				|

		52014PC0538

			Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA a kikötőkben horgonyzó hajók által közvetlenül igénybe vett villamos energiára vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazásának Németország számára a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban történő engedélyezéséről /* COM/2014/0538 final - 2014/0247 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az energiatermékek és a villamos energia uniós
adóztatását a 2003/96/EK tanácsi irányelv([1])
(a továbbiakban: energiaadó-irányelv vagy irányelv) szabályozza.
Az irányelv 19. cikkének (1) bekezdése
értelmében az egyéb, különösen az 5., 15. és 17. cikkben meghatározott
rendelkezéseken felül a Tanács meghatározott politikai megfontolásokból
egyhangúlag, a Bizottság javaslatára eljárva bármely tagállam számára
engedélyezheti az adómértékeket érintő további mentességek vagy
kedvezmények bevezetését.
E javaslat célja, hogy Németország a
kikötőkben horgonyzó hajók által közvetlenül igénybe vett villamos energia
(a továbbiakban: parti villamos energia) után fizetendő
villamosenergia-adó esetében kedvezményes adómértéket alkalmazhasson. A
mentesség célja, hogy a parti villamos energia használatának gazdasági
ösztönzésével visszaszorítsa a légszennyezést a kikötővárosokban.
A kérelem és annak háttere
A Tanács 2011. július 12-én elfogadta a
2011/445/EU tanácsi végrehajtási határozatot, amely engedélyezi Németország
számára, hogy a kikötőkben horgonyzó hajók által közvetlenül igénybe vett
villamos energia (a továbbiakban: part menti villamos energia) esetében a
2003/96/EK irányelv([2])
19. cikkével összhangban kedvezményes adómértéket alkalmazzon. Az említett
határozat 2014. július 16-án hatályát veszti.
A német hatóságok 2014. február 26-i
levelükben új engedélyezési határozatot kértek, amely lehetővé teszi
Németország számára az adókedvezmény további alkalmazását. Németország a
kedvezmény hat évre történő megadását kérelmezte.
A kérelmezett intézkedéssel Németország
ösztönözni kívánja a parti villamos energia használatát, amelyet kevésbé
szennyezőnek tartanak, mint a villamos energiának a kikötőkben
horgonyzó hajókon történő előállítását. Az intézkedés
engedélyezésének hiányában a parti villamos energiára a villamosenergia-adó
általános nemzeti mértékét kell kivetni, ami 20,50 EUR/MWh.
Másrészt az energiaadó-irányelv 14. cikke (1)
bekezdésének c) pontja értelmében a tagállamoknak adómentességet kell
biztosítaniuk az uniós felségvizeken belüli hajózás céljaira a vízi
járművek fedélzetén előállított villamos energia számára. E mentesség
a kikötőkben horgonyzó hajók fedélzetén villamos energia
előállításához használt energiatermékekre is kiterjed. A tagállamok
mentesíthetik a 15. cikk (1) bekezdésének f) pontja szerint a belföldi vízi utakon
történő hajózásban felhasznált azon energiatermékeket is, amelyekre a vízi
jármű fedélzetén történő villamosenergia-előállítás vonatkozik.
Ezért a legtöbb esetben az energiaadó-irányelven alapuló adórendszer nem
befolyásolja a kikötőkben horgonyzó hajók fedélzetén történő
villamosenergia-előállítás költségeit, jóllehet a
villamosenergia-előállítás e fajtája a levegőminőség romlása és
a kikötőkben megnövekedett zajszint miatt kedvezőtlen hatást
gyakorolhat az egészségre és a környezetre.
Németország továbbra is 0,50 EUR/MWh
kedvezményes adómértéket kíván alkalmazni a parti villamos energia esetében,
amivel teljesül a 2003/96/EK irányelvben a villamos energia tekintetében
meghatározott minimális adómérték. A kedvezményes adómérték a parti villamos energia
valamennyi forrására vonatkozna mind az Unió felségvizein belüli hajózás, mind
a belvízi hajózás esetében, a magánjellegű használatra szolgáló vízi
járművek kivételével. A német hatóságok számításai szerint az intézkedés
alkalmazásának hároméves időszakára nézve az átlagos éves adókiadás
összege megközelítőleg 2,2 millió EUR-t tett ki. A szövetségi
kormány becslései alapján a következő hat évben ez a feltételezett
költségvetési kiadás várhatóan fokozatosan évi 3‑4 millió EUR-ra fog
emelkedni.
Az adókedvezmény bevezetésével Németország a
hajók üzemeltetőit továbbra is a parti villamos energia használatára
kívánja ösztönözni, ezzel mérsékelve a kikötőkben horgonyzó hajókról
származó légköri kibocsátásokból eredő szennyezés és zaj, valamint CO2-kibocsátás
mértékét. Az adókedvezmény alkalmazása megerősítené a parti villamos
energia versenyképességét a bunkerolaj fedélzeten történő égetésével
szemben, ami teljes adómentességet élvez.
A német hatóságok arról tájékoztatták a
Bizottságot, hogy jelenleg az összes német tengeri kikötő közül csak a
lübecki kikötő rendelkezik nagyobb elektromos terhelésű parti
villamos energiával. A part menti létesítményeken kívül a kikötő
„energiatermelő uszályokkal”, vagyis kapcsolt hő- és villamos energia-előállításra
használt, cseppfolyósított földgázzal működtetett úszó létesítményekkel
rendelkezik. Az állandó parti villamosenergia-létesítmények megépítését 2014
májusára tervezték Hamburg kikötőjében és ezzel együtt két tengerjáró
hajót is felszerelnek parti villamosenergia-létesítményekkel az Altona
kikötői terminálnál. Tervezik továbbá, hogy a HafenCity kikötői
terminálban is elhelyeznek energiatermelő uszályokat.
A belvízi kikötőkben sokkal
elterjedtebbek a part menti villamosenergia-létesítmények, és ott további
fejlesztéseket is terveznek.
Németország megítélése szerint az intézkedés
összhangban áll a kikötőkben horgonyzó hajók part menti
villamosenergia-használatának ösztönzéséről szóló 2006/339/EK bizottsági
ajánlással([3])
és a „Javaslatok és stratégiai célkitűzések az Európai Unió tengeri
szállítási politikájának vonatkozásában a 2018-ig terjedő időszakra”
című bizottsági közleménnyel ([4]).
Ezzel összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy 2011 júniusától a
tagállamoknak feltétel nélküli kötelezettségük az érintett
szennyezőanyagokra, így például a porra vonatkozó levegőminőségi
előírások betartása([5]).
Ezen kötelezettségük alapján a tagállamoknak megoldásokat kell találniuk olyan
problémákra, mint az érintett kikötőkben horgonyzó hajók kibocsátása, és
elképzelhető, hogy az átfogó levegőminőségi stratégia részeként
a part menti villamos energiának ezekben a kikötőkben való alkalmazása
ösztönzést kap.
A német hatóságok érvei az intézkedés
belső piacot érintő hatásait illetően
A német hatóságok állítása szerint az
intézkedés nem lenne hatással a belső piac megfelelő működésére
és nem okozna versenytorzulást. Németország lehetővé teszi, hogy
adókedvezményt nyújtsanak az igénybevételkor felszámolt kedvezményes adómérték
és adó-visszatérítés esetében is. Az adókedvezmény igénybevételkor történő
alkalmazása esetében a villamosenergia-termelő nem vagy nem teljes
mértékben továbbítja az adókedvezménnyel járó előnyt a végfelhasználó,
azaz a hajó üzemeltetője számára. A német hatóságok szerint azonban az
adókedvezményt általában továbbítják. Tulajdonképpen még azokban az esetekben
sem részesülnek gazdasági előnyben a fedélzeten a saját villamos
energiájukat előállító üzemeltetőkhöz képest a hajó üzemeltetői,
akik a 2003/96/EK irányelvben meghatározott minimális szinten adózott parti
villamos energiát kapják, amikor teljes mértékben részesülnek az
adókedvezményből, mivel a fedélzeten előállított villamos energia
mentesül az adó alól. A német hatóságok álláspontja szerint a fedélzeten
előállított villamos energiának a minimum adómértékkel adóztatott part
menti villamos energiával való helyettesítése összességében nem eredményez
előnyt a költségek tekintetében.
A német hatóságok arról tájékoztatták a
Bizottságot, hogy jelenleg nem rendelkeznek adatokkal a parti
villamosenergia-létesítményeket használó hajóüzemeltetők számáról, és az
intézkedés alkalmazásának rövid időtartama miatt nem tudnak teljes
körű értékelést végezni a parti villamosenergia-használat tendenciájáról.
A rendelkezésre álló információk alapján úgy vélik, hogy a parti villamosenergia-használatban
jelentős növekedés következett be, különösen a belföldi vízi utak mentén
elhelyezkedő kikötőkben horgonyzó hajókon.
Meglévő rendelkezések a javaslat
által érintett területen
Az energiatermékek és a villamos energia
közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i
2003/96/EK tanácsi irányelv, különösen annak 14. cikke (1) bekezdésének c)
pontja és 15. cikke (1) bekezdésének f) pontja.
A javasolt intézkedés értékelése a
2003/96/EK irányelv 19. cikke alapján
Politikai megfontolások
A 19. cikk (1) bekezdésének első
albekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az
előző cikkekben, különösen az 5., 15. és 17. cikkben meghatározott
rendelkezéseken felül a Tanács meghatározott politikai megfontolásokból
egyhangúlag, a Bizottság javaslatára eljárva bármely tagállam számára
engedélyezheti további mentességek vagy kedvezmények bevezetését.”
A szóban forgó adókedvezménnyel a német
hatóságok azt kívánják elérni, hogy a kikötőkben horgonyzó hajók
környezeti szempontból továbbra is kevésbé káros módon tudják kielégíteni
villamosenergia-igényüket, és ezáltal kevésbé szennyezzék a környék
levegőjét. Amint Németország is rámutatott, a Bizottság maga is tett már
ajánlást a parti villamos energia használatára a villamos energia kikötőkben
horgonyzó hajókon történő előállítása helyett, mellyel elismerte az
előbbi környezeti előnyeit([6]).
Az intézkedés nélkül a kikötőkben horgonyzó hajók által igénybe vett
villamos energiára alkalmazandó adómérték 20,50 EUR/MWh összeget tesz ki
Németországban. A kérelmezett kedvezménnyel e technológia használata tehát
további 20 EUR/MWh mértékű ösztönzést kap, és ezáltal hozzájárul a
kitűzött szakpolitikai célhoz.
A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a part
menti villamos energia szélesebb körben való alkalmazását nagy mértékben
hátráltatja a szükséges kikötői parti infrastruktúra szinte teljes hiánya,
és emiatt valószínűsíthetően további ösztönzőkre van szükség
kifejezetten ezen infrastruktúrának a kiépítéséhez annak érdekében, hogy a
szóban forgó adómentesség szakpolitikai célja elérhető legyen. A német
hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk alapján a tengerjáró hajók
nagy elektromos terhelés kihasználására képes létesítményeket igényelnek, és
jelenleg csak a lübecki kikötő biztosít ilyen létesítményeket. Hamburg
kikötőjében már tervezik ilyen létesítmények kiépítését. A parti
villamosenergia-létesítmények nagyobb számban állnak rendelkezésre a belvízi
kikötőkben, ahol a hajóknak rendszerint alacsonyabb elektromos terhelésre
van szükségük.
A megvalósítani kívánt szakpolitikai
célkitűzést illetően a Bizottság le kívánja szögezni, hogy a part
menti villamos energia használatának ösztönzése közös szakpolitikai cél, ezért
Unió-szerte törekedni kell a megvalósítására. Ezt egyértelműen kimondja a
Bizottság integrált tengerpolitikáról szóló közleménye([7]) és az azt kísérő
bizottsági szolgálati munkadokumentum([8]).
Az intézkedés összhangban áll az alternatív üzemanyagok infrastruktúrájának
bevezetéséről szóló bizottsági irányelvjavaslattal, amely a parti
