és a foszfátokra, valamint a természeti erőforrásokra, a foglalkoztatásra és az emberi jogokra kifejtett hatásokra terjed ki. Az értékelés nemcsak a meglévő adatok elemzésén, hanem előrejelzéseken is alapul. Tekintettel Nyugat-Szahara sajátos helyzetére, valamint arra, hogy az Unió harmadik félként nehezen folytathat vizsgálatokat Nyugat-Szahara területén, a Bizottság objektív és megbízható adatok szerzésére törekedett, többek között Marokkóval, a civil társadalommal és a Front Polisario szervezettel folytatott eszmecserék keretében, valamint nyilvánosan hozzáférhető információkra hivatkozva. A Bizottság minden egyéb, rendelkezésre álló információt is figyelembe vett. Bizonyos esetekben az információk továbbra sem meggyőzőek, és korlátozottak.

               Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Az Európai Bizottság szolgálatai és az Európai Külügyi Szolgálat széles körű konzultációt folytattak a nyugat-szaharai lakosság körében.

                  Ezek a konzultációk rávilágítottak arra, hogy a többségi vélemény támogatja a liberalizációs megállapodásnak a vámkedvezmények nyugat-szaharai termékekre történő kiterjesztése érdekében történő módosítását. A tárgyalópartnerek többsége arról számolt be, hogy a lakosság egészére kifejtett hatás pozitív, és különösen a szóban forgó kereskedelmi kedvezményeknek a magánberuházásokra esetlegesen kifejtett, meghatározó multiplikátorhatását emelték ki. Jelezték, hogy az európai piacokhoz való kiváltságos hozzáférés javítaná az üzleti kapcsolatok légkörét, valamint az európai közvetlen beruházásokat, és ezáltal megerősítené Nyugat-Szahara új, részvételen alapuló és fenntartható fejlődési modelljét. Továbbra is e többségi álláspont szerint ugyanakkor a Nyugat-Szaharával bonyolított kereskedelmi forgalmat érintő jogbizonytalanság tartós fennállása jelentős terhet róna a társadalmi-gazdasági fejlődésre, ahogyan arról Nyugat-Szahara bizonyos tagállamokkal, illetve bizonyos ágazatokban fennálló kereskedelmi kapcsolatainak lelassulása már most is tanúskodik. E tárgyalópartnerek szerint Nyugat-Szahara külföldi piacokra jutásának és külföldi beruházásokhoz való hozzáférésének korlátozása következésképp csak gátolná a belkereskedelmi tevékenységek fejlődését és veszélyeztetne bizonyos társadalmi-gazdasági változásokat pontosan akkor, amikor úgy tűnik, hogy Nyugat-Szahara fejlődése végre megindulna.

                  A konzultációba bevont Front Polisario, valamint egyes nem kormányzati szervezetek negatív véleményt juttattak kifejezésre. E véleményeket azonban nem a tervezett vámkedvezmények alkalmazása által a nyugat-szaharai lakosságra kifejtett konkrét negatív hatások motiválták, hanem inkább az a félelem, hogy a kedvezmények állandósítják a szerintük marokkói megszállás alatt lévő Nyugat-Szaharában fennálló helyzetet.

                  Az értékelésből az derül ki, hogy az EU–Marokkó társulási megállapodásban előírt vámkedvezmények biztosítása pozitív hatást fejt ki a nyugat-szaharai gazdaságra, és ez a hatás várhatóan a jövőben is folytatódik, sőt, fokozódik. Nem megalapozott az a félelem, hogy a vámkedvezmények kiterjesztése a fennálló helyzet elismerésével jár, a megállapodásban ugyanis semmi nem utal Marokkó Nyugat-Szahara feletti szuverenitásának elismerésére.

                  Emberi jogok

                  Ami a nyugat-szaharai emberi jogi helyzetet illeti, az általában véve megfelel a marokkói emberi jogi helyzetnek. A védelmet szabályozó mechanizmusok és törvények azonosak. Mindazonáltal léteznek Nyugat-Szaharában a politikai vitával összefüggő sajátosságok, többek között a véleménynyilvánítás, a tüntetés és az egyesülés szabadsága tekintetében. A „területi integritás” bármely megsértése – vagyis a Polisario-párti szeparatista mozgalom is – tilos, bírsággal, sőt szabadságvesztéssel sújtandó.

