				|

		52011PC0809

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) létrehozásáról /* COM/2011/0809 konč. - 2011/0401 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A „Horizont 2020” keretprogramra vonatkozó
javaslatcsomag – amely „Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című
bizottsági közleménnyel[1]
messzemenően összhangban áll – teljes mértékben támogatja az Európa 2020
stratégiát, amely az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés
célkitűzésének teljesítéséhez központi fontosságúként jelölte meg a
kutatást és az innovációt. A csomag a következőkre irányuló javaslatokból
áll:
(1)          a „Horizont 2020” keretprogram (az
Európai Unió működéséről szóló szerződés – EUMSZ),
(2)          a részvétel és a terjesztés egységes
szabályai (EUMSZ),
(3)          a „Horizont 2020” keretprogram
végrehajtását szolgáló egyetlen egyedi program (EUMSZ), valamint
(4)          a „Horizont 2020” keretprogramnak
azon részeire vonatkozó egyetlen javaslat, amelyeknek az Euratom-Szerződés
a jogalapja.
E jogalkotási javaslatok politikai
előtörténetét és hátterét a velük egy időben elfogadásra kerülő
bizottsági közlemény ismerteti, kitérve a javaslat olyan, általánosabb
érvényű fő elemeire, mint az egyszerűsítés vagy az innovációra
alkalmazott megközelítés megerősítésének mikéntje.
A „Horizont 2020” keretprogram közvetlenül
hozzájárul az Európa 2020 stratégiában és annak kiemelt kezdeményezéseiben
kijelölt fő társadalmi kihívások kezeléséhez. Ugyanígy hozzájárul ahhoz
is, hogy Európa ipari vezető szerephez jusson. Ezenkívül növeli Európa
tudományos alapjainak kiválóságát, ez ugyanis elengedhetetlen a
fenntarthatósághoz, valamint Európa hosszú távú gyarapodásához és jólétéhez. E
célkitűzések elérése érdekében ez a javaslat a kutatási és innovációs
ciklus minden szakaszába beépülő támogatásnyújtási eszköztárat foglal
magában. A „Horizont 2020” keretprogram tehát mindazokat a tevékenységeket
együttesen támogatja, amelyeket jelenleg a hetedik kutatási keretprogram, a
versenyképességi és innovációs keretprogram innovációs részei és az Európai
Innovációs és Technológiai Intézet finanszíroznak. A javaslatok ily módon
egyúttal jelentős egyszerűsítéssel is járnak a résztvevők
szempontjából.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT
KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK
A négy javaslat a „Kihívásból lehetőség:
az európai uniós kutatás- és innovációfinanszírozás közös stratégiai kerete
felé” című zöld könyv (COM(2011) 48) alapján végzett széles körű
nyilvános konzultációra beérkezett válaszok messzemenő figyelembevételével
készült. Az Európai Tanács, a tagállamok, valamint az ipar, a tudományos
közösség és a civil társadalom érdekeltjeinek széles köre véleményt
nyilvánított.
A javaslat két, az érdekeltekkel folytatott
konzultációkon, belső és külső értékeléseken és nemzetközi
szakértők hozzászólásain alapuló, mélyreható hatásvizsgálatra is
támaszkodik. A hatásvizsgálat következtetése szerint a „Horizont 2020”
keretprogram egyértelműbbé tenné a célokat, a legjobb eszköz volna a
programok és a projektek szintjén szükséges kritikus nyomaték kifejtésére, és
végeredményben nagyobb hatást fejtene ki a politikai célkitűzések és a
közvetett gazdasági, versenyképességi és társadalmi előnyök szempontjából,
ugyanakkor elősegítené az egyszerűsítést, például a résztvevők
igazgatási terhének enyhítése, az alkalmazandó szabályok és eljárások
ésszerűsítése, az eszközök közötti összhang biztosítása, valamint a
kockázat és a bizalom közötti újfajta egyensúlyra való törekvés révén.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1         Jogalap
A javaslat a politikai célkitűzések
elérése céljából kutatási és innovációs tevékenységeket foglal szerves
egységbe.
Ennek megfelelően a „Horizont 2020”
keretprogram jogalapjául az EUMSZ „Ipar” és „Kutatás, technológiai fejlesztés
és űrkutatás” címe (173. és 182. cikk) fog szolgálni. A hozzá kapcsolódó
részvételi és terjesztési szabályok jogalapját az EUMSZ ugyanezen címei (173.,
183. és 188. cikk) fogja képezni. Az EUMSZ „Ipar” címe főként a „Horizont
2020” keretprogram pénzügyi hozzájárulása révén finanszírozott Európai
Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) kapcsán merül fel jogalapként. Az EIT
az egyedi program szintjén nem szerepel.
Mint ismeretes, innovációs tevékenységek
számos olyan keretprogramban szerepeltek, amelynek jogalapját az Európai Unió
működéséről szóló szerződés „Kutatás” címe képezte, és a
jelenlegi keretprogramok szintén magukban foglalnak különféle innovációs
tevékenységeket. Ezért a „Horizont 2020” keretprogram végrehajtását szolgáló
egyedi program jogalapja az EUMSZ „Kutatás, technológiai fejlesztés és
űrkutatás” címe (182. cikk) lesz, mivel a program által tervbe vett
tevékenységek a szóban forgó rendelkezések hatálya alá tartoznak.
A „Horizont 2020” kutatási és innovációs
keretprogram végrehajtását előmozdító Euratom kutatási és képzési program
jogalapjául az Euratom-Szerződés 7. cikke szolgál.
3.2         A
szubszidiaritás és az arányosság elve
A javaslatok az uniós hozzáadott érték és
hatás maximalizálására törekszenek, ezért olyan célkitűzésekre és
tevékenységekre összpontosítanak, amelyeket a tagállamok önmagukban nem tudnak
hatékonyan megvalósítani. Uniós szintű fellépéssel megszilárdítható a
kutatás és az innováció keretszabályozása és összehangolhatók a tagállamok
kutatási erőfeszítései, s ezáltal kiküszöbölhetők az indokolatlan
átfedések, kulcsfontosságú területeken fenntartható a kritikus tömeg, és
optimálisan használható fel a közfinanszírozás. Az uniós szintű
fellépésnek köszönhetően az egész földrészre kiterjedő
versenyeztetéssel választhatók ki a legjobb pályázatok, vagyis magasabbra
tehető a kiválóság mércéje, és a közfigyelem előterébe állítható az
élvonalbeli kutatás és innováció. Az Unió szintje emellett a nemzetközi
mobilitás előmozdítására, és ennek révén a kutatók képzésének és szakmai
előmenetelének fejlesztésére is a legalkalmasabb. Uniós szintű
program keretében könnyebb jelentős kockázatot vállalni vagy hosszú távú
kutatásra-fejlesztésre vállalkozni: a kockázat megoszlik, és olyan spektrum és
méretgazdaságosság érhető el, amelyre másképpen nem volna lehetőség. Uniós
szintű fellépéssel további kutatási és innovációs köz- és magánforrások
mozgósíthatók, előmozdítható a tudás, a kutatók és technológia szabad
mozgását lehetővé tevő európai kutatási térség létrejötte, és felgyorsítható
az innovatív megoldások piaci forgalomba kerülése és elterjedése az egységes
piacon. Az uniós szintű programok továbbá szükségesek a politikai
döntéshozatal alátámasztásához és számos szakpolitika célkitűzéseinek
eléréséhez is. Az indokokat teljes terjedelmükben a csatolt hatásvizsgálat
ismerteti.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
Mindegyik javaslat költségvetése folyó áron
szerepel. A költségvetési, humán- és igazgatási erőforrásokat érintő
vonzatokat a javaslathoz csatolt pénzügyi kimutatás tartalmazza. A Bizottság –
költség-haszon elemzés alapján – a „Horizont 2020” keretprogram végrehajtása
céljából igénybe vehet meglévő végrehajtó ügynökségeket, összhangban a
közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó
hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló 58/2003/EK tanácsi
rendelettel.
2011/0401 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
XXX
a „Horizont 2020” kutatási és innovációs
keretprogram (2014–2020) létrehozásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 173.
cikke (3) bekezdésére, valamint 182. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság
javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[2],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[3],
a rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
Az Uniónak célja, hogy az európai kutatási térség
létrehozásával, amelyen belül a kutatók, a tudományos ismeretek és a
technológiák szabadon áramlanak, megerősítse tudományos és technológiai
alapjait, továbbá ösztönözze versenyképességének fejlődését, ideértve az
Unió iparát is. E célkitűzések elérése érdekében az Uniónak kutatásra,
technológiafejlesztésre és demonstrációra, a nemzetközi együttműködés
előmozdítására, az eredmények terjesztésére és optimalizálására, valamint
a képzés és a mobilitás serkentésére irányuló tevékenységeket kell
végrehajtania.
(2)
Az Uniónak célja továbbá, hogy biztosítsa az uniós
ipar versenyképességéhez szükséges feltételek meglétét. Ennek érdekében
intézkedéseket kell tenni az innováció-, a kutatás- és a technológiafejlesztési
politikában az ipar szempontjából rejlő lehetőségek jobb kihasználásának
elősegítésére.
(3)
Az Unió elszántan törekszik arra, hogy végrehajtsa
az Európa 2020 stratégiát[4],
amely az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést tűzte ki célul,
hangsúlyozta a kutatás és az innováció által a szociális és gazdasági jólét és
a környezeti fenntarthatóság kulcsfontosságú motorjaiként betöltött szerepet,
és célul tűzte ki, hogy a kutatásra-fejlesztésre fordított kiadások
2020-ig a bruttó hazai termék (GDP) 3%-ára emelkedjenek, ugyanakkor
kidolgozásra kerüljön egy, az innováció intenzitását tükröző mutató. Ezzel
összefüggésben az „Innovatív Unió” kiemelt kezdeményezés a kutatás és az
innováció stratégiai szemléletű, integrált megközelítését képviseli,
kijelölve a kutatás és az innováció uniós finanszírozásával előmozdítandó
keretfeltételeket és célkitűzéseket. A kutatás és az innováció az Európa
2020 stratégia más kiemelt kezdeményezéseinek – köztük különösen az
„Erőforrás-hatékony Európa”, az „Iparpolitika a globalizáció korában” és
az „Európai digitális menetrend” kezdeményezésnek – is kulcsfontosságú
tényezői. Az Európa 2020 stratégia kutatási és innovációs
célkitűzéseinek elérésében ezenkívül a kohéziós politika is kulcsszerephez
jut mint a kapacitásépítésnek és a kiválósághoz vezető út feltárásának
eszköze.
(4)
2011. február 4-i ülésén az Európai Tanács
támogatásáról biztosította a kutatás- és az innovációfinanszírozás
hatékonyságát nemzeti és európai uniós szinten egyaránt növelő közös uniós
kutatás- és innovációfinanszírozási stratégiai keret kialakításának
elképzelését, és felkérte az Uniót, hogy mihamarabb orvosolja a tehetségek és a
beruházások idevonzásának még meglévő akadályait, s ezáltal 2014-re
megvalósuljon az európai kutatási térség, és valóban egységes piaccá váljon a
tudás, a kutatás és az innováció piaca.
(5)
Az Európai Parlament 2010. november 11-i
állásfoglalásában[5]
az uniós kutatás- és innovációfinanszírozás gyökeres egyszerűsítését
szorgalmazta, 2011. május 12-i állásfoglalásában[6]
kiemelte az „Innovatív Unió” kezdeményezés fontosságát Európának a válság utáni
világhoz való alkalmazkodásában, 2011. június 8-i állásfoglalásában[7] felhívta a figyelmet a hetedik
keretprogram időközi értékeléséből levonható fontos tanulságokra,
2011. szeptember 27-i állásfoglalásában[8]
pedig támogatásáról biztosította a kutatás- és innovációfinanszírozás közös
stratégiai keretének elképzelését.
(6)
2010. november 26-i ülésén az Európai Unió Tanácsa
arra szólított fel, hogy a jövőben az európai uniós finanszírozási
programok összpontosítsanak jobban az Európa 2020 stratégia kiemelt céljaira, a
társadalmi kihívások kezelésére és a kulcsfontosságú technológiákra, az
együttműködésen alapuló és az ipar által meghatározott kutatás segítésére,
az eszközrendszer karcsúsítására, a finanszírozáshoz jutás gyökeres
leegyszerűsítésére, a piacra jutáshoz szükséges idő csökkentésére,
valamint a kiválóság további megerősítésére.
(7)
A koherens stratégiai megközelítés fontosságát
2011. június 3-i véleményében[9]
az európai kutatási térséggel foglalkozó bizottság, 2011. június 30-i
véleményében[10]
a Régiók Bizottsága és 2011. július 13-i véleményében[11] az Európai Gazdasági és
Szociális Bizottság is kiemelte.
(8)
A Bizottság az uniós költségvetés
felülvizsgálatáról szóló, 2010. október 19-én elfogadott közleményében
ismertette, hogy az uniós költségvetésnek a jövőben mely alapelvekre kell
épülnie – nevezetesen hogy a bizonyítottan uniós hozzáadott értéket
képviselő eszközökre kell összpontosulnia, eredményorientáltabbá kell
válnia, és áttételesen további köz- és magánforrásokat is mozgósítania kell –,
és valamennyi uniós kutatási és innovációs eszköznek egyetlen közös stratégiai
keretben való egyesítését javasolta.
(9)
„Kihívásból lehetőség: az európai uniós
kutatás- és innovációfinanszírozás közös stratégiai kerete felé” című zöld
könyvében[12]
a Bizottság megjelölte a szóban forgó ambiciózus célkitűzések elérésének
mikéntje kapcsán felmerülő legfontosabb kérdéseket, és széles körű
konzultációt indított, amelynek során az érdekelt felek és az uniós intézmények
túlnyomórészt egyetértésüket fejezték ki a zöld könyvben kifejtettekkel.
(10)
„Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című
közleményében[13]
a Bizottság azt javasolta, hogy azokat a területeket, amelyek a 2007–2013-as
időszakban a hetedik kutatási keretprogram hatálya alá tartoztak, továbbá
a versenyképességi és innovációs keretprogram innovációs részét és az Európai
Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) tevékenységét egyetlen közös kutatási
és innovációs stratégiai keret foglalja magában, amely az Európa 2020
stratégiában kijelölt azon célkitűzés elérését szolgálja, hogy a kutatási-fejlesztési
kiadások 2020-ra a GDP 3%-ára emelkedjenek. Az említett közleményben a
Bizottság azt is vállalta, hogy az uniós kiadási programokban érvényre juttatja
az éghajlatváltozás elleni küzdelmet, és hogy az uniós költségvetésnek legalább
20%-át az éghajlattal kapcsolatos célkitűzésekre fordítja. Az
éghajlatváltozás elleni küzdelem és az erőforrás-hatékonyság a
fenntartható fejlődést szolgáló, egymást erősítő
célkitűzések. A hozzájuk kapcsolódó különös célkitűzéseket ki kell
egészíteniük a „Horizont 2020” keretprogram többi célkitűzéseinek. Ezáltal
várhatóan a „Horizont 2020” keretprogram teljes költségvetésének legalább 60%-a
a fenntartható fejlődéssel összefüggésben kerül felhasználásra. Az
éghajlattal kapcsolatos – kölcsönösen összeegyeztethető erőforráshatékonyság-növelő
intézkedésekre is fordított – kiadások pedig várhatóan meghaladják a
költségvetés 35%-át. A Bizottság tájékoztatni fog az éghajlat-változási
célkitűzések támogatásának mértékéről és eredményeiről. A
„Horizont 2020” keretprogram alapján eszközölt éghajlat-változási kiadásokat az
említett közleményben ismertetett módszertan szerint kell nyomon követni.
(11)
A „Horizont 2020” európai uniós kutatási és
innovációs keretprogram (a továbbiakban: „Horizont 2020” keretprogram) három
fő prioritásra összpontosít, nevezetesen hogy az Unió világviszonylatú
tudományos kiválóságának megerősítése érdekében kiváló tudományos
tevékenységet folytasson, hogy a vállalkozás – és elsősorban a kis- és
középvállalkozások (kkv-k) – és az innováció támogatása érdekében ipari
szerepvállalásra ösztönözzön, és hogy kezelje a társadalmi kihívásokat, s
ezáltal – a tevékenységeknek a kutatástól a piacig terjedő teljes
tartományát támogatásban részesítve – közvetlen választ adjon az Európa 2020
stratégiában megjelölt kihívásokra. A „Horizont 2020” keretprogramnak
támogatásban kell részesítenie az innovációs lánc valamennyi szakaszát –
különösen a piachoz közeli tevékenységeket, beleértve a pénzügyi eszközöket is,
valamint a nem technológiai és a szociális innovációt –, és célja, hogy az
uniós szakpolitikák széles körének kutatási igényeit úgy teljesítse, hogy
különös figyelmet fordít a támogatott tevékenységekből származó tudás
minél szélesebb körű alkalmazására és terjesztésére, egészen a
kereskedelmi hasznosításáig. A „Horizont 2020” keretprogram prioritásait
ezenkívül egy, az Euratom-Szerződés alapján induló nukleáris kutatási és
képzési program is szolgálni hivatott.
(12)
A Közös Kutatóközpontnak (JRC) ügyfélre szabott
tudományos és technikai támogatással kell kiszolgálnia az Unió prioritásait, s
eközben rugalmasan kell eleget tennie az új szakpolitikai igényeknek.
(13)
A kutatást, az oktatást és az innovációt
felölelő tudásháromszöggel összefüggésben az Európai Innovációs és
Technológiai Intézet hatókörébe tartozó tudományos és innovációs társulásoknak
– különösen a kutatás, az oktatás és az innováció integrálása révén – nagyban
hozzá kell járulniuk a „Horizont 2020” keretprogram célkitűzéseinek
eléréséhez, beleértve a társadalmi kihívások kezelését is. A „Horizont 2020”
keretprogramon belüli kiegészítő jelleg biztosítása és a finanszírozás
megfelelő felhasználása érdekében az Európai Innovációs és Technológiai
Intézetnek szánt pénzügyi hozzájárulást két előirányzatra kell felosztani,
melyek közül a második felülvizsgálat függvénye.
(14)
A „Horizont 2020” keretprogramnak az „Innovatív
Európa” kiemelt kezdeményezéssel összhangban hozzá kell járulnia az európai
innovációs partnerségek céljaihoz azáltal, hogy a kutatási és innovációs lánc
valamennyi érintettjét összefogja az eszközök és kezdeményezések
ésszerűsítése, egyszerűsítése és jobb koordinálása érdekében.
(15)
A „Horizont 2020” keretprogramnak központi célja az
egyszerűsítés, ennek tehát kialakításában, szabályaiban,
pénzgazdálkodásában és végrehajtásában messzemenően meg kell nyilvánulnia.
A „Horizont 2020” keretprogramnak, amikor a kutatási és innovációs támogatások
teljes körét egyetlen – a támogatásnyújtási formák karcsúsított készletével
rendelkező – közös stratégiai keretbe foglalja, és olyan részvételi
szabályokat vezet be, amelyek a program valamennyi cselekvésére egyformán
vonatkoznak, arra kell törekednie, hogy az egyetemeket, a kutatóközpontokat, az
ipart és azon belül különösen a kkv-ket nagyarányú részvételre sarkallja, és
nyitva álljon az új résztvevők előtt. A finanszírozási szabályok egyszerűsítése
a részvételhez társuló igazgatási kiadások csökkenésével jár, és segít
visszaszorítani a pénzügyi hibákat.
(16)
Az EUMSZ 182. cikkének (1) bekezdésével összhangban
a keretprogram rögzíti az Unió keretprogramban való pénzügyi részvételének
legmagasabb teljes összegét és részletes szabályait, valamint az egyes
előirányzott tevékenységekre vonatkozó részösszegeket.
(17)
E rendeletnek a „Horizont 2020” keretprogram teljes
időtartamára nézve megkell határoznia azt a pénzügyi keretet, amely az
éves költségvetési eljárás során a költségvetési hatóság számára – a
költségvetési kérdésekben történő együttműködésről és a hatékony
és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a
Bizottság között létrejött 201Z. XX-i intézményközi megállapodás []. pontja
értelmében – elsődleges hivatkozási alapul szolgál.
(18)
Helyénvaló gondoskodni a „Horizont 2020”
keretprogram és elődprogramjai szabályszerű lezárásáról, különös
tekintettel az irányításukat – például a technikai és igazgatási
segítségnyújtás finanszírozását – érintő többéves megállapodások
meghosszabbítására.
(19)
A „Horizont 2020” keretprogram végrehajtása
alkalmat adhat kiegészítő programoknak csak egyes tagállamok részvételével
való megvalósítására, a tagállamok által indított programokban való uniós
részvételre vagy az EUMSZ 184., 185. és 187. cikke szerinti közös vállalkozások
vagy egyéb struktúrák létrehozására.
(20)
A kutatás és a társadalom közötti kapcsolat
elmélyítése és a tudományba vetett közbizalom megerősítése érdekében a
„Horizont 2020” keretprogramnak támogatnia kell a polgárok és a civil
társadalom tájékozott részvételét a kutatási és innovációs ügyekben, ehhez
pedig elő kell mozdítania a tudományok oktatását, hozzáférhetőbbé
kell tennie a tudományos ismereteket, olyan, felelősségteljes kutatási és
innovációs menetrendeket kell kidolgoznia, amelyek választ adnak a polgárok és
a civil társadalom aggályaira és elvárásaira, és meg kell könnyítenie ez
utóbbiak részvételét a „Horizont 2020” keretprogram tevékenységeiben.
(21)
A „Horizont 2020” keretprogram végrehajtása
folyamán reagálni kell a tudomány és a technológia, az ipar, a szakpolitikák és
a társadalom lehetőségeinek és igényeinek alakulására. A menetrendeket
tehát valamennyi ágazat érdekelt feleivel szoros egyeztetésben kell kijelölni,
és kellő rugalmasságot kell hagyni az új fejlemények figyelembevételéhez. A
„Horizont 2020” keretprogram ideje alatt folyamatosan külső
szaktanácsadáshoz kell folyamodni, igénybe véve egyebek mellett a
megfelelő struktúrákat – például az európai technológiai platformokat, a
közös programozási kezdeményezéseket és az európai innovációs partnerségeket –
is.
(22)
A „Horizont 2020” keretprogramnak hozzá kell
járulnia ahhoz, hogy nagyobb legyen a kutatói életpályának az Unión belüli
vonzereje. Megfelelő figyelmet kell fordítani
– önkéntes jellegük tiszteletben tartása mellett – a Kutatók Európai Chartájára
és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexére[14], valamint az európai kutatási
térséggel összefüggésben meghatározott egyéb referenciakeretekre.
(23)
A „Horizont 2020” keretprogram keretében
kialakított tevékenységeknek arra kell törekedniük, hogy a kutatásban és az
innovációban előmozdítsák a nemek közötti egyenlőséget, különösen a
nemek közötti aránytalanság hátterében álló okok kezelésével, a női és
férfi kutatók képességeinek teljes kibontakoztatásával, valamint a nemek
kérdésének a projektek tartalmába való beépítésével, a kutatás színvonalasabbá
tétele és az innováció serkentése céljából. A tevékenységeknek törekedniük kell
továbbá a nemek közötti egyenlőséghez kapcsolódó – az Európai Unióról
szóló szerződés 2. és 3. cikke, valamint az EUMSZ 8. cikke szerinti –
elvek érvényre juttatására.
(24)
A „Horizont 2020” keretprogram által támogatott
kutatási és innovációs tevékenységeknek tiszteletben kell tartaniuk az etikai
alapelveket. A tudomány és az új technológiák etikájával foglalkozó európai
csoport véleményeit figyelembe kell venni. A kutatási tevékenységeknek továbbá
figyelembe kell venniük az EUMSZ 13. cikkét, és csökkenteniük kell az állatok
kutatási és kísérleti célú felhasználását, végcélként az állatfelhasználás
helyettesítését szem előtt tartva. Minden tevékenységet az emberi
egészségvédelem magas szintjének biztosításával kell végrehajtani, összhangban
az EUMSZ 168. cikkével.
(25)
Az Európai Bizottság nem indítványozza kifejezetten
az emberi embrionális őssejtek használatát. Az emberi – akár felnőtt,
akár embrionális – őssejtek használata, ha ilyenre sor kerül, annak
függvénye, hogy a tudósok célkitűzéseik fényében azt hogyan ítélik meg, és
szigorú etikai felülvizsgálat tárgya. Emberi őssejtek használatával járó
projekt nem finanszírozható a tagállamok szükséges jóváhagyásainak megszerzése
nélkül. Nem finanszírozható olyan tevékenység, amely minden tagállamban
jogellenes. Nem finanszírozható olyan tevékenység, amely jogellenes abban a
tagállamban, ahol azt végzik.
(26)
Annak érdekében, hogy minél hatásosabb legyen, a
„Horizont 2020” keretprogramnak szorosabb szinergiákat kell kialakítania más,
olyan területekkel foglalkozó uniós programokkal, mint az oktatás, a
világűr, a környezetvédelem, a versenyképesség és a kkv-k, a belső
biztonság, a kultúra és a média, továbbá a kohéziós politikai alapokkal és a
vidékfejlesztési politikával, melyek különösen alkalmasak arra, hogy az
intelligens szakosodás stratégiái keretében megerősítsék a nemzeti és a
regionális szintű kutatási és innovációs képességeket.
(27)
Az európai innovációnak és gazdasági növekedésnek
jelentős forrását képezik a kkv-k. Ezért a 2003. május 6-i 2003/361/EK
bizottsági ajánlás[15]
értelmében vett kkv-k számottevő részvételére van szükség a „Horizont
2020” keretprogramban. Ez a kisvállalkozói intézkedéscsomag[16] célkitűzéseinek
megvalósítását fogja szolgálni.
(28)
            Az uniós finanszírozás minél
hatásosabbá tétele érdekében a „Horizont 2020” keretprogram szorosabb – akár
közszektoron belüli társulások formájában megnyilvánuló – szinergiákat hivatott
kialakítani a kutatást és az innovációt támogató nemzeti és regionális
programokkal.
(29)
A hatás növelése érdekében továbbá a „Horizont
2020” keretprogramból és a magánforrásokból származó finanszírozást köz-magán
társulások keretében kell együttesen mozgósítani olyan területeken, ahol a
kutatás és az innováció hozzájárulhat Európa tágabb versenyképességi céljaihoz,
és segíthet a társadalmi kihívások kezelésében. Az Európai Közösség kutatási,
technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik
keretprogramjáról (2007–2013) szóló, 2006. december 18-i 1982/2006/EK európai
parlamenti és tanácsi határozat[17]
alapján indított közös technológiai kezdeményezések mint köz-magán társulások –
célirányosabb struktúrák alkalmazásával – tovább folytathatók.
(30)
A „Horizont 2020” keretprogramnak elő kell
mozdítania a közös érdeken és a kölcsönös előnyökön alapuló
együttműködést harmadik országokkal. A tudomány, a technológia és az
innováció területén a nemzetközi együttműködésnek arra kell irányulnia,
hogy előmozdítsa az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek elérését,
vagyis a versenyképesség növelését, a társadalmi kihívások kezelését és az
uniós külpolitika és fejlesztési politika támogatását, egyebek mellett azáltal,
hogy külső programokkal szinergiákat alakít ki, és hozzájárul az Unió
nemzetközi kötelezettségvállalásai – például a millenniumi fejlesztési célok –
teljesítéséhez.
(31)
A belső piacon működő összes
vállalkozás egyenlő versenyfeltételeinek biztosítása érdekében a „Horizont
2020” keretprogram nyújtotta finanszírozást az állami támogatási szabályokkal
összhangban kell kialakítani, ezáltal biztosítva a közkiadások eredményességét,
és megelőzve a piactorzulást, például a magánfinanszírozás kiszorítását,
nem hatékony piaci szerkezetek létrehozását vagy rossz hatékonysággal
működő cégek fennmaradását.
(32)
2011. február 4-i ülésén az Európai Tanács
elismerte, hogy az uniós kutatás finanszírozásában az ellenőrzés és a
kockázatkezelés újfajta megközelítésére van szükség, és új egyensúly
megteremtését szorgalmazta a bizalom és az ellenőrzés, illetve a
kockázatvállalás és a kockázatkerülés között. A kutatási keretprogramok
végrehajtásának egyszerűsítéséről szóló 2010. november 11-i
állásfoglalásában az Európai Parlament az adminisztratív és pénzügyi
egyszerűsítés irányába történő elmozdulásra szólított fel, és
megállapította, hogy az európai kutatásfinanszírozásnak bizalomalapúnak és
kockázattűrőbbnek kellene lennie a résztvevőkkel szemben. A
hetedik kutatási keretprogramról (2007–2013) készült időközi értékelő
jelentés következtetései szerint az ugrásszerű egyszerűsítés
radikálisabb megközelítést igényel, és újfajta egyensúlyt kell kialakítani
kockázat és bizalom között.
(33)
Az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel
kell védeni a kiadási ciklus egészében, ideértve a szabálytalanságok
megelőzését, feltárását és kivizsgálását, a elveszített, jogtalanul
kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált források visszafizettetését és adott
esetben a bírságokat. A résztvevőkre háruló ellenőrzési terhen
enyhíteni fog az ellenőrzési stratégia olyan értelmű felülvizsgálata,
amely a hangsúlyt a hibaarányok minimalizálásáról a kockázatértékelésen alapuló
ellenőrzésre és a csalások felderítésére helyezi át.
(34)
            Fontos gondoskodni a „Horizont 2020”
keretprogram pénzgazdálkodásának hatékony és eredményes voltáról, valamint a
program minél hatékonyabb és felhasználóbarátabb végrehajtásáról, s emellett
biztosítani kell a jogbiztonságot és valamennyi résztvevőnek a programhoz
való hozzáférését is. Biztosítani kell a(z) XXXX/2012/EU rendeletnek [új
költségvetési rendelet], valamint az egyszerűsítés és a jobb szabályozás
követelményeinek való megfelelést.
(35)
Az eredményes teljesítményirányításhoz, beleértve
az értékelést és a nyomon követést is, olyan egyedi eredményességi mutatók
kidolgozására van szükség, amelyek mérhetők az idő
előrehaladtával, reálisan teljesíthetők, megfelelnek az uniós
beavatkozás logikájának, továbbá a célkitűzések és a tevékenységek
hierarchiáját figyelembe véve relevánsak. Megfelelő koordinációs
mechanizmusokat kell bevezetni a „Horizont 2020” keretprogram végrehajtása és
nyomon követése, valamint az európai kutatási térség előrehaladásának,
vívmányainak és működésének nyomon követése között.
(36)
Mivel a „Horizont 2020” keretprogram
célkitűzéseit: a kutatás és az innováció általános keretszabályozásának
megerősítését és az Unió egészében tett erőfeszítések összehangolását
a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok – az
indokolatlan átfedések kiküszöbölése, a kritikus tömeg kulcsfontosságú területeken
való fenntartása és az optimális forrásfelhasználás biztosítása mellett – az
Unió szintjén jobban megvalósíthatók, az Unió az Európai Unióról szóló
szerződés 5. cikke szerinti szubszidiaritás elvével összhangban
intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben meghatározott arányosság
elvének megfelelően a „Horizont 2020” keretprogram nem lépi túl a szóban
forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket
(37)
A jogbiztonság és az egyértelműség érdekében
az 1982/2006/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
I. CÍM
LÉTREHOZÁS
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet létrehozza a „Horizont 2020”
kutatási és innovációs keretprogramot (2014–2020) (a továbbiakban: „Horizont
2020” keretprogram), és meghatározza a kutatási és innovációs tevékenységek
uniós támogatására irányadó és az innováció-, a kutatás- és a
technológiafejlesztési politikában az ipar szempontjából rejlő
lehetőségek jobb kihasználását ösztönző keretszabályozást.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)           „kutatási és
innovációs tevékenység”: a kutatási, a technológiafejlesztési, a
demonstrációs és az innovációs tevékenységek teljes köre, beleértve a harmadik
országokkal és a nemzetközi szervezetekkel való együttműködés
előmozdítását, az eredmények terjesztését és optimalizálását, valamint az
Unióban működő kutatók képzésének és mobilitásának serkentését is;
b)           „közvetlen
cselekvések”: a Bizottság által Közös Kutatóközpontja révén végrehajtott
kutatási és innovációs tevékenységek;
c)           „közvetett
cselekvések”: olyan kutatási és innovációs tevékenységek, amelyekhez az
Unió pénzügyi támogatást nyújt, és amelyeket résztvevők hajtanak végre;
d)           „köz-magán
társulás”: olyan partnerség, amelyben magánszektorbeli partnerek, az Unió
és – esetleg – más partnerek vállalják, hogy egy kutatási és innovációs program
vagy meghatározott tevékenységek kidolgozását és végrehajtását közösen
támogatják;
e)           „közszektoron
belüli társulás”: olyan partnerség, amelyben regionális, nemzeti vagy
nemzetközi szintű közszektorbeli szervek vagy közfeladatot ellátó szervek
az Unióval együtt vállalják, hogy egy kutatási és innovációs program vagy
meghatározott tevékenységek kidolgozását és végrehajtását közösen támogatják.
3. cikk
A „Horizont 2020” keretprogram létrehozása
Ezúton létrejön a „Horizont 2020”
keretprogram a 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig terjedő
időszakra.
4. cikk
Uniós hozzáadott érték
A „Horizont 2020” keretprogram központi
szerepet tölt be az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája
– az Európa 2020 stratégia – teljesítésében azáltal, hogy közös stratégiai
keretet nyújt az uniós kutatás- és innovációfinanszírozásnak, s így a
magánberuházások mozgósítását, a munkahelyteremtést és Európa hosszú távú
fenntartható növekedésének és versenyképességének biztosítását szolgáló
eszközként lép fel.
5. cikk
Általános célkitűzés, prioritások és különös
célkitűzések
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogram kellő mennyiségű további kutatás-,
fejlesztés- és innovációfinanszírozás mozgósítása révén hozzájárul a tudás- és
innovációalapú gazdaságnak az Unió egészében történő kiépítéséhez. Ezáltal
támogatja az Európa 2020 stratégia és az egyéb uniós politikák végrehajtását,
valamint az európai kutatási térség létrehozását és működését. A vonatkozó
eredményességi mutatókat az I. melléklet bevezetése ismerteti.
(2)          Ezen
általános célkitűzés elérését három egymást erősítő prioritás
szolgálja, a következő tárgyakban:
a)      kiváló tudomány;
b)      ipari vezető
szerep;
c)      társadalmi
kihívások.
A szóban forgó három prioritáshoz kapcsolódó
különös célkitűzéseket, valamint – nagy vonalakban – a tevékenységeket az
I. melléklet I–III. része ismerteti.
(3)          A Közös
Kutatóközpont az uniós politikai prioritások tudományos és technikai
támogatásával előmozdítja az (1) és (2) bekezdés szerinti általános
célkitűzés és prioritások elérését. A tevékenységeket nagy vonalakban az
I. melléklet IV. része ismerteti.
(4)          A
294/2008/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel[18] létrehozott Európai Innovációs
és Technológiai Intézet (EIT) a kutatást, az innovációt és az oktatást
felölelő tudásháromszög integrálásra vonatkozó különös célkitűzés
révén hozzájárul az (1) és a (2) bekezdés szerinti általános célkitűzés és
prioritások teljesítéséhez. Az Európai Innovációs és Technológiai Intézetre
irányadó eredményességi mutatókat az I. melléklet bevezetése, az említett
különös célkitűzést és a tevékenységeket pedig nagy vonalakban az I.
melléklet V. része ismerteti.
(5)          A (2)
bekezdésben említett prioritásokon és nagy vonalakban ismertetett
tevékenységeken belül figyelembe vehetők a „Horizont 2020” keretprogram
végrehajtási időszaka folyamán újonnan felmerülő nem várt igények. Ide
tartozik a felmerülő lehetőségekre, válságokra és fenyegetésekre,
valamint az új uniós politikák kifejlesztésével kapcsolatos szükségletekre
adandó válasz, továbbá a leendő programok keretében támogatandó cselekvések
irányítása.
6. cikk
Költségvetés
(1)          A
„Horizont 2020” végrehajtására vonatkozó pénzügyi keret 87 740 millió EUR,
és ezen belül legfeljebb 86 198 millió EUR fordítható az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) XIX. címe alapján végzett
tevékenységekre.
(2)          Az EUMSZ
XIX. címe alapján végzett tevékenységekre fordított összeg az 5. cikk (2)
bekezdése szerinti prioritások között a következőképpen oszlik meg:
a)      kiváló tudomány:
27 818 millió EUR;
b)      ipari vezető
szerep: 20 280 millió EUR;
c)      társadalmi
kihívások: 35 888 millió EUR.
A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen
cselekvéseire a „Horizont 2020” keretprogramból fordítható uniós pénzügyi
hozzájárulás legmagasabb teljes összege 2 212 millió EUR.
Az egyes prioritásokon belül a költségvetés
különös célkitűzésenkénti indikatív bontását és a Közös Kutatóközpont nem
nukleáris közvetlen cselekvéseihez való hozzájárulás legmagasabb teljes
összegét a II. melléklet tartalmazza.
(3)          Az
Európai Innovációs és Technológiai Intézet a „Horizont 2020” keretprogramból
legfeljebb 3 194 millió EUR összegű hozzájárulás erejéig, a II.
mellékletben foglaltak szerint finanszírozható. Az Európai Innovációs és
Technológiai Intézet az Európai Unió működéséről szóló szerződés
XVII. címe alapján végzett tevékenységei céljára 1 542 millió EUR
összegű első előirányzatban részesül. A legfeljebb 1 652
millió EUR összegű második előirányzat a 26. cikk (1) bekezdése
szerinti felülvizsgálat függvényében kerül rendelkezésre bocsátásra. Ezt a
további összeget a (2) bekezdés b) pontja szerinti „Ipari vezető szerep”
prioritás „Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén”
különös célkitűzésére és a (2) bekezdés c) pontja szerinti „Társadalmi
kihívások” prioritásra szánt összegből kell arányossági alapon – a II. mellékletben
foglaltaknak megfelelően – fedezni.
Ez a két többéves előirányzat útján
történő finanszírozás a következőkre terjed ki:
a)      az első
előirányzat esetében a meglévő tudományos és innovációs társulások (a
továbbiakban: TIT-ek) folyamatban lévő fejlesztései, valamint a TIT-ek
következő – három új TIT-ből álló – hullámához szükséges magvető
tőke;
b)      a második
előirányzat esetében a meglévő tudományos és innovációs TIT-ek
folyamatban lévő fejlesztései, valamint a TIT-ek harmadik – három új
TIT-ből álló – hullámához szükséges magvető tőke.
A második előirányzat a 26. cikk (1)
bekezdése szerinti felülvizsgálat nyomán, különösen az alábbiak
figyelembevételével bocsátandó rendelkezésre:
a)      a TIT-ek harmadik
hullámának létrehozására kijelölt ütemterv;
b)      a meglévő
TIT-ek pénzügyi szükségleteinek egyedi fejlődésük függvényében
történő programozása;
c)      az Európai
Innovációs és Technológiai Intézet és TIT-jei hozzájárulása a „Horizont 2020”
keretprogram célkitűzéseihez.
(4)          A
„Horizont 2020” keretprogram pénzügyi keretéből fedezhetők a
„Horizont 2020” keretprogram irányításához és célkitűzései eléréséhez
szükséges előkészítő, nyomonkövetési, ellenőrzési, auditálási és
értékelési tevékenységek, és különösen – ha kapcsolódnak a „Horizont 2020”
keretprogram célkitűzéseihez – a tanulmánykészítés és a szakértői
találkozók kiadásai, az elsődlegesen információfeldolgozásra és ‑cserére
szolgáló informatikai hálózatokkal kapcsolatos kiadások, továbbá a Bizottságnak
a „Horizont 2020” keretprogram irányítása kapcsán felmerülő, a technikai
és igazgatási segítségnyújtáshoz kapcsolódó minden egyéb kiadása.
Szükség esetén – a 2020. december 31-ig le nem
záruló cselekvésekkel kapcsolatos igazgatási feladatok ellátása céljából – a
technikai és igazgatási segítségnyújtáshoz kapcsolódó kiadások fedezésére
előirányzatok vehetők fel a 2020 utáni költségvetésbe.
(5)          A nem várt helyzetekre vagy
új fejleményekre és szükségletekre való reagálás, valamint e cikk (3)
bekezdésének figyelembevétele érdekében a Bizottság – a „Horizont 2020” keretprogramnak
e határozat 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti időközi
értékelése nyomán, az éves költségvetési eljárás keretében – felülvizsgálhatja
a prioritásokhoz a (2) bekezdésben rendelt összegeket és az e prioritásokon
belül különös célkitűzésenként a II. mellékletben megállapított indikatív
bontást, és legfeljebb a prioritásonként eredetileg megállapított teljes keret
10%-a, illetőleg a különös célkitűzésenként eredetileg megállapított
indikatív bontás 10%-a erejéig átcsoportosíthatja a prioritások és a különös
célkitűzések előirányzatait. Ez nem vonatkozik sem a Közös
Kutatóközpont közvetlen cselekvései vonatkozásában a (2) bekezdésben rögzített
összegre, sem az Európai Innovációs és Technológiai Intézet részére a (3)
bekezdésben rögzített hozzájárulásra.
7. cikk
Harmadik országok társulása
(1)          A
„Horizont 2020” program nyitva áll a következők társulása előtt:
a)      csatlakozó,
tagjelölt és potenciális tagjelölt országok, az uniós programokban való
részvételükre irányadó, a vonatkozó keretmegállapodásokban és társulási tanácsi
határozatokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott általános
alapelvekkel és általános feltételekkel összhangban;
b)      meghatározott
harmadik országok, amelyek az alábbi kritériumok mindegyikének eleget tesznek:
i.        színvonalas tudományos, technológiai és
innovációs kapacitással rendelkeznek;
ii.       a múltban jó eredménnyel vettek részt
uniós kutatási és innovációs programokban;
iii.      szoros gazdasági és földrajzi
kapcsolatokat ápolnak az Európai Unióval;
iv.      tagjai az Európai Szabadkereskedelmi
Társulásnak (EFTA), vagy szerepelnek az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz
létrehozásáról szóló XX/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[19] mellékletében felsorolt
országok, illetve területek között.
(2)          A
társult országoknak a „Horizont 2020” keretprogramban való részvételére
irányadó különös feltételekről – beleértve az adott társult ország bruttó
hazai termékének alapulvételével megállapított pénzügyi hozzájárulást is – az
Unió és a társult országok közötti nemzetközi megállapodásokban kell
rendelkezni.