villamosenergia-ellátó létesítmények azon kikötőkben való üzembe
helyezésének kérdésével foglalkozik, ahol az költséghatékony és környezeti
előnyökkel jár([9]).
A Bizottság az energiaadó-irányelv
felülvizsgálatára irányuló javaslatában arra tett javaslatot, hogy a kikötőkben
horgonyzó hajóknak nyújtott parti villamos energia mentesüljön az energiaadó
alól([10]).
A Tanács azonban még nem fogadta el a Bizottság javaslatát. Eközben a német
gazdasági szereplők és a német hatóságok számára jogbiztonságot kell
teremteni a parti villamos energia használatának ösztönzése céljából
alkalmazott adóintézkedések tekintetében. Jelenleg a parti villamos energia
kedvező adóügyi megítélésének bevezetésére kínálkozó egyetlen
lehetőséget a 19. cikk jelenti. Ennek célja azonban csupán az, hogy lehetővé
tegye a tagállamok egyedi, az irányelvben külön nem szereplő
körülményeihez illeszkedő megoldásokat. Ezért a 19. cikk alapján
biztosított, a parti villamosenergia-használatot ösztönző eltérés csak
időlegesen engedélyezhető, ameddig a 2003/96/EK irányelv
felülvizsgálatával összefüggésben a Tanács nem rendelkezik ugyanerről.
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival
és célkitűzéseivel
A bejelentett intézkedés legfőképpen az
EU környezetvédelmi politikájához kapcsolódik. A bunkerolaj kikötőkben
horgonyzó hajók fedélzetén történő elégetésének visszaszorításával az
intézkedés hozzájárul a környék levegőjének javításához. Ez az intézkedés
korlátozott mértékben hozzájárulhat a CO2-kibocsátás csökkentéséhez
is, de e hatás nagyságrendje a hajókat a parti hálózaton keresztül ellátó
villamosenergia-forrástól függ majd([11]).
A környezeti probléma méretének bemutatásához Németország a Lübeck-Travemünde
kikötő példáját említi, ahol a kén-dioxid-kibocsátás 90 %-a és a
nitrogén-oxid-kibocsátás mintegy 80 %-a a hajóknak tulajdonítható. A német
hatóságok a kénkibocsátásra vonatkozó uniós irányelvben ([12]) meghatározott, a
kéntartalomra vonatkozó korlátozásoknak megfelelő, a fedélzeti villamos
energia előállításához igénybe vett 5 584 MWh éves
villamosenergia-felhasználás alapján a következő összehasonlítást végezték
a parti villamos energia Lübeck kikötőjében történő használatából és
a tengeri gázolaj használatából eredő becsült éves kibocsátások között:
   || Nitrogén-oxidok || SO2 || CO2
 Vízenergiából származó környezetbarát villamos energia || 0,078 t || 0,056 t || 0 t
 Tengeri gázolaj || 3,571 t || 6,026 t || 4251,9 t
A hamburgi kikötő hatóságai által
nyújtott becslések szerint a tervezett parti villamosenergia-létesítményeknek –
a tengeri gázolaj Altona terminálnál történő felhasználásához képest – a
nitrogén-oxidok tekintetében körülbelül 39 t-val vagy 74 %-kal, a
kén-oxidok tekintetében 1,1 t-val vagy 62 %-kal, a finom szálló por
tekintetében pedig mintegy 0,5 t-val vagy 5 %-kal kell csökkenteniük
éves szinten a kibocsátásokat. E létesítmények általános német
villamosenergia-mixszel való üzemeltetésével megközelítőleg évi
1 050 t vagy 19 %-os CO2 kibocsátáscsökkenést kellene
elérni. A megújuló forrásokból származó, tervezett villamosenergia-ellátás a
villamosenergia-létesítmények teljesítményétől függően az évi
3 354 t CO2-kibocsátás sokkal nagyobb csökkentéséhez
vezethet. A légszennyező anyagok kibocsátásának a HafenCity kikötői
terminálban lévő tengerjáró hajók számára villamos energiát biztosító,
cseppfolyósított földgázzal működtetett energiatermelő uszályok
használata révén történő csökkentése eredményeképpen 51 t-val vagy
73 %-kal csökken a nitrogén-oxidok kibocsátása. Az uszályok éves
nitrogén-oxid-kibocsátásának 5 t-nyi levonását követően az eredmény
összesen 46 t éves kibocsátáscsökkentés. A kén-oxidok esetében évi
1,5 t-val vagy 58 %-kal, a finom szálló por tekintetében pedig évi
0,7 t-val vagy 48 %-kal kellene csökkenteni a kibocsátást, az
energiatermelő uszályokból származó további kibocsátás nélkül. A CO2-kibocsátást
évi 1 824 t-val vagy 26 %-kal kellene csökkenteni, amennyiben a
tengeri gázolaj helyett cseppfolyósított földgázt használnak. A kiegészítő
kazánból származó maradványanyag-kibocsátást (a fedélzeti hő tekintetében)
a becslésekben figyelembe vették.
Itt kell megjegyezni, hogy a parti villamos
energia versenyhátránya a tengeri kikötőkben horgonyzó hajók fedélzetén
történő áramtermeléshez képest elsősorban abból adódik, hogy az
utóbbi jelen pillanatban teljes adómentességet élvez; sőt, nemcsak az
áramfejlesztéshez használt bunkerolaj adómentes (a 2003/96/EK irányelv 14.
cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott alaphelyzet szerint), hanem
maga a fedélzeten előállított villamos energia is (lásd a 2003/96/EK
irányelv 14. cikke (1) bekezdésének c) pontját). Az utóbbi mentesség valójában
nehezen egyeztethető össze az Unió környezetvédelmi célkitűzéseivel,
a gyakorlati megfontolásoknak viszont megfelel. A fedélzeten előállított
villamos energia megadóztatásához ugyanis a hajó – gyakran harmadik országbeli
– tulajdonosának vagy üzemeltetőjének bevallást kellene benyújtania a
felhasznált villamos energia mennyiségéről. A bevallásban továbbá meg
kellene jelennie annak is, hogy az említett energiamennyiségnek mekkora
hányadát használták fel az adót kivető tagállam felségvizein. E bevallási
kötelezettség hatalmas adminisztratív terhet jelentene a hajótulajdonosok
számára, ha minden olyan tagállamra vonatkozna, amelynek felségvizein a hajó
áthalad. Ilyen körülmények között indokolt a kevésbé szennyező parti
villamos energiát sújtó hátrány megszüntetése, és a kért adókedvezmény
engedélyezése Németország számára.
A belföldi vízi utak mentén elhelyezkedő
kikötőkben horgonyzó hajók által fogyasztott villamos energia esetében – a
tengeri kikötőkre érvényes szabályozással ellentétben – a fedélzeten
előállított villamos energia adómentesítése választható a tagállamok
számára (15. cikk (1) bekezdés f) pont). Ennélfogva nincs jogi akadálya annak,
hogy egy tagállam azonos adóelbánásban részesítse a parti villamos energiát és
a belvízi kikötőkben horgonyzó hajók fedélzetén előállított villamos
energiát. Ugyanakkor az irányelv 15. cikke (1) bekezdésének f) pontjában
biztosított, a fedélzeten előállított villamos energiára vonatkozó adómentesség
lehetőségét szintén gyakorlati okok miatt biztosítja a jogalkotó, és az
szorosan kapcsolódik a belvízi utakon történő hajózás céljaira
opcionálisan nyújtható adóelőnyökhöz. A tagállamok többsége – köztük
Németország – úgy döntött, hogy nem adóztatja meg az ilyen célú
üzemanyag-felhasználást. A Rajnára és mellékfolyóira vonatkozóan ezt az
adómentességet Németország által ratifikált nemzetközi megállapodás([13]) is rögzíti. Nem
tűnik célszerűnek a villamos energia fedélzeten történő
előállításához felhasznált tüzelőanyag elkülönített adóztatása([14]) sem, mivel ez
alapesetben is a villamos energia előállításához felhasznált és a
hajózáshoz üzemanyagként felhasznált tüzelőanyag elkülönített kezelését
feltételezné. Továbbá a tagállamok a gyakorlatban egy sor szempont – egyebek
mellett az átfogó nemzeti közlekedéspolitikai célok, és ennek részeként
környezetvédelmi megfontolások – alapján döntenek arról, hogy a tengeri
hajózásra érvényben lévő adómentességet kiterjesszék-e a belvízi
hajózásban használt üzemanyagokra is; így adott esetben nem adóztatják meg az
ilyen céllal felhasznált üzemanyagokat.
Ebből következően a jelenlegi
szakaszban indokolt kiterjeszteni az adómentesség lehetőségét a belvízi
kikötőkben igénybe vett parti villamos energiára is.
Belső piac és tisztességes verseny
Ami a belső piac és tisztességes verseny
szempontjait illeti, a bejelentett intézkedés mérsékelné a horgonyzó hajók
rendelkezésére álló villamosenergia-források, vagyis a fedélzeten történő
előállítás és a parti villamos energia használata közötti versenyben
jelenleg tapasztalható, a bunkerolajra vonatkozó adómentesség okozta torzulást.
A hajóüzemeltetők közötti versenyt
illetően először is újból meg kell jegyezni, hogy a Bizottság
rendelkezésére álló információk alapján jelenleg igen kevés hajó használja a
parti villamos energiát üzleti alapon. Másrészről, még ha az intézkedés
előnyt is fog biztosítani a hajózási vállalatoknak abban az értelemben,
hogy a más ágazatokban működő vállalatokhoz képest alacsonyabb áron
juthatnak majd villamos energiához, a vizsgált intézkedés várhatóan nem fog
érdemi hatást gyakorolni a hajózási ágazatot jellemző versenyhelyzet
tekintetében. A várható olajárak ismeretének hiányában – mivel azok
alapvetően befolyásolják az előállított energia költségeit – nehéz
pontos költségbecslést adni, azonban a rendelkezésre álló információk([15]) és a Németország
által szolgáltatott adatok megerősíteni látszanak azon állítást, hogy
általában véve a parti villamos energia működési költségei még teljes
adómentesség mellett sem csökkennének a fedélzeti előállítás költségei
alá, ezért a parti villamos energia használata semmi esetre sem juttatná
számottevő versenyelőnyhöz az azt használó hajóüzemeltetőt a
fedélzeti előállítást választó üzemeltetővel szemben. Jelen esetben a
fent említetthez hasonló jelentős versenytorzulással annál kevésbé kell
számolni, mivel Németország betartja a 2003/96/EK irányelvben előírt
minimális adómértéket.
A kikötők közötti versennyel kapcsolatban
a fentiek alapján tehát, mivel a parti villamos energia használata – legalábbis
rövid távon – vélhetően az adókedvezmény ellenére sem bizonyul majd
gazdaságilag sokkal inkább megvalósíthatónak a fedélzeten előállított
villamos energiánál, az említett adókedvezmény várhatóan nem okoz majd számottevő
torzulást a kikötők versenyében, mivel nem ösztönzi a hajókat arra, hogy a
parti villamos energia rendelkezésre állása miatt megváltoztassák útvonalukat.
A német hatóságok kiemelik, hogy a parti villamos energia használata nemcsak a
kikötői létesítmények hiánya vagy a magasabb költségek miatt, hanem a
hajóknak a villamosenergia-hálózathoz való kapcsolására vonatkozó,
nemzetközileg elfogadott technikai standardok hiánya miatt is korlátozott.
Végül hozzá kell tenni, hogy az adókedvezmény
alkalmazásának engedélyezésére javasolt időkeret nagy mértékben tükrözi a
bizottsági javaslatban szereplő, a parti villamos energiára vonatkozó
adómentesség nyolc évét felölelő időkeretet.
Az intézkedés alkalmazásának
időtartama és az energiaadóztatás európai uniós keretének alakulása
Elviekben az eltérés alkalmazását kellően
hosszú időszakra célszerű engedélyezni ahhoz, hogy a kikötők
üzemeltetői megfelelő ösztönzést kapjanak a szükséges beruházások
megvalósítására. Ebben a konkrét esetben az intézkedés alkalmazásának
időtartamát meghosszabbították volna és az adókedvezmény mértéke
növekedett volna az energiaadó-irányelv felülvizsgálatára irányuló bizottsági
javaslat révén, amely a hatálybalépését követően a parti villamos
energiára vonatkozóan nyolc évig kötelező adómentességet irányoz elő.
Az eltérés azonban nem akadályozhatja a meglévő jogi keret jövőbeli
fejlesztését, és annak figyelembe kell vennie az energiaadó-irányelv
módosítására irányuló bizottsági javaslaton alapuló jogi aktus Tanács általi
lehetséges elfogadását. E körülményekre való tekintettel a kérelmezett