                  Ami általában véve a vámkedvezmények nyugat-szaharai termékekre történő kiterjesztése által a szóban forgó terület emberi jogi helyzetére várhatóan kifejtett hatást illeti, analógia útján az EU–Marokkó társulási megállapodás marokkói emberi jogi helyzetre kifejtett hatásával kell érvelni. Mivel a megállapodás a különböző területeken érvényesülő európai uniós normák irányába tartó szabályozási konvergenciát ösztönzi, közvetett pozitív hatás figyelhető meg többek között a munkakörülmények (például a biztonsági intézkedések), a munkajog (például a gyermekvédelem), a növény-egészségügyi intézkedések, vagy akár a fogyasztóvédelem tekintetében.

                  Gazdasági és kereskedelmi hatás

                  Ami a különböző gazdasági tevékenységi ágazatokat illeti, a következtetések a következőek.

                  Nyugat-Szaharában folyik mezőgazdasági termelés, főként primőröket (paradicsomot és sárgadinnyét) termelnek, amelyeknek van piaca az Európai Unióban. E termelés becsült mennyisége 64 000 tonna, és mintegy 14 000 közvetlen munkahelyet jelent. Behozatali értéke hozzávetőleg 65 millió EUR. Vámkedvezmények hiányában erre a kivitelre 6,6 millió EUR vámfizetési kötelezettség vonatkozna.

                  A gazdasági előnyök gyarapodhatnának, ha a jövőben Nyugat-Szahara továbbfejlesztené a termelését és az Európai Unióba irányuló kivitelét a jelenleg mérlegelés tárgyát képező tervek keretében. Ez a munkahelyek számára is hatással lenne, amely egyes előrejelzések szerint az ötszörösére emelkedhetne. Ami azokat az állításokat illeti, amelyek szerint a mezőgazdasági tevékenységeknek a megállapodással ösztönzött fejlődése hatással lenne a természeti erőforrások – különösen a víz – felhasználására, a felszín alatti vizek felhasználására vonatkozó, bár egyesek által kétségbe vont marokkói becslések szerint a nem megújuló víztartalékokra kifejtett hatás mérsékelt. Hasonlóképpen, a hatóságok intézkedéseket tesznek a felszín alatti vizekből származó víz felhasználásának csökkentésére (helyi öntözés, tengervíz sómentesítése). Összességében egyrészt úgy tűnik, hogy napjainkban kevés hiteles alternatíva van az érintett terület gazdasági fejlődésének lehetővé tételére, másrészt a vízforrások felhasználásából fakadó hátrányokat ellensúlyozza a Nyugat-Szahara számára jelentkező pozitív gazdasági hatás.

                  Ami a halászati termékek ágazatát illeti, Nyugat-Szaharában jelentős a halászati termékek feldolgozóipara, ezen belül 141 olyan létesítmény van, amely exportálhat az Európai Unióba. A területről exportált halászati termékek értéke 2015-ben és 2016-ban 100 millió és 200 millió EUR között volt. Az Európai Unióba irányuló kiviteltől közvetlenül vagy közvetett módon függő munkahelyek száma hozzávetőleg 45 000 volt. A vámkedvezményeknek erre a behozatalra történő kiterjesztése tehát jelentős hatást fejtene ki a terület gazdaságára, és következésképp a foglalkoztatásra. Összhangban lenne a Nyugat-Szahara támogatását és fejlesztését célzó, az ágazat versenyképességének, a halászok foglalkoztatásának és életminőségének, valamint a természeti erőforrások fenntartható kiaknázásának pénzügyi támogatásával megvalósuló európai uniós hozzájárulással is. Ezzel szemben az említett kedvezmények biztosításának elutasítása veszélyeztetné a kivitelt, ugyanakkor a foglalkoztatást is, és elősegítené, hogy ezek a feldolgozási tevékenységek más helyekre, valószínűleg Marokkóba tevődjenek át. Ez ellentétes lenne az Európai Unió azon célkitűzéseivel is, hogy támogassa ennek az ágazatnak a fejlesztését Nyugat-Szaharában.