II. CÍM
VÉGREHAJTÁS
I. FEJEZET
 VÉGREHAJTÁS, IRÁNYÍTÁS ÉS TÁMOGATÁSNYÚJTÁSI FORMÁK
8. cikk
 Végrehajtás egy egyedi program és az Európai Innovációs és Technológiai
Intézetnek nyújtott pénzügyi hozzájárulás útján
A „Horizont 2020” keretprogramot egyetlen
egységes egyedi program és az Európai Innovációs és Technológiai Intézetnek
nyújtott pénzügyi hozzájárulás útján kell végrehajtani.
Az egyedi programon belül egy-egy rész
foglalkozik az 5. cikk (2) bekezdés szerinti három prioritás mindegyikével, egy
rész pedig a Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvéseivel.
9. cikk
Irányítás
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogramot a Bizottság a(z) XXXX/2012/EU rendelettel [új
költségvetési rendelet] összhangban hajtja végre.
(2)          A Bizottság
a „Horizont 2020” keretprogram végrehajtásának meghatározott részével a(z)
XXXX/2012/EU rendelet [új költségvetési rendelet] 55. cikke (1) bekezdésének b)
pontja értelmében finanszírozó szerveket bízhat meg.
10. cikk
Az uniós támogatásnyújtás formái
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogram a közvetett cselekvéseket egy vagy több, a(z)
XX/2012/EU rendelet [új költségvetési rendelet] szerinti finanszírozási forma,
így különösen támogatások, pénzdíjak, beszerzések és pénzügyi eszközök útján
támogatja.
(2)          A
„Horizont 2020” keretprogram a Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvéseit is
támogatja.
(3)          Amennyiben
a Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvései hozzájárulnak az EUMSZ 185. cikke,
illetve 187. cikke alapján létrehozott kezdeményezésekhez, ez a hozzájárulás
nem tekintendő a szóban forgó kezdeményezésekhez rendelt pénzügyi
hozzájárulás részének.
11. cikk
A részvételre és az eredmények terjesztésére irányadó
szabályok
A közvetett cselekvésekre a(z) XX/2012/EU
rendeletben [részvételi és terjesztési szabályok] rögzített részvételi és
terjesztési szabályokat kell alkalmazni.
II. FEJEZET
PROGRAMOZÁS
I. SZAKASZ
ÁLTALÁNOS ALAPELVEK
12. cikk
Külső szaktanács és társadalmi szerepvállalás
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogram végrehajtása céljából figyelembe kell venni a
következőktől származó szaktanácsot és visszajelzéseket: független,
magas szintű szakértőkből álló, a Bizottság által létrehozott
tanácsadó csoportok; nemzetközi tudományos és technológiai megállapodások
alapján a párbeszéd céljára létrehozott struktúrák; előremutató
tevékenységek; célirányos nyilvános konzultációk; valamint a
felelősségteljes kutatás és innováció támogatásban részesítését garantáló,
átlátható és interaktív folyamatok.
(2)          Messzemenően
figyelemmel kell lenni továbbá az európai technológiai platformok, a közös
programozási kezdeményezések és az európai innovációs partnerségek által
megállapított kutatási és innovációs menetrendek vonatkozó szempontjaira.
13. cikk
Több területet érintő cselekvések
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogram prioritásai között és azokon belül
összeköttetéseket és kapcsolódási felületeket kell kialakítani. E tekintetben
különös figyelmet kell fordítani a legfontosabb alap- és ipari technológiák
fejlesztésére és alkalmazására, a felfedezés és a piaci alkalmazás közötti
távolság áthidalására, az interdiszciplináris kutatásra és innovációra, a
társadalom-, a közgazdaság- és a bölcsészettudományokra, az európai kutatási
térség működésének és létrejöttének előmozdítására, a harmadik
országokkal való együttműködésre, a nemek tekintetében is
felelősségteljes kutatásra és innovációra, valamint a kutatási szakma
vonzerejének növelésére és az ország- és ágazatközi kutatói mobilitás
elősegítésére.
(2)          Amennyiben
egyazon támogatott közvetett cselekvés az 5. cikk (2) bekezdésében felsoroltak
közül több prioritás, illetőleg egy prioritáson belül több különös
célkitűzés szempontjából is nagy jelentőséggel bír, az egyes érintett
prioritásokhoz, illetve különös célkitűzésekhez rendelt költségvetési
összegek halmozottan fordíthatók az adott cselekvésre.
14. cikk
A tudomány, a technológia, az innováció, a piacok és a
társadalom állandó fejlődése
A „Horizont 2020” keretprogramot olyan módon
kell végrehajtani, amely biztosítja, hogy a támogatott prioritások és
cselekvések megfeleljenek a változó igényeknek, és amely számol a tudomány, a
technológia, az innováció – amely itt üzleti, szervezési és szociális
szempontból is értendő –, a piacok és a társadalom állandó
fejlődésével.
15. cikk
A nemek közötti egyenlőség
A „Horizont 2020” keretprogram keretében
biztosítani kell a nemek közötti egyenlőség ügyének, valamint – a kutatás
és az innováció tartalmát illetően – a nemekkel kapcsolatos dimenzió
érvényesülésének eredményes előmozdítását.
16. cikk
Etikai alapelvek
(1)          Valamennyi,
a „Horizont 2020” keretprogram keretében végrehajtott tevékenységnek
összhangban kell állnia az etikai alapelvekkel és a vonatkozó nemzeti, uniós és
nemzetközi szabályozással, beleértve az Európai Unió Alapjogi Chartáját,
valamint az emberi jogok európai egyezményét és annak kiegészítő
jegyzőkönyveit is.
Különös figyelmet kell fordítani az arányosság
elvére, a magánélet tiszteletben tartásához való jogra, a személyes adatok
védelméhez való jogra, a személyeknek a testi és szellemi sérthetetlenséghez
való jogára, a megkülönböztetésmentességhez való jogra és arra, hogy
biztosítani kell az emberi egészségvédelem magas szintjét.
(2)          A
„Horizont 2020” keretprogram keretében végrehajtott kutatásnak és innovációnak
kizárólag a polgári alkalmazásokra kell összpontosulnia.
(3)          A következő
kutatási területek nem finanszírozhatók:
a)      a humánreprodukciós
célú klónozásra irányuló kutatási tevékenység;
b)      az emberek
génállományának módosítására irányuló olyan kutatási tevékenység, amelynek
eredményeképpen ezek a változtatások örökölhetővé válhatnak;
c)      az emberi embrióknak
kizárólag kutatási célból vagy őssejtekhez jutás céljából történő
létrehozására irányuló kutatási tevékenység, ideértve a szomatikus sejtek
maganyagának átvitelén alapuló eljárást is.
(4)          A felnőtt vagy
embrionális emberi őssejteken végzett kutatások az adott tudományos
pályázat tartalmának és az érintett tagállamok jogi keretének függvényében
finanszírozhatók. Nem finanszírozható olyan kutatási tevékenység, amely minden
tagállamban jogellenes. Nem finanszírozható
olyan tevékenység, amely jogellenes abban a tagállamban, ahol azt végzik.
(5)          A (3)
bekezdésben felsorolt kutatási területek a 26. cikk (1) bekezdése szerinti
időközi értékelés keretében a tudományos fejlődésre való figyelemmel
felülvizsgálhatók.
17. cikk
Kiegészítő jelleg más uniós programokkal
A „Horizont 2020” keretprogramot olyan módon
kell végrehajtani, hogy kiegészítse az Unió egyéb finanszírozási programjait,
beleértve a strukturális alapokat is.
II. SZAKASZ
KÜLÖNÖS CSELEKVÉSI TERÜLETEK
18. cikk
Kis- és középvállalkozások
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogramon belül különös figyelmet kell fordítani a kis- és
középvállalkozások (kkv-k) megfelelő részvételére és az innováció rájuk
gyakorolt hatásaira. Az értékelési és a nyomonkövetési intézkedések részeként a
kkv-k részvételét kvantitatív és kvalitatív szempontból értékelni kell.
(2)          Különös
cselekvésekre kerül sor az I. melléklet II. részének 1. pontjában ismertetett,
„Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén”
elnevezésű különös célkitűzésen belül, valamint a „Társadalmi
kihívások” prioritásnak az I. melléklet III. része 1–6. pontjában ismertetett
különös célkitűzései mindegyikén belül. E különös célkitűzések egy
olyan célzott kkv-támogató eszköz formájában valósulnak meg, amely az
innovációs potenciállal rendelkező kkv-k teljes körére irányul, és
következetesen, a kkv-k igényeire szabottan valósul meg, az I. melléklet II
részének 3.3.a) pontjában, az „Innováció a kis- és középvállalkozásoknál”
egyedi célkitűzés alatt leírtak szerint.
(3)          A (1) és
a (2) bekezdés szerinti integrált megközelítés eredményeképpen várhatóan a
„Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén” különös
célkitűzés és a „Társadalmi kihívások” prioritás teljes együttes
költségvetési keretének mintegy 15%-a jut a kkv-kre.
19. cikk
Köz-magán társulások
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogram végrehajtható köz-magán társulások révén, amelyek
keretében valamennyi érintett partner olyan kutatási és innovációs
tevékenységek kidolgozásának és végrehajtásának támogatására vállal
kötelezettséget, amelyek az Unió versenyképessége és ipari vezető szerepe
vagy meghatározott társadalmi kihívások kezelése szempontjából stratégiai
fontosságúak.
(2)          Az
Uniónak ilyen társulásokban való részvétele az alábbi formák valamelyikét
öltheti:
a)      uniós pénzügyi
hozzájárulás nyújtása az EUMSZ 187. cikke alapján, a hetedik keretprogram
keretében létrehozott közös vállalkozások részére, alapaktusuk módosításával; az
EUMSZ 187. cikke alapján létrehozott új köz-magán társulások részére; valamint a(z)
XX/2012/EU rendelet [új költségvetési rendelet] 55. cikke (1) bekezdése b)
pontjának v. vagy vii. alpontja szerinti finanszírozó szervek részére. A
partnerségeknek ez a formája csak akkor alkalmazható, ha az elérendő
célkitűzések hordereje és a szükséges források nagyságrendje indokolja;
b)      szerződés
kötése az (1) bekezdésben említett partnerekkel, melyben rögzíteni kell a
partnerség célkitűzéseit, a partnerek mindegyikének
kötelezettségvállalásait, a fő eredményességi mutatókat és a létrehozandó
outputokat, beleértve a „Horizont 2020” keretprogramból támogatandó kutatási és
innovációs tevékenységek megjelölését is.
(3)          A
köz-magán társulásokat nyílt és átlátható módon, az alábbi kritériumok
alapulvételével kell kijelölni:
a)      a cselekvés uniós
szintű hozzáadott értéke;
b)      az ipar
versenyképességére, a fenntartható fejlődésre és a társadalom-gazdaságtani
kérdésekre gyakorolt hatás nagyságrendje;
c)      közös szemléleten és
egyértelműen kijelölt célkitűzéseken alapuló hosszú távú
kötelezettségvállalás valamennyi partner részéről;
d)      az igénybe vett
források nagyságrendje és a további kutatási és innovációs beruházások
mozgósítására való képesség;
e)      az egyes partnerek
szerepének egyértelmű meghatározása és a fő eredményességi mutatóknak
a kijelölt időszakra történő egyezményes rögzítése.
20. cikk
Közszektoron belüli társulások
(1)          A
„Horizont 2020” keretprogramban elő kell mozdítani a közszektoron belüli társulások
megerősítését, mégpedig elsősorban olyan esetekben, amikor
regionális, nemzeti vagy nemzetközi szintű cselekvések közösen kerülnek
végrehajtásra az Unión belül.
Különös figyelmet kell fordítani a tagállamok
közös programozási kezdeményezéseire.
(2)          A
közszektoron belüli társulások az 5. cikk (2) bekezdése szerinti prioritásokon
belül vagy több prioritásra kiterjedően különösen a következő
eszközökkel támogathatók:
a)      olyan ERA-NET
eszközök, amelyek támogatásokkal járulnak hozzá a közszektoron belüli
társulások előkészítéséhez, hálózatos együttműködési struktúráik
létrehozásához és közös tevékenységeik meghatározásához, végrehajtásához és
koordinálásához, valamint kiegészítik közös pályázati felhívások és
transznacionális jellegű cselekvések finanszírozását;
b)      több tagállam által
indított programokban való uniós részvétel az EUMSZ 185. cikkével összhangban.
Az a) pont alkalmazásában a kiegészítő
finanszírozásnak feltétele a részt vevő személyek már meglévő
jelentős arányú pénzügyi kötelezettségvállalása a közös pályázati
felhívásokban és cselekvésekben. Az ERA-NET eszköz célkitűzései között
szerepelhet a közös pályázati felhívásokra és cselekvésekre, valamint azok
végrehajtására irányadó szabályok harmonizálása. Az ERA-NET eszköz ezenkívül
kezdeményezések előkészítése céljára is felhasználható az EUMSZ 185. cikke
alapján.
A b) pont alkalmazásában ilyen kezdeményezésre
vonatkozóan csak akkor terjeszthető elő javaslat, ha külön
végrehajtási struktúrára van szükség, és a részt vevő országok nagymértékben
elkötelezettjei a tudományos, igazgatási és pénzügyi integrációnak. A b)
pontban említett kezdeményezésekre vonatkozó javaslatok tárgyterületét
ezenkívül a következő kritériumok alapulvételével kell kijelölni:
a)      a kitűzött cél
világos megfogalmazása és jelentősége a „Horizont 2020” keretprogram
célkitűzései és a tágabb uniós politikai célkitűzések szempontjából;
b)      a részt vevő
országok határozott pénzügyi kötelezettségvállalásai, beleértve a
transznacionális kutatást és innovációt szolgáló nemzeti és/vagy regionális
finanszírozás együttes felhasználására vállalt előzetes
kötelezettségvállalásokat is;
c)      a cselekvés uniós
szintű hozzáadott értéke;
d)      kritikus tömeg,
tekintettel az érintett programok méretére és számára, tevékenységük
hasonlóságára és az adott kutatáson belül általuk képviselt részarányra;
e)      az EUMSZ 185.
cikkének hatékonysága a célok elérésének legalkalmasabb eszközeként.
21. cikk
Nemzetközi együttműködés harmadik országokkal és
nemzetközi szervezetekkel
(1)          A
harmadik országokban letelepedett jogalanyok és a nemzetközi szervezetek a(z)
XX/XX/EU rendeletben [részvételi szabályok] előírt feltételekkel
jogosultak a „Horizont 2020” keretprogram közvetett cselekvéseiben való
részvételre. A „Horizont 2020” keretprogramon belül a harmadik országokkal és a
nemzetközi szervezetekkel való nemzetközi együttműködést különösen a
következő célkitűzések elérése céljából kell előmozdítani:
a)      az Európai Unió
kutatási és innovációs kiválóságának és vonzerejének, valamint gazdasága és
ipara versenyképességének fokozása;
b)      a globális
társadalmi kihívások eredményes kezelése;
c)      az Európai Unió
külpolitikai és fejlesztéspolitikai célkitűzéseinek támogatása a
külpolitika és a fejlesztéspolitika körébe tartozó programok
kiegészítéseképpen.
(2)          Célzott
cselekvéseket kell végrehajtani az együttműködésnek meghatározott harmadik
országok vagy harmadik országokból álló csoportok viszonylatában való
előmozdítása céljából, a közös érdek és a kölcsönös előny elve
alapján, figyelembe véve az adott országok, illetve országcsoportok tudományos
és technológiai képességeit és piaci lehetőségeit, valamint a várható
hatást.
Elő kell mozdítani a harmadik országok
programjaiban viszonossági alapon való részvétel lehetőségét. A hatás
maximalizálása érdekében elő kell mozdítani a tagállamok és a társult
országok kezdeményezéseivel való összehangolást és szinergiateremtést.
Az együttműködés prioritásainak figyelembe
kell venniük az Unió szakpolitikáinak alakulását és a harmadik országokkal való
együttműködésre adódó lehetőségeket, valamint a harmadik országok
szellemitulajdon-rendszerének esetleges hiányosságait.
(3)          A
„Horizont 2020” keretprogram keretében ezenkívül – az I. melléklet III.
részének 6.3.2.d) pontja szerint, az „Inkluzív, innovatív és biztonságos
társadalmak” különös célkitűzésen belül, a nemzetközi együttműködés
stratégiai fejlesztésének előmozdítása érdekében – horizontális és több
területet érintő tevékenységeket is végre kell hajtani.
22. cikk
Tájékoztatás, kommunikáció és terjesztés
Az Európai Bizottság a „Horizont 2020”
keretprogram vonatkozásában tájékoztató és kommunikációs cselekvéseket hajt
végre, beleértve a támogatott projektekre és eredményekre vonatkozó
kommunikációs intézkedéseket is. A „Horizont 2020” keretprogram keretében
kommunikációra szánt költségvetés az Unió politikai prioritásairól folytatott
szervezeti kommunikáció fedezéséhez is hozzájárul, amennyiben e prioritások
kapcsolódnak e rendelet általános célkitűzéseihez.
A „Horizont 2020” keretprogram alapján
támogatott cselekvések mindegyikének szerves részét képezik az
információterjesztési és kommunikációs tevékenységek.
Ezenkívül a következő, kifejezetten ilyen
célú cselekvéseket is támogatásban kell részesíteni:
a)           a „Horizont
2020” keretprogram szerinti finanszírozás szélesebb körű megismertetésére
és igénybevételének megkönnyítésére irányuló – különösen az alulreprezentált
térségeket és résztvevőtípusokat érintő – kezdeményezések;
b)           az eredmények
kommunikálásának és terjesztésének optimalizálásához szükséges szaktudás
átadására irányuló célirányos segítségnyújtás projekteknek és konzorciumoknak;
c)           olyan
cselekvések, amelyek több projekt – köztük más forrásból finanszírozott
projektek – eredményeit gyűjtik össze felhasználóbarát adatbázisok és a
fő eredményeket összefoglaló jelentések rendelkezésre bocsátása céljából;
d)           terjesztés a
döntéshozók körében – beleértve a szabványügyi szerveket is – annak
előmozdítására, hogy a politikai szempontból lényeges eredményeket a
megfelelő nemzetközi, uniós, nemzeti és regionális szintű szervek
felhasználják;
e)           kezdeményezések
a tudományos, technológiai és innovációs vonatkozású kérdésekről való
nyilvános párbeszéd és vita előmozdítására, valamint a közösségi média és
az egyéb innovatív technológiák és módszerek adta lehetőségek
kihasználására;
III. FEJEZET
ELLENŐRZÉS
23. cikk
Ellenőrzés és auditálás
(1)          E
határozat végrehajtása céljából olyan ellenőrzési rendszert kell
kialakítani, amely ésszerű biztosítékot jelent az intézkedések
eredményességével és hatékonyságával kapcsolatos kockázatok megfelelő
kezelésére, valamint a háttérügyletek jogszerűségére és szabályszerűségére
nézve, figyelemmel a programok többéves voltára, valamint az érintett
kifizetések jellegére.
(2)          Az
ellenőrzési rendszernek megfelelő egyensúlyt kell biztosítania a
bizalom és az ellenőrzés között, figyelemmel az igazgatási és egyéb
ellenőrzések minden szinten felmerülő költségeire, annak érdekében,
hogy a „Horizont 2020” keretprogram elérhesse célkitűzéseit, és magához
vonzhassa a legkiválóbb kutatókat és a leginnovatívabb vállalkozásokat.
(3)          A
„Horizont 2020” keretprogram közvetett cselekvéseinek kiadásaira alkalmazott –
az ellenőrzési rendszer részét képező – auditálási stratégia a
keretprogram egészének kiadásaiból vett reprezentatív minta pénzügyi
ellenőrzésén alapul. Ezt a reprezentatív mintát ki kell egészíteni a
kiadásokhoz kapcsolódó kockázat értékelése alapján történő mintavétellel.
A „Horizont 2020” keretprogram közvetett
cselekvéseire fordított kiadásokat következetesen, a gazdaságosság, a
hatékonyság és az eredményesség elvével összhangban kell auditálni annak
érdekében, hogy az auditálás minél kisebb terhet rójon a résztvevőkre.
24. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1)          A
Bizottság megfelelő intézkedésekkel – csalás, korrupció és más jogellenes
cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatásos
ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett
összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és
visszatartó erejű szankciókkal – biztosítja, hogy az Unió pénzügyi érdekei
az e rendelet alapján finanszírozott cselekvések végrehajtása során ne sérüljenek.
(2)          A
Bizottság és képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak
dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést végezni a támogatások
kedvezményezettjeinél, valamint a „Horizont 2020” keretprogram keretében uniós
forrásokban részesülő vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
A (3) bekezdés sérelme nélkül a Bizottság az
utolsó részlet kifizetésétől számított négy éven belül végezhet
ellenőrzéseket.
(3)          Az
Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az ilyen finanszírozással
közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági szereplőknél a
2185/96/Euratom, EK rendeletben[20]
előírt eljárásoknak megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és
vizsgálatokat végezni annak megállapítására, hogy történt-e az uniós
finanszírozásra vonatkozó támogatási megállapodással, támogatási határozattal
vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás, korrupciós vagy más
jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi érdekeit sérti.
(4)          Az (1),
a (2) és a (3) bekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében
harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési
megállapodásokban, az e rendelet végrehajtása keretében létrejött támogatási
megállapodásokban, támogatási határozatokban és szerződésekben
kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a Számvevőszék és
az OLAF elvégezheti az említett helyszíni és egyéb ellenőrzéseket és
vizsgálatokat.
IV. FEJEZET
NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS
25. cikk
Nyomon követés
(1)          A Bizottság évente nyomon követi a „Horizont 2020” keretprogram és
egyedi programja végrehajtását, valamint az Európai Innovációs és Technológiai
Intézet tevékenységeit. A nyomon követésnek ki kell terjednie az olyan, több
területet érintő kérdésekre is, mint a fenntarthatóság és az
éghajlatváltozás, beleértve az éghajlattal kapcsolatos kiadások összegét is.
(2)          A
Bizottság a nyomon követés eredményeiről jelentést készít, és terjeszti
azokat.
26. cikk
Értékelés
(1)          Az értékeléseket kellő időben kell elvégezni ahhoz, hogy a
döntéshozatali folyamatban felhasználhatók legyenek.
a)      A Bizottság
legkésőbb 2017 végéig – független szakértők segítségével – elvégzi az
Európai Innovációs és Technológiai Intézet felülvizsgálatát. Az Európai
Innovációs és Technológiai Intézetre szánt – a 6. cikk (3) bekezdése szerinti –
második előirányzatot a szóban forgó felülvizsgálat nyomán kell
rendelkezésre bocsátani. A felülvizsgálat az alábbiakhoz mérten értékeli az
Európai Innovációs és Technológiai Intézet előrehaladását:
i.        a 6. cikk (3) bekezdése szerinti
első előirányzat felhasználásának szintje, megkülönböztetve a TIT-ek
első hullámának fejlesztésére felhasznált pénzösszeget és a megvető
tőkének a második szakaszra tett hatását, valamint az Európai Innovációs
és Technológiai Intézet képességét arra, hogy a tudományos és innovációs
társulások partnereit és a magánszférát bevonja a finanszírozásba, a(z) XX/2012
rendeletben [felülvizsgált EIT-rendelet] foglaltaknak megfelelően.
ii.       a tudományos és innovációs társulások
harmadik hullámának létrehozására kijelölt ütemterv, valamint a meglévő
társulások pénzügyi szükségleteinek egyedi fejlődésük függvényében
történő programozása; valamint
iii.      az Európai Innovációs és Technológiai
Intézet és a tudományos és innovációs társulások hozzájárulása a „Horizont
2020” keretprogram „Társadalmi kihívások” prioritásához és „Vezető szerep
az alap- és az ipari technológiák területén” különös célkitűzéséhez.
b)      A Bizottság
legkésőbb 2017 végéig, figyelemmel a hetedik keretprogram 2015-ben
lezáruló utólagos értékelésére és az Európai Innovációs és Technológiai Intézet
felülvizsgálatára, független szakértők segítségével a „Horizont 2020”
keretprogramról, annak egyedi programjáról – beleértve az Európai Kutatási
Tanácsot – és az Európai Innovációs és Technológiai Intézet
tevékenységeiről időközi értékelést készít, melyben beszámol a „Horizont
2020” keretprogram célkitűzéseinek (az eredményekben és a kívánt hatás
felé tett előrelépésben mérhető) eléréséről, az intézkedések
relevanciájának fennállásáról, a források hatékonyságáról és felhasználásáról,
a további egyszerűsítési lehetőségekről és az uniós hozzáadott
értékről. Az értékelés során szempontként figyelembe kell venni a
finanszírozási lehetőségek hozzáférhetőségét is valamennyi térség
résztvevői, a kkv-k és a nemek közötti egyensúly érvényre jutása
tekintetében. Az említett értékelésnek ezenkívül ki kell terjednie arra, hogy
az intézkedések mennyiben járultak hozzá az intelligens, fenntartható és
inkluzív növekedés uniós prioritásaihoz, és hogyan befolyásolták a korábbi
intézkedések hosszú távú hatásait.
c)      A Bizottság
legkésőbb 2023 végéig – független szakértők segítségével –utólagos
értékelést készít a „Horizont 2020” keretprogramról, annak egyedi programjáról
és az Európai Innovációs és Technológiai Intézet tevékenységeiről. Az
értékelésnek – annak érdekében, hogy egy későbbi intézkedés esetleges
megújítására, módosítására vagy felfüggesztésére vonatkozó döntés alapjául
szolgálhasson – ki kell terjednie az intézkedések indokaira, végrehajtására és
eredményeire, valamint hosszú távú hatásaira és fenntarthatóságára.
(2)          Annak
megítéléséhez, hogy a „Horizont 2020” keretprogram célkitűzései mennyiben
teljesültek, az általános célkitűzések és az Európai Innovációs és
Technológiai Intézet tekintetében e rendelet I. mellékletének bevezetésében, a
különös célkitűzések tekintetében pedig az egyedi programban megállapított
eredményességi mutatók – beleértve a viszonyítási értékeket is – képezik a
minimális alapot.
(3)          A
tagállamok az érintett intézkedések nyomon követéséhez és értékeléséhez
szükséges adatokat és információkat a Bizottság rendelkezésére bocsátják.
(4)          A
Bizottság a „Horizont 2020” keretprogram szóban forgó értékeléseinek
következtetéseit saját észrevételeivel együtt az Európai Parlament, a Tanács,
az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága elé tárja.
III. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
27. cikk
Hatályon kívül helyező és átmeneti rendelkezések
(1)          Az
1982/2006/EK határozat 2014. január 1-jén hatályát veszti.
(2)          Az
1982/2006/EK határozat alapján megkezdett cselekvésekre és a hozzájuk
kapcsolódó pénzügyi kötelezettségekre teljesítésükig továbbra is az említett
határozat az irányadó.
(3)          A 6.
cikkben említett pénzügyi keretből fedezhetők az e program és az
1982/2006/EK határozat alapján elfogadott intézkedések közötti átmenet
biztosításához szükséges technikai és igazgatási segítségnyújtással kapcsolatos
kiadások is.
28. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
I. MELLÉKLET
A különös célkitűzések és a tevékenység nagy
vonalakban
A „Horizont 2020” keretprogram általános
célkitűzése az, hogy az Unió egészében tudás- és innovációalapú gazdaságot
építsen ki, és emellett hozzájáruljon a fenntartható fejlődéshez. A
keretprogram előmozdítja az Európa 2020 stratégia és az egyéb uniós
politikák megvalósítását, valamint az európai kutatási térség létrehozását és
működését.
Az ezen általános célkitűzéshez mért
előrehaladás értékelésére a következő eredményességi mutatók
szolgálnak:
–
az Európa 2020 stratégia K+F-célértéke (a GDP
3%-a);
–
az Európa 2020 stratégia innovációs célértéke.
Ezen általános célkitűzés elérését három
különálló, ám egymást erősítő prioritás, és azok mindegyikén belül
több különös célkitűzés szolgálja. E prioritások végrehajtása
hézagmentesen történik, olyan módon, amely kedvez a különös célkitűzések
közötti kölcsönhatásoknak, elkerülhetővé teszi az indokolatlan
átfedéseket, és fokozza az általuk együttesen kifejtett hatást.
A Közös Kutatóközpont a „Horizont 2020”
keretprogram általános célkitűzésének eléréséhez és prioritásai
teljesítéséhez azzal a különös célkitűzéssel járul hozzá, hogy az uniós
szakpolitikákhoz ügyfélre szabott támogatást nyújt.
Az Európai Innovációs és Technológiai Intézet
(EIT) a „Horizont 2020” keretprogram általános célkitűzésének eléréséhez
és prioritásai teljesítéséhez azzal a különös célkitűzéssel járul hozzá,
hogy integrálja a kutatást, az innovációt és az oktatást felölelő
tudásháromszöget. Az EIT tevékenysége eredményességének értékelésére a
következő mutatók szolgálnak:
–
a tudományos és innovációs társulásokba tömörült
egyetemek, vállalkozások és kutatószervezetek száma,
–
innovatív termékeket és folyamatokat
eredményező együttműködés a tudásháromszögön belül.
Ez a melléklet nagy vonalakban ismerteti az 5.
cikk (2), (3) és (4) bekezdésében meghatározott különös célkitűzéseket és
tevékenységeket.
I. rész – „Kiváló tudomány” prioritás
Ennek a résznek az
a célja, hogy fokozza és bővítse az Unió tudományos alapjainak
kiválóságát, valamint megszilárdítsa az európai kutatási térséget azzal a
céllal, hogy az Unió kutatási és innovációs rendszere világviszonylatban
versenyképesebbé váljon. A prioritás négy különös célkitűzésből áll:
a)           Az Európai
Kutatási Tanács vonzó és rugalmas finanszírozást nyújt annak érdekében,
hogy a tehetséges és kreatív kutatók és munkacsoportjaik – az egész Unióra
kiterjedő versenyen megmérettetve – a tudomány határain a legígéretesebb csapásokat
követhessék.
b)           A jövőbeni
és feltörekvő technológiákra vonatkozó különös célkitűzés az
Európa magas szintű és paradigmaváltó innovációs képességének
bővítését szolgáló, együttműködésben végzett kutatást támogatja. A
célkitűzés ösztönzi a gyökeresen új, fokozottan kockázatos elképzelések
kapcsán folytatott, több területet érintő együttműködést, és
felgyorsítja a tudomány és a technológia legígéretesebb feltörekvő
területeinek, valamint az érintett tudományos közösségek uniós szintű
struktúrájának fejlődését.
c)           A Marie
Curie-cselekvések az országok és ágazatok közötti kutatói mobilitás
eszközével a kutatókat kiemelkedő színvonalú, innovatív kutatási tárgyú
képzésben, valamint vonzó szakmai előmeneteli és ismeretátadási
lehetőségekben részesítik, ezáltal a lehető legjobban felkészítve
őket a jelenlegi és a jövőbeli társadalmi kihívásokra.
d)           A kutatási
infrastruktúrára vonatkozó különös célkitűzés az európai kutatási
infrastruktúra 2020‑ig tartó és azon túli fejlesztésére irányul, annak
innovációs potenciálját és humántőkéjét növeli, és ezt kiegészíti a
kapcsolódó uniós politikákkal és nemzetközi együttműködéssel.
E különös célkitűzések mindegyike külön-külön bizonyíthatóan nagy
uniós hozzáadott értéket képvisel. Együtt pedig a tevékenységeknek olyan hatásos
és kiegyensúlyozott együttesét alkotják, amely – a nemzeti és a regionális
szintű tevékenységekkel kiegészülve – Európa valamennyi igényére kiterjed
a fejlett tudomány és technológia területén. Egyetlen programba foglalva
egyöntetűbben, ésszerűbben, egyszerűbben és célzottabban
fejthetik ki hatásukat, miközben megőrzik a hatékonyságukhoz létfontosságú
folytonosságot.
A tevékenységek természetüknél fogva előretekintők, a
készségeket hosszú távon gyarapítják, az eljövendő tudományos,
technológiai, kutatói és innovációs nemzedékre összpontosulnak, és az egész
Unió, a társult országok, valamint a világ feltörekvő tehetségeit
támogatják. E tevékenységek tudományos jellege és finanszírozásuk nagymértékben
alulról építkező, kutatói kezdeményezésen alapuló volta miatt az európai
tudományos közösség fontos szerepet kap a program keretében követendő
kutatási irányok meghatározásában.
II. rész – „Ipari vezető szerep” prioritás
E résznek az a célja, hogy felgyorsítsa olyan
technológiák és innovatív megoldások kifejlesztését, amelyekre a jövő
vállalkozásai támaszkodhatnak, és amelyek az innovatív európai kkv-ket segítik
abban, hogy világviszonylatban vezető cégekké fejlődjenek. A
prioritás három különös célkitűzésből áll:
a)           A „Vezető
szerep az alap- és az ipari technológiák területén” különös célkitűzés
az IKT, a nanotechnológia, a fejlett anyagok, a biotechnológia, a korszerű
gyártás és feldolgozás és a világűr tárgyában végzett kutatáshoz,
fejlesztéshez és demonstrációhoz nyújt célzott támogatást. Ezen belül kiemelt
hangsúlyt kap a különböző technológiák közötti kölcsönhatás és
konvergencia.
b)           A „Kockázatfinanszírozáshoz
jutás” különös célkitűzés a kutatási-fejlesztési és innovációalapú
cégek és projektek hitel- és tőkealapú finanszírozási lehetőségeinek
– valamennyi fejlődési szakaszban jelentkező – szűkösségére
keres megoldást. Ehhez – a vállalkozások, főként a kis- és
középvállalkozások versenyképességét javító program tőkefinanszírozó
eszközéhez hasonlóan – az uniós szintű kockázatitőke-piac
fejlődését mozdítja elő.
c)           Az „Innováció
a kis- és középvállalkozásoknál” különös célkitűzés az innováció
minden formáját ösztönzi a kkv-knél, közülük elsősorban azokra
összpontosítva, amelyek növekedése és nemzetközivé válása egységes piaci vagy
még nagyobb léptékűnek ígérkezik.
A tevékenységek az üzleti élet szempontjaihoz
igazodó menetrendet követnek. A „Kockázatfinanszírozáshoz jutás” és az
„Innováció a kis- és középvállalkozásoknál” különös célkitűzés
keresletorientált, alulról építkező logikát követ, előre meghatározott
prioritások nélkül. Ennek kiegészítéseképpen pénzügyi eszközök és egy célzott
kkv-támogató eszköz alkalmazására kerül sor szakpolitika-központú logika
szerint, a „Társadalmi kihívások” rész és a „Vezető szerep az alap- és az
ipari technológiák területén” különös célkitűzés keretein belül.
A „Horizont 2020” keretprogram a kkv-k
részvételéhez integráltan közelít, miáltal a társadalmi kihívásokhoz kapcsolódó
valamennyi különös célkitűzés és a „Vezető szerep az alap- és az
ipari technológiák területén” különös célkitűzés költségvetési keretének
együttesen mintegy 15%-a juthat a kkv-kre.
A „Vezető szerep az alap- és az ipari
technológiák területén” különös célkitűzés technológiavezérelt
közelítésmódot alkalmaz a több területen, iparágban vagy szolgáltatási ágban
alkalmazható alaptechnológiák kifejlesztése érdekében. E technológiáknak a
társadalmi kihívások kezelése céljából történő alkalmazását a „Társadalmi
kihívások” rész erőfeszítéseihez csatlakozva mozdítja elő.
III. rész – „Társadalmi kihívások” prioritás
Ez a rész közvetlen válasz az Európa 2020
stratégiában kijelölt, arra irányuló politikai prioritásokra és társadalmi
kihívásokra, hogy a kutatási és innovációs erőfeszítések elérjék az uniós
politikai célok teljesítéséhez szükséges kritikus tömeget. A finanszírozás a
következő különös célkitűzésekre összpontosul:
a)           egészségügy,
demográfiai változások és jólét;
b)           Élelmezésbiztonság,
fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú
kutatás, valamint a biogazdaság;
c)           biztonságos,
tiszta és hatékony energia;
d)           intelligens,
környezetkímélő és integrált közlekedés;
e)           éghajlatváltozás,
erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok;
f)            inkluzív,
innovatív és biztonságos társadalmak.
Minden tevékenység kihívásalapú megközelítést
követ, vagyis a politikai prioritásokra összpontosít, a fejlesztésre érdemes
technológiák és megoldások pontos előzetes kijelölése nélkül. A hangsúly a
különböző területek, technológiák és tudományágak erőforrásainak és
ismeretanyagának a kihívások kezelésére alkalmas kritikus tömeggé szervezésén
van. A tevékenységek a kutatástól a piacig elvezető teljes folyamatra
kiterjednek, mostantól kiemelt hangsúlyt helyezve az innovációhoz kapcsolódó
tevékenységekre, például a kísérletezésre, a demonstrációra, a tesztelési
környezetekre, a közbeszerzések támogatására, a terméktervezésre, a
végfelhasználó-központú innovációra, a szociális innovációra és az innovatív
megoldások piaci elterjedésére.
A kihívások teljes körű kezelésére
szolgáló tevékenységeknek szerves részei a társadalom- és a
bölcsészettudományok. E tudományágak fejlesztése ezenkívül az „Inkluzív,
innovatív és biztonságos társadalmak” különös célkitűzés keretében is
támogatásban részesül. A támogatás a nemzetközi, uniós, nemzeti és regionális
szintű döntéshozatal tudományos eredményekkel való szilárd alátámasztására
is összpontosulni fog. Tekintettel számos kihívás globális jellegére, mindegyik
kihívásnak szerves része lesz a harmadik országokkal való stratégiai
együttműködés. A nemzetközi együttműködés ezenkívül az „Inkluzív,
innovatív és biztonságos társadalmak” különös célkitűzés keretében is
átfogó támogatásban részesül.
Az „Inkluzív, innovatív és biztonságos
társadalmak” különös célkitűzésnek továbbá része egy, a kutatás és
innováció területén fennálló különbségek megszüntetésére irányuló tevékenység,
amely az Unió kevésbé fejlett térségeiben rejlő kiválóság felszabadítására
szolgáló különös intézkedésekből áll.
A „Horizont 2020” keretprogramnak szerves
részei a Közös Kutatóközpont tevékenységei, ezzel biztosítható ugyanis az uniós
politikák tényadatokon alapuló szilárd alátámasztása. Ezt az ügyfelek
igényeinek kell meghatároznia, és előremutató tevékenységeknek kell
kiegészítenie.
Az EIT fontos szerepet tölt be a kiváló
kutatás, oktatás és innováció összefogásában, és ezáltal a tudásháromszög
integrálásában. Az EIT ezt elsősorban a tudományos és innovációs
társulások révén valósítja meg. A tapasztalatok megosztását – a tudományos és
innovációs társulások mellett – célzott terjesztési és tudásmegosztási
intézkedésekkel is biztosítja, ezáltal előmozdítva, hogy az innovációs
modellek gyorsabban elterjedjenek az Unióban.
I. RÉSZ
KIVÁLÓ TUDOMÁNY
1.           Európai Kutatási Tanács (EKT)
1.1         Különös célkitűzés
A különös célkitűzés az európai
kutatás kiválóságának, dinamizmusának és kreativitásának megerősítése.
Európának meg kell valósítania azon
célkitűzését, hogy áttérjen az intelligens, fenntartható és inkluzív
növekedésre épülő új gazdasági modellre. Ehhez az átalakuláshoz többre
lesz szüksége, mint a jelenlegi technológiák kis lépésekben történő
továbbfejlesztése: lényegesen nagyobb, merőben új ismeretekre támaszkodó,
tudományosan megalapozott innovációs képességre, melynek révén Európa élen
járhat a termelékenység, a versenyképesség és a jólét növelése, valamint a
társadalmi haladás előmozdítása szempontjából várhatóan kulcsszerepet
játszó technológiai paradigmaváltásokban. Az ilyen paradigmaváltások az
eddigiekben jellemzően a közszektorból indultak ki, és azután váltak
egészen új iparágak megteremtésének alapjaivá.
A világszínvonalon is meghatározó innováció és
a tudomány kiválósága erősen függnek egymástól. Az egykor vitathatatlanul
vezető szerepet betöltő Európa lemaradt az élvonalbeli tudományos
teljesítmény területén folyó versenyben, és a második világháború utáni
főbb technológiai fejlesztésekben alulmaradt az Amerikai Egyesült
Államokkal szemben. A tudományos publikációk legnagyobb része továbbra is az
Unióban születik, a legnagyobb hatást gyakorló (azaz az idézettségüket tekintve
a felső 1%-ba eső) publikációkból azonban az USA kétszer annyit állít
elő. Az egyetemek nemzetközi rangsorában az USA egyetemei foglalják el az
előkelő helyek zömét, és a világ Nobel-díjasainak 70%-a is az USA-ban
tevékenykedik.
A különbség egyik
oka, hogy bár az EU körülbelül ugyanannyit költ a közszektorban
működő tudományos műhelyekre, mint az USA, az Unióban csaknem
háromszor annyi kutató dolgozik a közszektorban, tehát az egy kutatóra jutó
ráfordítás lényegesen kisebb. Ezenkívül az
USA-ban szigorúbb feltételekkel történik a kutatási források odaítélése az
élenjáró kutatóknak. Részben ez az oka annak, hogy az Unió
közszektorában alkalmazott kutatók átlagban kevésbé produktívak és általában
kisebb tudományos erőt képviselnek, mint sokkal kisebb létszámú egyesült
államokbeli kollegáik.
A különbség másik
fontos oka az, hogy sok európai ország közszektora mind a mai napig nem kínál
kellően vonzó munkafeltételeket a legjobb kutatók számára. A tehetséges
fiatal kutatók gyakran hosszú évekig nem válhatnak független kutatókká. Ez a
jelenség súlyosan csorbítja az európai kutatási potenciált, mivel késlelteti az
új ötleteket és lendületet hozó kutatók új generációjának formálódását, és arra
csábítja a kiváló pályakezdő kutatókat, hogy máshol próbáljanak meg
előbbre jutni.
Az említett
tényezők együtt azt eredményezik, hogy Európa világviszonylatban nem
számít különösebben vonzónak a tehetséges kutatók számára. Az egyesült
államokbeli rendszerben kínált nagyobb egy kutatóra jutó forrásmennyiség és a
vonzóbb karrierlehetőségek megmagyarázzák, hogy az USA hogyan képes
folyamatosan a világ legjobb kutatóit, köztük több tízezer európai kutatót
magához csábítani.
