				|

		52011PC0295

			AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az euróérmék kibocsátásáról Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az euróérmék kibocsátásáról /* COM/2011/0295 végleges - COD 2011/0131 */

			   	2011/0131 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
az euróérmék kibocsátásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak
133. cikkére,
tekintettel
az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel
az Európai Központi Bank véleményére,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
rendes
jogalkotási eljárás keretében,

mivel:
(1)
A gyűjtésre szánt euróérmékről szóló 1998. november 23-i
és 2002. november 5-i tanácsi következtetések, továbbá a
pénzforgalomba szánt euróérmék nemzeti előlapjára és kibocsátására
vonatkozó közös iránymutatásokról szóló, a 2009. február 10-i tanácsi
következtetésekkel jóváhagyott, 2008. december 19-i 2009/23/EK
bizottsági ajánlás[1],
valamint az euróbankjegyek és az euróérmék törvényes fizetőeszközi
minőségének hatályáról és joghatásairól szóló,
2010. március 22-i 2010/191/EU bizottsági ajánlás[2] ajánlott gyakorlatokról rendelkeznek a
gyűjtőknek szánt euróérmékre, a pénzforgalomba szánt euróérmék
(ideértve a forgalmi emlékérméket is) kibocsátására, illetve a pénzforgalomra
alkalmas euróérmék megsemmisítését megelőző konzultációra
vonatkozóan.
(2)
Az euróérmék kibocsátására vonatkozó kötelező
szabályok hiányában a tagállamok egymástól eltérő gyakorlatokat
alakíthatnak ki, és így nem jön létre az közös valuta kellőképpen
integrált kerete. A jogbiztonság és a jogi átláthatóság érdekében kötelező
szabályokat kell tehát bevezetni az euróérmék kibocsátására vonatkozóan.
(3)
Az euró bevezetéséről szóló, 1998. május 3-i
974/98/EK tanácsi rendelet[3]
értelmében az euróban és centben denominált és a Tanács által meghatározott
címletű és technikai jellemzőkkel rendelkező érméket a
rendeletben „részt vevőként” meghatározott összes tagállamban törvényes
fizetőeszköznek kell tekinteni. Az érmék címleteit és technikai
jellemzőit a forgalomba hozatalra szánt euróérmék címleteiről és
technikai jellemzőiről szóló, 1998. május 3-i 975/98/EK tanácsi
rendelet[4]
határozza meg.
(4)
A pénzforgalomba szánt szokványos euróérmék mellett
a tagállamok pénzforgalomba szánt euró-emlékérméket is kibocsáthatnak
különleges alkalmak megünneplése céljából, az éves szinten és tagállamonként
korlátozott számú kibocsátás figyelembevételével. Indokolt továbbá bizonyos
mennyiségi korlátot megállapítani a pénzforgalomba szánt emlékérmék
tekintetében annak biztosításához, hogy ezek az érmék a forgalomban levő
kéteurós érmék teljes számának továbbra is csak elenyésző hányadát adják.
Ugyanakkor ezeknek a mennyiségi korlátoknak elegendő emlékérme
kibocsátását kell lehetővé tenniük ahhoz, hogy ezen érmék forgalma
hatékony legyen.
(5)
A tagállamok számára lehetővé kell tenni
olyan, gyűjtőknek szánt érmék kibocsátását is, amelyeket nem szánnak
pénzforgalomba és amelyeknek egyértelműen megkülönböztethetőnek kell
lenniük a pénzforgalomba szánt érméktől. A gyűjtőknek szánt
euróérmék csak a kibocsátásuk szerinti tagállamban minősülhetnek törvényes
fizetőeszköznek; pénzforgalomba kerülési céllal nem bocsáthatók ki.
(6)
A pénzforgalomba szánt euróérmékkel való
összetévesztés kizárásának biztosítása érdekében a gyűjtőknek szánt
euróérméknek egyértelműen megkülönböztethetőnek kell lenniük az
előbbitől. Helyénvaló továbbá, hogy a gyűjtőknek szánt
euróérmék kibocsátásait az Európai Központi Bank (EKB) által jóváhagyandó
mennyiségekben tartsák nyilván, de nem kibocsátásonként, hanem összesítve.
(7)
Helyénvaló és összhangban van a részt vevő
tagállamok által kialakított közös gyakorlattal, hogy a pénzforgalomba szánt
euróérméket (ideértve az emlékérméket is) címletértéken hozzák forgalomba,
jóllehet egy kis hányad magasabb áron is értékesíthető, amennyiben ezt
különleges minőség vagy egyedi kiszerelés indokolja.
(8)
Annak elkerülése érdekében, hogy valamely
tagállamban pénzforgalomra alkalmas euróérméket semmisítsenek meg, miközben egy
másik tagállamban szükség lenne ilyen érmékre, az ilyen érmék megsemmisítését
megelőzően a tagállamok egyeztetnek egymással.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
E rendelet a pénzforgalomba szánt euróérmék
(ideértve a pénzforgalomba szánt emlékérméket is) kibocsátására, a
gyűjtőknek szánt euróérmék kibocsátására és a pénzforgalomra alkalmas
euróérmék megsemmisítését megelőző egyeztetésre vonatkozó szabályokat
állapít meg.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. A „pénzforgalomba szánt euróérme” olyan,
pénzforgalomba szánt euróérmét jelent, amelynek címletét és technikai
jellemzőit az 1998. május 3-i 975/98/EK tanácsi rendelet
határozza meg.