                  A nyugat-szaharai halászati termékek európai importőrei jelezték, hogy a (kedvezmény nélküli – nem preferenciális vámtételű) közös külső vám magas szintjére tekintettel e termékek vásárlása sokkal kevésbé lenne előnyös, ha nem részesülnének preferenciális elbánásban.

                  Végezetül ami a foszfátipart illeti, annak jelenlegi helyzetére tekintettel, nincs rá azonnali és közvetlen hatással Nyugat-Szaharának a társulási megállapodásból való kizárása. Ennek három fő okát lehet meghatározni: 1. egyes termékekre (a nyers foszfátokra) nulla vámtétel vonatkozik (a legnagyobb kedvezmény záradéka), 2. nincs olyan foszfáttermelés, amelynek létezne piaca az Unióban, 3. bizonyos, Nyugat-Szaharában előállított foszfátok Marokkóban történő feldolgozása (vagy bármely más olyan országban történő feldolgozása, amellyel az Európai Unió preferenciális megállapodást kötött) elegendő lenne ahhoz, hogy ezek a termékek marokkói preferenciális származást szerezzenek, tehát az e termékekre biztosított kedvezményekből fakadó előny nem függ az ásványok származásától.

                  Ugyanakkor úgy tűnik, hogy a Nyugat-Szaharából származó termékekre biztosított kedvezmények hatással lennének egyes foszfátok előállításának jövőbeli fejlődésére. A foszfátokból származó termékek (többek között a foszforsav és a műtrágyák) nyugat-szaharai előállítására vonatkozóan bejelentett, jelentős (2 milliárd USD-t meghaladó) beruházások ugyanis veszélybe kerülnének, ha a foszfáttartalmú termékek Unióba irányuló kivitele nem részesülhetne preferenciális elbánásban. Kedvezmények hiányában Nyugat-Szaharánál vonzóbbak lennének más olyan helyekre irányuló beruházások, ahol kedvezmények vonatkoznának a gyártásra (például Marokkóban). A nyugat-szaharai beruházások megszakítása hatással lenne a gyártási kapacitásra, a termékek sokféleségére, és következésképp a régió foszfátágazatán belüli foglalkoztatásra.

                  A vámkedvezmények biztosítása tehát várhatóan általában véve jelentős hatást gyakorol a terület gazdasági fejlődésére. E hatások figyelemmel kísérésének biztosítása érdekében azonban a megállapodás kifejezetten rendelkezik egy olyan megfelelő keretről és eljárásról, amelyek rendszeres információcsere alapján lehetővé teszik a felek számára, hogy a megállapodás végrehajtása során értékeljék annak hatásait.

                  Annak ellenére, hogy nehezen szerezhetők be minden esetben pontos adatok, ez a vizsgálat lehetővé teszi annak megállapítását, hogy Nyugat-Szaharában léteznek olyan gazdasági tevékenységek és létezik olyan termelés, amelyek esetében kiemelkedő érdek fűződne ahhoz, hogy a Marokkói Királysággal azonos vámkedvezményekben részesüljenek. Valójában e termékek közül egyesek 2016. december 21-ig részesültek ilyen kedvezményekben, ami lehetővé tette a gazdasági tevékenység fejlesztését és a munkahelyteremtést Nyugat-Szaharában: ez jellemezte többek között a halászati termékek és egyes mezőgazdasági termékek ágazatát. Az uniós vámkedvezmények e termékekre történő kiterjesztése lehetővé tenné a kivitelük fenntartásának biztosítását.

                  Nyugat-Szahara gazdasági potenciáljának szükséges diverzifikálása a külső beruházások ösztönzését feltételezi, amelynek többek között előfeltétele a nagyobb jogbiztonság és következésképp Nyugat-Szahara Unióba irányuló jelenlegi vagy jövőbeli kivitelére alkalmazandó általános vámfeltételek egyértelművé tétele. A vámkedvezményeknek a nyugat-szaharai termékekre történő kiterjesztése a jellegéből fakadóan biztosítja a beruházási feltételeket, emellett – a terület kiaknázatlan gazdasági potenciáljára és a közvetlen külföldi beruházások jelenlegi alacsony szintjére tekintettel – elősegíti a helyi foglalkoztatás szempontjából kedvező, gyors és jelentős fellendülést.