1.2         Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
Az EKT azért jött létre, hogy a legjobb
kutatóinkat – legyenek akár nők, akár férfiak – ellássa az eredményes világszintű
megmérettetéshez szükséges forrásokkal oly módon, hogy a finanszírozást az
egész Európára kiterjedő versenyből győztesen kikerülő
kutatócsoportok nyerjék el. Az EKT autonóm intézmény, amelyen belül a legjobb
hírű és legtekintélyesebb szakértelemmel rendelkező kutatókból,
mérnökökből és elméleti szakemberekből álló Tudományos Tanács
határozza meg az átfogó tudományos stratégiát, és rendelkezik teljes jogkörrel
a finanszírozandó kutatások típusára vonatkozó döntések meghozatalában. Az EKT
ezen alapvető jellemzői hivatottak biztosítani tudományos
programjának eredményességét, tevékenységei és a szakmai értékelési folyamat
magas szakmai színvonalát, valamint a kutatói társadalom előtti hitelét.
Egész Európát
lefedő versenyszemléletű finanszírozó szervként az EKT a tehetségek
és ötletek nagyobb kínálatából meríthet, mint bármelyik nemzeti rendszer. A
verseny a legjobb kutatók és a legjobb ötletek között dől el. A pályázók
tisztában vannak vele, hogy a lehető legjobb teljesítményt kell nyújtaniuk,
az egyenlő feltételek mellett történő kiválasztás eredményeképpen
pedig olyan rugalmas finanszírozás nyerhető el, amely független a helyi
szűk keresztmetszetektől és a nemzeti források rendelkezésre
állásától.
Az EKT által
finanszírozott felderítő kutatástól ennélfogva jelentős közvetlen
hatás várható: az ismereteink határainak kitolásával új és sok esetben nem várt
tudományos és technológiai eredmények születhetnek, illetve új kutatási
területek nyílhatnak meg, amelyek végső soron meghozhatják az innovációt
és a vállalkozói leleményességet inspiráló, a társadalmi kihívások leküzdéséhez
szükséges úttörő ötleteket. A kiváló kutatók és az innovatív ötletek így
megvalósuló kombinációja az innovációs lánc valamennyi elemét támogatja.
Az EKT a fentieken
túlmenően jelentős strukturális hatást is fejt ki azáltal, hogy az
egyes kutatók és projektek számára nyújtott közvetlen támogatás mellett
erős ösztönzést ad az európai kutatási rendszer egészének minőségbeli
javulásához. Az EKT által finanszírozott projektek és kutatók világos és
ösztönző célokat tűznek az európai felderítő kutatás elé, és
világszinten fokozzák annak ismertségét és vonzerejét az élvonalbeli kutatók
körében. Az EKT által finanszírozott kutatók foglalkoztatása és az ezzel együtt
járó „kiválósági védjegy” jelentette presztízs serkenti az európai egyetemek és
más kutatószervezetek közötti versenyt, hogy a lehető legvonzóbb
feltételeket kínálják a legjobb kutatók számára. Továbbmenve az, hogy a nemzeti
rendszerek és az egyes kutatóintézetek képesek-e magukhoz vonzani és
foglalkoztatni az EKT által finanszírozott kutatókat, mércéül szolgál saját
erősségeik és hiányosságaik felméréséhez, valamint stratégiájuk és
gyakorlatuk ennek megfelelően történő módosításához. Ebben az
értelemben az EKT nyújtotta finanszírozás kiegészíti az európai kutatási
rendszer reformjára, kapacitásának és vonzerejének növelésére, valamint a benne
rejlő potenciál felszabadítására irányuló, folyamatban lévő uniós,
nemzeti és regionális erőfeszítéseket.
1.3         A tevékenység nagy vonalakban
Az EKT alapvető feladata az lesz, hogy
hosszú távra vonzó finanszírozást nyújtson az úttörő, magas kockázattal
járó, egyúttal azonban magas megtérülést ígérő kutatási tevékenységeket
végző kiváló kutatók és kutatócsoportjaik támogatására.
Az EKT a
finanszírozást jól meghatározott elvek szerint nyújtja. Az EKT-támogatások
odaítélésének egyedüli feltétele a tudományos kiválóság. Az EKT az alulról
építkezés elvét követi, és előre nem határoz meg prioritásokat. Az
EKT-támogatásokra olyan kutatócsoportok pályázhatnak, a kutatók életkorára és
származási országára vonatkozó megkötés nélkül, amelyek Európában
tevékenykednek. Az EKT célul tűzi ki az egész Európára kiterjedő
egészséges verseny támogatását.
Az EKT kiemelt
prioritásként kezeli a kiváló pályakezdő kutatók megfelelő
mértékű támogatását függetlenné válásuk azon kritikus szakaszában, amikor
kialakítják és stabilizálják kutatócsoportjukat és kutatási programjukat.
Szükség esetén az
EKT támogatást nyújt a tudományos világban kialakuló és áttörést ígérő
újszerű munkamódszerekhez, valamint elősegíti az általa támogatott
kutatás kereskedelmi és társadalmi innovációs potenciáljának feltárását.
2020-ig bezárólag
az EKT-nak képesnek kell lennie kimutatni, hogy a legjobb kutatók részt vesznek
az EKT által kiírt versenyekben; hogy az EKT általi finanszírozás közvetlenül
tetten érhető a legmagasabb színvonalú tudományos publikációk
közzétételében, valamint az innovatív technológiák és ötletek piaci
bevezetésében és alkalmazásában; továbbá hogy az EKT jelentős mértékben
hozzájárult ahhoz, hogy az európai kutatási környezet vonzóbbá váljék a világ
legjobb kutatói számára. Az EKT különösképpen mérhető javulás elérésére
törekszik a tekintetben, hogy növekedjen a világon leggyakrabban idézett
publikációk felső 1%-ába eső uniós publikációk aránya. Törekszik
továbbá a támogatását élvező nem európai kiváló kutatók számának
jelentős növelésére, valamint a legjobb kutatók támogatására irányuló
nemzeti politikák és intézményi gyakorlat célzott javítására.
Az EKT Tudományos Tanácsa folyamatosan nyomon
követi az EKT tevékenységét, és megvizsgálja, hogy a pályázók, valamint a
programvégrehajtás és -irányítás szempontjából egyaránt fontos
érthetőséget, stabilitást és egyszerűséget szem előtt tartó
támogatási programok segítségével miként érheti el leghatékonyabban a
kitűzött célokat, és hogyan elégítheti ki az adott esetben újonnan
jelentkező igényeket. Az EKT igyekszik fenntartani és tovább finomítani a
pályázatok átlátható, méltányos és elfogulatlan elbírálásán alapuló világszínvonalú
szakmai értékelési rendszerét, amely lehetővé teszi az úttörő
kutatást végző tudományos kiválóságok és tehetségek nemre, nemzeti
hovatartozásra és korra való tekintet nélküli kiválasztását. Végezetül az EKT
folytatja tevékenységeinek előkészítését és támogatását célzó saját
stratégiai elemzéseit, szoros kapcsolatot tart fenn a kutatótársadalommal és
más érdekeltekkel, valamint ügyel arra, hogy tevékenységeivel jól kiegészítse a
más szinteken folyó kutatást.
2.           Jövőbeni és feltörekvő
technológiák (JFT)
2.1.        Különös célkitűzés
A különös célkitűzés a merőben új
technológiák kifejlesztésének elősegítése a tudományos alapokon nyugvó,
nagy kockázatú új ötletek megvalósítási lehetőségeinek feltárásán
keresztül. A célirányos, több tudományágat átfogó, együttműködésen alapuló,
különféle léptékű kutatások rugalmas támogatásának és az innovatív
kutatási módszerek alkalmazásának célja a lakosság, a gazdaság és a társadalom
javát szolgáló, hosszú távra szóló lehetőségek feltárása és kiaknázása.
A JFT-re vonatkozó célkitűzés keretében
az ismerten, az elfogadotton és a széles körben alkalmazotton túlmutató kutatás
kap ösztönzést, és az olyan, messzire tekintő gondolkodásmódok juthatnak
támogatáshoz, amelyek olyan új, nagy lehetőségeket magukban rejtő
technológiákhoz vezethetnek, amelyek némelyike az elkövetkező évtizedek
meghatározó technológiai paradigmájává és gondolkodásmódjává nőheti ki
magát. A JFT-re vonatkozó célkitűzés keretében a kis léptékű kutatási
lehetőségek kihasználása kap támogatást minden területen, ideértve az újonnan
felmerülő témákat, valamint az európai és az Európán kívüli kutatási
programok összefogását és együttműködését igénylő, nagy
jelentőségű tudományos és technológiai kihívásokat is. E megközelítés
mozgatóereje a kiválóság, ugyanakkor kiterjed a technológiák jövőjét
befolyásolni képes, a piactól még távoli ötletekben rejlő lehetőségek
felmérésére is, így a tudományos tevékenységből születő, valamint a
társadalmi kihívások és az ágazati verseny okán végzett kutatás összekapcsolása
révén európai szinten megvalósítandó, multidiszciplináris kutatási
együttműködés a társadalom egészének hasznára válhat.
2.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
Az átalakító potenciált magukban hordozó
radikális áttöréseknek egyre inkább feltétele az egyes tudományterületek és
műszaki szakterületek (például információs és kommunikációs technológiák,
biológia, vegyészet, geonómia, anyagtudomány, idegtudomány és kognitív
tudományok, társadalom- és gazdaság-tudományok), valamint a művészetek és
a bölcsészettudományok közötti intenzív együttműködés. Ehhez nemcsak
tudományos és technológiai kiválóságra van szükség, hanem olyan új
gondolkodásmódra és új interakciós formák elterjedésére is, amelyek
lehetővé teszik a kutatási területek széles skálájáról érkező kutatók
együttműködését.
Bizonyos ötleteket kis léptékű kutatás
keretében is ki lehet dolgozni, mások azonban akkora kihívást jelenthetnek,
hogy hosszan tartó, széles körű összefogást tesznek szükségessé. Ezt a
világ nagyobb gazdaságai már felismerték, így világszerte egyre élesedik a
verseny a tudomány határain újonnan megjelenő technológiai
lehetőségek feltárására és kiaknázására, ami jelentős innovációs és
társadalmi előnyökkel járhat. Az említett tevékenységtípusok
hatékonyságának biztosítása érdekében – a kritikus tömeg elérését, a szinergiák
kihasználását és az optimális multiplikátorhatás elérését célul
kitűző európai, nemzeti és regionális programok közötti összefogással
– mielőbb növelni kell azok nagyságrendjét.
A JFT-programnak a tudományosan megalapozott
innováció teljes spektrumát le kell fednie a korai stádiumban lévő,
kiforratlan ötletekre irányuló, alulról építkező, kis léptékű
előzetes kutatástól – az átalakító potenciált magukban hordozó,
újszerű kutatási területek köré kiépülő új kutató- és innovációs
közösségek létrehozásán keresztül – az ambiciózus és messzire tekintő
célokat kitűző kutatási menetrendek köré csoportosuló, nagyszabású
összefogáson alapuló kutatási kezdeményezésekig. E három szint mindegyike
más-más értéket képvisel, ugyanakkor jól kiegészítik egymást és szinergiákat
kínálnak. A kis léptékű előzetes kutatások során például
felmerülhetnek új témák fejlesztése iránti igények, amelyek később
kutatási menetrendben meghatározott, nagy léptékű tevékenység keretében
valósulhatnak meg. A különböző szintek a kutatásban részt vevők
széles skáláját lefedik, így a fiatal kutatókat, a kutatásintenzív kkv-kat és
az érdekeltek különböző csoportjait is (civil szervezetek, politikai
döntéshozók, ágazati és állami alkalmazásban álló kutatók), amelyek kialakulóban,
kiforróban lévő és specializálódó kutatási menetrendek köré
csoportosulnak.
2.3.        A tevékenység nagy vonalakban
Míg a JFT-program célja, hogy messzire
tekintő, átalakításra képes és rendhagyó legyen, a keretében
megvalósítandó tevékenységek egymástól eltérő logikát követnek a kutatási
témákra, a célközönségre és a finanszírozásra vonatkozó megkötések mértéke
szerint.
A tevékenységek a megfelelő léptékben
konkrét formába öntik a különböző cselekvési logikákat, miközben
azonosítják és megragadják a lakosság, a gazdaság és a társadalom javát
szolgáló, hosszú távra szóló lehetőségeket:
a)           Az újszerű ötletek
támogatása keretében („nyitott JFT-támogatások”) az olyan, korai stádiumban
lévő tudományos és technológiai kutatás számíthat támogatásra, amely a
mindenkor érvényes paradigmák megkérdőjelezésével és ismeretlen
területekre való kitekintéssel törekszik a merőben új jövőbeni
technológiák lehetséges új alapjainak feltérképezésére. Az alulról
építkező kiválasztási folyamat bármilyen kutatási témajavaslat előtt
nyitva áll, így a folyamat végén kialakuló projektlista meglehetősen
sokszínű lesz. Kulcsfontosságú az ígéretes új ötletek, fejlemények és
tendenciák idejekorán történő azonosítása és a kutatásban és az
innovációban újonnan megjelenő, nagy potenciállal rendelkező
szereplők figyelmének felkeltése.
b)           Az újszerű témák és
közösségek gondozása keretében („proaktív JFT-támogatások”) egymással
összekapcsolódó projektek kritikus tömegének mozgósítására képes olyan
ígéretes, felderítő jellegű kutatási témák számíthatnak támogatásra,
amelyek együttesen széles körű és sokszínű témafeltárást tesznek
lehetővé, és hozzájárulnak egy európai tudásbázis létrehozásához.
c)           A nagy horderejű
interdiszciplináris tudományos és technológiai kihívások területén („kiemelt
JFT-támogatások”) a tudományos áttörést célul kitűző nagyszabású,
ambiciózus, tudományos orientáltságú kutatás számíthat támogatásra. E
tevékenységek szempontjából segítséget jelent majd az uniós és a nemzeti
kutatási menetrendek összehangolása. A tudományos előrelépés várhatóan
számos területen erős és széles alapot biztosít a jövőbeni
technológiai innováció és annak gazdasági hasznosítása számára, emellett új
társadalmi előnyökkel is szolgál.
A kitűzött célokkal kapcsolatos
erőfeszítések optimalizálása érdekében minden tevékenység esetében meg
kell határozni a nyitottság és a kutatási témákra, a célközönségre és a
finanszírozásra vonatkozó megkötések különböző mértékeinek helyes
kombinációját.
3.           Marie Curie-cselekvések
3.1.        Különös célkitűzés
A különös célkitűzés az európai
szellemi tőke optimális fejlesztése és dinamikus kihasználása, valamint új
készségek kialakítása és az innováció kibontakoztatása, ezen keresztül pedig
valamennyi ágazat és régió teljes potenciáljának kihasználása.
A jól képzett, dinamikus és kreatív kutatók
elengedhetetlenül fontosak a kiemelkedő tudományos teljesítmény és a magas
produktivitású kutatásalapú innováció megteremtéséhez.
Jóllehet Európa tetemes és sokszínű
emberierőforrás-kínálattal rendelkezik a képzett munkaerőt
követelő kutatás és innováció területén, e kínálatot folytonosan táplálni
és fejleszteni szükséges, hogy az meg tudjon felelni a gyorsan változó
munkaerő-piaci igényeknek. Ma Európában a képzett munkaerőnek csak 46%-a
dolgozik a vállalkozói szférában, ami jóval alacsonyabb arány, mint Európa
főbb gazdasági versenytársai esetében (Kínában például 69%, Japánban 73%,
az USA-ban pedig 80%). Ezt a helyzetet súlyosbítja, hogy a jelenlegi
demográfiai trendek szerint kutatóink aránytalanul nagy hányada néhány éven
belül eléri a nyugdíjkorhatárt. Ehhez hozzáadódik továbbá, hogy az európai
gazdaság kutatásintezívebbé válásához sokkal több magas színvonalú kutatói
álláshely teremtésére lesz szükség, ami az elkövetkező évek egyik
legnagyobb kihívása lesz az európai oktatási, kutatási és innovációs rendszerek
számára.
Az ennek következtében szükségessé váló
reformot a kutatói pályafutás kezdeti szakaszainál, vagyis a doktori
tanulmányoknál és az ennek megfelelő posztgraduális képzéseknél kell
elkezdeni. Európának olyan korszerű és innovatív képzési programokat kell
kialakítania, amelyek megfelelnek a kutatás és az innováció világában
érvényesülő, éles versenyt támasztó és egyre inkább interdiszciplinaritást
követelő elvárásoknak. A vállalkozások – egyebek mellett a kkv-k és más
társadalmi-gazdasági szereplők – elkötelezett szerepvállalására lesz
szükség ahhoz, hogy a kutatók elsajátíthassák a holnap munkahelyein elvárt
innovációs készségeket. Fontos lesz ezenkívül a kutatók mobilitásának javítása
is, amely jelenleg igen szerény mértékű: 2008-ban a doktoranduszok
mindössze 7%-a vett részt más tagállambeli képzésben, szemben a 2030-ra
kitűzött 20%-os aránnyal.
A reformnak ki kell terjednie a kutatói
pályafutás minden további szakaszára is. Alapvetően fontos, hogy a kutatók
minden szinten, tehát szakmai pályafutásuk derekán is nagyobb mobilitást
élvezzenek mind az országok közötti, mind a köz- és a magánszektor közötti
viszonylatban. Mindez erős ösztönzést jelent a tanulás és az új készségek
elsajátítása terén, és kulcsszerepet játszik a különböző országok egyetemi
kutatóhelyei, kutatóközpontjai és vállalkozásai közötti együttműködés
szempontjából is. Az emberi tényező a fenntartható együttműködés
gerince, vagyis meghatározó hajtóereje az innovatív, kreatív és a társadalmi
kihívásokkal szembenézni képes Európa kialakulásának, és alapvetően fontos
a releváns nemzeti szintű szakpolitikák széttagoltságának
megszüntetéséhez. Az életpálya valamennyi szakaszában igénybe vehető
mobilitás, valamint a kutatás és az innováció területén dolgozó, magasan
képzett munkaerő cseréje révén megvalósuló együttműködés és
tudásmegosztás alapvetően fontos ahhoz, hogy Európa visszataláljon a
fenntartható fejlődéshez vezető útra, és szembe tudjon nézni a
társadalmi kihívásokkal.
Amennyiben Európa egyenlő félként akar
belépni a kutatási és innovációs versenybe, több fiatal nőt és férfit kell
a kutatói pályára csábítania, és igen vonzó lehetőségeket és
munkakörnyezetet kell teremtenie a kutatás és az innováció területén. Európának
mind az európai, mind a máshonnan érkező kiemelkedő tehetségek
szemében vonzó munkahellyé kell válnia. Európa egész területén gondoskodni kell
arról, hogy egyöntetűen érvényesüljenek az olyan fontos munkaügyi
szempontok, mint a nemek közötti egyenlőség, a magas színvonalú és
megbízható foglalkoztatási és munkahelyi feltételek, valamint a szakmai
elismerés.
3.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
E feladat sem tisztán uniós, sem tisztán
tagállami finanszírozásból nem oldható meg. Jóllehet a tagállamokban történtek
intézkedések a felsőoktatási intézmények megreformálására és a képzési
rendszer korszerűsítésére, e téren még mindig nagy különbségek mutatkoznak
az országok között, tehát uniós szinten nem egyenlő az előrehaladás
mértéke. A köz- és a magánszektor közötti tudományos és technológiai együttműködés
ma is általában csekélynek mondható Európában. Ugyanez érvényes a nemek közötti
egyenlőségre és az európai kutatási térségen kívüli hallgatók és kutatók
Európába vonzására tett erőfeszítésekre is. Jelen pillanatban az Unióban
tanuló harmadik országbeli doktoranduszok aránya körülbelül 20%, ezzel szemben
az USA-ban a doktoranduszok 35%-a külföldi. A folyamat felgyorsításához a
nemzeti határokon túlmutató, uniós szintű stratégiai megközelítésre lesz
szükség. Az ehhez elengedhetetlen strukturális reformok ösztönzéséhez és
bátorításához mindenképpen uniós finanszírozás szükséges.
Az európai Marie Curie-cselekvések keretében
már történtek jelentős előrelépések az ország- és az ágazatközi
mobilitás ösztönzése, ezáltal a kutatói életpályák európai és nemzetközi
szintű megnyitása, valamint a Kutatók Európai Chartájában és a kutatók
felvételi eljárásának magatartási kódexében foglaltaknak megfelelő kiváló
foglalkoztatási és munkahelyi feltételek terén. Az egyes tagállamokban nincs
hasonló intézkedés, amely léptékében, alkalmazási körében, finanszírozásában,
nemzetközi jellegében, valamint tudás-előállító és –átadó képességében a
Marie Curie-cselekvésekhez mérhető lenne. A cselekvések keretében
nőttek a nemzetközi kutatóközösség számára vonzó intézmények rendelkezésére
álló források, ami elősegíti a kiválósági központok terjedését
Unió-szerte. A cselekvések a végrehajtásuk során bevált gyakorlat nemzeti
szinten történő elterjesztése révén mintaként szolgáltak, és érezhető
strukturális változást vontak maguk után. A Marie Curie-cselekvéseknél
alkalmazott alulról építkező megközelítés továbbá lehetővé tette az
érintett intézmények túlnyomó többsége számára, hogy a kutatók olyan új
generációját hozza létre és képezze tovább, amely képes a társadalmi problémák
kezelésére.
A Marie Curie-cselekvések
továbbfejlesztésétől az európai kutatási térség fejlődéséhez való
jelentős hozzájárulás várható. Egész Európára kiterjedő,
versenyszemléletű finanszírozási struktúrájuk révén a Marie
Curie-cselekvések ösztönözni fogják az újszerű, kreatív és innovatív
képzési formák kialakítását – mint például az ipari doktorátus –, amelyekbe
olyan oktatási, kutatási és innovációs szereplők is bevonhatók, amelyeknek
világszinten kell megküzdeniük a kiváló hírnévért vívott versenyben. Az innovatív
doktori képzés európai elveit követő legjobb kutatási és képzési programok
uniós támogatásával a cselekvések hozzájárulnak e programok eredményeinek
szélesebb körben történő terjesztéséhez és alkalmazásához, aminek
köszönhetően elmozdulás történik egy jobban strukturált doktori képzés
felé.
A Marie Curie-cselekvések keretében nyújtott
támogatás a jövőben kiterjed majd a tapasztalt kutatók és mérnökök köz- és
magánszektor közötti ideiglenes cseréjére is, ami ösztönözni és támogatni fogja
az egyetemek, kutatóközpontok és vállalkozások között uniós és nemzetközi
szinten folyó együttműködést. A kiforrott, átlátható és méltányos
elbírálási rendszernek köszönhetően a Marie Curie-cselekvések keretében
lehetőség nyílik a kutatás és az innováció legkiválóbb tehetségeinek
nemzetközi szintű verseny alapján történő kiválasztására, az ezzel
járó presztízs pedig motivációt jelent a kutatók számára, hogy karrierjüket
Európában folytassák.
Magasan képzett kutatók és az innováció
területén dolgozó magasan képzett szakemberek szakértelmét igénylő
társadalmi problémák nem csak Európában vannak. A szóban forgó nemzetközi
kihívások rendkívül összetettek és igen nagy horderejűek, megoldásukhoz a
különböző országok, ágazatok és tudományterületek legjobb kutatóinak
európai és nemzetközi szintű együttműködésére van szükség. A Marie
Curie-cselekvések kulcsszerepet fognak játszani a szóban forgó kihívások
kezelésében, mivel támogatják a munkaerőcserét, ezáltal az
együttműködésen alapuló gondolkodásmódot, és végső soron a nyitott
innovációhoz elengedhetetlen nemzetközi és ágazatközi tudásmegosztást.
Az európai tehetségek táborának gyarapítása
szempontjából alapvetően fontos lesz a Marie Curie-cselekvések
társfinanszírozási mechanizmusának kiterjesztése. Az uniós fellépés
számszerű és strukturális hatását tovább fogja fokozni az általa kiváltott
olyan regionális, nemzeti, nemzetközi és magánfinanszírozás, amelyet új
programok létrehozására, valamint már működő programoknak a
nemzetközi és ágazatközi képzés, mobilitás és karrierlehetőségek
fejlesztése irányában történő kibővítésére nyújtanak. Ez a
mechanizmus mind nemzeti, mind uniós szinten erősíteni fogja a kutatás és
az oktatás területén tett erőfeszítések szinergiáját.
A fenti céllal végzett tevékenységek
mindegyike hozzá fog járulni ahhoz, hogy Európában kialakuljon egy, a
kreativitás és az innováció szempontjából feltétlenül szükséges új
gondolkodásmód. A Marie Curie finanszírozási intézkedéseknek köszönhetően
fokozódni fog az erőforrások európai szintű együttes hasznosítása,
aminek révén javul a kutatói képzés, mobilitás és karrierlehetőségek
koordinációja és irányítása is. Ezenkívül a
cselekvések hozzá fognak járulni az „Innovatív Unió” kiemelt kezdeményezés, a
„Mozgásban az ifjúság” kezdeményezés és az „Új készségek és munkahelyek menetrendje”
kezdeményezés szakpolitikai céljainak eléréséhez, továbbá nélkülözhetetlen
szerepet töltenek majd be az európai kutatási térség megvalósításában.
3.3.        A tevékenység nagy vonalakban
a)           Új készségek fejlesztése kiváló
kutatói alapképzés útján
A cél olyan, kreatív és innovatív kutatók új
nemzedékének kiképzése, akik képesek a tudást és az ötleteket az Unió
gazdaságának és társadalmának javát szolgáló termékekké és szolgáltatásokká
alakítani.
Ennek érdekében a legfontosabb az, hogy a
pályakezdő kutatók kiváló és újszerű posztgraduális képzésben
részesüljenek, amelyben szerepet kapnak a különböző országok egyetemeinek,
kutatóintézeteinek, vállalatainak, kkv-inek és egyéb társadalmi-gazdasági csoportosulásainak
részvételével szervezett interdiszciplináris projektek és doktori programok.
Ezzel a köz- és a magánszektorban egyaránt javulni fognak a posztgraduális
képzésben részt vevő fiatal kutatók karrierlehetőségei.
b)           A kiválóság előmozdítása országok
és ágazatok közötti mobilitás révén
A cél a tapasztalt kutatók kreatív és
innovatív potenciáljának növelése az országok és ágazatok közötti mobilitás
elősegítésével, a kutatók pályafutásának valamennyi szakaszában.
Ennek érdekében a legfontosabb az, hogy a
tapasztalt kutatók számára vonzó karrierlehetőségek nyíljanak európai és
Európán kívüli országok egyetemein, kutatóintézeteiben, vállalatainál, kkv-inál
és egyéb társadalmi-gazdasági csoportosulásainál, és ezáltal a kutatók
ösztönzést kapjanak képességeik gyarapítására és elmélyítésére. Támogatást kell
továbbá nyújtani a kutatói karrier megszakítást követő újrakezdéséhez is.
c)           Az innováció előmozdítása a
tudásbázisok termékeny kölcsönhatása révén
A cél a kutatásban és az innováció területén
folyó nemzetközi és ágazatok közötti együttműködés megerősítése az
említett területeken dolgozó munkaerő cseréjén keresztül, ezáltal a
globális kihívások hatékonyabb kezelése.
Ennek érdekében a legfontosabb az, hogy
támogatásban részesüljön a kutatásban és az innováció területén dolgozó kutatók
rövid távú csereprogramokban való részvétele, amennyiben az európai vagy
Európán kívüli országok egyetemeinek, kutatóintézeteinek, vállalatainak,
kkv-inak és egyéb társadalmi-gazdasági csoportosulásainak partnerségei keretében
valósul meg. Ehhez fokozni kell a harmadik országokkal való
együttműködést.
d)           A strukturális hatások fokozása a
tevékenységekhez nyújtott társfinanszírozással
A cél a Marie Curie-cselekvések számszerű
és strukturális hatásainak fokozása további finanszírozás mobilizálásával,
valamint a kiválóság nemzeti szinten történő előmozdítása a kutatók
képzése, mobilitása és karrierlehetőségei területén.
Ennek érdekében a legfontosabb a regionális,
nemzeti és nemzetközi szervezetek arra való ösztönzése egy társfinanszírozási
mechanizmus segítségével, hogy hozzanak létre új programokat, a már
működő programokat pedig nyissák meg a nemzetközi és az ágazatközi
képzés, a mobilitás és a pályafutás-fejlesztés előtt. Ez – pályafutásuk
minden szakaszában, ideértve a doktori szintet is – javítani fogja a kutatói
képzést Európában, előmozdítja a kutatók és a tudományos ismeretek szabad
mozgását Európán belül, a nyílt felvételi eljárásnak és a vonzó
munkafeltételeknek köszönhetően vonzóvá teszi a kutatói pályát, továbbá
fellendíti az egyetemek, kutatóintézetek és vállalkozások között zajló kutatási
és innovációs együttműködést, valamint a harmadik országokkal és
nemzetközi szervezetekkel folytatott együttműködést.
e)           Célzott támogatások és politikai
intézkedések
A cél a Marie Curie-cselekvések eredményeinek
nyomon követése, hiányosságainak feltárása és kedvező hatásainak
erősítése. Ennek érdekében mutatók felállítására és a kutatói mobilitásra,
készségekre és pályafutási lehetőségekre vonatkozó adatok elemzésére lesz
szükség, törekedve az „Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak” különös
célkitűzés keretében a kutatók, munkaadóik és finanszírozóik
összefüggésében végrehajtott szakpolitikai támogatási cselekvésekkel
kapcsolatban adódó szinergiák kihasználására és az e cselekvésekkel való szoros
együttműködés fenntartására. A tevékenység további célja a kutatói
életpálya vonzerejének és fontosságának tudatosítása, valamint a Marie
Curie-cselekvések keretében támogatásban részesülő tevékenységekből
eredő kutatási és innovációs vonatkozású eredmények terjesztése.
4.           Kutatási infrastruktúra
4.1         Különös célkitűzés
A különös
célkitűzés az Európában és Európán kívül működő összes kutató
rendelkezésére álló világszínvonalú kutatási infrastruktúra megteremtése és
annak a tudományos előrehaladás és az innováció céljaira való teljes
mértékű hasznosítása.
A kutatási
infrastruktúra valamennyi tudományterületen döntően befolyásolja Európa
versenyképességét, és alapvető fontosságú a tudományosan megalapozott
innováció szempontjából. Sok területen nem lehetséges kutatást végezni
szuperszámítógépek, az új anyagok előállításához szükséges sugárforrások,
a nanotechnológiában használatos tisztaszobák, genomikai és társadalomtudományi
adatbázisok, a földtudományokhoz nélkülözhetetlen obszervatóriumok, szélessávú
adatátviteli hálózatok stb. nélkül. A kutatási infrastruktúra szükséges a nagy
horderejű társadalmi kihívások (energiakérdés, éghajlatváltozás,
biogazdaság, egész életen át tartó egészség és jólét mindenki számára)
megoldását célzó kutatásokhoz. Ez az infrastruktúra szolgálja az országok és
tudományágak közötti együttműködés fellendítését és az egységes és nyitott
európai online kutatási tér megteremtését, a személyek és az ötletek
mobilitásának biztosítását, az Európa és a világ legkiválóbb kutatói közötti kapcsolatépítést,
valamint a tudományos oktatás színvonalának emelését is. Végezetül szerepet
kapnak a kiválóság előmozdításában az európai kutatói és innovációs
közösségeken belül, és kiválóan alkalmasak a tudomány erejének a nyilvánosság
előtti bemutatására is.
Amennyiben Európa
a világ élvonalában kíván maradni a kutatás területén, megfelelő és stabil
alapokra kell helyeznie a kutatási infrastruktúra egyes elemeinek létrehozását,
fenntartását és üzemeltetését. Ehhez az uniós, nemzeti és regionális támogatásokat
nyújtó szereplők intenzív és hatékony együttműködése szükséges, ezért
a szinergiák kihasználása és az egységes megközelítésmód biztosítása érdekében
erős kapcsolódást kell kialakítani a kohéziós politikával.
A különös
célkitűzés az „Innovatív Unió” kiemelt kezdeményezés egyik
legfontosabb vállalásához kapcsolódik, ez a kezdeményezés ugyanis
kihangsúlyozza, hogy a világszínvonalú kutatási infrastruktúra megléte
meghatározó szerepet játszik az úttörő kutatás és innováció lehetővé
tételében. A kezdeményezés hangsúlyozza továbbá, hogy a kutatási
infrastruktúrák kiépítéséhez és üzemeltetéséhez az erőforrásokat európai,
sőt adott esetben világszinten kell együttesen mozgósítani. Hasonlóképpen
az „Európai digitális menetrend” kiemelt kezdeményezés külön hangsúlyozza
az európai elektronikus infrastruktúra megerősítésének és az innovációs
klaszterek fejlesztésének fontosságát annak érdekében, hogy Európa
versenyelőnyre tegyen szert az innováció területén.
4.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A korszerű
kutatási infrastruktúrák egyre összetettebbek és egyre költségesebbek, ezért
sok esetben a különböző felszerelések, szolgáltatások és adatforrások
integrációjára, valamint kiterjedt nemzetközi együttműködésre van szükség.
Nincs olyan ország, amelyik képes lenne az általa használt összes kutatási
infrastruktúrát egymagában finanszírozni. Az utóbbi években az ESFRI-ütemterv[21] végrehajtásával, a nemzeti
kutatólétesítmények integrációjával és megnyitásával, valamint a digitális
európai kutatási térség alapját jelentő elektronikus infrastruktúra
kifejlesztésével jelentős előrelépés történt a kutatási
infrastruktúrával kapcsolatos európai megközelítésmód terén. A kutatási
infrastruktúrák hálózatba rendezése erősíti Európa humántőkealapját,
mivel ezekhez kapcsolódóan a kutatók és a mérnökök új generációja
világszínvonalú képzésben részesül, és ösztönzést nyer a tudományágak közötti
együttműködés.
A kutatási
infrastruktúrák további fejlesztése és használatuk uniós szinten való terjedése
jelentős mértékben hozzájárul majd az európai kutatási térség
kiteljesítéséhez. Noha a tagállamok a jövőben is központi szerepet
játszanak majd a kutatási infrastruktúra fejlesztésében és finanszírozásában,
az Unióra is fontos szerep hárul az infrastruktúra uniós szintű
támogatása, az új létesítmények létrehozásának ösztönzése, a nemzeti és európai
infrastruktúrákhoz való széles körű hozzáférés biztosítása, valamint a
regionális, nemzeti, uniós és nemzetközi szakpolitikák egységességének és
hatékonyságának biztosítása terén. A párhuzamosságok elkerülése, valamint a
létesítmények használatának koordinációja és ésszerűsítése mellett az
erőforrások együttes hasznosítására is szükség lesz ahhoz, hogy az Unióban
világszínvonalú kutatási infrastruktúrák létesüljenek és működjenek.
A kutatási
infrastruktúra (ideértve az elektronikus infrastruktúrát is) kiépítésére,
használatára és irányítására vonatkozó európai megközelítésmódnak
köszönhetően megvalósuló mérethatékonyság és ideális feladatmegosztás
jelentős növekedést fog eredményezni Európa kutatási és innovációs
potenciáljában.
4.3.        A tevékenység nagy vonalakban
A tevékenységek
célja az európai kutatási infrastruktúra fejlesztése 2020-ig és azt
követően, a benne rejlő innovációs potenciál és humántőke
támogatása, valamint a kutatási infrastruktúrára irányuló európai politika
megerősítése.
a)           Az európai kutatási infrastruktúra
fejlesztése 2020-ig és azt követően
A cél az ESFRI és más világszínvonalú kutatási
infrastruktúrák megvalósításának és üzemeltetésének biztosítása, ideértve a
regionális partnerlétesítmények kialakítását is; a nemzeti kutatási
infrastruktúrák integrációja és igénybevételük lehetőségének biztosítása;
valamint az elektronikus infrastruktúra egyes komponenseinek kifejlesztése,
kiépítése és üzemeltetése.
b)           A kutatási infrastruktúra innovációs
potenciáljának és humántőkéjének támogatása
A cél annak elérése, hogy a kutatási
infrastruktúrák az elsők között alkalmazzák a technológiai újdonságokat,
az iparral létrejövő K+F-partnerségek támogatása, a kutatási
infrastruktúrák ipari hasznosításának megkönnyítése és az innovációs klaszterek
létrehozásának ösztönzése. A tevékenység keretében támogatást fog kapni
ezenkívül a kutatási infrastruktúrákat kezelő és üzemeltető
munkaerő képzése és/vagy cseréje is.
c)           A kutatási infrastruktúrára irányuló
európai politika és a nemzetközi együttműködés megerősítése
A cél az érintett politikai döntéshozók és
finanszírozó szervek által működtetett partnerségek, a döntéshozatalt
segítő feltérképező és nyomonkövetési eszközök, valamint a nemzetközi
együttműködésre irányuló tevékenységek támogatása.
A második és a
harmadik tevékenység az azokra irányuló konkrét cselekvés keretében, valamint
szükség szerint az első tevékenység részeként zajlik.
II. RÉSZ
IPARI VEZETŐ SZEREP
1.           Vezető szerep az alap- és az ipari
technológiák területén
A különös célkitűzés: világviszonylatban megtartani, illetve megerősíteni vezető
szerepünket az alaptechnológiák, az űrkutatás és az innováció területén,
amelyek a meglévő és feltörekvő iparágak és ágazatok egész soránál képezik
a versenyképesség alapját.
A globális üzleti környezet gyorsan változik,
és az Európa 2020 stratégia intelligens, fenntartható és inkluzív növekedéssel
kapcsolatos célkitűzései kihívásokat és lehetőségeket jelentenek az
európai ipar számára. Európának fel kell gyorsítania az
innovációt egyrészt a létrehozott ismeretek átalakításával, amelynek
köszönhetően továbbfejleszthetők a meglévő termékek,
szolgáltatások és piacok, másrészt új ismeretek létrehozásával. Az innovációban
rejlő lehetőségeket a lehető legszélesebb értelemben ki kell
aknázni, vagyis a technológián túlmenően az üzleti, szervezési és
társadalmi szempontokat is figyelembe kell venni.
Ahhoz, hogy szilárd technológiai alappal és
ipari képességekkel felvértezve a világszintű verseny élvonalában
maradjunk, a kutatás, a fejlesztés, a validációs és kísérleti módszerek
tekintetében fokozott mértékű stratégiai beruházásokra van szükség az
információs és kommunikációs technológiák (IKT), a nanotechnológia, a fejlett
anyagok, a biotechnológia, a korszerű gyártás és feldolgozás, valamint az
űrkutatás területén.
Az alaptechnológiák európai ipar általi
sikeres elsajátítása és alkalmazása kulcsfontosságú az európai termelékenység
és innovációs kapacitás megszilárdításához, illetve annak biztosításához, hogy
Európa fejlett, fenntartható és versenyképes gazdasággal rendelkezzen,
világszinten vezető szerepet töltsön be a csúcstechnológiai alkalmazások
ágazatában, valamint hogy képes legyen hatékony megoldásokat kidolgozni a
társadalmi kihívásokra. Az ilyen tevékenységek átfogó
jellegüknél fogva további fejlődést ösztönözhetnek a kiegészítő
jellegű találmányok és alkalmazások révén, ami által ezekben a
technológiákban magasabb megtérülési ráta biztosítható, mint bármely más
területen.
E tevékenységek hozzájárulnak ahhoz, hogy
megvalósuljanak az Európa 2020 stratégia kiemelt kezdeményezéseinek –
nevezetesen az Innovatív Unió, az Erőforrás-hatékony Európa, az
Iparpolitika a globalizáció korában, az európai digitális menetrend és az uniós
űrpolitika – céljai.
Kiegészítő
jelleg a „Horizont 2020” keretprogram más tevékenységeivel
A „Vezető
szerep az alap- és az ipari technológiák területén” rész keretében végzett
tevékenység elsősorban az ipari és üzleti vállalkozások és a kutatói
közösség által meghatározott kutatási és innovációs menetrendeken fog alapulni,
és hangsúlyosan a magánberuházások bevonására fog irányulni.
Az
alaptechnológiáknak a társadalmi kihívásokra vonatkozó megoldásokba való
beépítését az egyes kihívásokra irányuló támogatással kell ösztönözni. Az alaptechnológiák azon alkalmazásai, amelyek nem kapcsolhatók
társadalmi kihíváshoz, mindazonáltal fontosak az európai ipar
versenyképességének megerősítéséhez, a „Vezető szerep az alap- és az
ipari technológiák területén” rész keretében kapnak támogatást.
Közös megközelítés
A megközelítés az
innovatív projektek és úttörő megoldások előmozdítása érdekében
kiterjed mind a szakpolitikai stratégiákban meghatározott tevékenységekre, mind
a nyitottabb területekre. A hangsúly a
kutatás-fejlesztésre, a nagy léptékű kísérleti projektekre és
demonstrációs tevékenységekre, a tesztrendszerekre és az „élő
laboratóriumok”-ra, a prototípusgyártásra, valamint a kísérleti programok
keretében végzett termékhitelesítésre esik. A tevékenységeket úgy kell
kialakítani, hogy az ipart és különösen a kkv-kat több kutatási és innovációs
beruházás végrehajtására ösztönözzék és ezáltal fokozzák az ipar
versenyképességét.
A kulcsfontosságú alaptechnológiák integrált megközelítése
A „Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén”
témakör egyik fontos elemét képezik a kulcsfontosságú alaptechnológiák,
amelyek a következőkből állnak: mikro- és
nanoelektronika, fotonika, nanotechnológia, biotechnológia, fejlett anyagok és
a korszerű gyártási rendszerek.[22]
Ezek a multidiszciplináris, tudás- és tőkeintenzív technológiák sok
különféle ágazatot érintenek, és ezáltal jelentős versenyelőnyhöz
juttathatják az európai ipart. Az integrált megközelítés, amely a
különböző innovációs ciklusokban és értékláncokban előmozdítja a
kulcsfontosságú alaptechnológiák összekapcsolódását, konvergenciáját és
termékeny kölcsönhatását, ígéretes kutatási eredményekkel kecsegtet, valamint
új ipari technológiák, termékek, szolgáltatások és újszerű alkalmazások
előtt nyitja meg az utat (pl. az űrkutatás, a közlekedés, a
környezetvédelem és az egészségügy területén). A kulcsfontosságú
alaptechnológiák és az alaptechnológiák közötti számos kölcsönhatást mint az
innováció fontos forrását ezért rugalmas módon kell majd kiaknázni. Ez ki fogja
egészíteni a kulcsfontosságú alaptechnológiákkal összefüggő
kutatás-fejlesztést érintő, a nemzeti vagy regionális hatóságok által a
kohéziós politika alapjaiból az intelligens szakosodási stratégiák keretében
nyújtott támogatást.