intézkedést az irányelv által megengedett legfeljebb hatéves időszakra
célszerű engedélyezni, figyelemmel azonban az érintett területen hozott
általános rendelkezésekre, amennyiben azok alkalmazása ezen időszak lejárta
előtt esedékessé válna. Ez az időtartam jogbiztonságot nyújt a hajók
és kikötők üzemeltetői számára, akiknek meg kell tervezniük a parti
villamosenergia-létesítményekbe vagy fedélzeti felszerelésekbe történő
beruházásaikat. Az időtartam továbbá lehetővé teszi a német hatóságok
számára, hogy még több adatot gyűjthessenek az intézkedés jövőbeli
újraértékelése céljából.
Az állami támogatásra vonatkozó szabályok
A német hatóságok által bevezetni tervezett
0,50 EUR/MWh adómérték összhangban áll a 2003/96/EK irányelv 10. cikke
szerinti minimális adómértékkel. Az intézkedés ezért teljesíti a 651/2014/EU
bizottsági rendelet([16])
44. cikkében meghatározott feltételek egyikét, ami rögzíti azokat a
feltételeket, amelyek alapján egy ilyen intézkedés mentesül az állami támogatás
értesítési követelményei alól. Ebben a szakaszban még nem állapítható meg, hogy
a rendeletben meghatározott valamennyi feltétel teljesül-e, és a tanácsi
végrehajtási határozatra irányuló javaslat nem akadályozza-e meg a Bizottságot
abban, hogy elvárja Németországtól az állami támogatásokról szóló szabályoknak
való megfelelést.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
Konzultáció az érdekelt felekkel
A javaslat alapját a Németország által
benyújtott kérelem képezi, és az csak ezt a tagállamot érinti.
Szakértői vélemények
összegyűjtése és felhasználása
Külső szakértők bevonására nem volt
szükség.
Hatásvizsgálat
A javaslat egy tagállam egyedi engedélyére
vonatkozik, saját kérése alapján.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A szubszidiaritás elve
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 113. cikkében említett közvetett adózás önmagában nem tartozik
az Európai Uniónak az Európai Unió működéséről szóló szerződés
3. cikke szerinti kizárólagos hatáskörébe.
Az uniós jog azonban szigorúan körülírja és
korlátozza e területen a tagállami hatáskör alkalmazását. A 2003/96/EK irányelv
19. cikke értelmében csak a Tanács rendelkezik felhatalmazással arra, hogy a
tagállamok számára az említett rendelkezés szerinti további mentességeket vagy
kedvezményeket engedélyezzen. A tagállamok nem vehetik át a Tanács e
szerepkörét.
A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás
elvének.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének. Az
adókedvezmény nem haladja meg a szóban forgó célkitűzés eléréséhez
szükséges mértéket (lásd a belső piaccal és a tisztességes versennyel
kapcsolatban fentebb említett szempontokat).
A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt aktus(ok): tanácsi határozat.
A 2003/96/EK irányelv 19. cikke kizárólag ezt
az intézkedést teszi lehetővé.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
Az intézkedés nem ró az Unióra pénzügyi vagy
igazgatási terhet. A javaslatnak ezért nincsenek az uniós költségvetést
érintő vonzatai.
2014/0247 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
a kikötőkben horgonyzó hajók által
közvetlenül igénybe vett villamos energiára vonatkozó kedvezményes adómérték
alkalmazásának Németország számára a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével
összhangban történő engedélyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az energiatermékek és a villamos
energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003.
október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvre([17])
és különösen annak 19. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       A Tanács 2011/445/EU
végrehajtási határozata a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban 2014.
július 16-ig engedélyezte Németország számára a kikötőkben horgonyzó hajók
által közvetlenül igénybe vett villamos energiára (a továbbiakban: parti
villamos energia) vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazását.
(2)       Németország 2014. február
26-i levelében engedélyt kért a parti villamos energiára vonatkozó kedvezményes
adómértéknek a 2003/96/EK irányelv 19. cikke szerinti további alkalmazására.
(3)       A szóban forgó adókedvezmény
alkalmazásával Németország továbbra is ösztönözni kívánja a kikötőkben
horgonyzó hajók villamosenergia-szükségleteinek kielégítésére a parti villamos
energia használatának terjedését, amely környezeti szempontból kevésbé káros,
mint a bunkerolajok fedélzeten történő égetése.
(4)       Mivel a parti villamos
energia használatával elkerülhető a bunkerolajok kikötőkben horgonyzó
hajók fedélzetén történő elégetésével keletkező légszennyező
anyagok kibocsátása, hozzájárul a helyi levegőminőség javításához a
kikötővárosokban. Ennélfogva az intézkedés várhatóan hozzájárul az Unió
környezetvédelmi, egészségügyi és éghajlat-politikai célkitűzéseihez.
(5)       A
villamosenergiaadó-kedvezmény parti villamos energiára történő alkalmazásának
Németország számára történő engedélyezése nem haladja meg a parti villamos
energia fokozott használatához szükséges mértéket, hiszen a legtöbb esetben
továbbra is a villamos energia fedélzeten történő előállítása lesz
versenyképesebb. Az említett okból, valamint a szóban forgó technológia
jelenleg viszonylag csekély piaci penetrációja miatt az intézkedés az
érvényessége alatt várhatóan nem okoz jelentős versenytorzulást, ezért nem
fejt ki káros hatást a belső piac egészséges működésére.
(6)       A 2003/96/EK irányelv 19.
cikkének (2) bekezdése értelmében a szóban forgó rendelkezés alapján
engedélyezett intézkedéseket szigorú időkerethez kell kötni. Mivel az
intézkedést kellően hosszú időszakra célszerű engedélyezni
ahhoz, hogy annak megfelelő értékelése lehetővé váljon, illetve
tekintettel annak szükségére, hogy az intézkedés ne akadályozza a meglévő
jogi keret jövőbeli fejlesztését, a bejelentett intézkedést hat éves
időszakra célszerű engedélyezni, figyelemmel azonban az érintett
területen hozott általános rendelkezésekre, amennyiben azok alkalmazása az
említett hat év alatt válik esedékessé.
(7)       A kikötők és hajók
üzemeltetői számára történő jogbiztonság nyújtása és a parti villamos
energiára kivetett jövedéki adó mértékében bekövetkezett változásokból eredő,
a villamos energia forgalmazóira és továbbforgalmazóira háruló adminisztratív
terhek esetleges növekedésének elkerülése érdekében biztosítani kell, hogy
Németország megszakítás nélkül alkalmazhassa az e határozat tárgyát képező
egyedi adókedvezményt. A kért engedélyt ezért 2014. július 17-i hatállyal meg
kell adni, hogy Németország az említett adókedvezményt a 2011/445/EU tanácsi
végrehajtási határozat által szabályozott időszakot követően
megszakítás nélkül alkalmazni tudja.
(8)       Ez a határozat nem érinti az
állami támogatásokra vonatkozó uniós előírások alkalmazását,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Tanács felhatalmazza Németországot, hogy
kedvezményes adómértéket alkalmazzon a kikötőiben horgonyzó –
magánjellegű, kedvtelési célú vízi járműnek nem minősülő –
hajók által közvetlenül igénybe vett villamos energia (a továbbiakban: parti
villamos energia) után fizetendő villamosenergia-adó esetében, amennyiben
a 2003/96/EK irányelv 10. cikkében előírt minimális adómértékek teljesülnek.
2. cikk
Ez a határozat az erről szóló értesítés
napján lép hatályba.
2014. július 17-étől kezdve alkalmazandó.
Ez a rendelet 2020. július 16-án hatályát
veszti.
Mindazonáltal amennyiben a Tanács az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 113. cikke alapján eljárva a parti
villamosenergia-használattal járó adóelőnyökkel kapcsolatos általános
szabályokat állapít meg, úgy e határozatot az említett általános szabályok
alkalmazásának napjáig kell alkalmazni.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi
Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
([1])            A
Tanács 2003. október 27-i 2003/96/EK irányelve az energiatermékek és a villamos
energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről (HL L 283.,
2003.10.31., 51. o.).
([2])            HL
L 191., 2011.7.22., 22. o.
([3])            A
Bizottság 2006. május 8-i 2006/339/EK ajánlása a kikötőkben horgonyzó
hajók part menti villamosenergia-használatának ösztönzéséről (HL L 125.,
2006.5.12.).
([4])            COM(2009)
8 végleges, 2009. január 21.
([5])            V.ö.
az Európai Parlament és a Tanács 2008. május 21-i 2008/50/EK irányelve a
környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt
Európának elnevezésű programról (HL L 152., 2008.6.11.).
([6])            Lásd
a fenti 3. lábjegyzetet.
([7])            COM(2007)
575 végleges, 2007. október 10.
([8])            SEC(2007)
1278 végleges, 2007. október 10.
([9])            COM(2013)
18 final, 2013. január 24.
([10])           COM(2011)
169 végleges, 2011. április 13.
([11])           A
Bizottság korábbi számításai alapján a part menti villamos energiára való
átállás átlagosan 50 %-kal csökkenti a CO2-kibocsátást (ld. a
2. lábjegyzetet). Az intézkedés hatása ugyanakkor jelentősen eltérhet
ettől az átlagos értéktől, mivel a hatás alapvetően az érintett
piaci terület szén-dioxid-intenzitásától és a pótlólagos
villamosenergia-kereslet előállásának pontos idejétől függ majd.
([12])           A
Tanács 1999. április 26-i 1999/32/EK irányelve az egyes folyékony
tüzelőanyagok kéntartalmának csökkentéséről, valamint a 93/12/EGK
irányelv módosításáról (HL L 121., 1999.5.11., 13–18. o.).
([13])           Ld..
a Rajna-menti országok és Belgium között a Rajnán való hajózás céljára
felhasznált gázolaj vám- és adóügyi kezeléséről szóló, 1952. május 16-i
megállapodás 1. cikkét (Bundesgesetzblatt 1953, II. rész, 531. o.)
([14])           V.ö.
a 2003/96/EK irányelv 21. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésével.
([15])           Ld.
az Európai Bizottság Környezetvédelmi Főigazgatóságának megbízásából
készült „Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments,
Task 2a – Shore-Side Electricity” c. 2005. augusztusi jelentést:
http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. A költségelemzés
Göteborg (Svédország), Juneau és Long Beach (USA) kikötőire vonatkozó
adatok alapján készült.
([16])           A
Bizottság 2014. június 17-i 651/2014/EU rendelete a Szerződés 107. és 108.
cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal
összeegyeztethetőnek nyilvánításáról (HL L 187., 2014.6.26., 1. o.).
([17])            HL
L 283., 2003.10.31., 51. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.7.5.
            COM(2017) 369 final
            2017/0153(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            Ausztriának és Romániának a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményt (a továbbiakban: az 1980. évi egyezmény) eddig az összes uniós tagállammal együtt 97 ország erősítette meg. Az egyezmény a status quót kívánja helyreállítani a jogellenesen elvitt vagy visszatartott gyermekek mihamarabbi visszajuttatása révén, a Szerződő Felek által kijelölt központi hatóságok közötti együttműködési rendszer keretében.