                  Ezzel szemben a vámkedvezmények biztosításának elmaradása jelentősen veszélyeztetné a nyugat-szaharai kivitelt, többek között a halászati és a mezőgazdasági termékek kivitelét, és így valószínű, hogy e termékek – már most is korlátozott – száma még tovább csökkenne, ami a terület fejlődését gátló további hátrány megteremtésével lenne egyenértékű. A kedvezmények nyugat-szaharai termékekre történő kiterjesztésének hiányában ugyanis ezekre a termékekre a legnagyobb kedvezményes elbánás keretében alkalmazandó uniós vámok vonatkoznának, és így nem jutnának kiváltságosan az uniós piacra. Ez csak nagyon korlátozott mértékben érintené az ipari termékek (a foszfátok) kivitelét, de kifejezetten negatív hatást gyakorolna a halászati és a mezőgazdasági termékek Unióba irányuló kivitelére.

                  Általánosabban: a vámkedvezmények biztosítása várhatóan jelentős hatást fejt ki a nyugat-szaharai gazdaságra, ösztönözve az ezen ágazatokban végrehajtott beruházásokat. Ez a helyzet például egyes foszfátok (nevezetesen a foszforsav és a műtrágyák) esetében, itt ugyanis már előirányoztak beruházásokat, illetve a mezőgazdaság esetében, ahol szintén vannak fejlesztési tervek, csakúgy, mint a halászat esetében. Ezzel szemben az említett kedvezmények biztosításának hiányában akadályba ütközhetnének a beruházások, a gazdasági tevékenységek fejlesztése és diverzifikálása, valamint a foglalkoztatás is.

                  A nemzetközi jogból és különösen a Bécsi Egyezmény 36. cikkéből következik, hogy a kedvezmények biztosítása önmagában csak egy további jog Nyugat-Szahara területe számára, ellenszolgáltatásként nem tartalmaz kötelezettségeket, és így feltehetőleg ez utóbbi javát szolgálja.  Az állítólagos, potenciálisan negatív hatások csak tisztán közvetett hatások a vízforrások felhasználása vagy a foglalkoztatás esetében.  Az emberi jogok esetében nem tulajdonítható negatív hatás a vámkedvezményeknek.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  A javaslat a REFIT-hez nem kapcsolódik.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Ami az Unió vámbevételeit illeti, a javaslat várhatóan nem jár figyelemre méltó költségvetési vonzatokkal. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Nyugat-Szaharából származó termékek 2016. december 21-ig ténylegesen vámmentességet élveztek az Unióba történő beléptetésükkor.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A megállapodás által az érintett lakosságra és az érintett területek természeti erőforrásainak kiaknázására kifejtett hatások figyelemmel kísérésének biztosítása érdekében a megállapodás kifejezetten rendelkezik egy olyan megfelelő keretről és eljárásról, amelyek rendszeres információcsere alapján lehetővé teszik a felek számára, hogy a megállapodás végrehajtása során értékeljék annak hatásait. Az Európai Unió és Marokkó megállapodtak arról, hogy az EU–Marokkó társulási megállapodással létrehozott társulási bizottság keretében legalább évente egyszer kölcsönösen információt cserélnek. Ennek az értékelésnek a konkrét feltételei – a Társulási Bizottság általi elfogadásuk céljából – a későbbiekben kerülnek meghatározásra.

                  A Bizottság szolgálatai és az Európai Külügyi Szolgálat ezenkívül folyamatosan tájékoztatni fogják a civil társadalmat a megállapodás végrehajtásáról.

               2018/0257 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben 218. cikkének (5) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodás
                  6
                (a továbbiakban: társulási megállapodás) 2000. március 1-jén lépett hatályba.

               (2)A társulási megállapodás hatálybalépése óta az Unió folytatta a Marokkóval létesített kétoldalú kapcsolatainak megerősítését, és kiemelt státuszt biztosított számára.