Valamennyi alap-
és ipari technológia – a kulcsfontosságú technológiákat is beleértve – egyik
fő célja a technológiák közötti és a „Társadalmi kihívások” rész keretében
kifejlesztett alkalmazásokkal való kölcsönhatások növelése lesz. Ezt messzemenően figyelembe kell venni a menetrendek és a
prioritások kialakításánál és végrehajtásánál. Ehhez azonban elengedhetetlen,
hogy a különböző nézőpontokat képviselő érdekeltek teljes
mértékben részt vegyenek a prioritások meghatározásában és végrehajtásában. Egyes
esetekben szükség lesz az alap- és ipari technológiákra, valamint az egyes
társadalmi kihívásokra irányuló támogatásokból közösen finanszírozott
cselekvésekre is. Ez ki fog terjedni az olyan köz-magán társulások közös
finanszírozására, amelyek célja a technológiafejlesztés, és amelyek ezeket a
technológiákat a társadalmi kihívások kezelésére alkalmazzák.
Az IKT mindebben
fontos szerepet játszik, mivel magában foglal egyes kulcsfontosságú
technológiákat, illetve biztosítja a létfontosságú gazdasági és társadalmi
folyamatok, valamint a magán- és a közszektor új termékei és szolgáltatásai
szempontjából kulcsfontosságú alapinfrastruktúrát, technológiákat és
rendszereket. Az európai iparnak az IKT területén zajló
technológiai fejlesztések élvonalában kell maradnia, hiszen a több
IKT-technológia területén jelenleg tapasztalható áttörés következtében új
lehetőségek nyílnak meg.
Az űrkutatás
gyorsan fejlődő ágazat, amely a modern társadalom számos területe
számára szolgál létfontosságú információkkal, kiszolgálja a társadalom
alapvető igényeit, egyetemes tudományos kérdésekkel foglalkozik, továbbá megszilárdítja
az Unió pozícióját a nemzetközi élet jelentős szereplőjeként. Az űrkutatás adja a világűrben folytatott valamennyi
tevékenység alapját, jelenleg azonban szétaprózódik az uniós tagállamok egy
csoportjának nemzeti programjaiban. Az űrkutatás területén uniós
szintű koordinációra és beruházásokra van szükség (lásd az EUMSZ 189.
cikkét) a versenyelőny megőrzése, a világűrbe telepített uniós
infrastruktúra, például a Galileo védelme és a világűr tekintetében az
Unió jövőbeni szerepének fenntartása érdekében. Mindezen túlmenően az
űrkutatásból származó információk felhasználására épülő, kapcsolódó
(downstream) innovatív szolgáltatások és alkalmazások a növekedés és a
munkahelyteremtés jelentős forrásai.
Partnerségek kialakítása és hozzáadott érték
A kritikus tömeget
Európa partnerségek, klaszterek és hálózatok kialakítása, szabványosítás,
valamint a hasonló kutatási és fejlesztési igényekkel rendelkező különféle
tudományos és technológiai területek és ágazatok közötti együttműködés előmozdítása
révén érheti el, amelyek tudományos áttörésekhez, új technológiákhoz és
innovatív megoldásokhoz vezetnek.
A kutatási és
innovációs menetrendek köz-magán társulások révén történő fejlesztése és
végrehajtása, az ipar és az egyetemek közötti hatékony kapcsolatok kiépítése, a
további beruházások mobilizálása, a kockázatfinanszírozáshoz jutás, a
szabványosítás, a kereskedelmi hasznosítást megelőző beszerzéshez és
az innovatív termékek és szolgáltatások beszerzéséhez nyújtott támogatás
mind-mind olyan szempont, amely nélkül a versenyképesség kérdése érdemben nem
tárgyalható.
E tekintetben az
EIT-vel szoros kapcsolatokat kell kialakítani ahhoz, hogy tehetséges
vállalkozókat neveljünk ki, valamint hogy a különböző országok,
tudományágak és szervezetek összekapcsolása által felgyorsítsuk az innovációt.
Az uniós szintű együttműködés az új
feltörekvő termékek, szolgáltatások és technológiák európai vagy
nemzetközi szabványainak kidolgozásán keresztül a kereskedelmi
lehetőségeket is előmozdíthatja. A
szabványosítást, az interoperabilitást és a biztonságot fokozó tevékenységek,
valamint a szabályozást megelőző tevékenységek támogatásban fognak
részesülni.
1.1.        Információs és kommunikációs
technológiák (IKT)
1.1.1.     Az IKT különös
célkitűzése
Az európai digitális menetrenddel[23] összhangban az IKT-hoz kapcsolódó kutatás és innováció (K+I) képessé
teszi Európát arra, hogy az IKT fejlődéséből adódó lehetőségeket
polgárai, vállalkozásai és tudományos közösségei előnyére fejlessze és
kiaknázza.
A világ legnagyobb gazdaságaként az IKT –
jelenleg több mint 2600 milliárd eurós – világpiacából a legjelentősebb
részesedést magáénak tudó Európa joggal várja el vállalkozásaitól,
kormányaitól, kutatási-fejlesztési központjaitól és egyetemeitől, hogy
meghatározó szerepet töltsenek be az IKT fejlődésében, hogy segítsék az
újonnan születő vállalkozásokat, és hogy többet áldozzanak az IKT-ra
irányuló innovációra.
2020-ra el kell érni, hogy az európai
IKT-ágazatnak legalább akkora részesedése legyen a globális IKT-piaci
kínálatban, mint a keresletben, amelyben jelenleg nagyjából egyharmad részt
képvisel. Európának ezenkívül
innovatív IKT-vállalkozásokat meg kell erősítenie azért, hogy az IKT
K+F-ben felmerülő üzleti kiadások harmadát – mai árakon számolva több mint
évi 35 milliárd EUR-t – az utóbbi két évtizedben alapított vállalatok fektessék
be. Ez szükségessé teszi az IKT K+F-be irányuló állami
beruházások oly módon történő jelentős emelését, ami maga után vonja
a magánszektor hasonló ráfordításainak növelését. A cél az, hogy a beruházások
összege megkétszereződjön a következő évtizedben, és hogy az IKT
tekintetében sokkal több világszínvonalú kiválósági központ jöjjön létre
Európában.
Az IKT területén jelen lévő egyre
összetettebb, multidiszciplináris technológiai és üzleti láncok kezeléséhez
elengedhetetlen a partnerségek kialakítása, a kockázatmegosztás és a kritikus
tömeg Uniós-szerte történő létrehozása. Az uniós
szintű cselekvés segít az iparnak az egységes piaci szemlélet
alkalmazásában és a méret- és választékgazdaságosság elérésében. A
tovagyűrűző és fellendítő hatású, közös érdeket
képviselő, nyílt technológiai platformok köré szerveződő
együttműködés az érdekeltek széles körének teszi lehetővé, hogy
előnyükre fordítsák az új fejlesztéseket és további innovációkat
alkalmazzanak. A szövetségek és partnerségek uniós szintű kialakítása
ezenkívül lehetővé teszi a konszenzusépítést, látható kapcsolattartási
pontot hoz létre a nemzetközi partnerek számára, továbbá uniós és
világszintű szabványok, illetve együtt üzemeltethető megoldások
kifejlesztéséhez vezet.
1.1.2.     Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
Az IKT a magán- és nyilvános piacok, illetve
ágazatok széles körénél képezi az innováció és a versenyképesség alapját, és
valamennyi tudományágban lehetővé teszi a fejlődést. A következő évtizedben a digitális technológiák, valamint az
IKT-komponensek, -infrastruktúrák és -szolgáltatások átalakító hatása az élet
minden területén egyre láthatóbbá fog válni. Korlátlan számítási, kommunikációs
és adattárolási kapacitás fog rendelkezésre állni a Föld minden lakosa számára.
Az érzékelők, berendezések és az információtechnológiai eszközökkel
kiegészített termékek hatalmas információ- és adatmennyiséget fognak
előállítani, a távolból történő ügyintézés mindennapi lesz, az üzleti
folyamatok és a fenntartható termelési helyek világszinten elterjednek, aminek
köszönhetően a szolgáltatások és alkalmazások széles köre válik
elérhetővé. Számos létfontosságú kereskedelmi és közszolgáltatás, valamint
a tudomány, az oktatás, az üzleti élet és a közszektor valamennyi
kulcsfontosságú tudásteremtési folyamata az IKT-n keresztül fog zajlani. Az IKT
biztosítja majd a termelési és üzleti folyamatok, a kommunikáció és a
tranzakciók kritikus infrastruktúráját. Az IKT ezenkívül nélkülözhetetlen lesz
az alapvető társadalmi kihívások megoldásához, illetve olyan társadalmi
folyamatok – például közösségi média által történő – kezeléséhez, mint
amilyen a közösségformálás, a fogyasztói magatartás és a kormányzás.
Az IKT-ra irányuló kutatás és innováció uniós
támogatása fontos szerepet játszik az új generációs technológiák és
alkalmazások előkészítésében, mivel az együttműködésen alapuló,
közepes–nagy kockázatú európai K+I összkiadásának nagy részét ez teszi ki. Az IKT-val kapcsolatos kutatásba és innovációba való, uniós szinten
végrehajtott közberuházás eddig is létfontosságú volt és az is fog maradni az
olyan kritikus tömeg létrehozásában, amely áttöréseket eredményez vagy az
innovatív megoldások, termékek és szolgáltatások szélesebb körű
elterjedéséhez és jobb felhasználásához vezet. Az uniós versenyképesség és a
közös társadalmi kihívások kezelése terén az ilyen közberuházás továbbra is
központi szerepet játszik az EU-szerte alkalmazott nyílt platformok és
technológiák kifejlesztésében, az innovációk valódi páneurópai környezetben
történő tesztelésében és kísérleti bevezetésében, valamint az
erőforrások optimalizálásában. Az IKT-ra irányuló kutatás és innováció
uniós támogatása a csúcstechnológiai kkv-k számára lehetővé teszi a
növekedést és azt, hogy hasznukra fordítsák az EU egészére kiterjedő
piacok méretét. Ez az európai uniós kutatók és mérnökök körében megerősíti
az együttműködést és a kiválóságot, fokozza a nemzeti költségvetésekkel,
illetve azok között kialakuló szinergiákat, valamint az Európán kívüli
partnerekkel kialakítandó együttműködés fókuszpontjaként szolgál.
Az IKT-tevékenységeknek az Unió kutatási és
innovációs keretprogramjai keretében végrehajtott, egymást követő
értékelései azt mutatták ki, hogy az IKT-hoz kapcsolódó kutatás és innováció
célzott, uniós szintű támogatása kulcsfontosságú volt az ipari vezető
szerep kivívásában a mobilkommunikáció és a biztonság szempontjából kritikus
IKT-rendszerek területén, valamint az olyan kihívások kezelésében, mint az
energiahatékonyság és a demográfiai változások. Az IKT-t
szolgáló kutatási infrastruktúrákra irányuló uniós beruházások az európai
kutatókat a világ legjobb kutatási hálózataival és számítástechnikai
eszközeivel látták el.
1.1.3.     A tevékenység nagy vonalakban
Több tevékenységcsoport az IKT összefüggésében
az ipari és technológiai vezető szereppel kapcsolatos kihívásokra és az
IKT-val kapcsolatos általános kutatási és innovációs menetrendekre fog
kiterjedni, ideértve különösen az alábbiakat:
a)           új
generációs komponensek és rendszerek: fejlett és intelligens beágyazott komponensek és rendszerek tervezése;
b)           új
generációs számítástechnika: fejlett számítástechnikai rendszerek és technológiák;
c)           a jövő
internete: infrastruktúra,
technológiák és szolgáltatások;
d)           tartalomkezelési
technológiák és információkezelés: a digitális tartalmakat
és a kreativitást támogató IKT;
e)           fejlett
interfészek és robotok: robotika és intelligens terek;
f)            mikro- és
nanoelektronika és fotonika: a mikro- és
nanoelektronikához és a fotonikához kapcsolódó kulcsfontosságú
alaptechnológiák.
Ez a hat fő tevékenységcsoport várhatóan
minden igényt le fog fedni. Ezek közé tartozik az ipari
vezető szerep kialakítása a főbb társadalmi kihívások kezeléséhez
szükséges általános IKT-alapú megoldások, termékek és szolgáltatások, valamint
az alkalmazásorientált IKT-kutatási és -innovációs menetrendek területén,
amelyek a kapcsolódó társadalmi kihívásokkal együtt részesülnek támogatásban.
Ez a hat tevékenységcsoport az IKT-specifikus
kutatási infrastruktúrákra – ezen belül a nagy léptékű kísérletek
végzésére szolgáló „élő laboratóriumokra” és a kapcsolódó kulcsfontosságú
alaptechnológiákat kiszolgáló infrastruktúrákra – és azoknak a korszerű
termékek és innovatív, intelligens rendszerek kifejlesztésében történő
hasznosítására is ki fog terjedni: ilyenek többek között a
berendezések, eszközök, támogató szolgáltatások, tiszta szobák és a
prototípusgyártó létesítményekhez való hozzáférés.
1.2.        Nanotechnológia
1.2.1.     A nanotchnológia különös
célkitűzése
A nanotechnológiai kutatás és innováció
különös célkitűzése az, hogy ezen a nagy növekedési potenciállal
rendelkező globális piacon biztosítsa az Unió vezető szerepét a
nanotechnológiai beruházások serkentése révén, illetve azáltal, hogy a nagy
hozzáadott-értékű, versenyképes termékek és szolgáltatások létrehozásánál
– az alkalmazások és ágazatok széles körében – nagyobb szerephez jusson a
nanotechnológia.
2020-ra a nanotechnológia
bekerül a fősodorba, vagyis tökéletesen integrálódni fog a legtöbb
technológiába és alkalmazásba, amihez a motivációt a fogyasztói számára
megjelenő előnyök, az életminőség növelése iránti igény, a
fenntartható fejlődés, valamint a korábban nem létező,
termelékenységi és erőforrás-hatékonysági megoldások megvalósítására
kiaknázható erős ipari potenciál jelenti.
Európának ezenkívül
világszinten mércét kell állítania a nanotechnológia biztonságos és
felelősségteljes alkalmazásában és irányításában, aminek mind a társadalom,
mind az ipar részére jelentős hozadéka lesz.
A nanotechnológiával
készülő termékek világpiaca olyan piac, amelyet Európa egyszerűen nem
mellőzhet. Az alapvetően nanotechnológia
felhasználásával készülő termékek értéke a piaci becslések szerint 2015-re
eléri a 700 milliárd EUR-t, 2020-ra pedig a 2 billió EUR-t, ami sorrendben 2,
illetve 6 millió állásnak felel meg. Az európai nanotechnológiai vállalatoknak
ki kell használniuk ezt a két számjegyű piacnövekedési ütemet, és 2020-ra
meg kell szerezniük legalább a globális kutatásfinanszírozás Európára jutó
részének (azaz negyedének) megfelelő piaci részesedést.
1.2.2.     Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A nanotechnológia a bizonyítottan potenciállal
rendelkező, fejlődő technológiák egész spektrumát jelenti, amely
forradalmasítani fogja az anyagtudományt, az IKT-t, az élettudományokat, az
egészségügyet és a fogyasztói termékeket, amint a kutatási eredmények
tudományos áttörést képviselő termékekben és termelési folyamatokban
konkretizálódnak.
A nanotechnológia létfontosságú szerepet játszik
az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020
stratégiában azonosított kihívások kezelésében. E
kulcsfontosságú alaptechnológiák sikeres alkalmazása hozzájárul az uniós ipar
versenyképességéhez azáltal, hogy újszerű és tökéletesített termékeket
vagy hatékonyabb folyamatokat tesz elérhetővé, illetve megoldásokat kínál
a jövőbeni kihívásokra.
A nanotechnológia
világszintű kutatásfinanszírozása a 2004-es 6,5 milliárd EUR-ról
körülbelül 12,5 milliárd EUR-ra nőtt, tehát megkétszereződött
2008-ban, aminek az uniós kutatásfinanszírozás körülbelül az egynegyedét teszi
ki. Az Európai Unió elismerten vezető szereppel
rendelkezik a nanotudományok és a nanotechnológia területén: a becslések
szerint 2015-re Unió-szerte mintegy 4000 nanotechnológiai vállalat fog
működni.
Európának a világpiacon meg
kell tartania és ki kell használnia ezt a pozíciót azáltal, hogy számos
különféle értékláncban, illetve a különböző ipari ágazatok között
előmozdítja a széles körű együttműködést. A
cél az, hogy az e technológiához kapcsolódó gyártási folyamatok volumenének
növelése révén kereskedelmi szempontból életképes termékek legyenek
előállíthatók. A kockázatértékelés és -kezelés, illetve a
felelősségteljes irányítás kérdése meghatározó tényező lesz a
nanotechnológia társadalomra és a gazdaságra gyakorolt jövőbeni hatása
szempontjából.
A tevékenység ily módon a nanotechnológiának a
gazdaságban való széles körű és felelősségteljes alkalmazására fog
irányulni azért, hogy megvalósítsa a nagy társadalmi és ipari hatásokkal járó
előnyöket. A potenciális lehetőségek kiaknázását
– ideértve az új vállalatok és munkahelyek létrehozását – szem előtt
tartva, a kutatásnak a szükséges eszközökre kell összpontosítania a
szabványosítás és a szabályozás megfelelő végrehajtása érdekében.
1.2.3.     A tevékenység nagy vonalakban
a)           Új generációs
nanoanyagok, nanoeszközök és nanorendszerek kifejlesztése
Ez a tevékenység elsősorban olyan új
termékek kifejlesztésére irányul, amelyek az ágazatok széles körében
fenntartható megoldásokat tesznek lehetővé.
b)           A
nanotechnológia biztonságos fejlesztésének és alkalmazásának biztosítása
A nanotechnológia és a nanorendszerek
egészégre és környezetre gyakorolt potenciális hatásaira vonatkozó tudományos
ismeretek bővítése, valamint az egész életciklusra vonatkozó
kockázatértékelés és -kezelés eszközeinek biztosítása.
c)           A nanotechnológia társadalmi
vonatkozásainak kialakítása
A társadalmi hozadék figyelembevétele a
nanotechnológiai kutatások irányításában.
d)           A nanoanyagok, komponensek és
rendszerek hatékony szintézise és gyártása
A hangsúly az új műveletekre, az új és
meglévő folyamatok intelligens integrációjára helyeződik, valamint a
gyártási volumennek a termékek tömegtermelését lehetővé tévő
növelésére és többcélú üzemek létesítésére, ami által a tudás hatékonyan
átültethető az ipari innovációba.
e)           Kapacitásnövelő technikák,
mérési módszerek és berendezések kifejlesztése
Az összetett nanoanyagok és nanorendszerek
fejlesztését és piaci bevezetését előmozdító alaptechnológiák kerülnek a
középpontba.
1.3.        Fejlett anyagok
1.3.1.     A fejlett anyagokkal
összefüggő különös célkitűzések
A fejlett anyagokra irányuló kutatás és
innováció különös célkitűzése az új funkciókkal rendelkező, az
alkalmazásuk során jobb teljesítményt biztosító anyagok kifejlesztése olyan,
versenyképesebb termékek kialakításához, amelyek a lehető legkisebbre
csökkentik a környezeti hatásokat és az erőforrásigényt.
Az anyagok az ipari innováció középpontjában
állnak, annak kulcsfontosságú alapelemei. A nagyobb
tudástartalommal, új funkciókkal és jobb teljesítménnyel rendelkező
fejlett anyagok az alkalmazások és ágazatok széles körében nélkülözhetetlenek
az ipari versenyképesség és a fenntartható fejlődés szempontjából.
1.3.2.     Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A jobban működő, fenntartható
termékek és szolgáltatások kifejlesztéséhez új fejlett anyagokra van szükség. Az ilyen anyagok az ipari és társadalmi kihívásokra adott megoldások
részét képezik, mivel használat közben jobb teljesítményt nyújtanak, kisebb az
erőforrás- és energiaigényük, valamint a termékek életciklusának végén
fenntartható termékkezelést tesznek lehetővé.
Az alkalmazásorientált fejlesztés gyakran
teljesen új, tervezhető teljesítményű anyagok kialakításával jár. Az ilyen anyagok létfontosságúak a nagy értékű termékek
gyártásának ellátási láncában. Ezenkívül a fejlődés alapját képezik az
interdiszciplináris technológiai területeken (például a biotudományokban, az
elektronikában és a fotonikában), valamint gyakorlatilag az összes piaci
ágazatban, mitöbb, ezek az anyagok maguk jelentik a termékek értéke és
teljesítménye növelésének legfontosabb tényezőjét. A fejlett anyagok
becsült értéke és hatása jelentős: piacuk növekedésének üteme évi mintegy
6%, így 2015-re ez a piac nagyságrendileg várhatóan 100 milliárd EUR-s értéket
fog képviselni.
Az anyagokat az életciklus egészét – vagyis a
termelésnek a rendelkezésre álló alapanyagokkal való ellátásától a termékek
életciklusának végéig („a bölcsőtől a koporsóig”) tartó
időszakot – figyelembe vevő szemlélet szerint kell kifejleszteni,
emellett innovatív megoldásokat kell igénybe venni ahhoz, hogy az anyagok
átalakítása minél kevésbé legyen erőforrás-igényes. Ezenkívül
foglalkozni kell majd az anyagok folyamatos használatával, újrahasznosításával
vagy az életciklusuk végén történő, másodlagos használatával csakúgy, mint
a kapcsolódó társadalmi innováció kérdésével.
A fejlődés
felgyorsítása érdekében multidiszciplináris és konvergáló megközelítést kell
alkalmazni, amely kiterjed a kémiára, a fizikára, a mérnöki tudományokra, az
elméleti és számítógépes modellezésre, a biológiatudmányokra és az egyre
kreatívabb ipari formatervezésre
Támogatni kell az újszerű környezetbarát
innovációs szövetségek és az ipari szimbiózis kialakulását, amelyek
lehetővé teszik az iparágak diverzifikálódását, üzleti modelljeik
szélesítését és hulladékaiknak az új termelési folyamatokat kiszolgáló
újrafelhasználását – ilyen például a szén-dioxid széntartalmának hasznosítása a
finomvegyszerek és az alternatív tüzelőanyagok gyártásában.
1.3.3.     A tevékenység nagy vonalakban
a)           Több területet érintő
technológiák és alapvető anyagtechnológiák
A funkcionális, multifunkciós és szerkezeti
anyagokra irányuló kutatás az innovációnak az összes ipari szektorban való
fokozására.
b)           Anyagfejlesztés és -átalakítás
A gyártási volumen hatékony és fenntartható
növelésére irányuló kutatás és fejlesztés azzal a céllal, hogy lehetővé
váljon a jövőbeli termékek ipari méretű gyártása.
c)           Az anyagkomponensek kezelése
Új és innovatív módszerek és rendszerek
kialakítására irányuló kutatás és fejlesztés.
d)           A fenntartható és alacsony
szén-dioxid-kibocsátású ipart ellátó anyagok
Olyan új termékek és alkalmazások, illetve
fogyasztói magatartás kialakítása, amelyek csökkentik az energiaigényt és
elősegítik a termelés szén-dioxid-kibocsátásának visszaszorítását.
e)           A kreatív iparágakban felhasznált
anyagok
A formatervezésnek és a konvergáló
technológiák fejlesztésének az új üzleti lehetőségek létrehozására való
felhasználása, beleértve a történelmi vagy kulturális értéket képviselő
anyagok megóvását.
f)            Metrológia, anyagjellemzés,
szabványosítás és minőségbiztosítás
Az anyagtudomány és a mérnöki tudományok
fejlődésének gyorsítása olyan technológiák előmozdítása révén, mint
amilyen az anyagjellemzés, a roncsolásmentes értékelés és a prediktív
teljesítménymodellezés.
g)           Az anyagfelhasználás optimalizációja
A felhasznált anyagokat helyettesítő
anyagok és az innovatív üzletmodellek vizsgálatára irányuló kutatás és
fejlesztés.
1.4.        Biotechnológia
1.4.1.     A biotechnológia különös
célkitűzése
A
biotechnológiai kutatás és innováció különös célkitűzése a versenyképes,
fenntartható és innovatív ipari termékek és folyamatok kifejlesztése, valamint
az, hogy az innováció katalizátora legyen számos európai ágazatban, például a
mezőgazdaságban, az élelmiszeriparban, a vegyiparban és az egészségügyi
ágazatban.
A biotechnológia
területén a szilárd tudományos, technológiai és innovációs alapok kialakítása
hozzá fog járulni ahhoz, hogy az európai iparágak vezető szerephez
jussanak e kulcsfontosságú alaptechnológiában. Ez a
pozíció még inkább megerősödik, ha a biotechnológia alkalmazásába
beépítjük az általános kockázatok biztonsági értékelését és kezelési
szempontjait is.
1.4.2.     Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A biotechnológia – amelynek hajtóerejét az
élő rendszerekkel kapcsolatos ismeretek bővülése jelenti – várhatóan
új alkalmazások egész sorát fogja adni, és megerősíti az európai uniós
ipari bázist és annak innovációs kapacitását. A
biotechnológia egyre növekvő fontosságát az ipari alkalmazások, többek
között a bioalapú vegyi anyagok is mutatják, amelyek 2015-re a becslések
szerint a vegyianyag-gyártás akár 12–20%-át is kitehetik. A „zöld kémia”
tizenkét szabályának némelyikét a biotechnológia is alkalmazza a biológiai
rendszerek szelektivitása és hatékonysága miatt. Az európai uniós
vállalkozásokra nehezedő esetleges gazdasági terhek csökkenthetők oly
módon, hogy kiaknázzuk a biotechnológiai folyamatokban és a bioalapú
termékekben rejlő szén-dioxid-kibocsátáscsökkentő potenciált; a
szóban forgó kibocsátások ugyanis 2030-ra a becslések szerint évi 1–2,5
milliárd tonna szén-dioxid-egyenértéket fognak kitenni. Európa
biogyógyszerészeti ágazatában a jelenlegi gyógyszerek nagyjából 20%-a már
biotechnológiai módszerekkel készül, az új gyógyszereknél pedig ez az arány
akár az 50%-ot is elérheti. A biotechnológia ezenkívül új távlatokat nyithat a
tengeri erőforrások hatalmas potenciáljának kiaknázásában is, amelynek
segítségével innovatív ipari, egészségügyi és környezetvédelmi alkalmazások
születhetnek. A feltörekvő tengeri (kék) biotechnológiai ágazat az
előrejelzések szerint évi 10%-kal fog nőni.
Az innováció más alapvetően fontos
forrásai a biotechnológia, illetve más alap- és konvergáló technológiák közötti
kapcsolódási területeken találhatók, így különösen a nanotechnológia és az IKT
területén, ahol olyan alkalmazások fejlesztése folyik, mint amilyen az
érzékelés és a diagnosztika.
1.4.3.     A tevékenység nagy vonalakban
a)           Az élvonalbeli biotechnológia mint a
jövőbeni innováció hajtóerejének előmozdítása
A feltörekvő technológiai területek,
például a szintetikus biológia, a bioinformatika és a rendszerbiológia
fejlesztése, amelyek rendkívül ígéretesek a teljesen új alkalmazások
kifejlesztése szempontjából.
b)           Biotechnológiai alapú ipari
folyamatok
Az ipari biotechnológia fejlesztése a
versenyképes ipari termékek és folyamatok kialakítása (például a vegyipar, az
egészségügy, a bányászat, az energiaipar, a cellulóz- és papíripar, a
textilipar, a keményítőgyártás és az élelmiszer-feldolgozás terén) és a
kapcsolódó környezetvédelmi vonatkozások kidolgozása érdekében.
c)           Innovatív és versenyképes
platformtechnológiák
Platformtechnológiák (pl. genomika,
metagenomika, proteomika és molekulás eszközök) fejlesztése azzal a céllal,
hogy a gazdasági ágazatok széles körében megerősítsük vezető
szerepünket és versenyelőnyünket.
1.5.        Korszerű gyártás és
feldolgozás
1.5.1.     Különös célkitűzés
A korszerű gyártásra és feldolgozásra
irányuló kutatás és innováció különös célkitűzése az ipari termelés
jelenlegi formáinak a tudásintenzívebb, fenntarthatóbb, ágazatokon átívelő
gyártási és feldolgozási technológiákra történő átalakítása, ami
innovatívabb termékeket, folyamatokat és szolgáltatásokat eredményez.
1.5.2.     Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A gyártási ágazat rendkívül fontos az európai
gazdaság számára, hiszen az uniós GDP hozzávetőleg 17%-át teszi ki, és
2007-es adatok szerint Unió-szerte mintegy 22 millió munkahelyet biztosít. A kereskedelem gazdasági korlátainak lebontása és a kommunikációs
technológia adta lehetőségek miatt a gyártóiparnak éles versennyel kell
szembenéznie, és egyre inkább a legkisebb költségigényű országok felé
mozdul el. A magas fizetések miatt radikálisan meg kell változtatni a gyártóipar
európai szemléletét ahhoz, hogy világszinten versenyképesek maradjunk. A
„Horizont 2020” keretprogram segítséget nyújthat abban is, hogy e cél
eléréséhez az összes érdekelt fél egységbe kovácsolódjon.
Európának folytatnia kell az uniós szintű
beruházásokat ahhoz, hogy a gyártási technológiák területén megőrizhesse
vezető szerepét és szakértelmét, valamint hogy az európai gyártóipar
átálljon a nagy értékű, tudásintenzív termékek gyártására, ami által
létrehozhatók a termékek fenntartható gyártásához és a legyártott termékek
egész életciklusát lefedő szolgáltatások nyújtásához szükséges feltételek
és eszközök. Az erőforrás-igényes gyártó- és
feldolgozóiparnak uniós szinten további forrásokat és ismereteket kell
mobilizálnia, és folytatnia kell a beruházásokat a kutatás, a fejlesztés és az
innováció területén annak érdekében, hogy újabb eredményeket érjen el a
versenyképes, alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megvalósításában,
továbbá hogy megfeleljen annak az uniós szinten előírt követelménynek,
amely szerint az ipari ágazatoknak 2050-re csökkenteniük kell az üvegházhatású
gázok kibocsátását.[24]
Erős uniós szakpolitikái segítségével
Európa fejleszteni fogja meglévő iparágait, illetve felkarolja a
feltörekvő jövőbeli iparágakat. A korszerű gyártási rendszerek ágazatának becsült értéke és hatása
jelentős: 2015-re ez a piac várhatóan mintegy 150
milliárd EUR-s értéket fog képviselni, a piac összesített növekedési üteme
pedig évi 5%.
A tudásbázis és a szakértelem megőrzése
létfontosságú ahhoz, hogy a gyártóipar és a feldolgozókapacitás Európában
maradjon. A kutatási és
fejlesztési tevékenység a fenntartható gyártásra és feldolgozásra fog
összpontosítani annak érdekében, hogy – a szükséges műszaki innováció és
ügyfélközpontúság bevezetése mellett – nagy tudástartalmú és alacsony anyag- és
energiaigényű termékek és szolgáltatások jöjjenek létre. Ezenkívül Európának ezeket az alaptechnológiákat és alapismereteket
más, termelékeny ágazatokba is át kell emelnie – ilyen például az
építőipar, amely az üvegházhatású gázok jelentős forrásának számít,
mivel az építési tevékenység Európában a teljes energiafogyasztás 40%-át teszi
ki, ami a szén-dioxid-kibocsátás 36%-ának felel meg. Az építőiparnak,
amely az európai GDP 10%-át állítja elő, és 3 millió vállalkozás révén –
amelyek 95%-a kkv – mintegy 16 millió munkahelyet biztosít Európában,
környezeti hatásának csökkentése érdekében fel kell karolnia az innovatív
anyagokat és gyártási megközelítéseket.
1.5.3.     A tevékenység nagy vonalakban
a)           A jövő üzemeiben alkalmazott
technológiák
A fenntartható ipari növekedés
előmozdítása azáltal, hogy Európában a gyártás területén elősegítjük
a költségalapú szemléletről a nagy hozzáadott értéken alapuló szemléletre
való átállást.
b)           Energiahatékony épülettechnológiák
Az energiafogyasztás és a szén-dioxid-kibocsátás
csökkentése a fenntartható építési technológiák kifejlesztése és alkalmazása
révén
c)           Fenntartható és alacsony
szén-dioxid-kibocsátású technológiák az energiaintenzív feldolgozóiparban
A feldolgozóipar versenyképességének fokozása
az erőforrás- és energiahatékonyság drámai mértékű növelésével,
illetve az alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiák elterjedésének
előmozdításával az ilyen ipari tevékenységek környezeti hatásának
mérséklése az értéklánc egészében.
d)           Új, fenntartható üzleti modellek
Koncepciók és módszerek származtatása a
testreszabott, adaptív, tudásalapú üzleti modellek kidolgozása érdekében.
1.6.        Világűr
1.6.1.     A világűrhöz kapcsolódó
különös célkitűzés
A világűrre irányuló kutatás és
innováció különös célkitűzése a versenyképes és innovatív űripar és
kutatói közösség kialakítása olyan űrbéli infrastruktúra kifejlesztése és
kiaknázása érdekében, amely elősegíti az uniós szakpolitikai célok
teljesülését és a társadalmi igények megoldását.
Az európai űrágazatnak a világűrre
irányuló kutatás és innováció fellendítésével történő megerősítése
létfontosságú Európa azon képességének fenntartására és megóvására, hogy
hozzáférjen az uniós szakpolitikák céljait és a nemzetközi stratégiai érdekeket
szolgáló, űrben zajló műveletekhez, valamint hogy versenyképes
maradjon a hagyományos és feltörekvő űrutazó nemzetekkel.
1.6.2.     Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A világűr a modern társadalom számára
létfontosságú különféle szolgáltatások és termékek – például a navigáció, a kommunikáció,
az időjárás-előrejelzés és a földrajzi információgyűjtés –
fejlesztésének fontos, de gyakran láthatatlan tényezője. Az európai, nemzeti és regionális szinten zajló politikaformálás és
-végrehajtás egyre inkább függ a világűrből származó információktól. A
globális űrágazat gyors ütemben fejlődik, és új térségekbe
terjeszkedik (például Kínába és Dél-Amerikába). Az
európai ipar jelenleg a kereskedelmi és tudományos célokat szolgáló, első
osztályú műholdak jelentős exportőre. A
fokozódó globális verseny fenyegeti Európa e téren kivívott pozícióját. Európának tehát érdekében áll, hogy űripara
ezen az éles versennyel jellemzett piacon is tovább virágozzon. Fontos
megjegyezni azt is, hogy a földtudományok és a csillagászat terén az utóbbi
évtizedekben elért legjelentősebb tudományos áttörések némelyike az
európai tudományos műholdakról származó adatoknak volt köszönhető. Figyelemmel erre az egyedülálló kapacitásra, az
európai űrágazat kulcsfontosságú szerepet játszik az Európa 2020
stratégiában azonosított kihívások kezelésében.
A kutatás, a technológiai fejlődés és az
innováció megalapozza az európai társadalom számára létfontosságú űrbéli
képességek kiépítését. Miközben az Amerikai Egyesült Államok űrprogramjának mintegy 25%-át
kutatás-fejlesztésre fordítja, az Európai Unióban ez az arány kevesebb, mint 10%. Ezen túlmenően az uniós
űrkutatás széttagolt, hiszen tulajdonképpen néhány tagállam nemzeti
űrprogramjából áll. A technológiai és
versenyelőny megőrzése érdekében uniós szintű cselekvésre van
szükség az űrkutatás koordinációjához, ahhoz, hogy az űrkutatásban
valamennyi tagállam kutatói részt vegyenek, valamint az együttműködésen
alapuló űrkutatás nemzeti határok mentén húzódó akadályainak lebontásához. Mindezt az Európai
Űrügynökség koordinációjával kell végrehajtani, amely 1975 óta sikerrel
fogja össze a néhány tagállam részvételével kormányközi alapon megvalósuló
ipari műholdfejlesztést és mélyűri küldetéseket. Ezenkívül az európai műholdak
által szolgáltatott információk egyre nagyobb lehetőségeket biztosítanak
majd az innovatív, műholdalapú kapcsolódó szolgáltatások további
fejlesztése terén. Ez a kkv-k tipikus tevékenységi
területe, amelyet kutatás- és innovációserkentő intézkedésekkel kell
támogatni e lehetőség – és különösen a két kiemelt uniós kezdeményezésre,
a Galileóra és a GMES-re fordított jelentős beruházások – maradéktalan
kiaknázása érdekében.
A világűr magától értetődő
módon átível a földi határokon, egyedi és globális nézőpontot kínál, és
ebből eredően a nagy léptékű, nemzetközi együttműködés
keretében megvalósuló projektek (például a Nemzetközi Űrállomás és a
világűr-megfigyelési rendszer (SSA)) helyszíne. Ahhoz,
hogy a következő évtizedekben jelentős szerepet töltsünk be az ilyen
nemzetközi űrprojektekben, elengedhetetlen mind a közös európai
űrpolitika, mind az európai szintű űrkutatási és innovációs
tevékenység.
A „Horizont 2020” keretprogramon belül
végrehajtott űrkutatás és innováció összhangban van az uniós
űrpolitikai prioritásokkal, amelyeket továbbra is az uniós „Űrtanács”
és az Európai Bizottság határoz meg.[25]
1.6.3.     A tevékenység nagy vonalakban
a)           Az európai űrágazat
versenyképességének, függetlenségének és innovációs képességének megalapozása
Ez a versenyképes és vállalkozó szellemű
űripar, illetve a világszínvonalú űrkutató közösség megőrzését
és fejlesztését foglalja magában annak érdekében, hogy az űrtechnológia
területén megőrizzük Európa vezető szerepét és önállóságát,
ösztönözzük az űripari innovációt, valamint lehetővé tegyük az
űralapú földi innovációt például a távérzékelés és a navigációs adatok
felhasználása révén.
b)           Az űrtechnológiai fejlődés
megalapozása
A cél a korszerű űrtechnológiának és
az operatív koncepcióknak – ideértve a navigációt és a távérzékelést – az ötlet
megszületésétől egészen az űrbéli demonstrációs szakaszig tartó
fejlesztése, valamint a világűrbe telepített eszközöknek az
űrhulladéktól és a napkitörésektől való védelme.
A korszerű űrtechnológia kifejlesztéséhez és alkalmazásához
elengedhetetlen a magas képesítésű mérnökök és kutatók folyamatos oktatása
és képzése.
c)           A világűrből származó
adatok kiaknázásának megalapozása
Az európai műholdak által szolgáltatott
adatok fokozott mértékű kiaknázása úgy valósítható meg, ha közös
erőfeszítéseket teszünk a világűrből származó adatok
feldolgozásának, validálásának és szabványosításának koordinálására és
szervezésére. Az adatkezelés és -terjesztés területét
érintő innovációk az űrbéli infrastruktúra beruházási költségeinek
nagyobb megtérülését is biztosíthatják, és hozzájárulhatnak a társadalmi
kihívások leküzdéséhez, különösen akkor, ha világszinten összehangoljuk
őket például a Föld-megfigyelési rendszerek globális rendszerén (GEOSS), a
Galileo elnevezésű európai műholdas navigációs programon és az
Éghajlat-változási Kormányközi Testületen (IPCC) keresztül.
d)           A nemzetközi űrpartnerségeket
támogató európai kutatás megalapozása
A világűrrel kapcsolatos vállalkozások
alapvetően globális jellegűek. Ez különösen igaz
a világűr-megfigyelési rendszerhez (SSA) fogható tevékenységekre, illetve
a világűrrel kapcsolatos egyéb tudományos, illetve a világűr
felderítésére irányuló projektekre. Az élvonalbeli űrtechnológia
kifejlesztése egyre inkább ilyen nemzetközi partnerségek keretében történik. Az
e partnerségekben való részvétel elengedhetetlen az európai kutatók és ipar
sikeréhez.
2.           Kockázatfinanszírozáshoz jutás
2.1.        Különös célkitűzés
A különös
célkitűzés: a kutatás és az innováció területén a
kockázatfinanszírozáshoz jutás tekintetében elősegíteni a meglévő
piaci hiányosságok pótlását.
A kutatás és innováció (K+I) területén a
beruházási helyzet rendkívül rosszul alakul, és ez különösen érvényes a nagy
növekedési potenciállal bíró innovatív kkv-kra és közepes piaci
tőkeértékű cégekre. A
finanszírozásnyújtás tekintetében több jelentős piaci rés is van, mivel a
szakpolitikai célok eléréséhez szükséges innovációk a piac számára általában
túl kockázatosnak bizonyulnak.
Egy adósságfinanszírozó eszköz és egy
tőkefinanszírozó eszköz segíthet az ilyen gondok áthidalásában azáltal,
hogy javítja az érintett K+I tevékenységek finanszírozási és kockázati
profiljait. Ez lehetővé teszi, hogy a vállalatok és
más kedvezményezettek könnyebben jussanak hitelekhez, garanciákhoz és a
kockázatfinanszírozás más formáihoz; előmozdítja a korai szakaszban
végrehajtott beruházásokat és a kockázatitőke-alapok fejlesztését; fokozza
a tudástranszfert és fellendíti a szellemi tulajdon piacát; tőkét vonz a
kockázatitőke-piacokra; valamint általában elősegíti, hogy az új
termékek és szolgáltatások a megszületés, a fejlesztés és a demonstráció szakaszából
gyorsabban kerüljenek kereskedelmi forgalmazásba.
Az általános hatás várhatóan az lesz, hogy a
magánszektor nagyobb hajlandóságot fog mutatni a K+I-ba való beruházás iránt,
ami pedig hozzá fog járulni az Európa 2020 stratégia egyik alapvető céljának
eléréséhez, nevezetesen ahhoz, hogy az évtized végéig az uniós GDP 3%-át
fordítsuk K+F-re. A pénzügyi eszközök igénybevétele azt is
elősegíti majd, hogy a K+I célokat valamennyi ágazat és szakpolitikai
terület tekintetében megvalósítsuk, amelyek nélkülözhetetlenek a társadalmi
kihívások (például az éghajlatváltozás, az energia- és
erőforrás-hatékonyság, a világszintű élelmiszerellátás biztonsága, az
egészségügyi ellátás és az öregedő lakosság kérdése) kezeléséhez, a
versenyképesség fokozásához, a fenntartható és inkluzív növekedés
ösztönzéséhez, valamint a környezeti és más közjavak nyújtásához.