               Mivel a gyermek jogellenes elvitelének megelőzése a gyermekek jogainak előmozdítását célzó uniós politika fontos része, az Európai Unió nemzetközi szinten tevékenyen fellép az 1980. évi egyezmény alkalmazásának javítása érdekében, és a harmadik államokat az egyezményhez való csatlakozásra ösztönzi.

               Panama 1994. február 2-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 1994. május 1-jén lépett hatályba Panamában.

               Az 1980. évi egyezmény Panama és 26 uniós tagállam között már hatályban van. Csupán Ausztria és Románia nem fogadta még el Panama csatlakozását az egyezményhez.

               Uruguay 1999. november 18-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 2000. február 1-jén lépett hatályba Uruguayban.

               Az 1980. évi egyezmény Uruguay és 25 uniós tagállam között már hatályban van. Csupán Ausztria, Dánia és Románia nem fogadta még el Uruguay csatlakozását az egyezményhez.

               Kolumbia 1995. december 13-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 1996. március 1-jén lépett hatályba Kolumbiában.

               Az 1980. évi egyezmény Kolumbia és 25 uniós tagállam között már hatályban van. Csupán Ausztria, Dánia és Románia nem fogadta még el Kolumbia csatlakozását az egyezményhez.

               Salvador 2001. február 5-én letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 2001. május 1-jén lépett hatályba Salvadorban.

               Az 1980. évi egyezmény Salvador és 25 uniós tagállam között már hatályban van. Csupán Ausztria, Dánia és Románia nem fogadta még el Salvador csatlakozását az egyezményhez.

               Az 1980. évi egyezmény 38. cikkének (4) bekezdése kimondja, hogy az egyezmény a csatlakozó ország és azon Szerződő Államok között alkalmazandó, amelyek nyilatkozatot tettek a csatlakozás elfogadásáról.

               A Bizottság kezdeményezésére konzultáltak az Európai Unió Bíróságával, amely megerősítette, hogy valamely harmadik állam 1980. évi egyezményhez való csatlakozásának elfogadása az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.

               Az Európai Unió Bírósága 2014. október 14-i 1/13. sz. véleményében kimondta, hogy az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik annak elfogadása, hogy valamely harmadik állam csatlakozzon a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez.

               A Bíróság nyomatékosította, hogy – a tagállamok közötti változó geometriát elkerülendő – a kérdést uniós szinten egységesen kell kezelni.

               Mivel a gyermekek jogellenes külföldre vitelének kérdése az Európai Unió kizárólagos külső hatáskörébe tartozik, Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozásának elfogadásáról uniós szinten, tanácsi határozat útján kell dönteni. Ausztriának és Romániának ezért az Európai Unió érdekében nyilatkozatot kell tennie Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozásának elfogadásáról.

               Az Ausztria és Románia általi elfogadás nyomán az 1980. évi egyezmény Uruguay, Kolumbia, Salvador és – Dánia kivételével – valamennyi uniós tagállam között alkalmazandóvá válna. Panamát illetően az 1980. évi egyezmény valamennyi uniós tagállammal alkalmazandóvá válna.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               Ami a gyermekek szülő általi jogellenes elvitelét illeti, az 1980. évi Hágai Egyezmény a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó ügyekben folytatott uniós igazságügyi együttműködés sarokkövének számító, Brüsszel IIa. rendelet néven ismert 2201/2003/EK tanácsi rendelet
                  1
                nemzetközi megfelelője.

               A rendelet egyik fő célkitűzése az, hogy a gyermekek szokásos tartózkodási helyük szerinti tagállamba történő gyors visszavitelét biztosító eljárások megállapításával visszaszorítsa a gyermekek tagállamok közötti jogellenes külföldre vitelét. E célból a Brüsszel IIa. rendelet 11. cikkében magában foglalja az 1980. évi Hágai Egyezményben megállapított eljárást, és kiegészíti azt bizonyos vonatkozások egyértelműsítése révén, különös tekintettel a kiskorú meghallgatására, a határozat meghozatalának a visszavitel iránti kérelem benyújtásától számított időtartamára és a gyermek visszavitele elutasításának indokaira. A rendelet emellett rendelkezéseket vezet be a különböző tagállamokban hozott, visszavitelt elrendelő vagy a visszavitel elrendelését megtagadó, egymásnak ellentmondó határozatokra vonatkozóan.

               Nemzetközi szinten az Európai Unió támogatja a harmadik országok csatlakozását az 1980. évi egyezményhez, hogy az uniós tagállamok közös jogi keretre támaszkodhassanak a gyermekek jogellenes külföldre vitelét érintő esetekben.

               2015 júniusa és 2016 decembere között tíz tanácsi határozatot hoztak annak érdekében, hogy elfogadják 10 harmadik ország (Marokkó, Szingapúr, Oroszországi Föderáció, Albánia, Andorra, Seychelle-szigetek, Örményország, Koreai Köztársaság, Kazahsztán és Peru) csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre viteléről szóló 1980. évi Hágai Egyezményhez
                  2
               .

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A mostani javaslat egyértelműen kapcsolódik az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében foglalt, a gyermekek jogainak védelmére vonatkozó általános célkitűzéssel. Az 1980. évi Hágai Egyezmény célja, hogy védelmezze a gyermekeket a szülő általi jogellenes elvitel káros hatásaitól, valamint garantálja, hogy a gyermekek kapcsolatot tarthassanak mindkét szülőjükkel, például a kapcsolattartási jogok hatékony gyakorlásának biztosítása révén.

               Ugyancsak említésre méltó, hogy a javaslat a közvetítés határon átnyúló családi viták rendezésében történő alkalmazásának előmozdításához is kapcsolódik. A polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól szóló irányelv
                  3
                a családjogra is vonatkozik a jog érvényesülésén alapuló közös európai térségen belül. Az 1980. évi Hágai Egyezmény a családi viták békés rendezését is ösztönzi. Az 1980. évi Hágai Egyezmény alapján a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia által kiadott, bevált gyakorlatokról szóló útmutatók egyikének témája a közvetítés igénybevétele az egyezmény alkalmazási körébe tartozó, gyermekeket érintő nemzetközi családi viták rendezésében. Az Európai Bizottság kezdeményezésére ezt az útmutatót angolon és francián kívül az összes uniós nyelvre, valamint arabra is lefordították, hogy megkönnyítsék a párbeszédet azokkal az államokkal, amelyek még nem erősítették meg az egyezményt, továbbá hogy az egyezményt meg nem erősítő országokkal konkrét megoldásokat találjanak a gyermekek jogellenes külföldre viteléből fakadó problémákra
                  4
               .