               (3)Ezzel párhuzamosan az Unió, amely nem ismerte el Marokkó Nyugat-Szahara feletti szuverenitását, újra és újra megerősítette, hogy ragaszkodik az önkormányzattal nem rendelkező, jelenleg túlnyomórészt marokkói igazgatás alatt álló Nyugat-Szaharán belüli vitarendezéshez. Az Unió teljes mértékben támogatja az Egyesült Nemzetek főtitkára és személyes megbízottja annak érdekében tett erőfeszítéseit, hogy a felek segítséget kapjanak egy olyan igazságos, tartós és kölcsönösen elfogadható politikai megoldás eléréséhez, amely az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt – az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának határozataiban, és különösen a 2152. sz. (2014) és a 2218 (2015) sz. határozatban kinyilatkoztatott – céloknak és elveknek megfelelő megállapodások keretében lehetővé tenné a nyugat-szaharai nép önrendelkezését.

               (4)A társulási megállapodás hatálybalépése óta behozatalra kerültek az Unióba olyan, Nyugat-Szaharából származó és igazoltan marokkói származású termékek, amelyek az említett megállapodás vonatkozó rendelkezéseiben előírt vámkedvezményekben részesültek.

               (5)Az Európai Unió Bírósága a C-104/16 P. sz. ügyben hozott ítéletében
                  7
                azonban pontosította, hogy a társulási megállapodás csak a Marokkói Királyság területére vonatkozott, az önkormányzattal nem rendelkező területnek minősülő Nyugat-Szaharára nem.

               (6)Ügyelni kell arra, hogy az évek során kialakult kereskedelmi forgalomban ne keletkezzen zavar, ugyanakkor megfelelő garanciákat kell megállapítani az emberi jogok védelmére és az érintett területek fenntartható fejlődésére vonatkozóan. A Tanács ennélfogva 2017. május 29-én felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy a Nyugat-Szaharából származó termékeknek a társulási megállapodásban előírt vámkedvezményekben való részesítésére vonatkozó jogalap létrehozása érdekében kezdeményezzen tárgyalásokat a Marokkói Királysággal. Kizárólag az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti megállapodással biztosítható, hogy a Nyugat-Szaharából származó termékek behozatala preferenciális származású legyen, mivel kizárólag a marokkói hatóságok tudnak gondoskodni a szóban forgó kedvezmények biztosításához szükséges szabályok betartásáról.

               (7)A Bizottság értékelte a megállapodásnak a fenntartható fejlődésre kifejtett lehetséges hatásait, többek között a nyugat-szaharai termékekre biztosított vámkedvezményekből fakadóan a nyugat-szaharai érintett népesség számára jelentkező előnyök és hátrányok tekintetében, valamint az érintett területek természeti erőforrásainak kiaknázására kifejtett hatásokat. A vámkedvezményeknek a foglalkoztatásra, az emberi jogokra és a természeti erőforrások kiaknázására kifejtett hatásai nagyon nehezen mérhetőek, mivel közvetett jellegűek. Ugyanígy objektív információkat sem könnyű szerezni ezzel kapcsolatban.

               (8)Mindazonáltal ebből az értékelésből az következik, hogy a társulási megállapodás által a Nyugat-Szaharából származó termékekre előírt vámkedvezmények biztosításából a nyugat-szaharai gazdaság számára jelentkező előnyök, különösen a jelentős gazdasági katalizátorhatás és az így kiváltott társadalmi fejlődés összességében meghaladja a konzultációs folyamatok során felmerült hátrányokat, többek között a természeti erőforrások – különösen a felszín alatti víztartalékok – kiterjedt felhasználását, amelyre vonatkozóan intézkedéseket foganatosítottak.

               (9)Így a vámkedvezményeknek a Nyugat-Szaharából származó termékekre történő kiterjesztése összességében pozitív hatást fog gyakorolni az érintett lakosságra, és várhatóan ez a hatás a jövőben is fennmarad, sőt, esetlegesen fokozódik is. Az értékelés rámutat, hogy a vámkedvezményeknek a nyugat-szaharai termékekre történő kiterjesztése biztosítja a beruházási feltételeket, emellett gyors és jelentős fellendülést segít elő, amely kedvez a helyi foglalkoztatásnak. Az, hogy Nyugat-Szaharában léteznek olyan gazdasági és termelési tevékenységek, amelyek esetében kiemelkedő érdek fűződne ahhoz, hogy a társulási megállapodásban előírt vámkedvezményekben részesüljenek, azt jelzi, hogy a vámkedvezmények – többek között a halászati és a mezőgazdasági termékekre vonatkozó vámkedvezmények – biztosításának elmaradása jelentősen veszélyeztetné a nyugat-szaharai kivitelt. A vámkedvezmények biztosítása várhatóan pozitív hatást fejt ki a nyugat-szaharai gazdaság fejlődésére, ösztönözve a beruházásokat.