2.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A K+I-re vonatkozó uniós szintű adósságfinanszírozó
eszköz szükséges ahhoz, hogy nőjön a hitel- és garancianyújtás
valószínűsége, és hogy megvalósuljanak a K+I szakpolitika
célkitűzései. A piacon a kockázatos K+I beruházásokra
irányuló – jelenleg a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus (RSFF) keretében biztosított – hitelek és
garanciák iránti kereslet és a kínálat közötti rés várhatóan
továbbra is fennmarad, mivel a kereskedelmi bankok nagyrészt tartózkodni fognak
a nagyobb kockázatú kölcsönök nyújtásától. Az RSFF-hitelfinanszírozás
iránti kereslet a mechanizmus 2007 közepén való beindítása óta nem lankad: a
mechanizmus működésének első szakaszában (2007–2010) a felhasználás
mértéke az aktív hitelek jóváhagyása tekintetében több mint 50%-kal felülmúlta
a várakozásokat (7,6 milliárd EUR a tervezett 5 milliárd EUR-hoz képest).
Ezen túlmenően a bankoknak általában nincsenek
módszereik a tudásalapú eszközök, mint például a szellemi tulajdon értékelésére
és így gyakran nem hajlandók tudásalapú vállalatokba befektetni. Ennek az a következménye, hogy számos létező innovatív vállalat –
legyen az akár kicsi, akár nagy – nem kap hitelt a nagyobb kockázatú K+I
tevékenységek végzésére.
Ezek a piaci rések alapvetően a
bizonytalanságokban, az információs asszimetriákban, illetve az ilyen kérdések
kezelésének tetemes költségeiben gyökereznek: a nemrégiben
alapított vállalatok rövid fennállásuk miatt nem meggyőzőek a
potenciális hitelezőknek, de sokszor még a nagyobb múltú vállalatok sem
tudnak elegendő információt nyújtani, ráadásul egy K+I beruházás
kezdeténél még egyáltalán nem vehető biztosra, hogy az erőfeszítések
sikeres innovációt szülnek-e.
Mindehhez azt is hozzá kell tenni, hogy az
koncepciófejlesztési szakaszban tartó, illetve a feltörekvő területeken
tevékenykedő vállalkozásoknak általában nincs elegendő fedezetük. Újabb elrettentő tényező az, hogy még abban az esetben is, ha
a K+I tevékenység kereskedelmi terméket vagy folyamatot eredményez, egyáltalán
nem biztos, hogy az abból származó hasznot kizárólag az kutatást vagy
innovációt végző vállalat tudja-e majd lefölözni.
Az uniós hozzáadott érték abban áll, hogy az
adósságfinanszírozó eszköz segíteni fog azon piaci hiányosságok pótlásában,
amelyek megakadályozzák, hogy a magánszektor optimális szintű K+I
beruházásokat hajtson végre. A szóban forgó eszköz
létrehozása lehetővé teszi, hogy az uniós költségvetésből és –
kockázatmegosztási alapon – az eszköz megvalósításával megbízott pénzügyi
szervezet(ek)től származó forrásokból összegyűljön az
erőforrások kritikus tömege. Ez arra sarkallja majd a vállalatokat, hogy
saját pénzükből többet fordítsanak K+I-ra, mint azt egyébként tennék. Mindezeken
túlmenően az adósságfinanszírozó eszköz elő fogja segíteni, hogy mind
az állami, mind a magánszervezetek csökkentsék a kereskedelmi hasznosítást
megelőző beszerzés vagy az innovatív termékekre és szolgáltatásokra
irányuló beszerzés lebonyolításának kockázatát.
A K+I-re vonatkozó uniós szintű tőkefinanszírozó
eszköz szükséges ahhoz, hogy a sajáttőke-finanszírozás elérhetőbb
legyen a korai, illetve növekedési szakaszban tartó beruházások számára,
valamint hogy lendületet kapjon az uniós kockázatitőke-piac
fejlődése. A technológiaátadás és az indulás
szakaszában az új vállalkozásoknak túl kell jutniuk a „halál völgyének” is
nevezett kritikus időszakon, amikor már nem részesülnek állami
kutatástámogatásban, de a magánberuházóknak még nem jelentenek vonzó célpontot.
Az e kritikus időszak túlélését segítő, a „magvetést” és beindítást
finanszírozó magántőkét mozgósítani hivatott állami támogatás jelenleg túl
széttöredezett és kiszámíthatatlan, vagy kezelői nem rendelkeznek
megfelelő szakértelemmel. Ezenkívül a legtöbb európai
kockázatitőke-alap túl kicsi ahhoz, hogy folyamatosan támogassa az
innovatív vállalatok növekedését, és nincs meg a szakosodáshoz és a
transznacionális működéshez szükséges kritikus tömegük.
A következmények súlyosak. A pénzügyi válság előtt az európai kockázatitőke-alapok
által a kkv-kba fektetett összeg nagyjából évi 7 milliárd EUR-ra rúgott,
2009-re és 2010-re azonban ez az összeg 3–4 milliárd EUR-ra csökkent. A
kockázati tőkéből származó finanszírozás megcsappanása számos olyan,
induló szakaszban lévő vállalkozást érintett, amelyek a
kockázatitőke-alapok befektetési célterületét képezték: 2007-ben
körülbelül 3000 kkv részesült kockázatitőke-finanszírozásban, 2010-ben
pedig mindössze 2500.
Az uniós hozzáadott érték tekintetében abban
áll, hogy a K+I-ra irányuló tőkefinanszírozó eszköz ki fogja egészíteni a
nemzeti programokat, amelyek eleve nem tudják kezelni a határokon átnyúló
K+I-beruházásokat. A korai szakaszra vonatkozó
megállapodásoknak demonstrációs hatásuk is lesz, amely Európa-szerte
kedvező hatást gyakorolhat az állami és magánberuházókra. Ami a növekedési
szakaszt illeti, kizárólag európai szinten érhető el a szükséges
méretarány és a magánberuházók intenzív részvétele, amelyek mind
nélkülözhetetlenek az önfenntartó kockázatitőke-piac működéséhez.
Az adósság- és tőkefinanszírozó
eszközök – amelyeket kísérőintézkedések is támogatnak majd –
hozzájárulnak a „Horizont 2020” keretprogram szakpolitikai céljainak
eléréséhez. Ennek érdekében arra fognak irányulni, hogy
megszilárdítsák Európa tudományos alapját, illetve emeljék annak színvonalát; hogy
üzleti menetrend alapján előmozdítsák a kutatást és az innovációt; valamint
kezeljék a társadalmi kérdéseket olyan tevékenységekre összpontosítva, mint a
kísérleti bevezetés, a demonstráció, a tesztrendszerek és a piaci forgalomba
hozatal.
Ezen túlmenően a tőkefinanszírozó
eszközök abban is segíteni fognak, hogy más programok és szakpolitikák
területén is elérjük a K+I célokat, ilyenek például a közös agrárpolitika, az
éghajlat-változási cselekvések (az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra
való áttérés és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás) és a közös halászati
politika. A nemzeti és regionális pénzügyi eszközökkel
való komplementaritás kidolgozása a kohéziós politika közös stratégiai keretén
belül fog történni, ahol a pénzügyi eszközök várhatóan nagyobb szerephez jutnak
majd.
A pénzügyi eszközök kialakítása során
figyelembe kell venni a meghatározott piaci hiányosságok pótlására vonatkozó
igényt, a piaci jellemzőket (például a dinamizmus mértékét és a
vállalatalapítás ütemét), valamint e terület, illetve más területek
finanszírozási szükségleteit. A költségvetési
előirányzatoknak a pénzügyi eszközök közötti elosztása a „Horizont 2020”
keretprogram működése során kiigazítható a változó gazdasági feltételeknek
megfelelően.
A tőkefinanszírozó eszköz, illetve a adósságfinanszírozó
eszköz kkv-támogató kerete – a vállalkozások versenyképességéért és a kis- és
középvállalkozásokért program tőke- és adósságfinanszírozó eszközével
együtt – két uniós pénzügyi eszköz részeként kerül végrehajtásra, amelyek
tőke- és adósságfinanszírozást biztosítanak a kkv-k K+I-tevékenységéhez és
növekedéséhez.
2.3.        A tevékenység nagy vonalakban
a)           A K+I-vel kapcsolatos
adósságfinanszírozást biztosító pénzügyi eszköz: „uniós hitel- és
garancianyújtás a kutatás és az innováció számára”
A cél az adósságfinanszírozás – hitelek,
garanciák, viszontgaranciák, valamint az adósság- és kockázatfinanszírozás más
formáinak – elérhetőbbé tétele a kockázatos beruházásokat igénylő
kutatási és innovációs tevékenységekben részt vevő állami és
magánszervezetek és köz-magán társulások számára ahhoz, hogy munkájuk
gyümölcsöt hozzon. A hangsúly a kiválóság tekintetében
nagy potenciállal rendelkező kutatás és innováció támogatásán lesz.
A végső kedvezményezettek potenciálisan a
következők lesznek: bármilyen méretű jogalanyok,
amelyek pénzt kölcsönözhetnek és fizethetnek vissza, valamint különösen az
innovációs és gyors növekedési lehetőségekkel kecsegtető kkv-k; közepes
piaci tőkeértékű cégek és nagy vállalatok; egyetemek és
kutatóintézetek; a kutatási és innovációs infrastruktúra; köz-magán társulások;
és a különleges rendeltetésű eszközök és projektek.
Az adósságfinanszírozó eszköz finanszírozása
két fő elemből tevődik össze:
(1)     Keresletvezérelt finanszírozás: a
hitel- és garancianyújtás a kérelmek beérkezési sorrendje szerint történik, és
külön támogatásban részesülnek például a kkv-k és a közepes piaci
tőkeértékű cégek. Ez az elem reagál a keresletvezérelt RSFF-hitelezés
mennyiségének állandó és folyamatos növekedésére. A kkv-támogató keretből
olyan tevékenységek részesülnek támogatásban, amelyek a K+F és/vagy az
innováció területén működő kkv-k és más jogalanyok finanszírozáshoz
jutását célozzák.
(2)     Célzott finanszírozás, amely a
társadalmi kihívások kezelése, a versenyképesség fokozása, a fenntartható,
alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó inkluzív növekedés támogatása, valamint
a környezeti és más közjavak biztosítása szempontjából létfontosságú
szakpolitikákra és kulcságazatokra összpontosít. Ez az elem elősegíti,
hogy az Európai Unió kellően kezelje az ágazati szakpolitikai célok
kutatási és innovációs szempontjait.
b)           A K+I-vel kapcsolatos
tőkefinanszírozást biztosító tőkefinanszírozó eszköz: „uniós
tőkefinanszírozás a kutatás és az innováció számára”
A cél az európai kockázatitőke-piac
hiányosságainak áthidalása, valamint saját tőke és kvázi-sajáttőke
biztosítása az innovatív vállalkozásoknak az induló szakasztól a növekedési és
expanziós szakaszig felmerülő fejlesztési és finanszírozási igényeik kielégítésére. A hangsúly arra fog helyeződni, hogy az eszköz elősegítse a
„Horizont 2020” keretprogram és a kapcsolódó szakpolitikák céljainak elérését.
A megcélzott végső kedvezményezettek
potenciálisan bármilyen méretű olyan vállalatok lesznek, amelyek innovációs
tevékenységet végeznek vagy ilyen tevékenységbe fognak, valamint különösen az
innovatív kkv-k és közepes piaci tőkeértékű cégek.
A tőkefinanszírozó eszköz a vállalatok
működésének korai szakaszát érintő kockázatitőke-alapokra fog
összpontosítani, amelyek kockázati tőkét és kvázi sajáttőkét (ezen
belül mezzanine-tőkét) biztosítanak az egyes portfólió-vállalkozások
számára. Az eszköznél arra is lesz lehetőség, hogy a vállalkozások
versenyképességéért és a kis- és középvállalkozásokért program növekedésösztönző
tőkefinanszírozási eszközével együtt a vállalkozások expanziós és
növekedési szakaszát érintő beruházásokat hajtson végre annak érdekében,
hogy folyamatos támogatást biztosítson az induló és fejlődő
vállalatok számára.
Az elsősorban keresletvezérelt
tőkefinanszírozó eszköz portfólióalapú megközelítést fog alkalmazni,
amelynek esetében a kockázatitőke-alapok és más közvetítők választják
ki a befektetések célpontjait képező vállalatokat.
A versenyképességi és innovációs
keretprogramon belül a pénzeszközöknek az ökoinnovációra történő
elkülönítése során szerzett pozitív tapasztalatokra építve meghatározott
szakpolitikai célok elérésének elősegítésére itt is sor kerülhet
forráselkülönítésre.
Az indulástámogató keret – amely a
vállalatoknak az induló és korai szakaszban nyújt támogatást –
sajáttőke-befektetéseket tesz lehetővé többek között a
tudástranszferrel foglalkozó szervezetekbe, az indulótőke-alapokba, a
határokon átnyúló indulótőke-alapokba, „üzleti angyal” társbefektetési eszközökbe,
a szellemi tulajdont képviselő eszközökbe, a szellemi tulajdonjogokkal
való kereskedelemre szolgáló platformokba, valamint a vállalatok
működésének korai szakaszában szükséges kockázati tőkét nyújtó
alapokba.
A növekedéstámogató keret – a
vállalkozások versenyképességéért és a kis- és középvállalkozásokért program
növekedésösztönző tőkefinanszírozási eszközével együtt – a vállalatok
expanziós és növekedési szakaszát érintő beruházásokat fog végrehajtani,
beleértve a határokon átnyúló tevékenységgel jellemzett „alapok alapjába” való
befektetéseket és a kockázatitőke-alapokba való befektetéseket, amelyek
többségénél az Európa 2020 célkitűzéseinek támogatása a központi téma.
3.           innováció a kis- és
középvállalkozásoknál
3.1         Különös célkitűzés
A különös
célkitűzés a növekedés ösztönzése a kkv-k innovációs tevékenységének
fokozásával, valamint a kkv-knál az innovációs ciklus egészének és az innováció
minden típusának vonatkozásában felmerülő különféle innovációs igények
fedezésével, aminek köszönhetően gyorsabban növekedő, nemzetközileg
is tevékeny kkv-k jönnek létre.
Figyelembe véve a
kkv-knak az európai gazdaságban betöltött központi szerepét, a kkv-kban
végrehajtott kutatás és innováció kulcsfontosságú lesz a versenyképesség
növeléséhez, a gazdasági növekedés fellendítéséhez és a munkahelyteremtéshez,
valamint mindezek által az Európa 2020 stratégia és különösen az annak részét
képező, „Innovatív Unió” kiemelt kezdeményezés céljainak megvalósításában.
A kkv-k azonban –
a gazdaságban és foglalkoztatásban betöltött fontos szerepük, illetve
jelentős innovációs potenciáljuk ellenére – méretbeli gondokkal küzdenek a
nagyobb fokú innováció és versenyképesség elérésében. Habár az induló vállalkozások számát tekintve Európa és az Amerikai
Egyesült Államok között nincs nagy különbség, az USA-beli kkv-khoz képest az
európai kkv-k sokkal nehezebben válnak nagyvállalatokká. Még nagyobb nyomás alá helyezi őket a
nemzetközivé vált üzleti környezet, ahol az értékláncok egyre szorosabban
összekapcsolódnak. A kkv-knak fokozniuk kell innovációs
kapacitásukat. Gyorsabban és nagyobb mennyiségben kell új ismereteket és üzleti
ötleteket, létrehozniuk és átvenniük, majd kereskedelmileg hasznosítaniuk
ahhoz, hogy versenyben maradjanak a gyorsan fejlődő globális
piacokon. A kihívás abban áll, hogy ösztönöznünk kell az innovációs
tevékenységet a kkv-kban, ami által versenyképességük és növekedésük is
lendületet kap.
A javasolt
cselekvések arra irányulnak, hogy kiegészítsék a vállalkozásokra irányuló
nemzeti és regionális innovációs politikákat és programokat, elősegítsék a
kkv-k és az innovációs terület más fontos szereplői közötti
együttműködést, áthidalják a kutatás-fejlesztés és a sikeres piaci
bevezetés között húzódó szakadékot, biztosítsák – a keresletoldali
intézkedéseket is beleértve – az üzleti innovációnak kedvező környezet
kialakítását, valamint hogy – az innovációs folyamatok változó jellegére is
figyelemmel – támogassák az új technológiákat, piacokat és üzleti modelleket.
Az
ágazatspecifikus uniós szakpolitikákkal, nevezetesen a vállalkozások versenyképességéért
és a kis- és középvállalkozásokért programmal, illetve a kohéziós politikához
kapcsolódó alapokkal szoros kapcsolatokat kell majd kialakítani a szinergiák és
a koherens megközelítés biztosítására.
3.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A kkv-k az innováció motorjai azon
képességüknél fogva, hogy új ötleteket gyorsan és hatékonyan sikeres üzletté
alakítanak. A tudás terjesztésének nélkülözhetetlen
eszközei, mivel a kutatási eredményeket elérhetővé teszik a piac számára. Az
utóbbi húsz év tapasztalatai azt mutatják, hogy az innovatív kkv-k
erőfeszítéseinek hála egész ágazatok újultak meg, illetve új iparágak
születtek. A gyorsan növekvő vállalkozások létfontosságúak a
feltörekvő iparágak fejlődéséhez, valamint azoknak a strukturális
változásoknak a felgyorsításához, amelyekre Európának szüksége van ahhoz, hogy
tudásalapú, alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdasággá váljon, amelyet
fenntartható növekedés és a minőségi munkahelyek jellemeznek.
A kkv-k a gazdaság valamennyi ágazatában jelen
vannak. Az európai gazdaságban nagyobb a szerepük, mint
más térségekben, például az Amerikai Egyesült Államokban. Bármilyen típusú kkv
lehet innovatív. Ösztönözni és bátorítani kell őket arra, hogy
befektessenek a kutatásba és az innovációba. Az ilyen befektetéseknek elvileg
képessé kell tenniük a kkv-kat arra, hogy kihasználják a belső piac és az
európai kutatási térség teljes innovatív potenciálját és új üzleti
lehetőségeket teremtsenek Európában és azon kívül, valamint hogy
hozzájáruljanak a legfontosabb társadalmi kihívások megoldásához.
Az uniós
kutatásban és innovációban való részvétel erősíti a kkv-k K+F és
technológiai képességeit, valamint fokozza képességüket az új ismeretek
létrehozására, felvételére és használatára, javítja az új megoldások gazdasági
kiaknázásának hatékonyságát, serkenti a termékek, szolgáltatások és üzleti
modellek területén folyó innovációt, előmozdítja az üzleti tevékenységet a
nagyobb piacokon és nemzetközivé teszi a kkv-k tudáshálózatait. A megfelelő innovációkezelő rendszerrel rendelkező
kkv-k, amelyek így gyakran külső szakértelmet és képességeket vesznek
igénybe, teljesítményben felülmúlják a többi kkv-t.
A kkv-k innovációs
stratégiájának fontos elemét képezi határokon átnyúló együttműködés,
amelynek segítségével leküzdhetik a méretükkel összefüggő egyes gondokat,
mint például a technológiai és tudományos kompetenciákhoz és az új piacokhoz
való hozzáférés. A kkv-k hozzájárulnak ahhoz, hogy az ötletekből
nyereség és vállalati növekedés váljon, valamint segítségükkel megnőnek a
kutatásra és az innovációra irányuló magánberuházások.
A regionális és
nemzeti kutatási és innovációs programok, amelyeket gyakran az európai kohéziós
politika támogat, nélkülözhetetlenek a kkv-k előmozdításában. A kohéziós politika alapjainak különösen fontos szerepe lesz a
kapacitások kiépítésén keresztül, illetve azáltal, hogy a kkv-k előtt
megnyitják a kiválósághoz vezető utat olyan, kiváló projektek
kifejlesztése céljából, amelyek a „Horizont 2020” keretprogramon belül
finanszírozásért versenghetnek. Mindazonáltal csupán néhány nemzeti és
regionális program biztosít finanszírozást a kkv-k által folytatott
transznacionális kutatási és innovációs tevékenységnek, és az innovatív
megoldások vagy a határokon átnyúló innovációtámogató szolgáltatások uniós
szintű terjesztésének és alkalmazásának. A kihívás abban áll, hogy a
kkv-knak tematikus szempontból nyitott támogatást biztosítsunk a vállalatok
innovációs stratégiáiba illeszkedő nemzetközi projektek megvalósításához. Az
uniós szintű cselekvések tehát szükségesek a nemzeti, illetve regionális
szinten végrehajtott tevékenységek kiegészítéséhez, hatásuk fokozásához,
valamint ahhoz, hogy megnyíljanak a kutatás- és innovációtámogatási rendszerek.
3.3.        A tevékenység nagy vonalakban
a)           A kkv-támogatás fősodorba való
bevonása
A kkv-k a „Horizont 2020” keretprogram minden
egyes részében támogatást kapnak. Ennek érdekében egy
célra rendelt kkv-eszköz az innovációs ciklus egészére kiterjedő, több
szakaszból álló, zökkenőmentes támogatást fog biztosítani. A kkv-eszköz
révén minden olyan innovatív kkv támogatásban fog részesülni, amely erősen
törekszik a fejlődésre, a növekedésre és a nemzetközivé válásra. Támogatásban
minden típusú innováció részesülhet, beleértve a szolgáltatásokat, a nem
technológiai és a társadalmi innovációkat. A cél a kkv-k innovációs
potenciáljának fejlesztése és kiaknázása azáltal, hogy kitöltjük a korai
szakaszban végrehajtott nagy kockázatú kutatás és innováció finanszírozásában
keletkezett rést, valamint ösztönözzük az innovációt és fokozzuk a kutatási
eredmények magánszektorban történő forgalmazását.
A társadalmi kihívásokra és az alap- és ipari
technológiák területén kivívott vezető szerepre vonatkozó különös célkitűzések
mindegyike alkalmazni fog célra rendelt kkv-eszközt, és e célra forrásokat is
elkülönítenek majd.
b)           Támogatás kutatásintenzív kkv-knak
A cél a piacorientált innováció
előmozdítása a K+F területén tevékeny kkv-kban. Külön
cselekvés irányul majd a csúcstechnológiai ágazatokban tevékenykedő
kutatásintenzív kkv-kra, amelyek a jelek szerint képesek kereskedelmileg
hasznosítani a kutatási projektek eredményeit.
c)           A kkv-k innovációs kapacitásának
növelése
Különösen a kkv-k
innovációs kapacitásának növelése érdekében a „Horizont 2020” keretprogram
egészében támogatásban fognak részesülni a kkv-kra vonatkozó különintézkedések
végrehajtását és kiegészítését elősegítő cselekvések.
d)           A piacorientált innováció támogatása
A piacorientált
innováció támogatása abból a célból, hogy az innovációhoz és a különösen az
innovatív kkv-k növekedését gátló tényezők kezeléséhez szükséges
keretfeltételek javuljanak.
III. RÉSZ
TÁRSADALMI KIHÍVÁSOK
1.           egészség, demográfiai változások és
jólét
1.1.        Különös célkitűzés
A különös célkitűzés minden ember
élethosszig tartó egészségének és jólétének javítása.
Az egészségben és jólétben töltött élet, a
magas színvonalú és gazdasági szempontból fenntartható egészségügyi- és
ellátórendszerek, a munkahely-teremtés és a növekedés mind olyan célok,
amelyeket az e területen folyó kutatás és innováció támogatásával az EU el
kíván érni, és amelyek nagyban hozzájárulnak az Európa 2020 stratégia
megvalósulásához.
Az uniós társadalombiztosítási és egészségügyi
rendszerek költségei folyamatosan növekednek, az ellátási és megelőzési
intézkedések valamennyi korcsoportban egyre többe kerülnek, a 65 évesnél
idősebb európai polgárok száma a 2008-as 85 millióról 2060-ig várhatóan
151 millióra, a 80 évesnél idősebbeké pedig ugyanebben az időszakban
22 millióról 61 millióra fog emelkedni. Az e jelenségekhez kapcsolódó
költségeket csökkenteni kell, illetve bizonyos korlátok között kell tartani,
hogy ne jelentsenek elviselhetetlenül magas terhet: ehhez részben az szükséges,
hogy minden polgár egészségben és jólétben élhesse le életét, ami pedig a
betegségek és a fogyatékosságok hatékony megelőzésének, gyógyításának és
kezelésének függvénye.
Az olyan krónikus betegségek, mint a szív- és
érrendszeri megbetegedések, a rák, a cukorbetegség, a mentális és idegrendszeri
betegségek, a túlsúly és az elhízás, valamint a képességcsökkenés
különböző formái nagy mértékben felelősek a fogyatékosságokért, a
rossz egészségi állapotért és a korai halálozásért, emellett súlyos társadalmi
és gazdasági költségekkel is járnak.
A szív- és érrendszeri megbetegedések az
Unióban évente több mint 2 millió ember haláláért felelősek, a gazdaság
számára pedig 192 milliárd EUR-t meghaladó költséget jelentenek, miközben a 45–64
év közöttiek esetében minden negyedik haláleset hátterében a rák áll. Az
Unióban több mint 27 millió cukorbeteg él, az agyi rendellenességek (beleértve
többek között a szellemi egészséget fenyegető betegségeket is) a becslések
szerint 800 milliárd EUR költséget okoznak. A környezeti, életstílusbeli, társadalmi
és gazdasági tényezők az említett betegségek közül számosnak a
kialakulásában fontos szerepet játszanak: becslések szerint az összes betegség
akár egyharmada ezeknek tudható be.
A fertőző betegségek (köztük a
HIV/AIDS, a gümőkór és a malária) globális problémát jelentenek: ezekre
vezethető vissza a világszinten betegség miatt
elvesztett 1,5 millió életév 41%-a, amelyből 8% Európára jut. Fel kell
készülni továbbá az újonnan fellépő járványokra és az antimikrobiális
gyógyszerekkel szembeni rezisztencia fokozódására.
Mindeközben a gyógyszer- és vakcinafejlesztési
eljárások költségei egyre nőnek, hatékonyságuk pedig csökken. Megoldást
kell találnunk az egészségügyben fennálló egyenlőtlenségekre és valamennyi
európai polgár számára biztosítanunk kell a hatékony és szakszerű
ellátáshoz való hozzájutást az egészségügyi rendszerekben.
1.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A betegségek és a fogyatékosságok nem maradnak
meg egy-egy ország határain belül. Az európai szinten zajló megfelelő
kutatási és innovációs tevékenység kulcsszerephez juthat és ahhoz is kell
jutnia a felvázolt kihívások kezelésében, elősegítheti, hogy minden ember
egészségesebben és nagyobb jólétben éljen, és élenjáróvá teheti Európát az
egészséggel és a jóléttel kapcsolatos innováció gyors ütemben növekedő
globális piacain.
A kihívásokra adott válasz nem csak attól
függ, hogyan teljesítünk az egészséggel, a betegségekkel, a fogyatékosságokkal,
az ember növekedésével és öregedésével (ezen belül a várható élettartammal) kapcsolatos
alapvető ismereteink javítását célzó kutatások terén, hanem attól is, hogy
miként tudjuk az új és a már meglévő tudást zökkenőmentesen és széles
körben innovatív, igényekre szabható és hatékony termékekre, stratégiákra,
beavatkozásokra és szolgáltatásokra váltani. Mivel a felvázolt problémák nem
csak Európában, hanem – sok esetben – világszinten tartósan fennálló kihívást
jelentenek, megoldásuk több tudományágat átfogó, vegyes összetételű
szakértői csoportok közötti, hosszú távú, összehangolt támogatást
élvező együttműködést követel meg.
A kihívás összetettsége és elemeinek kölcsönös
egymásra utaltsága okán európai szintű fellépésre van szükség. Számos
olyan megközelítés, eszköz és technológia létezik, amely a szóban forgó
kihíváshoz kapcsolódó kutatási és innovációs területek legtöbbjén alkalmazható,
és amelynek használata leghatékonyabban uniós szinten segíthető elő.
Ezek között említhető a hosszú időszakot felölelő kohors
vizsgálatok és klinikai vizsgálatok végzése, az „-omika” végződésű
technológiák klinikai alkalmazása vagy az IKT-alkalmazásoknak az egészségügyi
ellátásban való hasznosítása, vagyis az e-egészségügy. A népesség egyes konkrét
csoportjainak igényei szintén integrált megközelítést alkalmazva
elégíthetők ki a leghatékonyabban, például a betegcsoportra és/vagy
személyre szabott gyógyászat fejlesztése, a ritka betegségek kezelése, és az
életvitelt segítő, illetve az önálló életvitelt lehetővé tevő
megoldások biztosítása révén.
Az uniós szintű fellépések hatásának
maximalizálása érdekében a kutatási és innovációs tevékenységek teljes
spektruma támogatáshoz fog jutni: az alapkutatástól kezdve az ismeretek
nagyszabású, magánberuházásokat mozgósító kísérleti és demonstrációs
tevékenységek során való hasznosításán keresztül az új termékek,
szolgáltatások, igényekhez igazítható – és szükség esetén interoperábilis és
meghatározott szabványok és/vagy közös iránymutatásokon alapuló – megoldások
közbeszerzéséig és a kereskedelmi hasznosítást megelőző beszerzéséig.
Az európai szintű, összehangolt fellépés hozzá fog járulni az EKT
folyamatos fejlődéséhez, és szükség szerint kapcsolódni fog az
„Egészségügy a növekedésért” program és az aktív és egészséges időskor
kérdéskörével foglalkozó európai innovációs partnerség keretében kidolgozásra
kerülő tevékenységekhez.
1.3.        A tevékenységek nagy
vonalakban
A szilárd tudományos bizonyítékokon alapuló,
hatékony egészségfejlesztés hozzájárul a betegségek megelőzéséhez, növeli
az emberek jólétét, és egyben költséghatékony is. Az egészségfejlesztés és a
betegségek megelőzése az egészséget befolyásoló tényezők
megismerésén, a hatékony megelőzési eszközök, köztük az oltások
rendelkezésre állásán, a hatékony egészségügyi és járványfelügyeleti
programokon, a betegségekre való felkészültségen, valamint a hatékony szűrőprogramokon
is múlik.
A betegségek, a fogyatékosságok és a csökkent
képességek megelőzésének, gondozásának és gyógyításának sikerét nagyban
befolyásolják az őket meghatározó tényezőkkel és okokkal,
folyamatokkal és hatásokkal, valamint a jó egészségi állapotot és a jólétet
előmozdító tényezőkkel kapcsolatos alapvető ismeretek. Az
ezekkel kapcsolatos adatok hatékony terjesztése és nagy léptékű kohors
vizsgálatokkal való összekapcsolása szintén alapvető fontosságú, csakúgy,
mint a kutatási eredmények klinikai alkalmazási módokká való alakítása,
különösen klinikai vizsgálatok végzése révén.
A népesség öregedésével a betegségek és a
fogyatékosságok egyre nagyobb terhet jelentenek, és ez további követelményeket
támaszt az egészségügyi és társadalombiztosítási szektorral szemben. Ahhoz,
hogy az emberek minden életkorban továbbra is hatékony egészségügyi és
társadalombiztosítási ellátásban részesülhessenek, erőfeszítéseket kell
tenni a megelőzéssel és a gyógyítással kapcsolatos döntéshozatal javítása,
az egészségügyi és társadalombiztosítási szektorban bevált legjobb gyakorlatok
azonosítása, illetve ezek terjesztésének elősegítése érdekében, valamint
ösztönözni kell az integrált ellátást és azon technológiai, szervezési és
társadalmi újítások széles körben való térnyerését, amelyek – különösen az
idős emberek és a fogyatékkal élők számára – lehetővé teszik,
hogy aktívak és önállóak maradjanak. Mindez hozzájárul ezen társadalmi
csoportok fizikai, szociális és mentális jóllétének növeléséhez és
meghosszabbításához.
A felvázolt tevékenységek mindegyikét úgy kell
megvalósítani, hogy a kutatási és innovációs ciklus minden szakasza
támogatásban részesüljön és ennek során erősödjön az Unióban
működő iparágak versenyképessége, illetve új piaci lehetőségek
nyíljanak.
A specifikus tevékenységek különösen a
következőket célozzák: az egészséget befolyásoló (köztük a környezettel és
az éghajlatváltozással kapcsolatos) tényezők megismerése, az
egészségfejlesztés és a betegségmegelőzés javítása; a betegségek megértése
és a diagnosztizálás javítása; hatékony szűrőprogramok kidolgozása, a
megbetegedésre való hajlam felmérésének javítása; a felügyelet és a
felkészültség fokozása; hatékonyabb védőoltások kifejlesztése; a
számítógépes (úgynevezett „in silico”) gyógyászat alkalmazása a betegségek
kezelésének és előrejelzésének javítása érdekében; a betegségek
gyógyítása; a klinikai gyakorlat során szerzett ismeretek innovatív, igényekre
szabható tevékenységekké való alakítása; az egészséggel kapcsolatos adatok
hatékonyabb felhasználása; az aktív időskor, az önálló életvitel és az
életvitelt segítő megoldások alkalmazásának elősegítése; az egyének
arra való bátorítása, hogy egészségükkel kapcsolatban felelős döntéseket
hozzanak; az integrált ellátás ösztönzése; a politikai döntéshozatalt és a szabályozás
iránti igényeket támogató tudományos eszközök és módszerek javítása; végül az
egészségügyi rendszerek hatékonyságának és eredményességének optimalizálása,
illetve az egyenlőtlenségek csökkentése tudományosan megalapozott
döntéshozatal, a bevált gyakorlatok terjesztése, valamint az innovatív
technológiák és megközelítések alkalmazása révén.
2.           Élelmezésbiztonság, fenntartható
mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a
biogazdaság
2.1         Különös célkitűzés
A különös célkitűzés elegendő
mennyiségű biztonságos és jó minőségű élelmiszer és egyéb
bioalapanyagú termék rendelkezésre állítása: ehhez termelékeny és
erőforrás-hatékony elsődleges termelési rendszereket kell
kifejleszteni, meg kell erősíteni a hozzájuk kapcsolódó ökoszisztéma-szolgáltatásokat,
valamint versenyképes és alacsony szén-dioxid-kibocsátású ellátási láncokat
kell létrehozni. Mindez fel fogja gyorsítani a fenntartható európai
biogazdaságra való áttérést.
Az elkövetkezendő évtizedekben Európának
számos kihívással kell szembenéznie: fokozódni fog a korlátozottan és véges
mennyiségben rendelkezésre álló természeti erőforrások iránti verseny, az
éghajlatváltozás hatással lesz különösen az elsődleges termelési
rendszerekre (mezőgazdaság, erdőgazdálkodás, halászat és akvakultúra),
Európa és a világ gyarapodó népességét pedig fenntartható, biztonságos és
elegendő mennyiségű élelmiszerrel kell ellátni. A 2050-ig 9 milliárd
főre duzzadó népesség ellátáshoz becslések szerint a világon 70%-kal több
élelmiszerre lesz szükség. Az Unió üvegházhatásúgáz-kibocsátásának 10%-a a
mezőgazdasághoz köthető, és miközben Európában a mezőgazdasági
tevékenységekből származó kibocsátás csökken, világszinten 2030-ig
várhatóan 20%-kal fog nőni. Európának emellett olyan feltételek mellett
kell elegendő mennyiségű nyersanyagot, energiát és ipari terméket
biztosítania és versenyképességét fenntartania, hogy a fosszilis szenet
tartalmazó erőforrások mennyisége csökken (a kőolaj kitermelése és a
cseppfolyós gáz előállítása 2050-re várhatóan mintegy 60%-kal visszaesik).
A biohulladék – a benne rejlő potenciálisan magas hozzáadott-érték
ellenére – hatalmas problémát és költséget jelent (becsült mennyisége az
Unióban évente 138 millió tonna, melynek 40%-a hulladéklerakókba kerül). A
fejlett országokban előállított élelmiszereknek becslések szerint 30%-a a
szemétbe kerül. Komoly változások szükségesek ahhoz, hogy ezt az értéket az
Unióban 2030-ig 50%-kal csökkentsük.[26]
Az állat- és növénybetegségeket, illetve kártevő-fertőzéseket, köztük
a zoonózist és az élelmiszerek útján terjedő kórokozókat nem tartóztatják
fel az országhatárok. Nemzeti szintű megelőzési intézkedésekre is
szükség van, de az uniós fellépés is alapvető fontosságú az egységes piac
végső ellenőrzéséhez és hatékony működéséhez. A kihívás
sokrétű, és számos, egymással szorosan összefüggő területet érint,
ezért többféle megközelítést igényel.
A biztonságos és egészséges élelmiszerek, a
bioanyagok, a bio-üzemanyagok és a bioalapanyagú, a fogyasztási cikkektől
az alapvegyszerekig terjedő termékek iránti piaci igény kielégítéséhez
egyre több biológiai forrás szükséges. Az ezek előállításához szükséges
szárazföldi és vízi ökoszisztémák kapacitása azonban véges, miközben
kiaknázásukért számos ágazat verseng egymással és használatuk sem mindig
optimális, miként ezt a talajban lévő kötött szén és ezáltal a talaj
termőképességének súlyos mértékű csökkenése is bizonyítja. A
mezőgazdasági földterületek, az erdők, a tengerek és az édesvizek
nyújtotta ökoszisztéma-szolgáltatásokat nagy mértékben lehetne tovább
erősíteni: ehhez azonban az agronómiai és környezetvédelmi szempontok
érvényesülésére van szükség a fenntartható termelés során.
A biológiai forrásokban és az ökoszisztémákban
rejlő lehetőségek kiaknázása fenntarthatóbb, hatékonyabb és
integráltabb módon is történhet. Jobban lehetne hasznosítani például az
erdőkből származó biomasszát, valamint a mezőgazdasági, vízi,
ipari vagy akár a települési hulladék-áramokat.
Alapvetően elmozdulásra van szükség a
biológiai források optimális felhasználása és újrahasznosítása, valamint olyan
fenntartható elsődleges termelési és feldolgozási eljárások felé,
amelyekkel minimalizált alapanyag-bevitel, környezeti hatás és
üvegházhatásúgáz-kibocsátás mellett több élelmiszert és bioalapanyagú terméket
lehet előállítani, javulnak az ökoszisztéma-szolgáltatások, nincs
hulladékkibocsátás és megfelelő társadalmi értékek jönnek létre. Ennek
megvalósulásához elengedhetetlen, hogy Európában és azon túl is
együttműködés jöjjön létre a kutatás és az innováció terén.
2.2         Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
A mezőgazdaság, az erdőgazdálkodás,
a halászat és a bioalapú iparágak a biogazdaság gerincét alkotják. Ez az ágazat
nagy és gyorsan növekvő, becslések szerint több mint kétezer milliárd EUR
értékű piacot jelent, 20 millió munkahelyet biztosít és 2009-ben az Unió
teljes foglalkoztatottságának 9%-át tette ki. Az e társadalmi kihívással
kapcsolatos kutatásba és innovációba történő beruházások hozzásegítik
Európát, hogy vezető szerepre tegyen szert az érintett piacokon, és hozzájárulnak
az Európa 2020 stratégia, azon belül is az „Innovatív Unió” és az
„Erőforrás-hatékony Európa” kiemelt kezdeményezések céljainak eléréséhez.
Egy teljes mértékben működőképes
európai biogazdaság – amely a szárazföldi és vízi környezetből származó
erőforrások fenntartható termelését, azok élelmiszerré, bioalapanyagú
termékekké és energiává való átalakítását, valamint a kapcsolódó közjavakat
foglalja magában – magas európai uniós hozzáadott értéket hoz létre. A
biogazdaság, amennyiben sikerül fenntartható módon kezelni, mérsékelheti az
elsődleges termelés, illetve az ellátási lánc egészének környezeti
hatásait. Növelheti ezen ágazatok versenyképességét, és munkahelyeket, illetve
üzleti lehetőségeket teremthet a vidéki területeken és a part menti térségekben.
Az élelmezésbiztonsággal, a fenntartható mezőgazdasággal és a biogazdaság
egészével kapcsolatos kihívások Európát és a világot egyaránt érintik. Az uniós
szintű fellépések nyomán klaszterek jöhetnek létre, így biztosítva az
egyes tagállamok által önállóan vagy közösen végrehajtott erőfeszítések
kiegészítéséhez szükséges támogatottság és kritikus tömeg elérését. A
többszereplős fellépés révén biztosítható a kutatók, a vállalkozások, a
mezőgazdasági és egyéb termelők, a tanácsadók és a végfelhasználók
közötti, egymást kölcsönösen serkentő kapcsolatokat. Az uniós szintű
fellépés továbbá ahhoz is szükséges, hogy a kihívások kezelése az egyes
ágazatokban egységes módon történjen, és szorosan kötődjön a kapcsolódó
uniós szakpolitikákhoz. A kutatás és innováció uniós szinten való koordinációja
Unió-szerte ösztönözni és gyorsítani fogja a szükséges változások
megvalósítását.
A kutatás és az innováció az uniós
szakpolitikáknak és azok célkitűzéseinek széles skálájához kapcsolódik:
ide tartoznak a közös agrárpolitika (és különösen a vidékfejlesztési politika),
a mezőgazdasági termelékenységgel és fenntarthatósággal foglalkozó európai
innovációs partnerség, a közös halászati politika, az integrált tengerpolitika,
az európai éghajlat-változási program, a vízügyi keretirányelv, a tengervédelmi
stratégiáról szóló irányelv, az erdészeti cselekvési terv, a talajvédelmi
tematikus stratégia, a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig szóló uniós
stratégia, az európai stratégiai energiatechnológiai terv, az EU ipari és
innovációs szakpolitikái, illetve külső és fejlesztési segélyezési
politikái, a növény-egészségügyi stratégiák, az állategészségügyi és
állatjóléti stratégiák, végül a környezet és az egészség védelmére, a
biztonságra, az erőforrás-hatékonyság és az éghajlatváltozással
kapcsolatos fellépés előmozdítására, valamint a hulladék mennyiségének
csökkentésére irányuló szabályozási keretek. Amennyiben a kutatás és az
innováció jobban beépül az uniós szakpolitikákba, az nagy mértékben növelni
fogja azok európai hozzáadott értékét, multiplikátor hatást fejt ki, növeli a
kutatás és az innováció társadalmi jelentőségét, és elősegíti a
termőfölddel, a tengerekkel és az óceánokkal való fenntartható gazdálkodás
és a bioalapú piacok továbbfejlesztését.
A biogazdasághoz
kapcsolódó uniós szakpolitikák támogatása, valamint a kutatás és az innováció
irányítása és nyomon követése céljából társadalmi-gazdasági kutatásokra és
előre mutató fellépésekre kerül sor a biogazdasági stratégia terén: ezen
belül mutatók, adatbázisok, modellek, előrejelzések kerülnek kidolgozásra
és hatásvizsgálatok készülnek a különféle kezdeményezések gazdasági, társadalmi
és környezeti hatásairól.