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Mivel a határozat nemzetközi megállapodásra vonatkozik, az alkalmazandó jogalap az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikke, valamint 81. cikkének (3) bekezdése. A Tanács az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően egyhangúlag határoz.

               A 2201/2003/EK rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, így azok részt vesznek e határozat elfogadásában és alkalmazásában.

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               •Arányosság

               E javaslatot az ugyanebben a kérdésben már elfogadott tanácsi határozatok alapján szövegezték meg, és az nem lépi túl az arra vonatkozó célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket, hogy a gyermekek jogellenes külföldre vitelének tárgyában következetessé váljon az uniós fellépés annak biztosítása révén, hogy Ausztria és Románia meghatározott időkereten belül elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               A Bizottság konzultált Ausztriával és Romániával arról, hogy készen állnak-e elfogadni Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását az 1980. évi egyezményhez, és mindkét tagállam kedvező választ adott.

               A 2017. április 24-i szakértői találkozó keretében tartott megbeszélések tanúsága szerint ebben a szakaszban a tagállamoknak nincs ellenvetésük azzal kapcsolatban, hogy Ausztria és Románia elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását az 1980. évi egyezményhez.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Mivel az egyezmény Panama tekintetében 26 tagállamban, Uruguay, Kolumbia és Salvador tekintetében pedig 25 tagállamban már jelenleg is hatályban van, a Bizottság és a tagállami szakértők úgy vélték, hogy ilyen esetekben nincs szükség a harmadik ország helyzetének külön értékelésére.

               A tagállami szakértők semmilyen problémáról nem számoltak be az 1980. évi egyezmény Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador tekintetében történő alkalmazásával kapcsolatban.

               •Hatásvizsgálat

               A 2015-ben és 2016-ban már elfogadott, több harmadik államnak az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásáról szóló tíz tanácsi határozathoz hasonlóan – a jogalkotási aktus jellegére való tekintettel – nem készült külön hatásvizsgálat. Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador helyzetének külön értékelését feleslegesnek találták, figyelembe véve egyrészt azt, hogy az egyezmény 26, illetve 25 tagállamban már jelenleg is hatályban van, másrészt pedig azt, hogy Ausztria és Románia készen áll elfogadni Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               A javasolt megállapodásnak nincsenek költségvetési vonzatai.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               Mivel a javaslat csupán Ausztriának és Romániának a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador 1980. évi egyezményhez való csatlakozásának elfogadására való felhatalmazását érinti, végrehajtásának figyelemmel kísérése arra korlátozódik, hogy Ausztria és Románia tiszteletben tartja-e a nyilatkozat szövegét, valamint az annak letétbe helyezésére és a Bizottság letétbe helyezésről való tájékoztatására vonatkozóan a tanácsi határozatban megállapított időkeretet.

               2017/0153 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               Ausztriának és Romániának a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 81. cikke (3) bekezdésére, összefüggésben 218. cikkével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               tekintettel az Európai Parlament véleményére
                  5
               ,

               mivel:

               (1)Az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében foglaltak szerint az Európai Unió egyik célja, hogy előmozdítsa a gyermekek jogainak védelmét. A gyermekek jogellenes elvitellel vagy visszatartással szembeni védelmét szolgáló intézkedések e politika fontos részét képezik.

               (2)A Tanács elfogadta a 2201/2003/EK rendeletet (a továbbiakban: Brüsszel IIa. rendelet), amelynek célja, hogy megvédje a gyermekeket a jogellenes elvitel vagy visszatartás káros hatásaitól, és eljárásokat állapítson meg a szokásos tartózkodási helyük szerinti államba történő gyors visszatérésük biztosítására, valamint garantálja a kapcsolattartási jogok és a felügyeleti jogok védelmét.

               (3)A Brüsszel IIa. rendelet kiegészíti és megerősíti a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményt (a továbbiakban: az 1980. évi Hágai Egyezmény), amely nemzetközi szintű kötelezettségi és együttműködési rendszert hoz létre a szerződő államok, illetve a központi hatóságok között, és célja a jogellenesen elvitt vagy visszatartott gyermekek gyors visszatérésének biztosítása.

               (4)Az Unió valamennyi tagállama részes fele az 1980. évi Hágai Egyezménynek.

               (5)Az Unió arra ösztönzi a harmadik államokat, hogy csatlakozzanak az 1980. évi Hágai Egyezményhez, és támogatja az 1980. évi Hágai Egyezmény helyes végrehajtását, többek között azáltal, hogy a tagállamokkal együtt részt vesz a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia által rendszeresen szervezett különbizottságokban.

               (6)Az uniós tagállamok és a harmadik államok között alkalmazandó közös jogi keret lehet a legjobb megoldás az érzékeny természetű, a gyermekek jogellenes elvitelét érintő nemzetközi esetekre.

               (7)Az 1980. évi Hágai Egyezmény kimondja, hogy az egyezmény a csatlakozó állam és azon szerződő államok között alkalmazandó, amelyek nyilatkozatot tettek a csatlakozás elfogadásáról.

               (8)Az 1980. évi Hágai Egyezmény nem teszi lehetővé, hogy az olyan regionális gazdasági integrációs szervezetek, mint az Unió, annak szerződő feleivé váljanak. Az Unió ezért nem csatlakozhat az egyezményhez, és nem helyezhet letétbe valamely állam csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatot sem.

               (9)Az Európai Unió Bíróságának 1/13. sz. véleménye értelmében az 1980. évi Hágai Egyezmény alapján tett, elfogadásról szóló nyilatkozatok az Unió kizárólagos külső hatáskörébe tartoznak.

               (10)Panama 1994. február 2-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 1994. május 1-jén lépett hatályba Panamában.

               (11)Ausztriát és Romániát kivéve már valamennyi érintett tagállam elfogadta Panama 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozását. Panama elfogadta Bulgária, Ciprus, Észtország, Lettország, Litvánia, Málta és Szlovénia csatlakozását. A Panamában fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Panama csatlakozását.

               (12)Uruguay 1999. november 18-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 2000. február 1-jén lépett hatályba Uruguayban.

               (13)Ausztriát és Romániát kivéve már valamennyi érintett tagállam elfogadta Uruguay 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozását. Uruguay elfogadta Bulgária, Észtország, Lettország és Litvánia csatlakozását. Az Uruguayban fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Uruguay csatlakozását.

               (14)Kolumbia 1995. december 13-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 1996. március 1-jén lépett hatályba Kolumbiában.

               (15)Ausztriát és Romániát kivéve már valamennyi érintett tagállam elfogadta Kolumbia 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozását. Kolumbia elfogadta Bulgária, Észtország, Lettország, Litvánia és Málta csatlakozását. A Kolumbiában fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Kolumbia csatlakozását.

               (16)Salvador 2001. február 5-én letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 2001. május 1-jén lépett hatályba Salvadorban.

               (17)Ausztriát és Romániát kivéve már valamennyi érintett tagállam elfogadta Salvador 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozását. Salvador elfogadta Bulgária, Észtország, Lettország és Litvánia csatlakozását. A Salvadorban fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Salvador csatlakozását.

               (18)Ausztriát és Romániát ezért fel kell hatalmazni arra, hogy az e határozatban foglalt feltételeknek megfelelően az Unió érdekében letétbe helyezze a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatát. A Panamának, Uruguaynak, Kolumbiának és Salvadornak az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozását már korábban elfogadó többi uniós tagállamnak nem kell új elfogadási nyilatkozatot letétbe helyeznie, mivel a nemzetközi közjog értelmében a már megtett nyilatkozatok továbbra is érvényesek.

               (19)A Brüsszel IIa. rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, így azok részt vesznek e határozat elfogadásában és alkalmazásában.

               (20)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)
                     Ausztria és Románia felhatalmazást kap arra, hogy az Unió érdekében elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményhez (a továbbiakban: az 1980. évi Hágai Egyezmény).

               (2)
                     Ausztria és Románia legkésőbb [tizenkét hónappal e határozat elfogadása után] nyilatkozatot helyez letétbe az alábbi formában arról, hogy az Európai Unió érdekében elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez:

               „[TAGÁLLAM teljes neve] kijelenti, hogy az (EU) 2017/...* tanácsi határozattal összhangban elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményhez”.

                  6(3)
                     Ausztria és Románia tájékoztatja a Tanácsot és a Bizottságot a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozata letétbe helyezéséről, és a letétbe helyezést követően két hónapon belül közli a Bizottsággal a nyilatkozat szövegét.

               2. cikk

               Azon tagállamok, amelyek már ezen határozat elfogadásának napja előtt letétbe helyezték a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatot, nem helyeznek letétbe újabb nyilatkozatot.

               3. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak Ausztria és Románia a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 338., 2003.12.23., 31. o.

                     (2)
                  Tíz tanácsi határozatot már elfogadtak, amelyek felhatalmazzák a tagállamokat a következő országok 1980. évi egyezményhez való csatlakozásának elfogadására: Andorra (a 2015. június 15-én elfogadott (EU) 2015/1023 tanácsi határozat); Seychelle-szigetek (a 2015. december 10-én elfogadott (EU) 2015/2354 tanácsi határozat); Oroszország (a 2015. december 10-én elfogadott (EU) 2015/2355 tanácsi határozat); Albánia (a 2015. december 10-én elfogadott (EU) 2015/2356 tanácsi határozat); Szingapúr (a 2015. június 15-én elfogadott (EU) 2015/1024 tanácsi határozat); Marokkó (a 2015. december 10-én elfogadott (EU) 2015/2357 tanácsi határozat); Örményország (a 2015. december 10-én elfogadott (EU) 2015/2358 tanácsi határozat); Koreai Köztársaság (a 2016. december 8-án elfogadott (EU) 2016/2313 tanácsi határozat); Kazahsztán (a 2016. december 8-án elfogadott (EU) 2016/2311 tanácsi határozat); valamint Peru (a 2016. december 8-án elfogadott (EU) 2016/2312 tanácsi határozat).

                     (3)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2008/52/EK irányelve (2008. május 21.) a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól (HL L 136., 2008.5.24., 3. o.) .

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  HL C […], […], […]. o.