               (10)A Bizottság az Európai Külügyi Szolgálattal együtt arról is meggyőződött, hogy a megállapodással érintett lakosságot megfelelően bevonták azáltal, hogy olyan konzultációkra került sor, amelyek a nyugat-szaharai lakosság társadalmi-gazdasági és politikai szereplőinek széles körére kiterjedtek. E szereplők többsége a társulási megállapodás szerinti vámkedvezmények Nyugat-Szaharára történő kiterjesztése mellett foglalt állást. Azok, akik elvetették a vámkedvezmények kiterjesztését, nem határoztak meg a terület lakossága számára jelentkező konkrét negatív hatásokat, de alapvetően úgy vélték, hogy ez a megállapodás a Nyugat-Szahara területével kapcsolatos marokkói álláspontot támogatja. Márpedig e megállapodás egyetlen feltétele alapján sem tekinthető úgy, hogy elismerné Marokkó Nyugat-Szahara feletti szuverenitását. Az Unió egyébiránt – megerősített erőfeszítésekkel – a továbbiakban is támogatni fogja az ENSZ égisze alatt megkezdett békés vitarendezési folyamatot.

               (11)A Bizottság ezért az Unió nevében tárgyalásokat folytatott a társulási megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodásról, amelyet a felek 2018. január 31-én parafáltak.

               (12)A megállapodás hozzájárul az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikke keretében kitűzött uniós célok megvalósításához.

               (13)Következésképpen a megállapodást – feltételezve annak későbbi időpontban történő megkötését – az Európai Unió nevében alá kell írni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírására a Tanács felhatalmazást ad, figyelemmel a megállapodás megkötésére.

               Az aláírandó megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.

               2. cikk

               A Tanács Főtitkársága – a megállapodás megkötésére figyelemmel – teljes mértékben felhatalmazza a megállapodás tárgyalója által megjelölt személyt vagy személyeket a megállapodás aláírására.

               3. cikk

               Ez a határozat […]-án/-én lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 70., 2000.3.18., 2. o.

                     (2)

                        Megállapodás levélváltás formájában az Európai Unió és a Marokkói Királyság között a mezőgazdasági és a feldolgozott mezőgazdasági termékekre, a halakra és a halászati termékekre vonatkozó kölcsönös liberalizációs intézkedésekről, továbbá a társulási megállapodás módosításáról, valamint az ahhoz csatolt 1., 2. és 3. jegyzőkönyvnek és azok mellékleteinek felváltásáról (HL L 241., 2012.9.7., 2. o).

                     (3)

                        A Bíróság C-104/16 P. sz., Tanács kontra Front Polisario ügyben 2016. december 21-én hozott ítélete (ECLI:EU:C:2016:973).

                     (4)

                        Megjegyzendő, hogy míg a tárgyalási irányelvek francia változata például a „populations” (lakosság), az angol változat a „people” (nép) kifejezést említi. Ez már az ENSZ dokumentumainak eltérő terminológiáját tükrözi. A Nemzetközi Bíróság 1975. október 16-i véleménye például a következtetések francia változatában a „populations” (lakosság), az angol változatban azonban a „people” (nép) kifejezést használja.

                     (5)

                        Az önkormányzattal nem rendelkező területek népeinek érdekeit sértő gazdasági és egyéb tevékenységekről szóló, a Közgyűlés által 2017. december 7-én elfogadott határozat (2017. december 14-i A/RES/72/92 számú dokumentum).

                     (6)

                        HL L 70., 2000.3.18., 2. o.

                     (7)

                        A Bíróság C-104/16 P. sz., Tanács kontra Front Polisario ügyben 2016. december 21-én hozott ítélete (ECLI:EU:C:2016:973).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.6.11.
            COM(2018) 479 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata
            az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról

               MELLÉKLET

               Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodás tervezete

               A. Az Unió levele

               Tisztelt [a megfelelő személy neve]!