2. A „pénzforgalomba szánt euró-emlékérme”
olyan, pénzforgalomba szánt euróérmét jelent, amelyet a 975/98/EK tanácsi
rendelet 1f. cikke szerinti alkalomról való megemlékezésre szántak.
3. A „gyűjtőknek szánt euróérme”
olyan, gyűjtésre szánt euróérmét jelent, amelyet nem szántak
pénzforgalomba.
3. cikk
Az
euróérmék típusai
A tagállamok kétféle
euróérmét bocsáthatnak ki: pénzforgalomba szánt euróérmét (ide tartozik a pénzforgalomba
szánt euró-emlékérme is), valamint gyűjtőknek szánt euróérméket.
4. cikk
Pénzforgalomba
szánt euróérmék kibocsátása
1. A pénzforgalomba
szánt euróérméket címletértéken bocsátják ki.
2. Az
(1) bekezdéstől eltérve, a kibocsátott euróérmék kis, a teljes érték
és mennyiség 5 %-át nem meghaladó hányada a címletértéken felül is
forgalomba hozható, amennyiben ezt különleges minőség vagy egyedi
kiszerelés indokolja.
5. cikk
Pénzforgalomba
szánt euró-emlékérmék kibocsátása
1. A részt vevő tagállamok mindegyike
évente legfeljebb egy pénzforgalomba szánt euró-emlékérmét bocsáthat ki, kivéve
az alábbi eseteket:
a) a pénzforgalomba szánt euró-emlékérméket az
összes részt vevő tagállam közösen bocsátja ki;
b) a pénzforgalomba szánt euró-emlékérme
kibocsátását az államfői tisztség ideiglenes megüresedése vagy átmeneti
betöltése indokolja.
2. Az egyes kibocsátások alkalmával
kibocsátott pénzforgalomba szánt emlékérmék teljes száma nem haladhatja meg az
alábbi két felső határ közül a magasabbikat:
a) az emlékérme kibocsátásának évét
megelőző év kezdetéig az összes részt vevő tagállam által
forgalomba hozott kéteurós érmék teljes számának 0,1 %-a; ez a felső
határ az összes részt vevő tagállam által forgalomba hozott kéteurós érmék
teljes számának 2,0 %-ára növelhető, ha a megemlékezés tárgya széles
körben elismert, jelentőségteljes alkalom. Ekkor viszont a következő
négy évben a kibocsátó tagállam nem kezdeményezi a megnövelt felső határt
kihasználva másik pénzforgalmi emlékérme kibocsátását és megindokolja a magasabb
felső határ választását.
b) az emlékérme kibocsátásának évét
megelőző év kezdetéig a szóban forgó kibocsátó tagállam által
forgalomba hozott kéteurós érmék teljes számának 5,0 %-a.
3. Az összes részt vevő tagállam által
közös kibocsátott pénzforgalmi euró-emlékérmék kibocsátásait az eurócsoport
hagyja jóvá.
6. cikk
Gyűjtőknek
szánt euróérmék kibocsátása
1. A
gyűjtőknek szánt euróérmék csak a kibocsátásuk szerinti tagállamban
minősülnek törvényes fizetőeszköznek.
A kibocsátó
tagállamnak egyértelműen és könnyen felismerhetőnek kell lennie az
érmén.
2. Annak érdekében,
hogy könnyen megkülönböztethetők legyenek a pénzforgalomba szánt
euróérméktől, a gyűjtőknek szánt euróérméknek teljesíteniük kell
az alábbi feltételeket:
a) címletértékük
különbözik a pénzforgalomba szánt euróérmék címletértékétől;
b) rajzolatuk nem
hasonlít a pénzforgalomba szánt euróérmék közös oldalának vagy bármely
pénzforgalomba szánt euróérme nemzeti oldalának rajzolatához;
c) színük,
átmérőjük és súlyuk közül legalább kettő tekintetében jelentősen
eltérnek a pénzforgalomba szánt euróérméktől; az eltérés jelentősnek
tekinthető, ha az eltéréssel együtt számított értékük a pénzforgalomba
szánt euróérmékre meghatározott tűréshatárokon kívülre esik;
d) peremük nem
finoman recézett, nem „spanyol virág” alakúak;
3. A
gyűjtőknek szánt euróérmék címletértéken vagy a felett is
kibocsáthatók.
4. A
gyűjtőknek szánt euróérmék kibocsátásait az Európai Központi Bank
(EKB) által jóváhagyandó mennyiségekben tartják nyilván összesített alapon.
5.
A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy
megakadályozzák a gyűjtőknek szánt euróérmék fizetőeszközként
való használatát, például különleges kiszerelés, hitelesítési igazolás, a
kibocsátó hatóság előzetes tájékoztatása vagy a címletérték feletti
kibocsátás alkalmazásával.
7. cikk
A pénzforgalomba szánt euróérmék megsemmisítését megelőző
egyeztetés
Az olyan, pénzforgalomba szánt euróérmék
megsemmisítését megelőzően, amelyek nem az 1210/2010/EU rendelet[5] 2. cikkének b) pontja szerinti,
pénzforgalom céljára alkalmatlan euróérmék, a tagállamok a Gazdasági és
Pénzügyi Bizottság illetékes albizottságán keresztül egyeztetnek egymással, és
tájékoztatják a 974/98/EK tanácsi rendeletben[6]
meghatározott részt vevő tagállamok pénzverdéinek igazgatóit.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet a Szerződéseknek
megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a
tagállamokban.
Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               HL L 9., 2009.1.14.,
52. o.
[2]               HL L 83., 2010.3.30.,
70. o.
[3]               HL L 139., 1998.5.11., 1. o.
[4]               HL L 139., 1998.5.11., 6. o.
[5]               HL L 339., 2010.12.22., 1. o.
[6]               HL L 139., 1998.5.11., 1. o.