                     (6)
                  HL: kérjük, illesszék be e határozat számát.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.3.7.
            COM(2016) 119 final
            2016/0066(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanácsban képviselendő uniós álláspontról a Szerb Köztársaságnak a 168/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített keretek közötti, az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételéről és annak feltételeiről

               INDOKOLÁS

               1. Háttér

               Az Európai Unió Alapjogi Ügynökségét (a továbbiakban: az Ügynökség) a 168/2007/EK tanácsi rendelet
                  1
                (a továbbiakban: a rendelet) hozta létre.

               A rendelet 2. cikke szerint az Ügynökség célja, hogy az alapvető jogokkal kapcsolatosan támogatást és szakértelmet biztosítson az Unió és tagállamai érintett intézményeinek, szerveinek, hivatalainak és ügynökségeinek az uniós jog végrehajtása során.

               A rendelet 28. cikkének (1) bekezdése szerint a tagjelölt országok megfigyelőként részt vehetnek az Ügynökség munkájában. A rendelet 28. cikkének (2) bekezdése értelmében a részvételt és annak feltételeit a megfelelő társulási tanács határozata állapítja meg. A határozatnak különösen az országnak az Ügynökség munkájában való részvételének módját, mértékét és formáját kell meghatároznia, a rendelet 4. és 5. cikkében megszabott kereten belül. A társulási tanács határozata alapján az Ügynökség – az ország uniós joghoz való fokozatos felzárkózásához szükséges mértékben – foglalkozhat az érintett tagjelölt ország alapjogi kérdéseivel, a rendelet 3. cikke (1) bekezdésének hatályán belül.

               2. A javasolt határozat

               A Bizottság javasolja a Tanácsnak, hogy fogadjon el határozatot az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanácsban képviselendő uniós álláspontról a Szerb Köztársaságnak az Ügynökség munkájában való megfigyelői részvétele és annak feltételei tekintetében. A javasolt határozat egyetlen cikke arról rendelkezik, hogy az uniós álláspont az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanács tanácsi határozathoz csatolt határozattervezetében (a továbbiakban: a határozattervezet) meghatározott álláspont. A határozattervezetre vonatkozó javaslatot szintén csatolták a Bizottság javaslatához. A határozattervezet megfelel a rendelet 28. cikke előírásainak.

               A rendelet egyik legfontosabb alapelvének megfelelően (mely szerint az Ügynökség tematikus, és nem országspecifikus megközelítés alapján működik) a határozattervezet lehetővé teszi az Ügynökség számára, hogy a rendelet 4. és 5. cikkében meghatározott kereten belüli feladatokat hajtson végre a Szerb Köztársaságban.

               A határozattervezet rögzíti azt is, hogy a Szerb Köztársaság kinevezhet egy megfigyelőt és egy póttagot, aki részt vesz majd az Ügynökség igazgatótanácsában. E személyeknek eleget kell tenniük a rendelet 12. cikkének (1) bekezdésében rögzített követelményeknek. Az igazgatótanács munkájában a tagállamok által kinevezett tagokkal és póttagokkal azonos módon, de szavazati jog nélkül vesznek részt.

               A határozattervezet a Szerb Köztársaság pénzügyi hozzájárulásával és személyzettel kapcsolatos rendelkezéseket is tartalmaz (I. melléklet). A határozattervezetet pénzügyi kimutatás kíséri.

               A határozattervezet összhangban van az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzatával (a továbbiakban: a személyzet szabályzat), valamint az Európai Unió egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeiről szóló 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendelettel
                  2
               .

               2016/0066 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanácsban képviselendő uniós álláspontról a Szerb Köztársaságnak a 168/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített keretek közötti, az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételéről és annak feltételeiről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 352. cikkére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel a Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az 1997. decemberi luxembourgi Európai Tanács az uniós ügynökségekben való részvételt a csatlakozás előtti stratégia felgyorsításának egyik módszerévé tette. Az Európai Tanács következtetései kimondják, hogy azokat az uniós „ügynökségeket, amelyekben a csatlakozni kívánó országok részt vehetnek, eseti alapon kell meghatározni”.

               (2)Az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének létrehozásáról szóló 168/2007/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: a rendelet) úgy rendelkezik, hogy az Ügynökség nyitva áll a tagjelölt országok megfigyelői részvétele előtt.

               (3)A Szerb Köztársaság osztja az Ügynökségnek a rendeletben megállapított céljait és célkitűzéseit, valamint egyetért az Ügynökség feladataival, továbbá a 4. és 5. cikkben megállapított tevékenységi területeivel.

               (4)A Szerb Köztársaság végső célja, hogy az Európai Unió tagjává váljon; az Európai Unió Alapjogi Ügynökségében való részvétel segíteni fogja a Szerb Köztársaságot e cél elérésében,

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

               Egyetlen cikk

               Az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanács e határozathoz csatolt határozattervezete határozza meg a Szerb Köztársaságnak az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételével és annak feltételeivel kapcsolatban az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanácsban képviselendő európai uniós álláspontot.

               Kelt Brüsszelben,

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Tanács 2007. február 15-i 168/2007/EK rendelete az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének létrehozásáról, HL L 53., 2007.2.22., 1. o.

                     (2)
                  HL L 56., 1968.3.4., 1. o., utoljára módosította a 2013. október 22-i 1023/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 287., 2013.10.29., 15. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.3.7.
            COM(2016) 119 final
            MELLÉKLET
            Határozat a Szerb Köztársaságnak a 168/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített keretek közötti, az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételéről és annak feltételeiről
            amely a következő dokumentumot kíséri
            Tanácsi határozat
            az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanácsban képviselendő uniós álláspontról a Szerb Köztársaságnak a 168/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített keretek közötti, az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételéről és annak feltételeiről

               MELLÉKLET

               Határozat a Szerb Köztársaságnak a 168/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített keretek közötti, az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételéről és annak feltételeiről

               amely a következő dokumentumot kíséri

               Tanácsi határozat

               az EU–Szerb Köztársaság Stabilizációs és Társulási Tanácsban képviselendő uniós álláspontról a Szerb Köztársaságnak a 168/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített keretek közötti, az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételéről és annak feltételeiről

               AZ EU–SZERB KÖZTÁRSASÁG STABILIZÁCIÓS ÉS TÁRSULÁSI TANÁCS,

               tekintettel egyrészről az Európai Unió és másrészről a Szerb Köztársaság közötti

                  stabilizációs és társulási megállapodásra

               ,

               tekintettel az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének létrehozásáról szóló 168/2007/EK tanácsi rendeletre és különösen annak 28. cikkére,

               mivel:

               (1) Az 1997. decemberi luxembourgi Európai Tanács az uniós ügynökségekben való részvételt a csatlakozás előtti stratégia felgyorsításának egyik módszerévé tette. Az Európai Tanács következtetései kimondják, hogy azokat az „ügynökségeket, amelyekben a csatlakozni kívánó országok részt vehetnek, eseti alapon kell meghatározni”.

               (2) A Szerb Köztársaság osztja az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének (a továbbiakban: az Ügynökség) céljait és célkitűzéseit, valamint egyetért feladatainak a 168/2007/EK tanácsi rendeletben megállapított terjedelmével és tartalmával.

               (3) Helyénvaló továbbá, hogy az Ügynökség az uniós joghoz való fokozatos felzárkózáshoz szükséges mértékben alapjogi kérdésekkel foglalkozzon a Szerb Köztársaságban, a 168/2007/EK tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének hatályán belül.

               (4) A Szerb Köztársaságnak ezért lehetővé kell tenni megfigyelőként való részvételét az Ügynökség munkájában, és meg kell állapítani egy ilyen részvétel módozatait, amelyek kiterjednek az Ügynökség által végrehajtott kezdeményezésekben való részvételre, a pénzügyi hozzájárulásra és a személyzetre.

               (5) Az Ügynökség igazgatója kivételesen engedélyezheti a Szerb Köztársaság azon állampolgárai alkalmazását, akik nincsenek korlátozva állampolgári jogaikban, összhangban az Európai Unió egyéb alkalmazottainak a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletben
                  1
                meghatározott alkalmazási feltételei 12. cikke (2) bekezdésének a) pontjával és 82. cikke (3) bekezdésének a) pontjával,

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

               1. cikk

               A Szerb Köztársaság mint tagjelölt ország megfigyelőként részt vesz Európai Unió Alapjogi Ügynökségében, amelyet a 168/2007/EK tanácsi rendelet hozott létre.

               2. cikk

               (1) Az Ügynökség az uniós joghoz való fokozatos felzárkózáshoz szükséges mértékben alapjogi kérdésekkel is foglalkozhat a Szerb Köztársaságban, a 168/2007/EK tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének hatályán belül.

               (2) E célból az Ügynökség jogosult lesz arra, hogy végrehajtsa a 168/2007/EK tanácsi rendelet 4. és 5. cikkében meghatározott feladatokat a Szerb Köztársaságban.

               3. cikk

               A Szerb Köztársaság az e határozat mellékletében foglalt rendelkezéseknek megfelelően pénzügyi hozzájárulást nyújt az Ügynökség 168/2007/EK tanácsi rendelet 4. cikkében említett tevékenységeihez.

               4. cikk

               (1) A Szerb Köztársaság megfigyelőnek, illetve pótmegfigyelőnek nevez ki olyan személyeket, akik megfelelnek a 168/2007/EK tanácsi rendelet 12. cikke (1) bekezdésében lefektetett követelményeknek. Az igazgatótanács munkájában a tagállamok által kinevezett tagokkal és póttagokkal azonos módon, de szavazati jog nélkül vehetnek részt.

               (2) A Szerb Köztársaság kinevez egy kormánytisztviselőt nemzeti összekötő tisztviselőnek a 168/2007/EK tanácsi rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint.

               (3) E határozat hatálybalépésétől számított négy hónapon belül a Szerb Köztársaság tájékoztatja az Európai Bizottságot az (1) és (2) bekezdésben említett személyek nevéről, képzettségéről és elérhetőségéről.

               5. cikk

               Az Ügynökség rendelkezésére bocsátott vagy az Ügynökségtől származó adatok közzétehetők és a nyilvánosság számára hozzáférhetők, feltéve, hogy a bizalmas információk ugyanolyan adatvédelmi minősítésben részesülnek a Szerb Köztársaságban, mint amilyent a Unión belül kapnak.

               6. cikk

               Az Ügynökség a Szerb Köztársaságban ugyanolyan jogokkal rendelkezik, mint a Szerb Köztársaság belső jogának hatálya alá tartozó jogi személyek.