               Megtiszteltetés számomra, hogy hivatkozhatok az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás (a továbbiakban: társulási megállapodás) keretében e megállapodás egyes jegyzőkönyveinek módosítása tárgyában tartott tárgyalásokra.

               A tárgyalások befejeztével az Európai Unió és a Marokkói Királyság a következőkben állapodott meg:

               E megállapodás megkötése nem sérti sem az Európai Unió Nyugat-Szahara jogállásával kapcsolatos álláspontját, sem a Marokkói Királyság e térséggel kapcsolatos álláspontját.

               A két Fél újólag megerősíti, hogy támogatja az Egyesült Nemzetek keretében zajló folyamatot, valamint a főtitkár arra irányuló erőfeszítéseit, hogy az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt elveknek és célkitűzéseknek megfelelően és a Biztonsági Tanács határozatai alapján végleges politikai megoldás valósuljon meg.

               Az Európai Unió és a Marokkói Királyság megállapodott arról, hogy a társulási megállapodás 4. jegyzőkönyve után a szöveg a következő együttes nyilatkozattal egészül ki:

               „Együttes nyilatkozat az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás (a továbbiakban: társulási megállapodás) 1. és 4. jegyzőkönyvének alkalmazásáról

               1.
                     A marokkói vámhatóságok által ellenőrzött, Nyugat-Szaharából származó termékekre az Európai Unió által a társulási megállapodás hatálya alá tartozó termékekre biztosított kereskedelmi kedvezményekkel megegyező kereskedelmi kedvezmények vonatkoznak.

               2.
                     A 4. jegyzőkönyv értelemszerűen alkalmazandó az 1. bekezdésben említett termékek származó státusának meghatározására, beleértve a származás igazolását is
                  1
               .

               3.
                     Az európai uniós tagállamok és Marokkó vámhatóságai felelnek a 4. jegyzőkönyv e termékekre történő alkalmazásának biztosításáért. ”

               Az Európai Unió és a Marokkói Királyság újólag megerősítik azon kötelezettségvállalásukat, hogy a jegyzőkönyveket a társulási megállapodásnak az alapvető szabadságok és az emberi jogok tiszteletben tartására vonatkozó rendelkezéseivel összhangban alkalmazzák.

               Ezen együttes nyilatkozat beillesztése az Európai Unió és a Marokkói Királyság között régóta fennálló, többek között az ez utóbbi részére biztosított kiemelt státusszal szentesített kiemelt partnerségen, valamint a Feleknek az e partnerség elmélyítésére és kiterjesztésére irányuló közös óhaján alapul.

               E partnerségi szellemben, valamint annak érdekében, hogy a Felek értékelhessék e megállapodásnak különösen a fenntartható fejlődésre kifejtett hatását, többek között az érintett lakosság számára jelentkező előnyök és az érintett területek természeti erőforrásainak kiaknázása tekintetében, az Európai Unió és a Marokkói Királyság megállapodtak arról, hogy a társulási bizottság keretében legalább évente egyszer kölcsönösen információt cserélnek.

               Ennek az értékelésnek a konkrét feltételei a Társulási Bizottság általi elfogadásuk érdekében a későbbiekben – legkésőbb e levélváltás hatálybalépése után két hónappal – kerülnek meghatározásra.

               Ez a levélváltás a két Fél egymás értesítésével jelzett kölcsönös megállapodásával, az Európai Unió Tanácsa által engedélyezett aláírás napjától ideiglenesen alkalmazható.

               Ez a levélváltás formájában létrejött megállapodás azon napot követő napon lép hatályba, amikor a két Fél értesítést küldött a megállapodás elfogadását célzó belső eljárások lezárulásáról.

               Lekötelezne, ha megerősítené, hogy Kormánya egyetért a fentiekkel.

               Tisztelettel:

               Az Európai Unió Tanácsa részéről

               B. A Marokkói Királyság levele

               Tisztelt [a megfelelő személy neve]!

               Ezúton tisztelettel igazolom a mai napon kelt levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól:

               „Tisztelt [a megfelelő személy neve]!

               Megtiszteltetés számomra, hogy hivatkozhatok az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás (a továbbiakban: társulási megállapodás) keretében e megállapodás egyes jegyzőkönyveinek módosítása tárgyában tartott tárgyalásokra.