A társadalmi és gazdasági előnyökre
összpontosító, problémaorientált fellépést, valamint a biogazdasághoz
kapcsolódó ágazatok és piacok korszerűsítését több tudományágat
érintő kutatások támogatják majd, ez pedig serkenti az innovációt és új
gyakorlatok, termékek és eljárások megjelenéséhez vezet. Az említett
fellépés az innovációt átfogó módon közelíti meg: számos területre kiterjed a
technológiai, nem technológiai, szervezési és társadalmi innovációtól az új
üzleti modelleken át a márkafejlesztésig és a szolgáltatásokig.
2.3         A tevékenységek nagy
vonalakban
a)           Fenntartható mezőgazdaság és
erdőgazdálkodás
A cél az, hogy elegendő mennyiségű
élelmiszer, takarmány, biomassza és egyéb nyersanyag álljon rendelkezésre, és
eközben megőrizzük a természeti erőforrásokat, erősítsük az
ökoszisztéma-szolgáltatásokat, alkalmazkodjunk az éghajlatváltozáshoz és enyhítsük
annak hatásait. A tevékenységek a fenntarthatóbb, nagyobb termelékenységű,
erőforrás-hatékony (ezen belül alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó) és
ellenállóképes mezőgazdasági és erdőgazdálkodási rendszerek
előmozdítására, és ezzel párhuzamosan a vidéki területek fejlődését
előmozdító szolgáltatások, koncepciók és politikák kidolgozására
irányulnak.
b)           Fenntartható és versenyképes
agrár-élelmiszeripari ágazat a biztonságos élelmiszerek és az egészséges
táplálkozás szolgálatában
A cél a polgárok biztonságos, egészséges és
megfizethető árú élelmiszerek iránti igényének kielégítése, az
élelmiszerek és takarmányok előállításának és forgalmazásának
fenntarthatóbbá tétele, valamint az élelmiszer-ágazat versenyképességének
növelése. A tevékenységek célja, hogy mindenki egészséges és biztonságos
élelmiszerhez jusson, a fogyasztók megalapozott döntéseket hozzanak, és teret
nyerjenek az olyan versenyképes élelmiszer-feldolgozási módszerek, amelyek
kevesebb nyersanyagot használnak fel, és kisebb a melléktermék-, hulladék- és
üvegházhatásúgáz-kibocsátásuk.
c)           Az élő vízi erőforrásokban
rejlő lehetőségek kiaknázása
A cél az élő vízi erőforrások
fenntartható módon való kiaknázása, és ezáltal az európai óceánokból és
tengerekből származó társadalmi és gazdasági előnyök maximalizálása.
A tevékenységek középpontjában egyrészről az áll, hogy fenntartható és
környezetbarát halászati formák kialakítása és versenyképes európai
akvakultúra-ágazat létrehozása révén a halászat optimális mértékben járuljon
hozzá az élelmezésbiztonsághoz, másrészről az, hogy a biotechnológiák
alkalmazásával a tengerészeti ágazatban zajló innováció révén elő lehessen
mozdítani a tengeri ágazatokban az intelligens, fenntartható növekedést (más
néven a „kék növekedést”).
d)           Fenntartható és versenyképes
bioalapú iparágak
A cél az alacsony
széndioxid-kibocsátású, erőforrás-hatékony, fenntartható és versenyképes
bioalapú iparágak előmozdítása Európában. A tevékenységek középpontjában a
hagyományos ipari folyamatok és termékek erőforrás- és energiahatékony bioalapú
folyamatokká és termékekké való átalakítása és ezáltal a biogazdaság
előmozdítása, az elsődleges termelésből származó biomassza, a
biohulladék és a bioalapú iparágakból származó melléktermékek hasznosítása és
ily módon az integrált biofinomítók fejlesztése, valamint a szabványosítási,
szabályozási és demonstrációs/kísérleti és egyéb tevékenységeken keresztül új
piacok nyitása áll, figyelembe véve mindeközben a biogazdaság által a
földhasználatra és a földhasználat-változásra gyakorolt hatásokat.
3.           biztonságos, tiszta és hatékony
energia
3.1.        Különös
célkitűzés
A különös célkitűzés egy megbízható,
fenntartható és versenyképes energiarendszerre való áttérés, tekintettel a
fokozódó erőforráshiányra, a növekvő energiaigényre és az
éghajlatváltozásra.
Az Európai Unió 2020-ig 20%-kal, 2050-ig pedig
80–95%-kal kívánja csökkenteni üvegházhatásúgáz-kibocsátását az 1990-es
szinthez képest. A tervek szerint 2020-ban a végfelhasználói energiafogyasztás
20%-át a megújuló energiaforrások fednék le. Mindezt kiegészíti egy 20%-os energiahatékonysági
célkitűzés. Ezek a célok csak az energiarendszer teljes felülvizsgálatával
érhetők el, amelynek alacsony szén-dioxid kibocsátási profillal,
energiaellátási biztonsággal és megfizethetőséggel kell együtt járnia,
egyúttal pedig erősíteni kell az európai gazdasági versenyképességet is. Európa
egyelőre távol áll ezeknek az átfogó céloknak a megvalósulásától. Az
európai energiarendszer 80%-a még a fosszilis tüzelőanyagokra épül, az
Unió teljes üvegházhatásúgáz-kibocsátásának 80%-áért pedig az ágazat felel. Évente
a bruttó hazai termék (GDP) 2,5%-át költjük energiaimportra, és ez az arány
vélhetően növekedni fog. 2050-re ez a tendencia teljes olaj- és
gázbehozatali függőséghez vezethet. Az energia világpiaci árának
ingadozása és az ellátásbiztonságot érintő gondok miatt az európai ágazati
szereplők és fogyasztók jövedelmük mind nagyobb hányadát fordítják
energiára.
Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású,
versenyképes gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemterve[27] egyértelművé teszi, hogy
az üvegházhatásúgáz-kibocsátás célzott csökkentését elsősorban az Unió
területén kell elérni. Ehhez 2050-ig az energia-ágazatban több mint 90%-kal, az
iparban több mint 80%-kal, a közlekedési ágazatban legalább 60%-kal, a
lakossági felhasználás és a szolgáltatások terén pedig mintegy 90%-kal kell
csökkenteni a szén-dioxid-kibocsátást.
E csökkentési célok eléréséhez jelentős
beruházásokra van szükség a hatékony, megbízható, alacsony
szén-dioxid-kibocsátással járó technológiák és szolgáltatások kutatása, fejlesztése,
demonstrációja és piaci megjelenítése terén. A beruházásoknak megfelelően
ki kell egészülniük nem technológiai megoldásokkal is, a kínálati és a
keresleti oldalon egyaránt. Mindezen intézkedéseket egy alacsony
szén-dioxid-kibocsátásra irányuló, integrált szakpolitikának kell felölelnie,
amely érinti a kulcsfontosságú alaptechnológiákat, különösen az
IKT-megoldásokat és a korszerű gyártást és feldolgozást, valamint a
fejlett anyagokat. A cél egyrészt hatékony, az európai és a világpiacon széles
körben teríthető energiaipari technológiák és szolgáltatások kialakítása,
másrészt egy olyan intelligens keresletoldali gazdálkodás megteremtése,
amelynek alapját nyílt és átlátható energiakereskedelmi piac és intelligens
energiahatékonysági gazdálkodási rendszerek képezik.
3.2.        Indoklás
és európai uniós hozzáadott érték
Költségek és megbízhatóság tekintetében az új
technológiáknak és megoldásoknak versenyképeseknek kell lenniük a hagyományos
üzemeltetőket és technológiákat felvonultató, magas szinten optimalizált
energiarendszerekkel. A kutatás és fejlesztés szerepe megkerülhetetlen abban,
hogy a tisztább, alacsony szén-dioxid-kibocsátású és hatékonyabb új
energiaforrásokat kereskedelmi szempontból a szükséges mértékben vonzóvá
lehessen tenni. Sem az ágazat, sem az egyes tagállamok önmagukban nem képesek
azon költségek és kockázatok elviselésére, amelyeknek legfőbb okait
(áttérés az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra, megfizethető és
biztonságos energiaszolgáltatás) piacon kívüli tényezők jelentik.
E fejlődés felgyorsítása uniós
szintű stratégiai megközelítést igényel, amely magában foglalja az
épületek, a szolgáltatások, a közlekedés és az ipari értékláncok
energiaellátását, energiaigényét és energiafelhasználását. Mindez a források –
köztük a kohéziós politika körébe tartozó alapok – összehangolását teszi
szükségessé Unió-szerte, mindenekelőtt az intelligens specializációra
irányuló nemzeti és regionális stratégiák, a kibocsátáskereskedelmi rendszerek,
a közbeszerzések és egyéb pénzügyi mechanizmusok révén. Szükség van továbbá a
megújuló energiaforrásokat és az energiahatékonyságot érintő szabályozási
és végrehajtási szakpolitikákra, valamint a nem technológiai akadályok
lebontását szolgáló testre szabott technikai segítségnyújtásra és
kapacitásbővítésre is.
Ilyen stratégiai koncepciót az európai
stratégiai energiatechnológiai terv (SET-terv) kínál. A SET-terv hosszú távú
menetrendet határoz meg azon főbb innovációs szűk keresztmetszetek
kezeléséhez, amelyekkel az energiaipari technológiai vállalkozások a felderítőkutatási,
a kutatási-fejlesztési, a koncepcióigazolási és a demonstrációs szakaszban
szembesülni kénytelenek, amikor tőkét keresnek nagyléptékű és újfajta
projektjeik finanszírozásához vagy a piaci bevezetésre irányuló folyamat megindításához.

A SET-terv végrehajtásához szükséges források
teljes becsült összege a következő 10 évben évi 8 milliárd EUR.[28] Ez messze meghaladja az egyes
tagállamok vagy a kutatási és ágazati szereplők kapacitását. Uniós
szintű kutatási és innovációs beruházásokra van szükség, amelyeket a közös
végrehajtás, valamint a kockázatok és kapacitások megosztása révén
erőforrásaink egész Európára kiterjedő mozgósításával ötvözünk. Az
energiaipari kutatás és innováció uniós finanszírozása ily módon kiegészíti a
tagállami fellépéseket, és azokra az intézkedésekre összpontosít, amelyek –
azon túl, hogy egyértelmű uniós hozzáadott értéket képviselnek – képesek
jelentősen mobilizálni a nemzeti erőforrásokat. Az uniós szintű
cselekvés ezen kívül az egyes tagállamok kapacitását meghaladó, magas
kockázatú, költségigényes, hosszú távú programok támogatására, a beruházási
kockázatokat csökkentő erőfeszítések egyesítésére (például olyan
nagyléptékű tevékenységek tekintetében, mint az ipari demonstrációs
projektek) és az európai szintű, interoperábilis energiaipari megoldások
kifejlesztésére irányul.
Az európai energiapolitika kutatási és
innovációs pillérét képező SET-terv végrehajtása elő fogja segíteni
az Unió ellátásbiztonságát és az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra
való áttérését, támogatni fogja a kutatási és innovációs programok
összekapcsolását a transzeurópai és regionális
energiainfrastruktúra-beruházásokkal, és növelni fogja a beruházási
hajlandóságot a hosszú futamidejű, jelentős technológiai és piaci
kockázatú projektekbe való tőkebefektetések tekintetében. Beruházási
lehetőségeket teremt a kis- és nagyvállalkozások számára, és segíti
őket, hogy versenyképessé váljanak vagy azok maradjanak az energiaipari
technológiák széles, egyre több lehetőséget kínáló világpiacán.
A nemzetközi színteret illetően az uniós
szintű cselekvés biztosítja azt a kritikus tömeget, amely felkelti a piac
technológiai éllovasainak érdeklődését és előmozdítja az uniós célok
elérését segítő nemzetközi partnerségek ügyét. Kölcsönös előnyök és
érdekazonosság esetén a nemzetközi partnerek számára megkönnyíti az Unióval
való együttműködést a közös cselekvés kidolgozásában.
Az e kihíváshoz
kapcsolódó intézkedések éppen ezért az európai energia- és éghajlatpolitika
technológiai gerincét fogják képezni. Emellett hozzájárulnak majd az Innovatív
Unió energiaipari céljainak, valamint az „Erőforrás-hatékony Európa”, az
„Iparpolitika a globalizáció korában” és az „Európai digitális menetrend”
kezdeményezések szakpolitikai céljainak megvalósulásához.
A nukleáris hasadási
energiával és a nukleáris fúziós energiával kapcsolatos kutatási és innovációs
tevékenységek a „Horizont 2020“ keretprogram Euratommal kapcsolatos
részében kerülnek elvégzésre.
3.3.        A
tevékenységek nagy vonalakban
a)           A fogyasztás és a szénlábnyom csökkentése
intelligens és fenntartható használat révén
Az intézkedések központi célkitűzése új
koncepciók, nem technológiai megoldások, nagyobb hatékonyság, társadalmi
elfogadottság és a megfizethető technológiai alkotóelemek és integrált
intelligenciával rendelkező rendszerek kutatása és teljes körű
tesztelése, lehetővé téve a valós idejű energiagazdálkodást a közel
nulla kibocsátású épületek, a megújuló energián alapuló fűtés és
hűtés, a magas hatékonyságú iparágak és energiahatékony megoldások –
vállalakozások, egyének, közösségek és a városok általi – tömeges alkalmazása
tekintetében.
b)           Alacsony költségű és alacsony
szén-dioxid-kibocsátású villamosenergia-ellátás
Az intézkedések központi célkitűzése az
innovatív megújuló energiaforrások, a nagyobb léptékű, alacsonyabb
költségű szén-dioxid-leválasztási és -tárolási technológiák, a
környezetvédelmi szempontból biztonságosabb, magasabb átalakítási
hatékonysággal rendelkező és a különféle piaci és működési környezet
számára könnyebben elérhető technológiák kutatása és teljes körű
demonstrációja.
c)           Alternatív tüzelőanyagok és
mobil energiaforrások
Az intézkedések központi célkitűzése
olyan technológiák és értékláncok kutatása és teljes körű demonstrációja,
amelyek a bioenergiát versenyképesebbé és fenntarthatóbbá teszik, lerövidítik a
hidrogén- és üzemanyagcellák piacra jutásához szükséges időt, és új,
hosszú távú kiérleltségi potenciállal rendelkező opciókat kínálnak.
d)           Intelligens és egységes európai
villamosenergia-hálózat
Az intézkedések központi célkitűzése új
hálózati technológiák kutatása és teljes körű demonstrációja, ideértve a
tárolást, a rendszereket és a piaci modelleket, amelyek segítségével normál és
rendkívüli körülmények között egyaránt tervezhetővé válik az
interoperábilis hálózatok nyomon követése, ellenőrzése és biztonságos
működtetése a nyílt, nem szénalapú, éghajlatváltozáshoz alkalmazkodó
versenypiacon.
e)           Új ismeretek, új technológiák
Az intézkedések központi célkitűzése az
energiaipari technológiák több tudományágat érintő kutatása (beleértve a
távlati cselekvéseket), valamint a páneurópai kutatási programok és a
világszínvonalú létesítmények közös megvalósítása.
f)            Hatékony döntéshozatal, a
nyilvánosság bevonása
Az intézkedések központi célkitűzése a
politikák hatékony és átlátható támogatási eszközeinek, módszereinek és
modelljeinek kidolgozása, ideértve a társadalmi elfogadás, a nyilvánosság és a
felhasználók bevonása, valamint a fenntarthatóság érdekében tett lépéseket.
g)           Az energiaipari innováció piaci
fogadtatása
Az intézkedések középpontjában az energiaipari
technológiák és szolgáltatások piaci elterjedését elősegítő, a nem
technológiai akadályok felszámolását és az uniós energiapolitika
költséghatékony végrehajtását célzó alkalmazott innováció áll.
4.           Intelligens, környezetkímélő
és integrált közlekedés
4.1         Különös
célkitűzés
A különös célkitűzés egy olyan európai
közlekedési rendszer kialakítása, amely forráshatékony, környezetbarát,
biztonságos, gördülékeny, és az egyes polgárok, a gazdaság és a társadalom
javát szolgálja.
Európának összhangba kell hoznia polgárai
növekvő mobilitási igényét a gazdasági teljesítőképesség, az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású társadalom és az éghajlatváltozáshoz alkalmazkodó
gazdaság követelményeivel. Növekedésével párhuzamosan a közlekedési ágazatnak
lényeges előrelépést kell elérnie az üvegházhatásúgáz-kibocsátás
csökkentése és az egyéb kedvezőtlen környezeti hatások mérséklése terén,
és a magas szintű hatékonyság és mobilitás megőrzése mellett véget
kell vetnie az olajtól való függésnek.
Fenntartható mobilitás csak a közlekedési
rendszer gyökeres átalakításával érhető el, melynek hátterében
jelentős közlekedéskutatási eredmények, széles körű innováció,
valamint az intelligensebb, környezetkímélőbb és integráltabb közlekedési
megoldások következetes európai szintű végrehajtása állnak.
A kutatás és az innováció révén mielőbb
célzott eredményeket kell elérni, amelyek segítenek megvalósítani a főbb
uniós politikai célokat, növelve a gazdasági versenyképességet, támogatva az
áttérést egy éghajlatváltozáshoz alkalmazkodó és alacsony
szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra, valamint fenntartva Európa vezető
szerepét a globális piacon.
Noha jelentős beruházásokat kell
eszközölnünk a kutatás, az innováció és a fejlesztések terén, ha nem sikerül
fenntarthatóbbá tennünk a közlekedést, hosszú távon elviselhetetlenül magas
szociális, ökológiai és gazdasági költségekkel kell számolnunk.
4.2         Indoklás
és európai uniós hozzáadott érték
A közlekedés az európai gazdaság
versenyképességének és növekedésének egyik motorja. Biztosítja a személyek és
áruk mobilitását, amely alapul szolgál mind az európai egységes piac
működéséhez, mind a nyílt és befogadó társadalom kialakításához. A
világpiac számos szegmensében vezető szerepet betöltő közlekedés
Európa egyik legnagyobb előnye az ipari potenciál és a szolgáltatások
minősége szempontjából. A közlekedési ipar és a közlekedési eszközgyártás
együttesen az Unió GDP-jének 6,3%-át képviseli. Ugyanakkor az európai
közlekedési ipart egyre élesebb versenyre kényszerítik a világ más részeiből
jelentkező kihívói. Ha Európa biztosítani kívánja versenyelőnyét, és
fel akarja számolni jelenlegi közlekedési rendszerének gyenge pontjait,
technológiai áttörésre lesz szükség.
A közlekedési ágazat az üvegházhatású gázok
egyik fő kibocsátója, hiszen az összes kibocsátás mintegy egy negyedéért
felel. A közlekedés 96%-ban a fosszilis tüzelőanyagokra épül. Egyre
nagyobb problémát jelentenek a torlódások; a közlekedési rendszerek még mindig
nem elég intelligensek; az egyik közlekedési módról a másikra váltás nem jelent
vonzó alternatívát; a halálos kimenetelű közúti balesetek száma továbbra
is tragikusan magas: évi 34 000 esetet regisztrálnak Unió-szerte. A polgárok és
a vállalkozások jogos igénye, hogy közlekedési rendszerünk biztonságos és védett
legyen. Részkihívást jelent a közlekedés fenntarthatósága szempontjából a
városi környezet.
Figyelembe véve a közlekedés növekedésének
becsült ütemét, az európai közlekedés néhány évtizeden belül az összeomlás
szélére juthat, aminek gazdasági terhei és társadalmi hatásai elviselhetetlenek
lehetnek. Előrejelzések szerint a következő 40 évben megduplázódik az
utaskilométer-szám, a légi közlekedésben pedig ez a növekedés kétszer ilyen
gyors lesz. A szén-dioxid-kibocsátás 2050-ig 35%-kal nőhet. A torlódások
okozta költségek 50%-kal emelkedhetnek, ami éves szinten 200 milliárd EUR-t
jelent. A balesetek külső költségei 2005-höz képest mintegy 60 milliárd
EUR-val növekedhetnek.
Éppen ezért új megoldásokat kell keresnünk. A
politikai célokat követő, a fő kihívásokra összpontosító kutatás és
innováció lényegesen elő fogja segíteni a Unió azon célkitűzésének
elérését, hogy 2050-ig a hőmérséklet globális emelkedését 2 °C-ra
korlátozza, 60%-kal csökkentse a közlekedésből származó
szén-dioxid-kibocsátást, erőteljesen mérsékelje a torlódásokból és
balesetekből származó költségeket, és a halálos baleseteket gyakorlatilag
száműzze az közutakról.
A szennyezéssel, a torlódásokkal, a
biztonsággal és védelemmel kapcsolatos gondok az egész Uniót érintik, ezért
átfogó európai együttműködésen alapuló választ igényelnek. A
járművekkel, infrastruktúrákkal és közlekedésirányítással kapcsolatos új
technológiák és megoldások kifejlesztésének és alkalmazásának meggyorsítása
elengedhetetlen feltétele a tisztább és hatékonyabb uniós közlekedési rendszer
megvalósításának, az éghajlatváltozás mérséklése és a forráshatékonyság
javítása terén elérendő eredményeknek, valamint az európai vezető
szerep megtartásának a közlekedéshez kapcsolódó termékek és szolgáltatások
világpiacain. Szétaprózott nemzeti erőfeszítésekkel ezek a célok nem
érhetők el.
A közlekedési vonatkozású kutatás és innováció
uniós szintű finanszírozása ki fogja egészíteni a tagállami fellépéseket,
és azokra az intézkedésekre összpontosít, amelyek egyértelmű uniós
hozzáadott értéket képviselnek. Ezzel a hangsúly olyan kiemelt területekre fog
helyeződni, amelyek megfelelnek a kitűzött európai céloknak; amelyek
esetében szükség van az erőfeszítések kritikus tömegére; amelyek egész
Európára kiterjedő interoperábilis közlekedési megoldásokat igényelnek;
amelyeken az erőfeszítések transznacionális összefogása csökkentheti a
kutatási beruházások kockázatát, előmozdíthatja a közös normák
kialakítását és meggyorsíthatja a kutatási eredmények piacra jutását.
Szükséges, hogy a kutatási és innovációs
tevékenységek a teljes innovációs láncot lefedő kezdeményezések széles
skáláját foglalják magukban. Az eredmények piacra juttatását több intézkedés is
hivatott segíteni: a kutatási, innovációs és demonstrációs projektek
programozásával kapcsolatos koncepció, a piaci bevezetésre irányuló
tevékenységek, a szabványosítás előmozdítása, a szabályozás és az
innovatív közbeszerzési stratégiák mind ezt a célt szolgálják. Ezenkívül az
érdekeltek bevonásával és szakértelmének segítségével át lehet hidalni azt a távolságot,
amely a kutatási eredmények létrejötte és közlekedési ágazatban való
alkalmazása között feszül.
A környezetkímélőbb, intelligensebb és
integráltabb közlekedési rendszerre irányuló kutatási és innovációs beruházások
jelentősen hozzá fognak járulni az Európa 2020 stratégia intelligens,
fenntartható és inkluzív növekedéssel kapcsolatos céljainak és az Innovatív
Unió kiemelt kezdeményezés célkitűzéseinek megvalósulásához. A szóban
forgó tevékenységek támogatni fogják az egységes európai közlekedési térség
megteremtését célzó, közlekedésről szóló fehér könyv végrehajtását. Emellett
elősegítik majd az „Erőforrás-hatékony Európa”, az „Iparpolitika a
globalizáció korában” és az „Európai digitális menetrend” kiemelt
kezdeményezések szakpolitikai céljainak megvalósulását.
4.3.        A
tevékenységek nagy vonalakban
a)           Környezetkímélő,
erőforrás-hatékony közlekedés
A cél a közlekedés éghajlatra és környezetre
gyakorolt kedvezőtlen hatásainak minimalizálása a
természeteserőforrás-felhasználás hatékonyságának javításával és a
fosszilis tüzelőanyagoktól való függés csökkentésével.
Az intézkedések központi célkitűzése az
erőforrás-igénybevétel és az üvegházhatásúgáz-kibocsátás mérséklése, a
járműhatékonyság javítása, az elektromos meghajtású és egyéb alacsony vagy
nulla kibocsátású járművek új generációja kifejlesztésének és
alkalmazásának felgyorsítása, különös tekintettel a hajtómű-, akkumulátor-
és infrastruktúrafejlesztések terén várható áttörésekre; az esetleges
alternatív tüzelőanyagok és az innovatív és hatékonyabb meghajtórendszerek
kialakítása és alkalmazása, ideértve a tüzelőanyag-infrastruktúrát is; az
infrastruktúra-használat optimalizálása intelligens közlekedési rendszerek és
intelligens eszközök révén; valamint a keresletgazdálkodás, illetve a tömegközlekedés
és a nem motorizált közlekedési módok fokozottabb alkalmazása,
mindenekelőtt a városokban.
b)           Nagyobb mobilitás, kevesebb
torlódás, fokozott biztonság és védelem
A cél a növekvő mobilitási igény és a
forgalom folyamatossága közötti összhang megteremtése a gördülékeny,
integratív, biztonságos és masszív közlekedési rendszerekre irányuló innovatív
megoldások révén.
Az intézkedések központi célkitűzése a
torlódások csökkentése, a hozzáférés javítása és az utasigények jobb
kielégítése a háztól házig történő integrált szállítás és logisztika
előmozdításával; az intermodalitás erősítése és az intelligens
tervezési és irányítási megoldások alkalmazása; valamint a balesetek
előfordulásainak és a biztonsági fenyegetések hatásainak erőteljes
csökkentése.
c)           Az európai közlekedési ipar globális
vezető szerepe
A cél az európai közlekedési gyártóipar és a
kapcsolódó szolgáltatások versenyképességének és teljesítményének javítása.
Az intézkedések központi célkitűzése az
innovatív közlekedési eszközök új generációjának kifejlesztése és a
következő generáció előkészítése új koncepciók és tervek, intelligens
ellenőrző rendszerek és interoperábilis szabványok kidolgozásával,
valamint hatékony termelési folyamatok, rövidebb fejlesztési idő és az életciklusra
vonatkozó alacsonyabb költségek alkalmazásával.
d)           Társadalom-gazdaságtani kutatás és
előremutató politikaformálás
A cél az innováció előmozdításához, a
közlekedésben rejlő kihívásokkal való szembenézéshez és a közlekedéssel
kapcsolatos társadalmi igények kielégítéséhez szükséges jobb politikaformálás
támogatása.
Az intézkedések központi célkitűzése a
közlekedéssel kapcsolatos társadalmi-gazdasági tendenciák jobb megértése és a
bizonyítékokon alapuló adatok és elemzések rendelkezésre bocsátása a politikai
döntéshozók számára.
5.           Éghajlatváltozás,
erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok
5.1.        Különös célkitűzés
A különös célkitűzés olyan erőforrás-hatékony és az
éghajlatváltozásra rugalmasan reagáló gazdaság, valamint a nyersanyagok
fenntartható biztosításának megteremtése, amely a bolygónk adta természeti
erőforrások fenntarthatóságának határain belül képes kielégíteni a világ
egyre növekvő népességének igényeit. A tevékenységek hozzá fognak járulni
Európa versenyképességének fokozásához és a jólét növeléséhez a környezeti integritás
és fenntarthatóság biztosítása, és az átlagos globális felmelegedés 2°C alatt tartása mellett, lehetővé téve az ökoszisztémák és a
társadalom számára az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást.
A huszadik század folyamán a fosszilis tüzelőanyagok felhasználása
és az anyagi erőforrások kitermelése világszinten tízszeresére nőtt.
A látszólag bőséges és olcsó erőforrások korszaka azonban a végéhez
közlekedik. A nyersanyagok, a víz, a levegő, a biodiverzitás, valamint a
szárazföldi, vízi és tengeri ökoszisztémák egyaránt nyomásnak vannak kitéve. A
Föld számos fontos ökoszisztémája károsodott, mivel szolgáltatásaiknak akár
60%-a is nem fenntartható módon kerül felhasználásra. Az Európai Unióban az egy
főre jutó anyagfelhasználás évi 16 tonna, ebből 6 tonna hulladék
keletkezik, amelynek a fele hulladéklerakóba kerül. A népesség növekedésével és
az igények – különösen a feltörekvő gazdaságok középosztálya igényeinek –
megemelkedésével párhuzamosan az erőforrások iránti globális kereslet is nő.
Ezért szükség van a gazdasági növekedés és az erőforrás-felhasználás
teljes szétválasztására.
A Föld felszínének átlaghőmérséklete az elmúlt száz évben mintegy
0,8°C fokkal emelkedett, és az előrejelzések szerint ez a növekedés a 21.
század végére eléri az 1,8–4°C közötti szintet (az 1980 és 1999 közötti
időszak átlagához viszonyítva)[29].
Az e változásokkal összefüggő, a természeti és emberi rendszerekre
gyakorolt várható hatások kihívást jelentenek majd a bolygó és annak
alkalmazkodóképessége számára, továbbá veszélyeztetik a jövőbeli gazdasági
fejlődést, csakúgy, mint az emberiség jólétét.
Az éghajlatváltozás egyre erősödő hatásai és a különböző
környezeti problémák – például az óceánok elsavasodása, a sarkvidéki jég
olvadása, a termőföld minőségének romlása és növekvő
mértékű kiaknázása, a vízhiány, a vegyi szennyezés és a biodiverzitás
csökkenése – arra utalnak, hogy bolygónk fenntarthatóságának határaihoz
közeledünk. Többek között ha nem javítjuk a hatékonyságot, a várható vízigény
20 év múlva 40%-kal fogja túlszárnyalni a rendelkezésre álló készleteket. Az
erdők riasztóan magas arányban tűnnek el (évente 5 millió hektár). Az
erőforrások közötti kölcsönhatások rendszerkockázatokat okozhatnak, azaz
egy erőforrás kimerítése más erőforrások és ökoszisztémák esetében
visszafordíthatatlan változásokat okozhat. A jelenlegi tendenciák alapján
2050-re a világ növekvő népességének eltartásához a Föld több mint
kétszeresének megfelelő erőforrásra lenne szükség.
A nyersanyagokkal való fenntartható gazdálkodás és azok
erőforrás-hatékony kezelése – beleértve felkutatásukat, kitermelésüket,
feldolgozásukat, újrafelhasználásukat, újrafeldolgozásukat és helyettesítésüket
is – alapvető fontosságú a modern társadalom és gazdaság működéséhez.
Az olyan európai ágazatok, mint az építőipar, a vegyipar, az autóipar, a
repülőgépipar vagy a gép- és berendezésgyártó ipar, amelyek együttesen 1,3
billió euró hozzáadott értéket állítanak elő és közel 30 millió embert
foglalkoztatnak, erősen függenek a nyersanyagok hozzáférhetőségétől.
Az Unió nyersanyag-ellátása azonban egyre nehézkesebb. Az EU nagy mértékben
függ továbbá az olyan stratégiailag fontos nyersanyagok importjától, amelyek
piacán riasztó mértékű torzulások mutatkoznak. Az Unió ezenfelül továbbra
is rendelkezik értékes ásványkészletekkel, ezek feltárása és kitermelése
azonban a megfelelő technológiák hiányában és a fokozott globális verseny
miatt akadályokba ütközik. Tekintettel arra, hogy milyen fontos szerepük van a
nyersanyagoknak az európai versenyképesség, gazdaság és az innovatív termékekben
való alkalmazásuk szempontjából, a nyersanyagokkal való fenntartható
gazdálkodás és azok erőforrás-hatékony kezelése elsőrendű
prioritás az Unió számára.
A gazdaság
alkalmazkodóképessége és az, hogy rugalmasabban tud-e reagálni az
éghajlatváltozásra, erőforrás-hatékonyabb lesz-e, és ezzel
egyidejűleg versenyképes marad-e, nagy mértékben függ mind a társadalmi,
mind a technológiai természetű ökoinnovációtól. Az ökoinnováció, melynek
globális piaca évente mintegy 1 billió euró értékű – és ez 2030-ra várhatóan
megháromszorozódik –, nagyszerű lehetőséget jelent az európai
gazdaságok versenyképességének fokozására és a munkahelyteremtésre.
5.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
Az üvegházhatásúgáz-kibocsátásra és az üvegházhatást okozó gázok koncentrációjára
vonatkozó uniós és nemzetközi célkitűzések teljesítéséhez, valamint az
éghajlatváltozás hatásainak kezeléséhez költséghatékony technológiák
kidolgozására és alkalmazására, továbbá enyhítési és alkalmazkodási
intézkedésekre van szükség. Az uniós és világszintű szakpolitikai
kereteknek garantálniuk kell az ökoszisztémák és a biodiverzitás védelmét,
megbecsülését és megfelelő helyreállítását, hiszen az azok által
biztosított erőforrások és szolgáltatások csak így állhatnak a jövőben
is rendelkezésre. A kutatás és az innováció segíthet a nyersanyagok megbízható
és fenntartható hozzáférhetőségének biztosításában, valamint az
erőforrások felhasználásának és pazarlásának jelentős csökkentésében.

Az Unió cselekvéseinek középpontjában ezért a
kulcsfontosságú uniós célkitűzések és politikák támogatása áll. Ide
tartoznak a következők: az Európa 2020 stratégia; az Innovatív Unió; az
erőforrás-hatékony Európa és a kapcsolódó ütemterv; az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig történő
megvalósításának ütemterve[30];
„Az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás: egy európai fellépési keret felé”
című fehér könyv[31];
a nyersanyag-politikai kezdeményezés[32];
az Európai Unió fenntartható fejlődési stratégiája[33]; az Európai Unió integrált
tengerpolitikája[34];
a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv[35]; az ökoinnovációs
cselekvési terv és az európai digitális menetrend[36]. Ezen cselekvések célja, hogy
a társadalom rugalmasabban tudjon reagálni a környezet és az éghajlat
megváltozására, és biztosított legyen a nyersanyagok hozzáférhetősége.
Tekintettel az
éghajlat és a környezet nemzeteken átnyúló, globális jellegére, nagyságrendjére
és összetettségére, valamint a nyersanyagok ellátási láncának nemzetközi
dimenziójára, e cselekvéseket uniós és afeletti szinten kell megvalósítani. A
szükséges kutatások multidiszciplináris jellege miatt, a kihívások eredményes
kezelése érdekében indokolt összevonni az egymást kiegészítő ismereteket
és forrásokat. Az erőforrás-felhasználásnak és a környezeti hatásoknak a
versenyképesség egyidejű fokozása mellett történő csökkentéséhez
olyan döntő társadalmi és technológiai átalakulásra van szükség, melynek
eredményeképp a természet és az emberi jólét közötti fenntartható kapcsolaton
alapuló gazdaság jön létre. A kutatással és innovációval kapcsolatos
összehangolt tevékenységek lehetővé teszik majd az éghajlati és környezeti
változások rendszerszerű és ágazatközi jobb megértését és
előrejelzését, a bizonytalanságok csökkentését, a sebezhető pontok, a
kockázatok, a költségek és lehetőségek azonosítását és értékelését,
valamint a társadalmi és politikai válaszok és megoldások tárházának
bővítését és hatékonyságának javítását. A cselekvések célja továbbá, hogy
lehetőséget adjon a társadalom valamennyi rétegéből származó szereplőknek
arra, hogy aktívan részt vegyenek ebben a folyamatban.
A nyersanyagok
hozzáférhetőségének problémája összehangolt, tudományágakon és ágazatokon
átívelő kutatási és innovációs erőfeszítéseket követel meg a
biztonságos, gazdasági szempontból kivitelezhető, környezetkímélő és
társadalmilag elfogadható megoldások biztosításához az értékteremtő
hálózat egésze mentén (felkutatás, kitermelés, feldolgozás, újrafelhasználás,
újrafeldolgozás és helyettesítés). Az
innováció e területeken növekedési és foglalkoztatási, továbbá a tudományt, a
technológiát, a gazdaságot, a politikát és a kormányzást is felölelő
innovatív lehetőségeket fog kínálni. Ezért előkészítés alatt áll a
nyersanyagokra vonatkozó európai innovációs partnerség létrehozása.
Az ökoinnováció
értékes új növekedési és munkahely-teremtési lehetőségeket fog kínálni. Az
uniós szintű cselekvés keretében kidolgozott megoldások védelmet fognak
nyújtani az ipari versenyképességet fenyegető főbb tényezők
ellen, és gyorsan bevezethetők és elterjeszthetők lesznek az egységes
piacon és azon kívül is, így lehetőség fog nyílni az erőforrások
fenntartható használatán alapuló zöld gazdaság felé történő átmenetre. Az
e koncepcióban részt vevő partnerek többek között: nemzetközi, európai és
nemzeti politikai döntéshozók; nemzetközi és tagállami kutatási és innovációs
programok; az európai üzleti élet és ipar; az Európai Környezetvédelmi
Ügynökség és a nemzeti környezetvédelmi hivatalok, valamint más érdekelt felek.
A bilaterális és regionális együttműködés mellett az uniós szintű
cselekvések támogatni fogják a témához kapcsolódó olyan nemzetközi
erőfeszítéseket és kezdeményezéseket is, mint az Éghajlat-változási
Kormányközi Testület (IPCC), a biológiai sokféleséggel és az
ökoszisztéma-szolgáltatásokkal foglalkozó kormányközi platform (IPBES) és a
Föld-megfigyelési Csoport (GEO).
5.3.        A tevékenységek nagy
vonalakban
a)           Az éghajlatváltozás elleni küzdelem
és az ahhoz való alkalmazkodás
A cél olyan innovatív, költséghatékony és fenntartható alkalmazkodási
és hatáscsökkentési intézkedések kidolgozása és elemzése, melyek mind a CO2-t,
mind a CO2-től eltérő üvegházhatást okozó
gázokat célba veszik, és kiemelt helyen kezelik a technológiai és a nem
technológiai jellegű zöld megoldásokat is: ehhez az intézkedések
megalapozott, korai szakaszban és hatékonyan történő meghozatalát
lehetővé tévő adatokra, valamint a szükséges kompetenciák hálózatba
szervezésére van szükség. A tevékenységek középpontjában a következők
állnak: az éghajlatváltozás jobb megértése és megbízható éghajlat-változási
előrejelzések rendelkezésre bocsátása; a következmények és sebezhető
pontok vizsgálata, innovatív és költséghatékony alkalmazkodási és
kockázatmegelőző intézkedések kidolgozása; az éghajlatváltozás
hatásainak enyhítését célzó politikák támogatása.
b)           A természeti erőforrásokkal és
az ökoszisztémákkal való fenntartható gazdálkodás
A cél: tudást biztosítani a természeti erőforrásokkal való olyan
gazdálkodáshoz, mely fenntartható egyensúlyt eredményez a korlátozott mértékben
rendelkezésre álló erőforrások, valamint a társadalom és a gazdaság
szükségletei között. A tevékenységek középpontjában a következők állnak:
az ökoszisztémák működéséről, a társadalmi rendszerekkel való
kölcsönhatásaikról és a gazdasági és emberi jólét fenntartásában betöltött
szerepükről szóló tudásunk bővítése; továbbá a hatékony
döntéshozatalhoz és a nyilvánosság bevonásához szükséges ismeretek és eszközök
biztosítása.
c)           A nem energetikai célú és nem
mezőgazdasági nyersanyagok fenntartható biztosítása
A cél a
nyersanyagokkal kapcsolatos tudásalap fejlesztése és a nyersanyagok
költséghatékony és környezetbarát felkutatásához, kitermeléséhez,
feldolgozásához, újrahasznosításához és visszanyeréséhez, valamint a kisebb
környezeti terhelést okozó, gazdasági szempontból vonzó alternatívákkal való
helyettesítésükhöz szükséges innovatív megoldások kidolgozása. A tevékenységek
középpontjában a következők állnak: a nyersanyagok
hozzáférhetőségével kapcsolatos tudásalap fejlesztése; a nyersanyagok
fenntartható biztosításának és használatának előmozdítása, a kritikus
jelentőségű nyersanyagok helyettesítésére alkalmas alternatívák
felvázolása; valamint a nyersanyagokkal kapcsolatos társadalmi tudatosság és
készségek fejlesztése.
d)           A zöld gazdaság felé történő
átmenet biztosítása az ökoinnováción keresztül
A cél az
ökoinnováció összes olyan formájának előmozdítása, mely lehető teszi
a zöld gazdaság felé történő átmenetet. A tevékenységek középpontjában a
következők állnak: az ökoinnovációs technológiák, eljárások,
szolgáltatások és termékek, továbbá piaci bevezetésük és elterjedésük
támogatása, különös tekintettel a kkv-kra; innovatív politikák és társadalmi
változások támogatása; a zöld gazdaság irányában tett haladás mérése és
értékelése; valamint az erőforrás-hatékonyság előmozdítása a
digitális rendszerek segítségével.
e)           Átfogó és hosszú távú globális
környezeti megfigyelő és információs rendszerek létrehozása
A cél, hogy
biztosítsuk az e kihívás kezeléséhez szükséges hosszú távú adatokat és
információkat. A tevékenységek középpontjában a Földünk megfigyelésére
szolgáló, folyamatosan időszerű, pontos tájékoztatást és
előrejelzéseket nyújtó lehetőségek, technológiák és infrastruktúrák
állnak. Ösztönözni kell az interoperábilis adatokhoz és információkhoz való
szabad, nyílt és korlátlan hozzáférést.
6.           INKLUZÍV, INNOVATÍV ÉS BIZTONSÁGOS
TÁRSADALMAK
6.1.        Különös célkitűzés
A különös
célkitűzés az inkluzív, innovatív és biztonságos európai társadalmak
előmozdítása, tekintettel a korábban nem tapasztalt változásokra és a
növekvő globális egymásrautaltságra.
Európa a
jövőjét nagy mértékben befolyásoló, jelentős társadalmi-gazdasági
kihívásokkal néz szembe, mint például: a növekvő gazdasági és kulturális
egymásrautaltság, a társadalom elöregedése, a társadalmi kirekesztés, a
szegénység, az egyenlőtlenségek és a migrációs áramlások, a digitális
szakadék felszámolása, az innováció és kreativitás kultúrájának
elősegítése a társadalomban és a gazdaságban, továbbá a biztonság és
szabadság, csakúgy mint a demokratikus intézményekbe vetett bizalom és a polgárok
közötti bizalom biztosítása Európa határain belül és azokon túl. Ezek a
rendkívüli kihívások közös európai megközelítést kívánnak.