               7. cikk

               A Szerb Köztársaság az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 1–4., 5., 6., 10–13., 15., 17. és 18. cikkében szereplő kiváltságokkal és mentességekkel azonos kiváltságokat és mentességeket biztosít az Ügynökség és személyzete számára annak érdekében, hogy azok el tudják látni feladataikat.

               8. cikk

               A felek minden olyan általános vagy különös intézkedést megtesznek, amelyek szükségesek az e határozatban rögzített kötelezettségeik teljesítéséhez, és ezekről bejelentést tesznek a Stabilizációs és Társulási Tanácsnál.

               9. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napját követő második hónap első napján lép hatályba.

               I. MELLÉKLET

               A SZERB KÖZTÁRSASÁG PÉNZÜGYI HOZZÁJÁRULÁSA AZ EURÓPAI UNIÓ ALAPJOGI ÜGYNÖKSÉGÉHEZ

               1.A Szerb Köztársaság által az Európai Unió Alapjogi Ügynökségében (az Ügynökségben) a 2. pont szerinti részvételért az Európai Unió költségvetésébe fizetendő pénzügyi hozzájárulás a részvétel összes költségét jelenti az első három évre. A negyedik évtől az összegek a 6. pontnak megfelelően kerülnek meghatározásra.

               2.A Szerb Köztársaságnak a következő módon kell pénzügyi hozzájárulást fizetnie az első három évre az Európai Unió költségvetéséhez:

                        1. év:

                        183 000 EUR

                        2. év:

                        186 000 EUR

                        3. év:

                        189 000 EUR

               3.A uniós támogatási programok keretében nyújtható lehetséges pénzügyi támogatásokról külön kell megállapodni, az adott uniós programnak megfelelően.

               4.A Szerb Köztársaság hozzájárulását az Európai Unió általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendelet szerint kezelik.

               5.A Szerb Köztársaság képviselőinek és szakértőinek az Ügynökség munkájában vagy az Ügynökség munkaprogramjának végrehajtásával kapcsolatos üléseken történő részvételével kapcsolatban felmerülő utazási és tartózkodási költségeit az Ügynökség az Európai Unió tagállamaira jelenleg hatályos eljárásokkal megegyező alapon és azoknak megfelelően téríti meg.

               6.E határozat hatálybalépése után és minden egyes azt követő év elején a Bizottság fizetési felhívást küld a Szerb Köztársaságnak az e határozatban meghatározott, az Ügynökség számára teljesítendő hozzájárulásának megfelelően. Részvételének első naptári évére a Szerb Köztársaság a részvétel napjától az év végéig terjedő időszakra arányosan számított hozzájárulást fizet. A következő években a hozzájárulás fizetésére a 2. pont alatt szereplő táblázat szerint kerül sor. A negyedik évtől számítva a hozzájárulás az Ügynökség támogatásának növekedésének vagy csökkenésének függvényében kerül kiigazításra annak érdekében, hogy a Szerb Köztársaság hozzájárulása és az Ügynökség EU–28 által fedezett költségvetése közötti párhuzam fenntartható legyen. A hozzájárulás a következő pénzügyi években is felülvizsgálatra kerülhet az Európai Unió Statisztikai Hivatala (Eurostat) által közzétett legfrissebb statisztikai adatok alapján.

               7.Ez a hozzájárulás euróban értendő és az Európai Unió Bizottságának euró bankszámlájára fizetendő.

               8.A Szerb Köztársaság a fizetési felhívás alapján fizeti be hozzájárulását, a Bizottság fizetési felhívásának kiküldésétől számított 30 napon belül.

               9.A hozzájárulás befizetésében bekövetkező bármilyen késedelem azt vonja maga után, hogy a Szerb Köztársaság a lejárat napjától fennmaradó kinnlevőségre kamatot fizet. A kamatláb megegyezik az Európai Központi Bank által a lejárat napján az euróban kifejezett műveleteiért alkalmazott – 1,5 százalékponttal megnövelt – kamatlábbal.

               PÉNZÜGYI KIMUTATÁS

               1.
                     A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI

                  1.1.
                     A javaslat/kezdeményezés címe

                  1.2.
                     A tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)

                  1.3.
                     A javaslat/kezdeményezés típusa

                  1.4.
                     Célkitűzés(ek)

                  1.5.
                     A javaslat/kezdeményezés indoklása

                  1.6.
                     Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

                  1.7.
                     Tervezett irányítási módszer(ek)

               2.
                     IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK

                  2.1.
                     A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések

                  2.2.
                     Irányítási és kontrollrendszer

                  2.3.
                     A csalások és a szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések

               3.
                     A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA

                  3.1.
                     A többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik a kiadások?

                  3.2.
                     A kiadásokra gyakorolt becsült hatás

                  3.2.1.
                     A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

                  3.2.2.
                     Az Ügynökség előirányzataira gyakorolt becsült hatás

                  3.2.3.
                     Az Ügynökség humán erőforrásaira gyakorolt becsült hatás

                  3.2.4.
                     A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség

                  3.2.5.
                     Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

                  3.3.
                     A bevételre gyakorolt becsült hatás

               PÉNZÜGYI KIMUTATÁS

               1.A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI

               1.1.A javaslat/kezdeményezés címe

                  Tanácsi határozat az uniós álláspontról a Szerb Köztársaságnak az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége munkájában megfigyelőként való részvételéről és annak feltételeiről a 168/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített keretek között

               1.2.A tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
                  2

                  Szakpolitikai terület:

                        33
                        „Jogérvényesülés és fogyasztópolitika”

                  Tevékenység:

                        33 02
                        „Jogok, egyenlőség és polgárság”

               1.3.A javaslat/kezdeményezés típusa

               A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul

               1.4.Célkitűzés(ek)

               1.4.1.A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzés(ek)

                  A Szerb Köztársaság megfigyelői részvétele az Ügynökség munkájában hozzájárul majd az uniós joghoz való fokozatos felzárkózásához és az európai uniós tagságra való sikeres felkészüléséhez.

               1.4.2.Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)

                  Konkrét célkitűzés:

                  A határozatjavaslat lehetővé teszi egyrészt, hogy a Szerb Köztársaság megfigyelőként részt vegyen az Ügynökség munkájában, másrészt, hogy az Ügynökség foglalkozzon alapjogi ügyekkel a Szerb Köztársaságban.

                  A tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)

                  33 02

                        „Jogok, egyenlőség és polgárság”.

               1.4.3.Várható eredmény(ek) és hatás(ok)

               Tüntesse fel, milyen hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/célcsoportokra.

                  A Szerb Köztársaság megfigyelői részvétele az Ügynökség munkájában hozzájárul majd az uniós joghoz való fokozatos felzárkózásához és az európai uniós tagságra való sikeres felkészüléséhez.

               1.4.4.Eredmény- és hatásmutatók

               Tüntesse fel a javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé tevő mutatókat.

                  A határozatjavaslat lehetővé teszi az Ügynökség számára, hogy végrehajtsa a 168/2007/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: a rendelet) 4. és 5. cikkében meghatározott feladatokat a Szerb Köztársaságban.

                  Az Ügynökség tervezési, ellenőrzési, értékelési és jelentéstételi tevékenységeinek középpontjában teljesítménymutatók állnak. A teljesítménymérési keretben meghatározott mutatókat használják az Ügynökség általános teljesítményének mérésére. A teljesítménymérési keret projektszintű mutatókat tartalmaz, amelyek valamennyi beavatkozás tervezett eredményét leírják, továbbá rövid távú, hosszú távú és aspirációs mutatókat, amelyek többségét a beavatkozások és különösen a tervezett kezdeményezés befejezését követően mérik. Lényeges, hogy a teljesítménymérési keretet a stratégiai tervvel és az éves munkaprogramokkal egyaránt összekapcsolták. Az Ügynökség teljesítménymérési kerete magában foglalja a beavatkozási logikát és a teljesítménymutatók listáját, valamint a megfelelő célkitűzéseket, a megítélési kritériumokat, az intézkedéseket, továbbá a forrásokat és eszközöket. A teljesítménymérési keret minden teljesítménnyel kapcsolatos információt és adatot egy logikai keretbe foglal. Az Ügynökség teljesítménymérési kerete oly módon szervezett, hogy a teljesítmény (vagyis az ellenőrzést és értékelést, továbbá a jelentéstételi tevékenységeket) elemzését az Ügynökség különböző szintjein – tehát projekt-, tevékenység-, tematikus területi és stratégiai szinten – alátámassza, és ezt a kezdeményezés végrehajtásának ellenőrzéséhez használják majd. A mutatókat az eredmények (vagyis az output, a rövid távú, hosszú távú és aspirációs hatások) szintjén differenciálják a logikai modellben ábrázolt tevékenységek szintjeire lebontva. Ezeket éves szinten határozzák meg (a kezdeményezés által lefedett tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó tevékenységre nézve is) az Ügynökség operatív munkaprogramjaiban (programozási dokumentum), a teljesítmény ellenőrzése és értékelése pedig a vonatkozó jelentésdokumentumban (konszolidált éves tevékenységi jelentés) szerepel.

               1.5.A javaslat/kezdeményezés indoklása

               1.5.1.Rövid vagy hosszú távon kielégítendő szükséglet(ek)

                  A határozatjavaslatnak lehetővé kell tennie egyrészt, hogy a Szerb Köztársaság megfigyelőként részt vegyen az Ügynökség munkájában, másrészt, hogy az Ügynökség foglalkozzon alapjogi ügyekkel a Szerb Köztársaságban a 168/2007/EK tanácsi rendelet által rögzített keretek között.

               1.5.2.Az uniós részvételből adódó többletérték

                  A Szerb Köztársaság megfigyelői részvétele az Ügynökség munkájában hozzájárul majd az ország uniós joghoz való fokozatos felzárkózásához.

               1.5.3.Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

                  A 168/2007/EK tanácsi rendeletre irányuló javaslat hatásvizsgálatot tartalmazott, amely kiterjedt az Ügynökség tevékenységei területi hatályának kérdésére.

                  A Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja (EUMC), az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének elődje Phare-projekteket hajtott végre különböző tagjelölt országokban (2003-ban azon 10 tagjelölt országban, akik 2004-ben csatlakoztak az EU-hoz, továbbá Romániában, Bulgáriában, Törökországban és Horvátországban), amelyek nagyon sikeresnek bizonyultak mind a tagjelölt országok, mind a Megfigyelőközpont szempontjából.

               1.5.4.Egyéb releváns eszközökkel való összeegyeztethetőség és lehetséges szinergia

                  A Szerb Köztársaság részvételének költségeit részben az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz fedezi.