               A tárgyalások befejeztével az Európai Unió és a Marokkói Királyság a következőkben állapodott meg:

               E megállapodás megkötése nem sérti sem az Európai Unió Nyugat-Szahara jogállásával kapcsolatos álláspontját, sem a Marokkói Királyság e térséggel kapcsolatos álláspontját.

               A két Fél újólag megerősíti, hogy támogatja az Egyesült Nemzetek keretében zajló folyamatot, valamint a főtitkár arra irányuló erőfeszítéseit, hogy az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt elveknek és célkitűzéseknek megfelelően és a Biztonsági Tanács határozatai alapján végleges politikai megoldás valósuljon meg.

               Az Európai Unió és a Marokkói Királyság megállapodott arról, hogy a társulási megállapodás 4. jegyzőkönyve után a szöveg a következő együttes nyilatkozattal egészül ki:

               „Együttes nyilatkozat az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás (a továbbiakban: társulási megállapodás) 1. és 4. jegyzőkönyvének alkalmazásáról

               1.
                     A marokkói vámhatóságok által ellenőrzött, Nyugat-Szaharából származó termékekre az Európai Unió által a társulási megállapodás hatálya alá tartozó termékekre biztosított kereskedelmi kedvezményekkel megegyező kereskedelmi kedvezmények vonatkoznak.

               2.
                     A 4. jegyzőkönyv értelemszerűen alkalmazandó az 1. bekezdésben említett termékek származó státusának meghatározására, beleértve a származás igazolását is
                  2
               .

               3.
                     Az európai uniós tagállamok és Marokkó vámhatóságai felelnek a 4. jegyzőkönyv e termékekre történő alkalmazásának biztosításáért. ”

               Az Európai Unió és a Marokkói Királyság újólag megerősítik azon kötelezettségvállalásukat, hogy a jegyzőkönyveket a társulási megállapodásnak az alapvető szabadságok és az emberi jogok tiszteletben tartására vonatkozó rendelkezéseivel összhangban alkalmazzák.

               Ezen együttes nyilatkozat beillesztése az Európai Unió és a Marokkói Királyság között régóta fennálló, többek között az ez utóbbi részére biztosított kiemelt státusszal szentesített kiemelt partnerségen, valamint a Feleknek az e partnerség elmélyítésére és kiterjesztésére irányuló közös óhaján alapul.

               E partnerségi szellemben, valamint annak érdekében, hogy a Felek értékelhessék e megállapodásnak különösen a fenntartható fejlődésre kifejtett hatását, többek között az érintett lakosság számára jelentkező előnyök és az érintett területek természeti erőforrásainak kiaknázása tekintetében, az Európai Unió és a Marokkói Királyság megállapodtak arról, hogy a társulási bizottság keretében legalább évente egyszer kölcsönösen információt cserélnek.

               Ennek az értékelésnek a konkrét feltételei a Társulási Bizottság általi elfogadásuk érdekében a későbbiekben – legkésőbb e levélváltás hatálybalépése után két hónappal – kerülnek meghatározásra.

               Ez a levélváltás a két Fél egymás értesítésével jelzett kölcsönös megállapodásával, az Európai Unió Tanácsa által engedélyezett aláírás napjától ideiglenesen alkalmazható.

               Ez a levélváltás formájában létrejött megállapodás az azon napot követő napon lép hatályba, amikor a két Fél értesítést küldött a megállapodás elfogadását célzó belső eljárások lezárulásáról.

               Lekötelezne, ha megerősítené, hogy Kormánya egyetért a fentiekkel.

               Tisztelettel: ”

               Van szerencsém megerősíteni azt, hogy Kormányom egyetért az Ön levelében foglaltakkal.

               Tisztelettel:

               A Marokkói Királyság részéről

                     (1)

                        A marokkói vámhatóságok felelnek a 4. jegyzőkönyv rendelkezéseinek az 1. bekezdésben említett termékekre történő alkalmazásáért.

                     (2)

                        A marokkói vámhatóságok felelnek a 4. jegyzőkönyv rendelkezéseinek az 1. bekezdésben említett termékekre történő alkalmazásáért.