Először is: az Unióban, mind az országok
között, mind az országokon belül jelentős egyenlőtlenségek állnak
fenn. 2010-ben a humán fejlettségi mutató, azaz az egészségügyi, oktatásügyi és
a jövedelem területén elért fejlettség összesített mutatója az uniós
tagállamokat 0,743 és 0,895 közé sorolja, amely az országok közötti
jelentős eltérésekre utal. A nemek között is nagy mértékű
egyenlőtlenségek figyelhetők meg: a nemek közötti bérkülönbség az
Unióban például továbbra is 17,8% a férfiak javára[37]. Manapság minden hatodik uniós
polgárt (mintegy 80 millió embert) veszélyeztet a szegénység. Az elmúlt két
évtizedben nőtt a szegénység a fiatal felnőttek és a gyermekes
családok körében. A fiatalok munkanélküliségi aránya meghaladja a 20%-ot. 150
millió európai (a polgárok mintegy 25%-a) még nem használta az internetet és
talán sohasem fog szert tenni megfelelő mértékű digitális
műveltségre. A politikával szembeni közönyösség és a választásokon
tapasztalható polarizálódás is nőtt, jelezve, hogy megrendült a
polgároknak a jelenlegi politikai rendszerekbe vetett bizalma. A fenti számok
arról tanúskodnak, hogy egyes társadalmi csoportok és közösségek folyamatosan
kimaradnak a társadalmi-gazdasági fejlődésből és/vagy a demokratikus
politikából.
Másodszor: Európa
termelékenységi és gazdasági növekedési mutatói az elmúlt négy évtizedben
viszonylagosan csökkentek. Európa részesedése a globális tudástermelésben és az
innovációs teljesítmény terén betöltött vezető szerepe a kulcsfontosságú
fellendülőben lévő gazdaságokhoz (például Brazíliához vagy Kínához)
képest gyorsan csökken. Noha Európa erőteljes kutatóbázissal rendelkezik,
ezt az innovatív termékek és szolgáltatások számára is erős támasszá kell
tennie. Jóllehet köztudomású, hogy Európának többet kell beruháznia a
tudományba és az innovációba, arra is szükség van, hogy ezeket a beruházásokat
az eddigieknél jobban összehangolja: a nemzeti K+F költségvetések több mint
95%-át uniós koordináció nélkül költik el, mely a csökkenő finanszírozási
lehetőségek idején nagy mértékű erőforrás-pazarláshoz vezethet.
A tagállamok innovációs kapacitásai pedig, az utóbbi időben tapasztalható,
kis mértékű konvergenciát leszámítva továbbra is nagyon különbözőek,
így mély szakadék húzódik a „vezető innovátorok” és a „lemaradó
innovátorok” között[38].
Harmadszor: a biztonság hiányának számos
típusa, legyen szó akár bűnözésről, erőszakról, terrorizmusról,
számítógépes támadásokról, a magánélethez való jog megsértéséről, vagy a
társadalmi-gazdasági zavarok más formáiról, egyre inkább érinti a polgárokat. A
becslések szerint a bűncselekmények közvetlen sértettjeinek száma
Európában évente a 75 milliót is elérheti[39].
A bűnözés, terrorizmus, illegális tevékenységek, erőszak és
katasztrófák költségei 2010-ben Európában a becslések szerint legalább 650
milliárd eurót (azaz az Unió GDP-jének kb. 5%-át) tettek ki. A terrorizmus
következményeinek szemléletes példája a manhattani ikertornyok ellen 2001.
szeptember 11-én elkövetett támadás. Több ezren vesztették életüket, és a
becslések szerint ez az esemény az USA termelékenységében 35 milliárd USD, az
össztermelésben pedig 47 milliárd USD értékű veszteséget okozott, és a
következő negyedévben a munkanélküliség csaknem 1%-os emelkedéséhez
vezetett. A polgárok, a cégek és az intézmények egyre több digitális
interakcióban és tranzakcióban vesznek részt az élet társadalmi, pénzügyi és
kereskedelmi területein, az internet fejlődése azonban a számítástechnikai
bűnözést is magával hozta, amely évente több milliárd euró értékű
kárt okoz, és megsérti az egyének vagy társaságok személyes adatainak védelmét
szerte a kontinensen. A mindennapi életben tapasztalható bizonytalanságérzet növekedése
és a váratlan események valószínűleg a polgároknak nemcsak az
intézményekbe, de az egymásba vetett bizalmát is megingatják.
Ezeket a
kihívásokat együttesen, innovatív módszerekkel kell kezelni, mivel bonyolult,
és gyakran előre nem látható módon hatnak egymásra. Az innováció negatívan
befolyásolhatja az integrációt, amint azt a digitális szakadék vagy a
munkaerő-piaci szegmentáció jelensége is jól példázza. A társadalmi
innováció, a társadalmi bizalom és biztonság olykor nehezen
összeegyeztethetők a politikákban, például az európai nagyvárosok
szociálisan hátrányos helyzetű területein. Emellett az innováció és a
polgárok növekvő igényeinek összekötése is arra ösztönzi a politikai
döntéshozókat, valamint a gazdasági és társadalmi élet szereplőit, hogy
olyan új válaszokat találjanak, amelyek nem veszik figyelembe az ágazatok,
tevékenységek, termékek vagy szolgáltatások között fennálló határokat. Az
olyan, terjedőben lévő jelenségek, mint az internet, a pénzügyi
rendszerek, az elöregedő gazdaság és az ökológiai társadalom
erőteljesen rámutatnak, mekkora szükség van arra, hogy ezekre a kérdésekre
az inkluzivitási, innovációs és biztonsági szempontokat egyidejűleg
figyelembe véve keressünk választ.
E kihívások
bonyolultsága és az igények fejlődése tehát elengedhetetlenné teszi az
innovációs kutatást és az olyan új, intelligens technológiák, folyamatok és
módszerek, társadalmi innovációs mechanizmusok, összehangolt cselekvések és
intézkedések kidolgozását, amelyek előrejelzik vagy befolyásolják a
fő európai fejleményeket. Szükség van az e kihívásokban szerepet játszó
mögöttes tendenciák és hatások megértésére, valamint a szolidaritás, a
koordináció és a kreativitás olyan sikeres formáinak újrafelfedezésére, illetve
újbóli feltalálására, amelyek Európát a világ többi részéhez képest az
inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak különleges példájává teszik. Ez
a harmadik országokkal való együttműködés még inkább stratégiai
megközelítését kívánja meg. Végül, mivel a biztonsági politikáknak
kölcsönhatásban kell állniuk a különböző társadalmi politikákkal, a
biztonságkutatás társadalmi dimenziója is e kihívás fontos aspektusa lesz.
6.2.        Indoklás és európai uniós
hozzáadott érték
E kihívások
nincsenek tekintettel az országhatárokra, ezért a mobilitás (személyek, áruk,
szolgáltatások, tőke, de a kompetenciák és a tudás vonatkozásában is),
valamint az intézményi együttműködés, az interkulturális interakciók és a
nemzetközi együttműködés formáinak összetettebb összehasonlító elemzéseit
teszik szükségessé. Ha nem értjük meg és jelezzük előre jobban a
globalizáció hajtóerőit, azok az európai országokat az együttműködés
helyett a versengés felé terelik, így Európában a hasonlóságok, illetve az
együttműködés és a versengés közötti helyes egyensúly helyett a különbözőségek
kerülnek majd előtérbe. Az ilyen kritikus társadalmi-gazdasági
kihívásoknak a kizárólag nemzeti szinten történő kezelése azt a veszélyt
rejti magában, hogy az erőforrások nem hatékonyan kerülnek felhasználásra,
a problémák kiterjednek más európai és Európán kívüli országokra, valamint
fokozódnak azok a társadalmi, gazdasági és politikai feszültségek, amelyek
közvetlenül érinthetik az EK-Szerződésnek az értékekre vonatkozó
célkitűzéseit, különös tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés
I. címében foglaltakra.
Az inkluzív,
innovatív és biztonságos társadalmak létrehozásához Európának olyan módszerre
van szüksége, amely maga után vonja az új tudás, technológiák és képességek
kialakítását, valamint a politikai lehetőségek kijelölését. Ez a
vállalkozás segíteni fog Európának abban, hogy ne csak határain belül kezelje a
kihívásokat, hanem a nemzetközi színtéren fellépő globális
szereplőként is. Ez egyúttal segíteni fog a tagállamoknak is a máshol
szerzett tapasztalatok hasznosításában és saját körülményeiknek megfelelő
intézkedéseik jobb meghatározásában.
Az országok közötti együttműködés új
formáinak elősegítése az Unión belül és világszerte, valamint a vonatkozó
kutatási és innovációs közösségek között ezért e kihívás egyik legfontosabb
feladata. Szükség van a polgárok és a vállalatok bevonására, a társadalmi és
technológiai innovációs folyamatok támogatására, az intelligens és a polgárok
részvételére épülő közigazgatás ösztönzésére, valamint a kutatási
eredményeken alapuló politikai döntéshozatal elősegítésére ahhoz, hogy az
említett tevékenységek fontosabbá váljanak a politikai döntéshozók, a
társadalmi-gazdasági szereplők és a polgárok számára. Ebből a
szempontból a kutatás-fejlesztés az európai iparágak és szolgáltatások
versenyképességének előfeltétele, különösen a biztonság, a digitális
fejlődés és a magánélet védelme területén.
Az e kihívás kezelésére nyújtott uniós
finanszírozás tehát a fő uniós politikák kidolgozására, végrehajtására és
kiigazítására fog irányulni, nevezetesen az intelligens, fenntartható és inkluzív
növekedésre irányuló Európa 2020 prioritásokra, a közös kül- és
biztonságpolitikára, valamint az Európai Unió belbiztonsági stratégiájára, mely
a katasztrófa-megelőzési és -elhárítási politikákra is kiterjed. A
koordináció a Közös Kutatóközpont által folytatott közvetlen cselekvések révén
fog történni.
6.3.        A tevékenységek nagy
vonalakban
6.3.1.     Inkluzív társadalmak
A cél a szolidaritás és a társadalmi,
gazdasági és politikai integráció, valamint a pozitív interkulturális dinamika
erősítése Európában és a nemzetközi partnerekkel az élvonalbeli tudományos
kutatás, az interdiszciplinaritás, a technológiai haladás és a szervezeti
innováció révén. Ebben a humán tudományok is fontos szerepet játszhatnak. A
kutatásnak a politikai döntéshozókat olyan politikák kidolgozásában kell
támogatnia, amelyek az európai társadalmakban, és a világ többi tájához képest
viszonyítva is elősegítik a szegénység elleni küzdelmet, és megelőzik
a megosztottság, a diszkrimináció és az egyenlőtlenségek különböző
formáinak kialakulását, például a nemek közötti egyenlőtlenségeket,
valamint a digitális vagy innovációs szakadékokat. A kutatás különösen az
Európa 2020 stratégia végrehajtását és elfogadását, és az Unió széles körű
külső tevékenységeit szolgálja. Különleges intézkedéseket kell
hozni annak érdekében, hogy a kiválóság a kevésbé fejlett régiókban is
kibontakozzon, és ezáltal szélesedjen a Horizont 2020-ban részvevők köre.
A tevékenységek középpontjában a
következők fognak állni:
a)           az intelligens, fenntartható és
inkluzív növekedés előmozdítása;
b)           rugalmas és befogadó európai
társadalmak létrehozása;
c)           Európa mint globális szereplő
megerősítése;
d)           az európai kutatási és innovációs
szakadék megszüntetése.
6.3.2.     Innovatív társadalmak
A cél az innovatív európai társadalmak és
politikák létrejöttének elősegítése a polgároknak, a vállalatoknak és a
felhasználóknak a kutatásba és innovációba történő bevonása, valamint a
globalizációval összefüggésben az összehangolt kutatási és innovációs politikák
előmozdítása révén. Különleges támogatásban részesül az Európai
Kutatási Térség és az innováció keretfeltételeinek létrehozása.
A tevékenységek középpontjában a
következők fognak állni:
a)           az Innovatív Unió és az Európai
Kutatási Térség tudásalapjának és támogatásának megerősítése;
b)           az innováció új formáinak
feltérképezése, beleértve a társadalmi innovációt és kreativitást is;
c)           a kutatásban és innovációban
történő társadalmi szerepvállalás biztosítása;
d)           a harmadik országokkal történő
koherens és hatékony együttműködés előmozdítása.
6.3.3.     Biztonságos társadalmak
A cél a belső és külső biztonságra
vonatkozó uniós politikák támogatása, a kiberbiztonság, bizalom és az adatok
védelmének biztosítása az egységes digitális piacon, ezzel egyidejűleg
fejlesztve az Unió biztonsági, IKT- és szolgáltatási ágazatainak
versenyképességét. Erre az olyan innovatív technológiák és megoldások
kidolgozása révén fog sor kerülni, amelyek kezelik a biztonsági réseket, és
megelőzik a biztonsági kockázatokat. Ezek a küldetésorientált cselekvések
integrálni fogják a különböző végfelhasználók (polgárok, vállalatok és
közigazgatási szervek, köztük a nemzeti és nemzetközi hatóságok, a polgári
védelem, a bűnüldözési szervek, a határőrségek stb.) igényeit a
biztonsági kockázatok alakulása, a magánélet védelme, valamint a szükséges
társadalmi szempontok figyelembevétele érdekében.
A tevékenységek középpontjában a
következők fognak állni:
a)           a bűnözés és a terrorizmus
elleni küzdelem;
b)           a biztonság erősítése a
határigazgatás révén;
c)           a kiberbiztonság elősegítése;
d)           Európa válságokkal és
katasztrófákkal szembeni ellenállóképességének javítása;
e)           a magánélet védelmének és a
szabadságnak a biztosítása az interneten, és a biztonság társadalmi
dimenziójának erősítése.
IV. RÉSZ
A Közös Kutatóközpont (JRC) nem nukleáris közvetlen cselekvései
1.           Különös célkitűzés
A különös célkitűzés az uniós
prioritásoknak ügyfélre szabott tudományos és technikai támogatással való
kiszolgálása, s eközben az új szakpolitikai igények rugalmas teljesítése.
2.           Indoklás és uniós hozzáadott érték
Az Unió ambiciózus, 2020-ig szóló politikai
menetrendet határozott meg olyan, bonyolult és egymással összefonódó kihívások
kezelésére, mint a fenntartható erőforrás-gazdálkodás és a
versenyképesség. E kihívások sikeres kezeléséhez több tudományterületre
kiterjedő, a lehetséges politikai megoldások mélyreható értékelésére módot
adó szilárd tudományos eredményekre van szükség. A JRC – az uniós politikai
döntéshozatal tudományos igényeinek kiszolgálójaként betöltött szerepét még
hangsúlyosabban felvállalva – a döntéshozatali folyamat minden szakaszában, a
kidolgozástól kezdődően a végrehajtásig és az értékelésig biztosítja
a szükséges tudományos és műszaki hátteret. Ennek érdekében
egyértelműen az uniós politikai prioritásokra összpontosítja kutatásait, s
emellett bővíti a több tudományterületet érintő szakértelmét. A
sajátos magán- és nemzeti érdekektől való függetlenségének, valamint
tudományos-technikai referenciaként betöltött szerepének köszönhetően a
JRC segíthet az érdekelt felek és a politikai döntéshozók között kialakítandó
konszenzus megtalálásában. A JRC kutatásai a tagállamok és az uniós polgárok
javát szolgálják: ez legegyértelműbben az egészségügy és a
fogyasztóvédelem, a környezetvédelem, a biztonság és a védelem, valamint a
válság- és katasztrófakezelés területén nyilvánul meg.
A JRC az európai kutatási térség szerves
része, és annak működését – a hasonló célú szervezetekkel és az
érdekeltekkel való szoros együttműködés, létesítményei hozzáférhetővé
tétele és kutatók képzése révén – továbbra is tevékenyen támogatni fogja. Ez
elő fogja segíteni az új tagállamok és a társult országok integrációját
is: ez utóbbiak részére a JRC továbbra is külön képzéseket nyújt az uniós jog
alapelemeinek tudományos-technikai alátámasztásáról. A JRC koordinációs
kapcsolatokat fog kialakítani a „Horizont 2020” keretprogram többi érintett
különös célkitűzésével. Közvetlen cselekvései kiegészítéseképpen, az
európai kutatási térségen belüli további integráció és hálózatos
együttműködés érdekében a JRC részt vehet a „Horizont 2020” keretprogram
közvetett cselekvéseiben és koordinációs eszközeiben is olyan területeken, ahol
rendelkezik hozzáadottérték-teremtő szakértelemmel.
3.           A tevékenység nagy vonalakban
A JRC a „Horizont 2020” keretprogram keretében
az uniós politikai prioritásokra és az általuk kezelt társadalmi kihívásokra
összpontosítja tevékenységeit, és azokat az Európa 2020 stratégiához és annak
fő célkitűzéseihez – intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés,
biztonság és uniós polgárság, globális Európa – igazítja.
A JRC tevékenységének fő területei: az
energetika, a közlekedés, a környezetvédelem és az éghajlatváltozás, a
mezőgazdaság és az élelmezésbiztonság, az egészségügy és a
fogyasztóvédelem, az információs és kommunikációs technológiák, a referenciaanyagok,
valamint a biztonság és a védelem (az Euratom-program keretében nukleáris
vonatkozásban is).
Ezeken a
tevékenységi területeken jelentős kapacitásbővítésre kerül sor a
teljes döntéshozatali folyamat kiszolgálása és a lehetséges politikai megoldások
értékelése érdekében. A kapacitásbővítés kiterjed az alábbiakra:
a)           előretekintő
és előrejelző tevékenység – proaktív stratégiai felderítés a
tudomány, a technológia és a társadalom tendenciáit és eseményeit, valamint
azok lehetséges közpolitikai következményeit illetően;
b)           gazdaság – a
tudományos-technikai és a makrogazdasági vetületekre egyaránt kiterjedő
integrált szolgáltatás érdekében;
c)           modellezés – a
fenntarthatóságra és a gazdasági kérdésekre való összpontosítás annak
érdekében, hogy a Bizottság a létfontosságú forgatókönyv-elemzésekhez kevésbé
legyen külső szolgáltatókra utalva;
d)           politikai
elemzés – a politikai megoldások egyszerre több ágazatra kiterjedő
vizsgálata érdekében;
e)           hatásvizsgálat
– a politikai megoldásokat alátámasztó tudományos eredmények rendelkezésre
bocsátása érdekében.
A JRC a tudományos-technikai politikatámogatás
hitelét és megbízhatóságát továbbra is kiváló kutatással kívánja megalapozni. Ennek
érdekében fokozni kívánja az európai és nemzetközi partnerekkel folytatott
együttműködést, egyebek mellett a közvetett cselekvésekben való részvétel
útján is. A JRC továbbá feltáró kutatást és kapacitásépítést fog végezni a
feltörekvő, politikai szempontból lényeges területeken, szelektív alapon.
A JRC tevékenysége a következőkre
összpontosul:
3.1.        Kiváló
tudomány
Kutatás a politikai
döntéshozatal tudományos eredményekkel való alátámasztása, valamint a tudomány
és a technológia feltörekvő területeinek – feltáró kutatási programok
útján is megvalósuló – vizsgálata érdekében.
3.2.        Ipari
vezető szerep
Hozzájárulás Európa
versenyképességéhez a szabványosítási folyamatnak és a szabványoknak
szabványosítási célú kutatással, referenciaanyagok és -mérések
kifejlesztésével, valamint öt terület (energetika, közlekedés, digitális menetrend,
biztonság és védelem, fogyasztóvédelem) módszertani harmonizálásával
történő előmozdítása révén. Az új technológiák biztonsági értékelése
olyan területeken, mint az energetika, a közlekedés, az egészségügy és a
fogyasztóvédelem. Hozzájárulás az űrtechnológiák és a világűrből
származó adatok – különösen társadalmi kihívások kezelése céljából történő
– felhasználásának, szabványosításának és validálásának elősegítéséhez.
3.3.        Társadalmi
kihívások
a)           Egészségügy,
demográfiai változások és jólét
Az egészségügy és a fogyasztóvédelem
előmozdítása tudományos és technikai támogatás nyújtásával olyan
területeken, mint az élelmiszerek, a takarmányok és a fogyasztási cikkek; a
környezetvédelem és az egészségügy; az egészségügyi diagnosztikai és
szűrési eljárások; valamint a táplálkozás és az étrend.
b)           Élelmezésbiztonság,
fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú
kutatás, valamint a biogazdaság
Az európai mezőgazdasági és halászati
politika fejlesztésének, végrehajtásának és nyomon követésének – az élelmiszerbiztonságra,
az élelmiszerellátás biztonságára és a biogazdaság
fejlesztésére is kiterjedő – támogatása például termés-előrejelzés,
valamint technikai és társadalom-gazdaságtani elemzések és modellezés révén.
c)           Biztonságos,
tiszta és hatékony energia
A „20%-os” éghajlat-változási és
energiapolitikai célkitűzések teljesítésének előmozdítása az
energiaellátás, az energiahatékonyság, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású
technológiák, valamint az energiaszállítási és a villamosenergia-átviteli
rendszerek technológiai és gazdasági vetületeinek kutatása révén.
d)           Intelligens,
környezetkímélő és integrált közlekedés
A személyek és az áruk fenntartható,
biztonságos és zavartalan mobilitását szolgáló uniós politika támogatása
laboratóriumi vizsgálatok, modellezés és nyomon követés révén, beleértve az
alacsony szén-dioxid-kibocsátású közlekedési technológiákat – például a
villamosítást, a tiszta és energiahatékony járműveket és az alternatív
üzemanyagokat, valamint az intelligens mobilitási rendszereket – is.
e)           Éghajlatváltozás,
erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok
A természeti erőforrásokkal való
fenntartható gazdálkodás több ágazatot érintő kihívásainak vizsgálata
a legfontosabb környezeti változók nyomon követése és a
fenntarthatóságértékelés integrált modellezési keretének kidolgozása révén.
Az erőforrás-hatékonyság, a kibocsátáscsökkentés
és a fenntartható nyersanyagellátás előmozdítása a tiszta termelési
eljárások, technológiák, termékek és szolgáltatások integrált társadalmi,
környezeti és gazdasági értékelése révén.
Az uniós fejlesztéspolitikai célok
elérésének előmozdítása az alapvető erőforrásokkal való
megfelelő ellátás biztosítását szolgáló kutatás révén, a környezeti és
erőforrásbeli paraméterek figyelemmel kísérésére, az élelmiszerbiztonság
és az élelmiszerellátás biztonság elemzésére és a tudásátadásra összpontosítva.
f)            Inkluzív,
innovatív és biztonságos társadalmak
Az innovatív Unió megvalósításához való
hozzájárulás és annak nyomon követése a kutatás és az innováció
ösztönzőinek és akadályainak makrogazdasági elemzése, valamint
módszertanok, eredménytáblák és mutatók kidolgozása révén.
Az európai kutatási térség támogatása
működésének nyomon követése és az egyes kulcselemeire ható ösztönző,
illetve akadályozó tényezők elemzése révén, valamint hálózatos kutatási
együttműködés, képzés, és a JRC létesítményeinek és adatbázisainak a
tagállamok, a tagjelölt országok és a társult országok felhasználói előtti
megnyitása révén.
A digitális menetrend céljainak eléréséhez
való hozzájárulás a gazdasági és társadalmi vetületek (digitális gazdaság,
digitális társadalom, digitális életvitel) minőségi és mennyiségi elemzése
révén.
A belső biztonság és védelem
támogatása a létfontosságú társadalmi feladatot ellátó kritikus
infrastruktúra-elemek azonosítása és sérülékenységének értékelése, valamint a
digitális személyazonossághoz kapcsolódó technológiák operatív
jellemzőinek értékelése révén. A világméretű biztonsági kihívások
– köztük az újonnan megjelenő vagy összetett fenyegetések – kezelése korszerű
információbányászati és ‑elemzési eszközök és válságkezelési eszközök
kifejlesztése révén.
A természeti és az ember okozta katasztrófák
uniós szintű kezelésére való képesség növelése az infrastruktúrák
fokozottabb nyomon követése, valamint a műholdas földmegfigyelést
hasznosító, több veszélyforrásra kiterjedő globális korai
figyelmeztető és kockázatkezelési információs rendszerek kifejlesztése
révén.
V. RÉSZ
Az Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT)
1.           Különös célkitűzés
A különös célkitűzés a kutatást, az
innovációt és az oktatást felölelő tudásháromszög integrálása, és ezáltal
az Unió innovációs kapacitásának növelése és a társadalmi kihívások kezelése.
Európának vannak bizonyos strukturális
hiányosságai az innovációs kapacitást és az új szolgáltatások, termékek és
eljárások felmutatására való képességet illetően. A fő nehézségek
közé tartozik, hogy Európa viszonylag kevéssé sikeres a tehetségek
idevonzásában és megtartásában, hogy a kutatásban rejlő gazdasági és
társadalmi értékteremtő erő nincs kellően kihasználva, hogy a
vállalkozói tevékenység szintje alacsony, hogy a kiválósági központok
erőforrásai nagyságrendileg nem elegendők a világszintű
versenyképességhez, és hogy a felsőoktatást, a kutatást és az üzleti
életet felölelő tudásháromszögön belüli európai szintű
együttműködésnek túl sok akadálya van.
2.           Indokolás és uniós hozzáadott érték
Ahhoz, hogy Európa nemzetközi szinten
felvehesse a versenyt a versenytársaival, ezeket a strukturális hiányosságokat
orvosolni kell. A fenti megállapítások valamennyi uniós tagállamra érvényesek,
és az Unió innovációs kapacitását egészében érintik.
Az EIT e kérdéseket az európai innovációs
színtér strukturális változásainak előmozdításával igyekszik rendezni. Ehhez
pedig elő fogja segíteni a legszínvonalasabb felsőoktatás, kutatás és
innováció integrálását, s ezáltal újfajta, innovációserkentő körülmények
kialakítását, valamint elő fogja mozdítani és támogatni fogja egy új
vállalkozói nemzedék megjelenését. Az EIT ilyen módon messzemenően hozzá
fog járulni az Európa 2020 stratégia – és különösen az „Innovatív Unió” és a
„Mozgásban az ifjúság” kiemelt kezdeményezések – célkitűzéseinek
eléréséhez.
Az oktatás és a vállalkozói tevékenység
integrálása a kutatással és az innovációval
Az EIT sajátossága, hogy az oktatást és a
vállalkozói tevékenységet a kutatással és az innovációval integrálja, ezek
együtt ugyanis egyazon innovációs lánc különböző szemei az Unióban és
annak határain túl.
Üzleti logika és eredményorientált
megközelítés
Tudományos és innovációs társulásai (TIT)
révén az EIT üzleti logikát követ. A vezetői szellem előfeltétel:
mindegyik TIT élén egy igazgató áll. A döntéshozatal ésszerűsítése
érdekében a TIT mindegyik partnerét egy-egy jogalany képviseli. Mindegyik TIT
éves üzleti tervet készít, amely ambiciózus, az oktatástól a
vállalkozásteremtésig terjedő tevékenységi kört ölel fel, egyértelmű
célokat és feladatokat jelöl meg, és egyaránt törekszik piaci és társadalmi
hatás elérésére. A TIT-ek részvételére, értékelésére és nyomon követésére vonatkozó
jelenlegi szabályok gyorsított, az üzleti szektorra jellemző
döntéshozatalt tesznek lehetővé.
Hosszú távú
integrált partnerségekkel a szétaprózottság ellen
Az EIT TIT-jei ipari, felsőoktatási,
kutatási és technológiai intézetek magas fokon integrált egyesülései, amelyek
kiválóságukról nevezetesek. A TIT-ek lehetőséget teremtenek arra, hogy
világszínvonalú partnerek újfajta, határokon átnyúló felállásban egyesítsék
erőiket, optimalizálják a meglévő erőforrásokat, és új üzleti
lehetőségekhez férjenek hozzá olyan értékláncok kialakításával, amelyek
alkalmasak a kockázatosabb, nagyobb léptékű kihívások kezelésére.
Európa fő innovációs értékének
gyarapítása: tehetségápolás
A tehetség az innováció egyik
alapösszetevője. Az EIT felkarolja az embereket és támogatja
kölcsönhatásra lépésüket, hiszen innovációs modelljének középpontjába az
egyetemi hallgatókat, a kutatókat és a vállalkozókat állítja. Az EIT a
tehetséges embereknek vállalkozói és kreatív kultúrát, valamint
multidiszciplináris műveltséget közvetít: mesterképzéseket és doktori
képzéseket lát el saját védjegyével, amelyet a kiválóság nemzetközileg elismert
jelévé kíván tenni. Az EIT ezáltal erőteljesen támogatja a
tudásháromszögön belüli mobilitást.
3.           A tevékenység nagy vonalakban
Az EIT elsősorban, de nem kizárólag a
tudományos és innovációs társulások (TIT) révén fejti ki tevékenységét a közös
európai jövő szempontjából kiemelten fontos társadalmi kihívások
területén. Bár a TIT-ek széles körű önállóságot élveznek saját stratégiáik
és tevékenységük meghatározásában, vannak bizonyos, mindannyiukra jellemző
innovatív sajátosságok. Az EIT ezenkívül azáltal kívánja fellépését még
hatásosabbá tenni, hogy a TIT-ek tapasztalatait az egész Unióban
hozzáférhetővé teszi, és előmozdítja egy újfajta tudásmegosztási
kultúra meghonosodását.
a)           A
felsőoktatási, kutatási és innovációs tevékenységek átültetése és
alkalmazása vállalkozásteremtés céljára
Az EIT arra törekszik, hogy felszabadítsa az
emberek innovációs képességét, és ötleteiket hasznosítsa, függetlenül az
innovációs láncban elfoglalt helyüktől. Az EIT így segíteni fog abban is,
hogy megoldódjon az „európai paradoxon”, amely abban áll, hogy a meglévő
kiváló kutatásban rejlő lehetőségek messze nincsenek kihasználva. Ezáltal
az EIT elő fogja segíteni az ötletek piacosítását. Az EIT –
elsősorban TIT-jei révén és a vállalkozó szellem ösztönzésének középpontba
állításával – új üzleti lehetőségeket fog teremteni mind start-up és
spin-off cégek formájában, mind a meglévő cégek keretein belül.
b)           Csúcsszínvonalú
és innovációvezérelt kutatás a gazdasági és társadalmi szempontból
kulcsfontosságú területeken
Az EIT stratégiája és tevékenysége kiemelten
foglalkozik a jövőre nézve rendkívül fontos társadalmi kihívásokkal,
például az éghajlatváltozással vagy az energiarendszer fenntarthatóságával. A
fő társadalmi kihívások átfogó kezelése révén az EIT előmozdítja a
tudományterületeket összekötő, illetve ötvöző szemléletmódokat, és a
TIT-ekben részt vevő partnereknek segít kutatási erőfeszítéseik
célirányossá tételében.
c)           A tehetségesek,
képzettek és vállalkozó szelleműek képességeinek kibontakoztatása oktatás
és képzés révén
Az EIT a szakmai pályafutás minden szakaszának
szerves részévé kívánja tenni az oktatást és a képzést, és olyan, újszerű
és innovatív tanterveket kíván kidolgozni, amelyek igazodnak az összetett
társadalmi és gazdasági kihívások következtében újfajta szakmai profilok iránt
mutatkozó igényekhez. Ennek érdekében az EIT kulcsszerepet fog betölteni az új
oklevelek és diplomák tagállami elismerésének ösztönzésében.
Az EIT ezenkívül lényeges szerepet fog játszani a
„vállalkozási tevékenység” fogalmának pontosításában olyan oktatási programjai
révén, amelyek tudásintenzív kontextusban, az innovatív kutatásra építve és
társadalmilag kiemelt fontosságú megoldásokhoz hozzájárulva mozdítják elő
a vállalkozási tevékenységet.
d)           A legjobb
gyakorlat terjesztése és módszeres tudásmegosztás
Az EIT arra törekszik, hogy az új innovációs
megközelítések előharcosa legyen, és hogy közös innovációs és tudásátadási
kultúrát alakítson ki egyebek mellett a TIT‑ek sokféle tapasztalatainak
különféle terjesztési mechanizmusok – például érdekelt felek fóruma és
ösztöndíjprogram – révén történő megosztásával.
e)           Nemzetközi
viszonylat
Az EIT a működésének világméretű
összefüggései tudatában lép fel, és elősegíti a legfontosabb nemzetközi
partnerekkel való kapcsolatépítést. A kiválósági központok léptékének a TIT-ek
révén történő növelésével és új oktatási lehetőségek ösztönzésével
arra fog törekedni, hogy Európa vonzóbbá váljon a külföldi tehetségek számára.
f)            Az európai
szintű hatás fokozása innovatív finanszírozási modellek révén
Az EIT jelentősen hozzá fog járulni a
„Horizont 2020” keretprogramban kijelölt célok eléréséhez, különösen azáltal,
hogy a társadalmi kihívásokkal az érintett területek egyéb kezdeményezéseit
kiegészítve foglalkozik. Az EIT alkalmat ad új, egyszerűsített
finanszírozási és irányítási megközelítések kipróbálására, s ezáltal
úttörő szerepet fog betölteni az európai innovációs színtéren. Az EIT
finanszírozási szemlélete a köz- és magánforrásokat mozgósító erős
húzóerőn alapul. Ezenkívül teljesen újfajta eszközöket fog alkalmazni
egyes tevékenységeknek az EIT Alapítványból való célzott finanszírozására.
g)           A regionális
fejlesztés összekapcsolása az európai lehetőségekkel
A TIT-ek és közös helyszíneik – a
felsőoktatási, kutatási és üzleti partnerek találkozásának földrajzi
helyéül szolgáló kiválósági központok – révén az EIT a regionális politikához
is kapcsolódni fog. Így különösen gondoskodni fog arról, hogy a regionális és
nemzeti intelligens szakosodási stratégiákkal összefüggésben a
felsőoktatási intézmények jobban kapcsolódjanak a regionális innovációs és
növekedési intézkedésekhez. Ezáltal hozzá fog járulni az Unió kohéziós
politikai célkitűzéseinek eléréséhez.
II. MELLÉKLET
A költségvetés bontása
A „Horizont 2020” keretprogramra irányadó
indikatív bontás a következő (millió EUR):
 I.          Kiváló tudomány, azon belül: || 27 818
                 1.             Európai Kutatási Tanács || 15 008
                 2.             Jövőbeni és feltörekvő technológiák || 3 505
                 3.             Marie Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési cselekvések || 6 503
                 4.             Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) || 2 802
 II.        Ipari vezető szerep, azon belül: || 20 280
                 1.             Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén* || 15 580, ebből 500 az EIT céljára
                 2.             Kockázatfinanszírozáshoz jutás** || 4000
                 3.             Innováció a kis- és középvállalkozásoknál || 700
 III.       Társadalmi kihívások, azon belül: || 35 888
                 1.             Egészségügy, demográfiai változások és jólét || 9 077, ebből 292 az EIT céljára
 2.             Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság || 4 694, ebből 150 az EIT céljára
                 3.             Biztonságos, tiszta és hatékony energia || 6 537, ebből 210 az EIT céljára
                 4.             Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés || 7 690, ebből 247 az EIT céljára
                 5.             Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok || 3 573, ebből 115 az EIT céljára
                 6.             Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak || 4317, ebből 138 az EIT céljára
 Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) || 1 542 + 1 652***
 A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései || 2 212
 ÖSSZESEN || 87 740
* Ebből
8 975 millió EUR az információs és kommunikációs technológiákra (IKT) –
azon belül 1 795 millió EUR a fotonikára, valamint mikro- és
nanoelektronikára –, 4 293 millió EUR a nanotechnológiára, a fejlett
anyagokra és a korszerű gyártásra és feldolgozásra, 575 millió EUR a
biotechnológiára és 1 737 millió EUR a világűrre szánt keret. Ennek következtében
6 663 millió EUR áll rendelkezésre a legfontosabb alaptechnológiák
támogatására.
** Ebből az
összegből várhatóan körülbelül 1 1131 millió EUR jut a stratégiai
energiatechnológiai terv (SET-terv) projektjeinek megvalósítására. Az összegnek
mintegy harmada jut a kkv-kre.
*** A teljes összeg
rendelkezésre bocsátása a 6. cikk (3) bekezdése szerinti előirányzatokon
keresztül történik. Az 1 652 millió EUR összegű második
előirányzatot a „Társadalmi kihívások” prioritás és a „Vezető szerep
az alap- és az ipari technológiák területén” különös célkitűzés
költségvetése terhére, indikatív alapon és a 26. cikk (1) bekezdése szerinti
felülvizsgálat függvényében kell rendelkezésre bocsátani, arányossági alapon.
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)

              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
igazgatási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra
gyakorolt becsült hatás összegzése
              3.2.2. Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik felek
részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1.        A javaslat/kezdeményezés címe

„Horizont
2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020)
1.2.        A tevékenységalapú irányítás
/ tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
szakpolitikai területek[40]

–
08 – Kutatás és innováció
–
09 – Információs társadalom és médiaügy
–
02 – Vállalkozás- és iparpolitika
–
05 – Mezőgazdaság
–
32 – Energiaügy
–
06 – Mobilitás- és közlekedéspolitika
–
15 – Oktatás és kultúra
–
07 – Környezetvédelem és éghajlat-politika
–
10 – Közös Kutatóközpont
1.3.        A javaslat/kezdeményezés
típusa
ý A javaslat/kezdeményezés
új intézkedésre irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő
intézkedést követő új intézkedésre irányul[41]
¨ A
javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított
intézkedésre irányul
1.4.        Célkitűzések
1.4.1.     A javaslat/kezdeményezés által
érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések
A
„Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) az intelligens,
fenntartható és inkluzív növekedés ösztönzésén keresztül hozzájárul az Európa
2020 stratégia végrehajtásához, beleértve az európai kutatási térség
kiteljesítését is:
– intelligens
növekedés: tudás- és innovációalapú gazdaság kialakítása (az „Innovatív Unió”
elnevezésű kiemelt kezdeményezés megvalósításával),
– fenntartható
növekedés: a gazdaság erőforrás-hatékonyabbá, környezetkímélőbbé és
versenyképesebbé válásának ösztönzése,
– inkluzív
növekedés: olyan, nagy foglalkoztatási ráta mellett működő gazdaság
kialakítása, amely gazdasági, társadalmi és területi kohéziót hoz létre.
1.4.2.     Konkrét célkitűzés(ek) és
a tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
–
I. rész: a „Kiváló tudomány” elnevezésű prioritás
– II.
rész: az „Ipari vezető szerep” elnevezésű prioritás
–
III. rész: a „Társadalmi kihívások” elnevezésű prioritás
–
IV. rész: a Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései
–
V. rész: „a tudásháromszög integrálása” (Európai Innovációs és Technológiai
Intézet)
A tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés
keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
–
08 – Kutatás és innováció
–
09 – Információs társadalom és médiaügy
–
02 – Vállalkozás- és iparpolitika
–
05 – Mezőgazdaság
–
32 – Energiaügy
–
06 – Mobilitás- és közlekedéspolitika
–
15 – Oktatás és kultúra
–
07 – Környezetvédelem és éghajlat-politika
–
10 – Közös Kutatóközpont
1.4.3.     Várható eredmény(ek) és
hatás(ok)
Tüntesse fel, milyen
hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a
kedvezményezettekre/célcsoportokra..
Becsléseink
szerint a „Horizont 2020” keretprogram 2030-ig várhatóan 0,92%-os
GDP-növekedést, 1,37%-os exportnövekedést, 0,15%-os importcsökkenést és
0,40%-os foglalkoztatásbővülést fog eredményezni.
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati
munkadokumentumban találhatók.
1.4.4.     Eredmény- és hatásmutatók
Tüntesse fel a
javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
A
következő táblázat összefoglalja a „Horizont 2020” keretprogram általános
és különös célkitűzéseihez tartozó, az eredmények és a hatások értékelése
során figyelembe veendő legfontosabb mutatókat.
A
különböző konkrét tevékenységek különböző típusú eredményei és
hatásai kapcsán végzett értékelések során további – köztük újonnan kidolgozott
– mutatók is alkalmazásra kerülnek.
Általános
célkitűzés:
Hozzájárulás
az Európa 2020 stratégia célkitűzéseihez és az európai kutatási térség
kiteljesítéséhez
–
Az Európa 2020 stratégia K+F-célértéke (a GDP 3%-a)
Jelenleg:         a
GDP 2,01%-a (EU-27, 2009)
Elérendő
cél:  a GDP 3%-a (2020)
–
Az Európa 2020 stratégia innovációs célértéke
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  A gyorsan növekvő innovatív vállalkozások jelentős súlyt
képviseljenek a gazdaságon belül
I. rész: a „Kiváló tudomány” elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések
* Európai
Kutatási Tanács
–
Az Európai Kutatási Tanács által finanszírozott projektek keretében készült
azon publikációk részaránya, amelyek a legtöbbet idézett 1%-ba tartoznak
Jelenleg:         0,8%
(2004-től 2006-ig megjelent, 2008-ig idézett EU-publikációk)
Elérendő
cél:  1,6% (2014–2020, az európai kutatási térség egészére)
–
Az Európai Kutatási Tanács által nyújtott finanszírozásból ihletet merítő
intézményi, illetőleg nemzeti és regionális szakpolitikai intézkedések
száma
Jelenleg:         20
(becslés, 2007–2013)
Elérendő
cél:  100 (2014–2020)
* Jövőbeni
és feltörekvő technológiák
–
Lektorált, nagy idézettségű szakfolyóiratokban közzétett publikációk
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  25 publikáció minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
–
Szabadalmi bejelentések a jövőbeni és a feltörekvő technológiák
területén
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  1 szabadalmi bejelentés minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
* Marie
Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési cselekvések
–
Ágazatközi és országhatárokon átívelő kutatóáramlás (beleértve a
doktorjelöltekét is)
Jelenleg:         50 000,
ebből kb. 20% doktorjelölt (2007–2013)
Elérendő
cél:  65 000, ebből kb. 40% doktorjelölt (2014–2020)
* Európai
kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is)
–
Az uniós támogatással Európa valamennyi kutatója és Európán kívüli kutatók
számára hozzáférhetővé tett kutatási infrastruktúrák
Jelenleg:         650
(2012)
Elérendő
cél:  1000 (2020)
II. rész: az „Ipari vezető szerep” elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések
* Vezető
szerep az alap- és az ipari technológiák területén (IKT, nanotechnológia,
fejlett anyagok, biotechnológia, korszerű gyártás, világűr)
–
Szabadalmi bejelentések a különböző alap- és ipari technológiák területén
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  3 szabadalmi bejelentés minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
–
Kockázatfinanszírozáshoz jutás
–
Az adósságfinanszírozás és a kockázatitőke-befektetések útján mozgósított
források teljes összege
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  100 millió EUR teljes beruházási érték minden 10 millió EUR
uniós hozzájárulásból (2014–2020)
* Innováció
a kis- és középvállalkozásoknál
–
A vállalatnál, illetve a piacon újdonságnak számító innovatív megoldásokat
bevezető kis- és középvállalkozások részaránya a résztvevők között (a
bevezetésnek a projekt időtartama alatt vagy legfeljebb három évvel annak
végét követően kell megtörténnie)
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  50%
III. rész: a „Társadalmi kihívások” elnevezésű prioritás
Különös célkitűzések
Az
egyes kihívások esetében az előrehaladást a következő, a „Horizont
2020” keretprogramra vonatkozó jogalkotási javaslat I. mellékletében – a
kihívások teljesítéséhez szükséges érdemi előrehaladás leírásával és a
szakpolitikai szempontból releváns mutatókkal együtt – részletesebben is
ismertetett különös célkitűzésekhez való hozzájárulás
számszerűsítésével kell mérni:
– minden ember élethosszig tartó egészségének és jólétének javítása,
– elegendő mennyiségű biztonságos és jó
minőségű élelmiszer és egyéb bioalapanyagú termék rendelkezésre
állítása: ehhez termelékeny és erőforrás-hatékony elsődleges
termelési rendszereket kell kifejleszteni, meg kell erősíteni a hozzájuk
kapcsolódó ökoszisztéma-szolgáltatásokat, valamint versenyképes és alacsony
szén-dioxid-kibocsátású ellátási láncokat kell létrehozni,
– egy
megbízható, fenntartható és versenyképes energiarendszerre való áttérés,
tekintettel a fokozódó erőforráshiányra, a növekvő energiaigényre és
az éghajlatváltozásra,
– egy
olyan európai közlekedési rendszer kialakítása, amely forráshatékony,
környezetbarát, biztonságos, gördülékeny, és az egyes polgárok, a gazdaság és a
társadalom javát szolgálja,
– olyan
erőforrás-hatékony és az éghajlatváltozásra rugalmasan reagáló gazdaság,
valamint a nyersanyagok fenntartható biztosításának megteremtése, amely a
bolygónk adta természeti erőforrások fenntarthatóságának határain belül képes
kielégíteni a világ egyre növekvő népességének igényeit,
– az
inkluzív, innovatív és biztonságos európai társadalmak előmozdítása,
tekintettel a korábban nem tapasztalt változásokra és a növekvő globális
egymásrautaltságra.