               1.6.Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

               A javaslat/kezdeményezés időtartama: a határozat hatályba lépésétől (lásd a 9. cikket) a Szerb Köztársaság EU-hoz való csatlakozásáig

               Pénzügyi hatás: a határozat hatályba lépésétől a Szerb Köztársaság EU-hoz való csatlakozásáig

               1.7.Tervezett irányítási módszer(ek)
                  3

               Közvetett irányítás a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatoknak a költségvetési rendelet 208. és 209. cikkében említett szervekre történő átruházásával

               2.IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK

               2.1.A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések

               Gyakoriság és feltételek.

                  A 168/2007/EK tanácsi rendeletben meghatározott kerettel összhangban, valamint az Ügynökség többéves keretének és programozási dokumentumainak figyelembe vételével rendszeres értékelés alá vetik az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének munkáját, ideértve a tagjelölt országok részvételét is.

               2.2.Irányítási és kontrollrendszer

               2.2.1.Felismert kockázat(ok)

                  1) A személyzet adott piaccal kapcsolatos ismerete.

                  2) Az alapvető jogokra vonatkozó adatgyűjtéséhez kapcsolódó, a szolgáltatók hiányából fakadó speciális problémák.

                  3) Az alapvető jogokra vonatkozó adatgyűjtéssel foglalkozó szolgáltatók hiányának hatása a közbeszerzési eljárásra.

                  4) A nem megfelelő adatgyűjtésnek vagy az adatok rendelkezésre nem állásának hatása a kutatási eredményekre.

               2.2.2. Tervezett ellenőrzési mód(ok)

                  1) Az intézkedés végrehajtásához szükséges ismeretek, képességek és kompetenciák elemzése, és a személyzet képzési szükségleteinek feltérképezése.

                  2) A vállalkozói tevékenység nyomon követésének erősítése, különösképpen, ha a vállalkozó még kezdőnek számít az alapvető jogokra vonatkozó adatok szolgáltatása terén.

               2.3.A csalások és a szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések

               Tüntesse fel a meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket.

                  A csalás, a korrupció és egyéb törvénytelen tevékenységek elleni küzdelem érdekében a 883/2013/EU, Euratom rendelet rendelkezéseit korlátozás nélkül kell alkalmazni az Európai Unió Alapjogi Ügynökségére.

                  Az Ügynökség csatlakozik az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) belső vizsgálatairól szóló, 1999. május 25-i, az Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága közötti intézményközi megállapodáshoz, és haladéktalanul meghozza csalás elleni stratégiája és vonatkozó cselekvési tervének kontextusában alkalmazandó megfelelő rendelkezéseket.

                  A finanszírozásra vonatkozó határozatok és az azokból következő végrehajtási megállapodások és eszközök kifejezetten rendelkeznek arról, hogy a Számvevőszék és az OLAF szükség esetén az ügynökségi finanszírozás kedvezményezettjeinél és a szétosztásért felelős személyzetnél helyszíni ellenőrzést végezhet.

               3.A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA

               3.1.A többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik a kiadások?

               Jelenlegi költségvetési tételek

                        A többéves pénzügyi keret fejezete

                        Költségvetési tétel

                        Kiadás
                        típusa

                        Hozzájárulás

                        Szám
                        Megnevezés….................................

                        diff./nem diff.
                           4

                        EFTA-országoktól
                           5

                        tagjelölt országoktól
                           6

                        harmadik országoktól

                        a költségvetési rendelet 21. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében

                        3

                        33,0206

                        Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége

                        Nem diff.

                        NEM

                        IGEN

                        NEM

                        IGEN

               3.2.A kiadásokra gyakorolt becsült hatás

               3.2.1.A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

               millió EUR (három tizedesjegyig)

                        A többéves pénzügyi keret
                        fejezete

                        Szám

                        3 ..……………………………………………………………….

                        Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége – FRA

                        1. év

                        2. év

                        3. év

                        ÖSSZESEN

                        1. cím – Személyzeti kiadások

                        Kötelezettségvállalási előirányzatok

                        (1)

                        0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Kifizetési előirányzatok

                        (2)

                            0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        2. cím – Épületek és különféle működési költségek

                        Kötelezettségvállalási előirányzatok

                        (1a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Kifizetési előirányzatok

                        (2a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        3. cím – Működési kiadások

                        Kötelezettségvállalási előirányzatok

                        (3a)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Kifizetési előirányzatok

                        (3b)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Az Európai Unió Alapjogi Ügynökségéhez tartozó előirányzatok ÖSSZESEN

                        Kötelezettségvállalási előirányzatok

                        =1+1a +3a

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Kifizetési előirányzatok

                        =2+2a

                        +3b

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               Az Ügynökség költségeit a tagjelölt ország pénzügyi hozzájárulásából származó címzett bevételek fedezik majd.

                        A többéves pénzügyi keret
                        fejezete

                        5

                        „Igazgatási kiadások”

               millió EUR (három tizedesjegyig)

                        1. év

                        2. év

                        3. év

                        ÖSSZESEN

                        Bizottság

                        • Humánerőforrás

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        • Egyéb igazgatási kiadások

                        Bizottság ÖSSZESEN

                        Előirányzatok

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN

                        (Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat)

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

               millió EUR (három tizedesjegyig)

                        1. év

                        2. év

                        3. év

                        ÖSSZESEN

                        A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN

                        Kötelezettségvállalási előirányzatok

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

                        Kifizetési előirányzatok

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

               3.2.2.Az Alapjogi Ügynökség előirányzataira gyakorolt becsült hatás

               A javaslat/kezdeményezés operatív előirányzatok felhasználását vonja maga után 0,086 millió EUR összegben.

               A Szerb Köztársaság megfigyelői részvétele az Ügynökség munkájában lehetővé teszi, hogy az Ügynökség az uniós joghoz való fokozatos felzárkózáshoz szükséges mértékben alapjogi kérdésekkel foglalkozzon a Szerb Köztársaságban, a 168/2007/EK tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének hatályán belül. Az Ügynökség által elvégezhető feladatokat a 168/2007/EK tanácsi rendelet 4. cikke, a kulcsfontosságú területeket pedig a 168/2007/EK tanácsi rendelet 5. cikkével összhangban az Ügynökség többéves kerete határozza meg.

               3.2.3.Az Alapjogi Ügynökség humán erőforrására gyakorolt becsült hatás

               3.2.3.1.Összegzés

               A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok felhasználását vonja maga után:

               millió EUR (három tizedesjegyig)

                        1. év

                        2. év

                        3. év

                        ÖSSZESEN

                        Tisztviselők (AD besorolási fokozat)

                        Tisztviselők (AST besorolási fokozat)

                        Szerződéses alkalmazottak

                        1

                        1

                        1

                        1

                        Ideiglenes alkalmazottak

                        Kirendelt nemzeti szakértők

                        ÖSSZESEN

                        1

                        1

                        1

                        1

               3.2.3.2.A Bizottságnál felmerülő, becsült humánerőforrás-szükségletek

               A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel jár a Bizottságon belül:

               A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb egy tizedesjeggyel) kell kifejezni

                        1. év

                        2. év

                        3. év

                        A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak)

                        XX 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken)

                        0,5

                        0,5

                        0,5

                        XX 01 01 02 (a küldöttségeknél)

                        XX 01 05 01 (közvetett kutatás)

                        10 01 05 01 (közvetlen kutatás)

                        • Külső munkatársak teljes munkaidős egyenértékben (FTE) kifejezve
                           7

                        XX 01 02 01 (AC, END, INT a teljes keretből)

                        XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél)

                        XX 01 04 éé
                           8

                        – a központban
                           9

                        – a küldöttségeknél

                        XX 01 05 02 (AC, END, INT közvetett kutatásban)

                        10 01 05 02 (AC, END, INT közvetlen kutatásban)

                        Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni)

                        ÖSSZESEN

                        0,5

                        0,5

                        0,5

               XX az érintett szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.

               A humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóságok rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához rendelt és/vagy a főigazgatóságokon belül átcsoportosított személyzettel kell eleget tenni. A források adott esetben a meglévő költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatóságokhoz rendelt további juttatásokkal.

               Az elvégzendő feladatok leírása:

                        Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak

                        A Szerb Köztársaságnak az Ügynökség munkájában történő megfigyelői részvételéhez kapcsolódó adminisztratív, pénzügyi és jogi feladatok

                        Külső munkatársak

                        n.a.

               3.2.4.A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség

               A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a jelenlegi többéves pénzügyi kerettel.

               3.2.5.Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

               A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült társfinanszírozást irányozza elő:

               millió EUR (három tizedesjegyig)

                        1. év

                        2. év

                        3. év

                        Összesen

                        A Szerb Köztársaság

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               3.3.A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás

               A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre gyakorolt hatása a következő:

               ◻
                     a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást

               ⌧
                     a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást

               millió EUR (három tizedesjegyig)

                        Bevételi költségvetési tétel:

                        Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok

                        A javaslat/kezdeményezés hatása
                           10

                        1. év

                        2. év

                        3. év

                        603.1. jogcímcsoport

                        0,180

                        0,183

                        0,186

               Az egyéb címzett bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési tétel(eke)t.

                  33.02.06

               Ismertesse a bevételre gyakorolt hatás számításának módszerét.

                  Lásd a határozat I. mellékletét.

                     (1)
                  HL L 56., 1968.3.4., 1. o., utoljára módosította a 2013. október 22-i 1023/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 287., 2013.10.29., 15. o.).

                     (2)
                  Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based Budgeting).

                     (3)
                  Az egyes irányítási módszerek ismertetése, valamint a költségvetési rendeletre való megfelelő hivatkozások megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján:

                     https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/EN/man/budgmanag/Pages/budgmanag.aspx

                     (4)
                  Diff. = Differenciált előirányzatok / Nem diff. = Nem differenciált előirányzatok.

                     (5)
                  EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.

                     (6)
                  Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni potenciális tagjelölt országok.

                     (7)
                  AC=szerződéses alkalmazott; AL=helyi alkalmazott; END=kirendelt nemzeti szakértő; INT=kölcsönmunkaerő (átmeneti alkalmazott); JED=küldöttségi pályakezdő szakértő.

                     (8)
                  Az operatív előirányzatokból finanszírozott külső munkatársakra vonatkozó részleges felső határérték (korábban: BA-tételek).

                     (9)
                  Elsősorban a strukturális alapok, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap (EHA) esetében.

                     (10)
                  A tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek) tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek) csökkentett bruttó összegeket kell megadni.