További
eredményességi mutatók:
– Lektorált, nagy idézettségű szakfolyóiratokban a
különböző társadalmi kihívások területén közzétett publikációk száma
Jelenleg:         Új
mutató (a hetedik keretprogramban [2007–2010] összesen 8149 publikáció –
előzetes adat)
Elérendő
cél:  átlagosan 20 publikáció minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
–
Szabadalmi bejelentések a különböző társadalmi kihívások területén
Jelenleg:         153 (az „Együttműködés” egyedi
programban, 2007–2010, előzetes adat)
Elérendő
cél:  átlagosan 2 szabadalmi bejelentés minden 10 millió EUR finanszírozásra
(2014–2020)
–
A különböző társadalmi kihívások területén támogatott tevékenységekre
utaló uniós jogi aktusok darabszáma
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  átlagosan 1 darab minden 10 millió EUR finanszírozásra (2014–2020)
IV. rész: a Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései
Az
uniós szakpolitikák ügyfélközpontú tudományos és műszaki támogatása
–
A Közös Kutatóközpont műszaki és tudományos támogatásának köszönhető
konkrét, kézzelfogható hatások száma az európai szakpolitikákban
Jelenleg:         175
(2010)
Elérendő
cél:  230 (2020)
–
Lektorált publikációk száma
Jelenleg:         430
(2010)
Elérendő
cél:  500 (2020)
V. rész: „a tudásháromszög integrálása” (Európai
Innovációs és Technológiai Intézet)
–
Tudományos és innovációs társulásokba tömörült egyetemek, vállalkozások és
kutatószervezetek száma
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  540 (2020)
– Innovatív
termékeket és folyamatokat eredményező együttműködés a
tudásháromszögön belül
Jelenleg:         Új
mutató
Elérendő
cél:  600 olyan induló, illetve leváló („spin-off”) vállalkozás, amelyet
tudományos és innovációs társulásokban részt vevő diákok, kutatók vagy
professzorok hoztak létre;
6000 olyan innováció a meglévő vállalkozásokban, amelyet tudományos és
innovációs társulásokban részt vevő diákok, kutatók vagy professzorok
hoztak létre
1.5.        A javaslat/kezdeményezés
indoklása
1.5.1.     Rövid vagy hosszú távon
kielégítendő szükséglet(ek)
–
A kutatás és az innováció szerepének növelése a legfontosabb társadalmi
kihívások kezelésében
–
Európa ipari versenyképességének fellendítése a technológiai vezető szerep
kivívásának és a jó ötletek piacra vitelének ösztönzésével
–
Európa tudományos alapjainak megerősítése
–
Az európai kutatási térség kiteljesítése és hatékonyságának növelése (több
területet érintő célkitűzések)
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati
munkadokumentumban találhatók.
1.5.2.     Az uniós részvételből
adódó többletérték
A
fenti 1.5.1. pontban felvázolt problémák kezelése egyértelműen állami
fellépést igényel. A piacok egymagukban nem fogják Európát az új
technológiai-gazdasági paradigma élharcosává emelni. A kínálati és a keresleti
oldalra egyaránt ható nagyszabású állami fellépés nélkül lehetetlen
kiküszöbölni az alaptechnológiák rendszerszintű változásai miatt
előálló piaci hiányosságokat.
A
tagállamok ugyanakkor önmagukban nem tudják biztosítani a szükséges állami
szerepvállalást. A tagállamok szerepvállalása a kutatás- és innovációfinanszírozásban
viszonylag kicsiny, szétaprózódott, nem eléggé hatékony – technológiai
paradigmaváltás idején ez szinte leküzdhetetlen akadály. A tagállamoknak nehéz
egymagukban a technológiák kellően széles skáláján felgyorsítaniuk a
műszaki fejlődést és kezelni a transznacionális koordináció
hiányosságaiból fakadó problémákat.
Mint
a következő többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslat is kiemeli, az
Unió jó helyzetben van ahhoz, hogy hozzáadott értéket teremtsen a
„felderítő” jellegű, előzmények nélküli kutatásban, a célzott
alkalmazott K+F-ben és a kapcsolódó oktatás, képzés és infrastruktúra
területén, ami segít megerősíteni a tematikusan összpontosított K+F és az
alaptechnológiák terén mutatott teljesítményünket; a vállalatok által a kutatási
eredmények hasznosítása és piacképes termékekre, folyamatokra és
szolgáltatásokra való átváltása érdekében kifejtett erőfeszítések
támogatásában; valamint az innovatív megoldások elterjedésének ösztönzésében. A
határokon átívelő fellépések egy jelentős része, így például az egyes
tagállamok kutatásfinanszírozásának koordinálása, a kutatási forrásokért való
uniós szintű verseny, a kutatók mobilitása és képzése, a kutatási
infrastruktúrával kapcsolatos koordináció, az együttműködésen alapuló
transznacionális kutatás és innováció, valamint az innovációtámogatás európai
szinten szervezhető meg a leghatékonyabban. Az elvégzett utólagos
értékelések meggyőzően mutattak rá arra, hogy az uniós kutatási és
innovációs programok olyan kutatást és más tevékenységeket támogatnak,
amelyeket a résztvevők stratégiai jelentőségűnek tartanak, és
amelyeket uniós támogatás hiányában egyszerűen senki sem végezne el. Az
uniós szintű támogatásnak tehát nincs alternatívája.
Az
adatok a szakpolitika-támogató cselekvések európai hozzáadott értékéről is
tanúskodnak: ez abból fakad, hogy ezek a cselekvések különböző
környezetekben összegyűjtött tudást és tapasztalatokat mozgósítanak,
támogatják az egyes tagállamok innovációpolitikai eszközeinek és
tapasztalatainak összemérhetővé tételét, és a lehető legszélesebb
körben teremtenek lehetőséget a bevált gyakorlati megoldások
azonosítására, elterjesztésére és tesztelésére.
A
Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvései egyedülálló európai dimenziójuknak
köszönhetően képviselnek európai hozzáadott értéket. E cselekvések
előnyei között megemlíthető a Bizottság azon szükségletének
kielégítése, hogy házon belül hozzáférjen olyan tudományos információkhoz,
amelyek nemzeti és magánérdekektől függetlenek, vagy az, hogy az Unió
polgárai közvetlenül is hasznát látják a Közös Kutatóközpont által a jobb
gazdasági, környezeti és társadalmi feltételeket eredményező
szakpolitikákhoz nyújtott közvetlen hozzájárulásnak.
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati
munkadokumentumban találhatók.
1.5.3.     Hasonló korábbi tapasztalatok
tanulsága
A
program épít a korábbi kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs
keretprogramok, a versenyképességi és innovációs keretprogram, valamint az
Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) tevékenységének
tapasztalataira.
Az
uniós programok az elmúlt évtizedek során:
–
sikeresen mozgósították a legjobb európai kutatókat és intézményeket,
– nagy
léptékű szerkezetátalakító, tudományos, technológiai és innovációs
hatásokat fejtettek ki, mikrogazdasági előnyöket hoztak, áttételesen pedig
makrogazdasági, társadalmi és környezeti szempontból valamennyi tagállamra
kihatottak.
A
sikerek mellett azonban számos fontos tanulságot is le kell vonnunk:
– a
kutatás, az innováció és az oktatás kérdéskörével koordináltabb módon kell
foglalkozni,
– a
kutatási eredményeket jobban kell terjeszteni és hasznosítani az új termékek,
folyamatok és szolgáltatások létrehozásában,
– a
fellépésnek elvi szinten összpontosítottabbnak, konkrétabbnak, részletesebbnek
és átláthatóbbnak kell lennie,
– javítani
kell a programokhoz való hozzáférés feltételeit, és növelni kell az induló
vállalkozások, a kis- és középvállalkozások, az ipar, a kevésbé jól teljesítő
tagállamok és az Unión kívüli országok részvételét,
– meg
kell erősíteni a program nyomon követését és értékelését.
Nemrégiben
készült értékelő jelentések a közvetett cselekvésekkel kapcsolatban
egyebek mellett azt emelik ki, hogy a Közös Kutatóközpontnak:
– elő
kell segítenie az Unión belüli tudáslétrehozás integráltságának
megerősítését,
– konkrét
tevékenységekre vonatkozó hatásvizsgálatokat és költség-haszon elemzéseket is
kell végeznie,
– fokoznia
kell az együttműködést az iparral, és az európai gazdaság
versenyképességének javítása érdekében gondoskodnia kell arról, hogy ennek az
együttműködésnek még több jótékony hatása legyen.
További
részletek a „Horizont 2020” keretprogramhoz készült hatásvizsgálatot
tartalmazó, e jogalkotási javaslathoz csatolt bizottsági szolgálati
munkadokumentumban találhatók.
1.5.4.     Összhang és lehetséges
szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel
Az
Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek teljesítésével összefüggésben meg
kell találni és tovább kell fejleszteni a többi uniós programmal, köztük a
gazdasági, a társadalmi és a területi kohézió közös stratégiai keretével és a
versenyképességi és kkv-programmal fennálló szinergiákat.
1.6.        Az intézkedés és a pénzügyi
hatás időtartama
ý A javaslat/kezdeményezés határozott
időtartamra vonatkozik
–
ý  A javaslat/kezdeményezés időtartama: 2014. január 1-től
2020. december 31-ig
–
ý  Pénzügyi hatás: 2014-től 2026-ig
¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
–
Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-től ÉÉÉÉ-ig,
–
azt követően: rendes ütem.
1.7.        Tervezett igazgatási
módszer(ek)[42]

ý Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
ý Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
ý  végrehajtó ügynökségek
–
ý  a Közösségek által létrehozott szervek[43]
–
ý  tagállami közigazgatási / közfeladatot ellátó szervek
–
¨  az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott személyek

¨ Megosztott igazgatás
a tagállamokkal
¨ Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
ý Nemzetközi szervezetekkel közös
igazgatás, ideértve a Nemzetközi Űrügynökséget is
Egynél több igazgatási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések:

A
Bizottság a kezdeményezés végrehajtása során – a jelenlegi pénzügyi keret
igazgatási módszereire támaszkodva – különböző igazgatási módszereket
kíván alkalmazni. Ilyen különösen a centralizált és a közös igazgatás.
Az
igazgatási feladatokat a Bizottság saját szervezeti egységei, a Bizottság már
létező végrehajtó ügynökségei (megbízatásuk kiegyensúlyozott megújításával
és kiterjesztésével), más külső szervek, így például a Lisszaboni
Szerződés 187. (például a meglévő közös vállalkozások működésük
értékelését és megbízatásuk megújítását követően, valamint a „Társadalmi
kihívások” rész végrehajtásával összefüggésben létrehozandó új közös
vállalkozások), illetőleg 185. cikke (több tagállam által közösen
végrehajtott programok olyan esetekben, amikor közszektorbeli, illetőleg
közfeladatot ellátó nemzeti szervek is szerepet kapnak) alapján létrehozott
jogalanyok, valamint az Európai Innovációs és Technológiai Intézet fogják
ellátni különböző pénzügyi eszközök igénybevételével.
A
már a jelenlegi pénzügyi keretben sem a Bizottság által közvetlenül igazgatott
mindazon tevékenységek (például a felderítő kutatás, a Marie
Curie-cselekvések, a kkv-ket érintő cselekvések és a tudományos és
innovációs társulások) esetében, amelyek a „Horizont 2020” keretprogramban is
megmaradnak, a végrehajtás a jelenlegi rendszerben folytatódik tovább. Ez a
szakosodás mélyítését, valamint az érintett külső szervek által végzett
igazgatási tevékenység egyszerűsítését és méretüknek az operatív igények
figyelembevételével történő módosítását is magával vonhatja.
A
„Horizont 2020” keretprogram további tevékenységei esetében is
elképzelhető más szervek – elsősorban a Bizottság már létező
végrehajtó ügynökségeinek – igénybevétele, a központi jelentőségű
szakpolitikai hatáskörök azonban mindenkor a Bizottságon belül maradnak. E más
szervek igénybevételének módját az igazgatási módszer igazolt eredményessége és
hatékonysága alapján fogjuk megválasztani. Ezzel párhuzamosan a Bizottság végrehajtó
ügynökségeinek létszámát a hozzájuk rendelt feladatokhoz tartozó
költségvetéssel arányosan, a létszámok vonatkozásában a Bizottság által tett
vállalással (Az Európa 2020 stratégia költségvetése, COM(2011) 500)
összhangban meg kell növelni.
Azokon
a területeken, ahol nagyobb multiplikátorhatás várható, a „Horizont 2020”
keretprogram világűrrel kapcsolatos tevékenységeinek végrehajtásában az
Európai Űrügynökség is szerepet kaphat.
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
Egyszerűsítés
A
„Horizont 2020” keretprogramnak magához kell tudnia vonzani a legkiválóbb
kutatókat és a leginnovatívabb európai vállalkozásokat. Erre csak olyan program
lehet képes, amely a lehető legalacsonyabb szintre szorítja a
résztvevők adminisztrációs terheit, és megfelelő finanszírozási feltételeket
teremt számukra. Ennek megfelelően az egyszerűsítéssel a
„Horizont 2020” keretprogramon belül három mindent átható célt kívánunk
elérni: a résztvevők adminisztratív költségeinek csökkentését, a
pályáztatással és a támogatás folyósításával kapcsolatos igazgatási folyamatok
felgyorsítását, valamint a pénzügyi hibák számának visszaszorítását. A kutatás-
és innovációfinanszírozás egyszerűsítését emellett a költségvetési
rendelet felülvizsgálata is segíti (a kamatozó számlák eltörlése az előfinanszírozás
esetében, a hozzáadottérték-adó támogathatósága, a szabályos hibák
extrapolálásának korlátozása).
A
„Horizont 2020” keretprogramon belül az egyszerűsítésnek több dimenziója
is van.
A
strukturális egyszerűsítés eszközei a következők:
– a
kutatással és az innovációval kapcsolatos összes finanszírozási eszköz (EIT,
versenyképességi és innovációs keretprogram, kutatási keretprogramok) egyetlen
egésszé szervezése a „Horizont 2020” keretprogramon és annak egyedi programján
belül,
– egyetlen
egyedi program igénybevétele a „Horizont 2020” keretprogram végrehajtásához,
– egységes,
a „Horizont 2020” keretprogram teljes egészére érvényes részvételi
szabályrendszer alkalmazása.
A finanszírozási
szabályok nagyfokú egyszerűsítése könnyebbé fogja tenni a pályázatok összeállítását
és a projektigazgatást. Az egyszerűsítéssel egyúttal a pénzügyi hibák
száma is csökken. A következőket javasoljuk:
A
legfontosabb támogatási modellek:
– a
tényleges közvetlen költségek visszatérítése egyszerűsített eljárásrend
szerint, szélesebb körben elfogadva a kedvezményezettek szokásos számviteli
gyakorlatát, megengedve egyes adók és más közterhek támogathatóságát is,
– lehetőség
a személyi költségek átalányfinanszírozás formájában (átlagos személyi
költségként) történő elszámolására azon kedvezményezettek esetében,
amelyeknek ez a szokásos számviteli gyakorlata, valamint a kis- és
középvállalkozások munkabérben nem részesülő tulajdonosai esetében,
– a
munkaidő-nyilvántartás egyszerűsítése világos és egyszerű
minimumfeltételek meghatározásával, ezen belül a munkaidő-nyilvántartási
kötelezettség megszüntetése a teljes munkaidejüket az uniós projektnek
szentelő személyek esetében,
– egyetlen
egységes visszatérítési ráta alkalmazása valamennyi résztvevőre, az
eddigiekben a résztvevő jogállásától függően alkalmazott három
különböző ráta helyett,
– főszabály
szerint egyetlen egységes átalányfinanszírozási ráta figyelembevétele a
közvetett költségek meghatározásában, a közvetett költségek kiszámítására
alkalmazott eddigi négy módszer helyett,
– az
egységre vetített költségskálák és az átalányfinanszírozás rendszerének
megtartása a mobilitási és képzési cselekvések esetében (Marie Curie),
– teljes
projektek átalányösszegen alapuló, outputcentrikus finanszírozása egyes
területeken.
A 2.2.2. pontban ismertetett átalakított ellenőrzési rendszer új egyensúlyt hoz létre a bizalom és az ellenőrzés között, és
ezáltal csökkenti a résztvevők adminisztrációs terheit.
A
szabályok és az ellenőrzések egyszerűsítése mellett a
projektvégrehajtás összes eljárása és folyamata ésszerűbbé válik.
Ez a pályázatokkal kapcsolatos alaki és tartalmi elvárások részletes
szabályozására, a pályáztatástól a projektek megkezdéséig terjedő
időszakban követendő eljárásokra, a beszámolási és az
ellenőrzési követelményekre, valamint a részletes iránymutatásokra és a
támogató szolgáltatásokra egyaránt vonatkozik. Nagyban fogja segíteni a
részvétel adminisztratív költségeinek csökkentését az a felhasználóbarát
internetes portál, amelyet az Európai Unió hetedik K+F-keretprogramja (2007–2013)
(„hetedik keretprogram”) céljára létrehozott résztvevői portálra alapozva
fogunk a résztvevők rendelkezésére bocsátani.
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
A
„Horizont 2020” keretprogram közvetett cselekvéseinek értékelését és nyomon
követését egy újonnan létrehozandó rendszer fogja segíteni. Az új rendszer
átfogó, jól időzített és harmonizált stratégián fog alapulni, és
erőteljesen fog összpontosítani az áteresztőképességre, az
outputokra, az eredményekre és a hatásokra. A rendszert megfelelő
adatarchívum és szakértői bázis, célzott kutatási tevékenység, valamint a
tagállamokkal és a társult országokkal folytatandó fokozottabb
együttműködés fogja támogatni, a megállapítások pedig megfelelő
terjesztési és jelentéskészítési tevékenység révén fognak hasznosulni. A
közvetlen cselekvések esetében a Közös Kutatóközpont az outputok és a hatások
mérésének hatékonyabbá tételével tovább folytatja nyomonkövetési rendszerének
javítását.
A
rendszer olyan, több területet átfogó témákra vonatkozó információkat is
tartalmazni fog, mint a fenntarthatóság vagy az éghajlatváltozás. Az
éghajlatváltozással kapcsolatos kiadások számítása a riói mutatókon alapuló
nyomonkövetési rendszer segítségével fog történni.
2.2.        Irányítási és kontrollrendszer

Az
eddigiekben a kutatási támogatások felhasználásának jog- és
szabályszerűsége kapcsán főszabályként 2%-os hibahatárt kellett
alkalmazni. Ez azonban több váratlan nem kívánt mellékhatást okozott. Mind a
kedvezményezettekben, mind pedig a jogalkotó hatóságban az az erőteljes
érzés alakult ki, hogy az ellenőrzés terhei túlságosan is nagyok. Ez azért
veszélyes, mert csökkenhet az Unió kutatási programjának vonzereje, ami az
Unióban folyó kutatás és innováció egészét károsítaná.
Az
Európai Tanács 2011. március 4-i ülésén megfogalmazott következtetések szerint
„alapvető fontosságú a kutatás, a fejlesztés és az innováció (K+F+I)
előmozdítását célzó uniós eszközök egyszerűsítése, mert az
elősegítené azt, hogy azokat a legkiválóbb tudósok és az innováció terén
élen járó vállalkozások is alkalmazzák [helyesen: igénybe vegyék]. Ezt
az egyszerűsítést mindenekelőtt úgy kell megvalósítani, hogy a
releváns intézmények megállapodnak arról, hogy új egyensúlyt alakítanak ki a
bizalom és az ellenőrzés, valamint a kockázatvállalás és a kockázatkerülés
között” (EUCO 2/1/11 REV1, Brüsszel, 2011. március 8.).
Az
Európai Parlament a kutatási keretprogramok végrehajtásának
egyszerűsítéséről szóló 2010. november 11-i állásfoglalásának
(P7_TA(2010) 0401) tanúsága szerint kifejezetten támogatja a nagyobb
hibakockázat felvállalását a kutatásfinanszírozás területén, miközben
„aggályosnak találja, hogy a jelenlegi rendszer és a hetedik keretprogram
irányítási gyakorlata túlságosan ellenőrzés-orientált, és ezért az
erőforrások pazarlásához, alacsonyabb részvételhez és kevésbé vonzó
kutatási környezethez vezet”, továbbá „aggodalommal jegyzi meg, hogy az ún.
»zéró kockázatvállalási tolerancia« alapján működő jelenlegi
irányítási rendszer láthatólag inkább a kockázatok megelőzésére és nem a
kezelésükre törekszik”.
Az
ellenőrzések számának jelentős megnövekedése és a megállapítások
extrapolálása panaszhullámot indított el a kutatóközösség részéről (lásd
például a „Bízz a kutatókban!” kezdeményezést,[44]
amelyet eddig 13 800-an írtak alá).
Az
érdekelteknek és az EU intézményeinek tehát megegyezik az álláspontja: a
jelenlegi rendszert át kell alakítani. Ennek során más célokat és érdekeket is
figyelembe kell venni, például a kutatáspolitika sikerességét, a nemzetközi
versenyképességet vagy a tudományos kiválóság kérdéskörét. Egyértelmű
igény van továbbá a pénzgazdálkodás hatékonyságának és eredményességének
biztosítására, illetőleg a csalás és a pazarlás elleni küzdelemre is. Ezek
a kihívások állnak a „Horizont 2020” keretprogram előtt.
A
Bizottságnak végső soron továbbra is az a célja, hogy a maradó hibaarány a
program teljes egészében felhasznált források teljes összegének 2%-a alatt
legyen, és ennek érdekében több egyszerűsítő intézkedést is
bevezetett. Figyelembe kell ugyanakkor venni más megfontolásokat, például az
európai uniós kutatáspolitika vonzerejét és sikerét, a nemzetközi
versenyképességet, a tudományos kiválóságot és különösen az ellenőrzések
költségeit (lásd a 2.2.2. pontot) is.
E
szempontok egyensúlyba hozása érdekében a Bizottság azt javasolja, hogy a
kutatási és az innovációs költségvetés végrehajtásával megbízott
főigazgatóságok olyan költséghatékony belső ellenőrzési
rendszert alakítsanak ki, amely ésszerű keretek között biztosítja, hogy a
többéves finanszírozási időszak egészére számított éves hibakockázat 2% és
5% között legyen, és végső soron a többéves program lezárását
követően az összes audit, valamint kiigazítási és visszakövetelési
intézkedés pénzügyi hatásainak figyelembevételével a maradó hiba a lehető
legjobban megközelítse a 2%-ot.
2.2.1.     A belső ellenőrzés
kerete
A
támogatásokra vonatkozó belső ellenőrzések keretét a következők
alkotják:
–
a Bizottság belső ellenőrzési szabályai,
–
a legjobb projektek kiválasztásának eljárásai és aktusokba foglalásuk,
–
a projektek teljes élettartama során folytatandó projekt- és
szerződésmenedzsment,
– az
összes igénylés előzetes ellenőrzése, ideértve az auditokra vonatkozó
igazolások beszerzését és a költségelszámolási módszerek előzetes
hitelesítését is,
–
az igénylésekből vett mintán elvégzett utólagos auditok,
–
a projekteredmények tudományos értékelése.
A
közvetlen cselekvések esetében a pénzügyi folyamatok egyebek mellett
előzetes beszerzés-ellenőrzést és utólagos ellenőrzéseket
foglalnak magukban. Előre meghatározott célkitűzések és mutatók
alapján évente kockázatértékelést kell végezni, és rendszeres jelleggel
figyelemmel kell kísérni a feladatok végrehajtásában elért előrehaladást
és az erőforrás-felhasználást.
2.2.2.     Az ellenőrzések költségei
és hasznai
A
kutatási és innovációs költségvetés végrehajtásával megbízott
főigazgatóságok belső ellenőrzési rendszerének becsült költsége
évi 267 millió EUR (a 2009-ben az elfogadható hibahatárral kapcsolatban
végrehajtott értékelés szerint), és jelentős terhet ró a kedvezményezettekre
és a Bizottság egyes szervezeti egységeire is.
Az
eddigiekben a Bizottság szolgálatai által végzett ellenőrzések
összköltségének 43%-a (a kedvezményezettek költségeit nem számítva) a
projektigazgatással, 18%-a a pályázatok kiválasztásával, 16%-a pedig a
szerződéseket előkészítő tárgyalásokkal összefüggésben
jelentkezett. Az utólagos auditok és a nyomukban szükségessé váló intézkedések
az összköltség 23%-át (61 millió EUR-t) képviseltek.
Az
ellenőrzések területén kifejtett erőfeszítések azonban nem hozták meg
a tőlük várt eredményeket. A hatodik keretprogram becsült „maradó”
hibaaránya még az összes eddigi és majdani visszakövetelés és korrekció
figyelembevételével is meghaladja a 2%-ot. A Kutatási és Innovációs
Főigazgatóság által a hetedik keretprogram keretében végrehajtott
auditokon feltárt hibaarány jelenleg 5% körül van, és – bár ez a szám az
auditok nyomán csökkenni fog, továbbá részben torz képet mutat, mert a korábban
nem auditált kedvezményezettekre összpontosít – valószínűtlen, hogy a 2%-os
hibaarányt sikerül teljesíteni. Az Európai Számvevőszék ugyancsak hasonló
mértékű hibaarányt tárt fel.
2.2.3.     Az előírások
teljesítésének elmulasztásához társuló kockázat várt mértéke
A
viszonyítás alapja a jelenlegi helyzet, azaz az eddigiekben a hetedik keretprogram
keretében alkalmazott ellenőrzési rendszer továbbvitele. Az hetedik
keretprogram előzetes reprezentatív hibaaránya csaknem 5% (a Kutatási és
Innovációs Főigazgatóság ellenőrzései alapján). A legtöbb kimutatott
hiba azért következik be, mert a kutatásfinanszírozás jelenlegi rendszere a
kutatási projektek tényleges, a résztvevők által elszámolt költségeinek
visszatérítésén alapul. Ez igencsak bonyolulttá teszi az egyes költségelemek
támogathatóságának megítélését.
A
hetedik keretprogram keretében a Kutatási és Innovációs Főigazgatóság
által eddig elvégzett auditok alapján a következő megállapítások
tehetők a hibaaránnyal kapcsolatban:
– A
hibák darabszám szerint 27%-a, támogatási összeg szerint 35%-a a személyi
költségek elszámolásával függ össze. Gyakran visszatérő problémák: átlagos
vagy tervezett költségek elszámolása a ténylegesek helyett, nem megfelelő
nyilvántartás-vezetés a programnak szentelt munkaidőről, nem
támogatható költségelemek elszámolása.
– A
hibák darabszám szerint 40%-a, támogatási összeg szerint 37%-a más (nem
személyi jellegű) közvetlen költségek elszámolásával függ össze. Gyakran
visszatérő hibák: a hozzáadottérték-adó beszámítása, nem egyértelmű
kapcsolat a projekttel, számlák vagy kifizetési bizonylatok csatolásának
elmulasztása, az értékcsökkenés helytelen számítása (a felszerelés/berendezés
teljes költségének elszámolása az értékcsökkenés helyett), alvállalkozók
igénybevétele előzetes engedélyezés nélkül vagy a legkedvezőbb
ár-érték arány elvének sérelmével stb.
– A
hibák darabszám szerint 33%-a, támogatási összeg szerint 28%-a a közvetett
költségek elszámolásával függ össze. A kockázatok megegyeznek a személyi
költségeknél jelzettekkel, de további kockázatot képeznek az uniós projektekhez
pontatlanul vagy alaptalanul rendelt általános költségek.
Bizonyos
esetekben a közvetett költségek a közvetlen költségek százalékában vannak
meghatározva, így a közvetett költségek hibája egyenesen arányos a közvetlen
költségekével.
A
„Horizont 2020” keretprogram számos jelentős egyszerűsítést tartalmaz
(lásd a fenti 2. pontot), melyek várhatóan valamennyi hibakategória esetében
csökkenteni fogják a hibaarányt. Az egyszerűsítés további
lehetőségeiről megkérdezett érdekeltek és EU-intézmények álláspontja
és a „Horizont 2020” keretprogram kidolgozása érdekében elvégzett
hatásvizsgálat egyértelműen azt jelzi, hogy a finanszírozási modellnek
továbbra is a tényleges költségek visszatérítésén kell alapulnia. Az
outputalapú finanszírozás, az átalányfinanszírozás és az átalányösszegek
szerinti finanszírozás előtérbe állítása egyelőre még korainak
tűnik, hiszen ezt a rendszert korábbi programokban még nem sikerült
tesztelni. A tényleges költségek visszatérítésén alapuló rendszer megtartása
ugyanakkor azt jelenti, hogy a jövőben is kell hibákra számítani.
A
hetedik keretprogramban végrehajtott auditok során kimutatott hibák elemzése
arra enged következtetni, hogy a javasolt egyszerűsítő
intézkedésekkel a hibák 25–35%-a megelőzhető lesz. Ez azt jelenti,
hogy a mostani 5% körüli hibaarány 1,5%-kal, azaz 3,5% környékére esik vissza,
éppen arra a szintre, amelyet a Bizottság közleménye az ellenőrzés
adminisztratív költségei és a hibakockázat közötti helyes egyensúly megtalálása
kapcsán említ.
Ennek
megfelelően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a „Horizont 2020” keretprogramból
származó kutatásfinanszírozás esetében – figyelemmel az ellenőrzések
költségeire, az alkalmazandó szabályok bonyolultságának mérséklése érdekében
javasolt egyszerűsítő intézkedésekre és a kutatási projektek
költségeinek megtérítéséhez elkerülhetetlenül társuló kockázatokra – reális
célkitűzés, hogy az éves hibakockázat 2% és 5% között legyen. További cél,
hogy a többéves program lezárását követően az összes audit, valamint
kiigazítási és visszakövetelési intézkedés pénzügyi hatásainak figyelembevételével
adódó maradó hiba a lehető legjobban megközelítse a 2%-ot.
A
„Horizont 2020” keretprogram kiadásaival kapcsolatos utólagos auditokra
vonatkozó stratégia figyelembe veszi ezt a célértéket. A stratégia a
keretprogram teljes kiadásaiból vett egyetlen reprezentatív minta pénzügyi
auditján alapul, melyet kiegészít egy másik, kockázatkezelési megfontolások
alapján megválasztott minta ellenőrzése.
Az
utólagos auditok teljes száma az említett célérték és a stratégia
teljesítéséhez feltétlenül szükséges minimumra fog korlátozódni. Az utólagos
ellenőrzéseket úgy kell megszervezni, hogy a résztvevőkre a
lehető legkisebb terhet róják. Iránymutatásként a Bizottság úgy ítéli meg,
hogy a teljes programozási időszak alatt a „Horizont 2020” keretprogram
résztvevőinek legfeljebb 7%-át kell majd auditnak alávetni. Az elmúlt évek
tapasztalatai azt mutatják, hogy az audit alá vont kiadások összegének
részaránya ennél lényegesen nagyobb lesz.
A
jog- és szabályszerűségre vonatkozó utólagos auditstratégiát
megerősített tudományos értékelés és az alábbi 2.3. pontban
ismertetendő csalásellenes stratégia egészíti ki.
Ez
a forgatókönyv azon a feltételezésen alapul, hogy a döntéshozatali folyamat
során az egyszerűsítő intézkedések érdemben nem módosulnak.
Megjegyzés:
A fentiek csak a támogatások igazgatására vonatkoznak, a közbeszerzési
eljárásokhoz társuló igazgatási és működési kiadások esetében a
hibakockázat eltűrt maximuma 2%.
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
A
kutatási és innovációs költségvetés végrehajtásával megbízott
főigazgatóságoknak eltökélt szándéka, hogy a támogatásokkal kapcsolatos
igazgatási feladatok ellátása során mindenkor felvegyék a küzdelmet a csalás
ellen. A szóban forgó szervezeti egységek olyan csalásellenes stratégiákat
alakítottak ki és alkalmaznak, amelyek fokozott mértékben támaszkodnak
hírszerzési forrásokra, fejlett informatikai eszközöket vesznek igénybe, és az
érintett munkatársak kellő felkészítésére és tájékoztatására is
kiterjednek. A csalás megelőzését kellő visszatartó erejű
szankciók szolgálják, melyeket a csalás bizonyított eseteiben alkalmazni is
kell. Ezek az erőfeszítések a jövőben is folytatódni fognak. A
„Horizont 2020” keretprogramra vonatkozó javaslatokat csalásbiztossági és
hatásértékelő vizsgálatoknak vetettük alá. A javasolt intézkedések
összességében – elsősorban a kockázatalapú auditstratégiának és a
megerősített tudományos értékelési és ellenőrzési rendszernek
köszönhetően – jótékony hatást fejtenek ki a csalás elleni küzdelemre.
Annak
hangsúlyozása mellett, hogy a kihelyezett források összmennyiségéhez
viszonyítva a csalás felderített eseteinek száma elenyésző, a kutatási
költségvetés végrehajtásával megbízott főigazgatóságok továbbra is
elkötelezettek a csalás elleni küzdelem iránt.
A
Bizottság megfelelő intézkedésekkel – csalás, korrupció és más jogellenes
cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatásos
ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett
összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és
visszatartó erejű szankciókkal – biztosítja, hogy az Unió pénzügyi érdekei
az e rendelet alapján finanszírozott cselekvések végrehajtása során ne
sérüljenek.
A
Bizottság és képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak dokumentumalapú
és helyszíni ellenőrzést végezni az e program alapján uniós forrásból
származó támogatásokban részesülő kedvezményezetteknél, valamint az e
program alapján uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál és
alvállalkozóknál.
Az
Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az ilyen finanszírozással
közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági szereplőknél a
2185/96/Euratom, EK rendeletben előírt eljárásoknak megfelelően
helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítására,
hogy történt-e az uniós finanszírozásra vonatkozó támogatási megállapodással,
támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás,
korrupciós vagy más jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi érdekeit
sérti.
Az
előző bekezdések sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében
harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési
megállapodásokban, valamint az e rendelet végrehajtása keretében létrejött
támogatási megállapodásokban, támogatási határozatokban és szerződésekben
kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a Számvevőszék és
az OLAF elvégezheti az említett helyszíni és egyéb ellenőrzéseket és
vizsgálatokat.
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
·      Jelenlegi költségvetési kiadási tételek (tárgytalan)
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés………………………...……….] || diff./nem diff.[45]   || EFTA-országoktól[46]   || tagjelölt országoktól[47]   || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || [XX.YY.YY.YY]   || diff./nem diff. || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM
·      Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [1. fejezet: Intelligens és inkluzív növekedés] || diff./nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || Igazgatási kiadások Közvetett kutatás: XX 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások XX 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén XX 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén Közvetlen kutatás: 10 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások 10 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén 10 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén 10 01 05 04 Egyéb kiadások a jelentősebb kutatási infrastruktúrákkal kapcsolatban[48]   || Nem diff. || IGEN || IGEN || IGEN || IGEN
   || Operatív kiadások XX 02 01 01 Horizontális cselekvések   Kiváló tudomány 08 02 02 01 Európai Kutatási Tanács 15 02 02 00 Marie Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési cselekvések 08 02 02 02 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) 09 02 02 01 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) 08 02 02 03 Jövőbeni és feltörekvő technológiák 09 02 02 02 Jövőbeni és feltörekvő technológiák   Ipari vezető szerep 08 02 03 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén 09 02 03 00 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén 02 02 02 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén 08 02 03 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás 02 02 02 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás 08 02 03 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál 02 02 02 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál   Társadalmi kihívások 08 02 04 01 Egészség, demográfiai változások és jólét 08 02 04 02 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság 05 02 01 00 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság 08 02 04 03 Biztos, tiszta és hatékony energia 32 02 02 00 Biztos, tiszta és hatékony energia 08 02 04 04 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés 06 02 02 00 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés 08 02 04 05 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok 07 02 02 00 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok 02 02 03 01 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok 08 02 04 06 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak 02 02 03 02 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak 09 02 04 00 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak 15 02 03 00 Európai Innovációs és Technológiai Intézet 10 02 01 00 A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései || Diff. || IGEN || IGEN || IGEN || IGEN
3.2.        A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
3.2.1.     A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése
millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || [1. fejezet: Intelligens és inkluzív növekedés]
 Főigazgatóságok: Kutatás és Innováció Információs Társadalom és Média Oktatásügy és Kultúra Vállalkozáspolitika és Ipar Energiaügy Mobilitáspolitika és Közlekedés Mezőgazdaság és Vidékfejlesztés Közös Kutatóközpont (közvetlen cselekvések) Környezetvédelem || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||
 Horizontális cselekvések
 XX 02 01 01 || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 08 02 02 01 Európai Kutatási Tanács || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1b) || 1640,417 || 1753,575 || 1879,819 || 2009,349 || 2144,525 || 2284,826 || 2427,130 ||   || 14139,641
 Kifizetési előirányzatok || (2b) || 204,154 || 1055,485 || 1335,717 || 1661,563 || 1868,955 || 2063,161 || 2199,449 || 3751,158 || 14139,641
 08 02 02 02 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1c) || 199,794 || 211,723 || 225,177 || 238,964 || 253,364 || 268,311 || 283,451 ||   || 1680,784
 Kifizetési előirányzatok || (2c) || 24,865 || 128,015 || 161,107 || 199,448 || 223,066 || 244,699 || 259,212 || 440,372 || 1680,784
 08 02 02 03 Jövőbeni és feltörekvő technológiák**   09 02 02 02 Jövőbeni és feltörekvő technológiák** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1d) || 283,318 || 300,310 || 320,217 || 469,448 || 606,917 || 642,722 || 678,989 ||   || 3301,921
 Kifizetési előirányzatok || (2d) || 48,847 || 251,487 || 316,496 || 391,819 || 438,217 || 480,715 || 509,225 || 865,115 || 3301,921
 08 02 03 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1e) || 545,193 || 577,744 || 614,457 || 652,078 || 691,372 || 732,159 || 773,472 ||   || 4586,474
 Kifizetési előirányzatok || (2e) || 67,851 || 349,323 || 439,624 || 544,249 || 608,697 || 667,728 || 707,329 || 1201,673 || 4586,474
 08 02 03 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás** 02 02 02 02 Kockázatfinanszírozáshoz jutás** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 ||   || 3768,450
 Kifizetési előirányzatok || (2f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 || 0 || 3768,450
 08 02 03 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál** 02 02 02 03 Innováció a kis- és középvállalkozásoknál** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1g) || 78,373 || 83,053 || 88,330 || 93,738 || 99,387 || 105,250 || 111,189 ||   || 659,320
 Kifizetési előirányzatok || (2g) || 9,754 || 50,216 || 63,197 || 78,238 || 87,502 || 95,988 || 101,681 || 172,744 || 659,320
 08 02 04 01 Egészség, demográfiai változások és jólét || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1h) || 1030,952 || 1051,848 || 1073,128 || 950,146 || 1398,959 || 1481,491 || 1565,088 ||   || 8551,612
 Kifizetési előirányzatok || (2h) || 126,578 || 651,675 || 820,134 || 1015,317 || 1135,546 || 1245,671 || 1319,549 || 2237,142 || 8551,612
 08 02 04 02 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság** 05 02 01 00 Élelmezésbiztonság, fenntartható mezőgazdaság, tengerkutatás és tengerhasznosítási célú kutatás, valamint a biogazdaság** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1i) || 525,695 || 557,082 || 592,481 || 628,757 || 666,645 || 705,974 || 745,810 ||   || 4422,444
 Kifizetési előirányzatok || (2i) || 65,424 || 336,830 || 423,901 || 524,785 || 586,927 || 643,848 || 682,032 || 1158,697 || 4422,444
 08 02 04 03 Biztos, tiszta és hatékony energia** 32 02 02 00 Biztos, tiszta és hatékony energia** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1j) || 732,073 || 775,781 || 825,079 || 875,596 || 928,359 || 983,126 || 1038,601 ||   || 6158,614
 Kifizetési előirányzatok || (2j) || 91,108 || 469,063 || 590,317 || 730,805 || 817,344 || 896,610 || 949,786 || 1613,580 || 6158,614
 08 02 04 04 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés** 06 02 02 00 Intelligens, környezetkímélő és integrált közlekedés** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1k) || 861,218 || 912,637 || 970,631 || 1030,059 || 1092,129 || 1156,559 || 1221,820 ||   || 7245,052
 Kifizetési előirányzatok || (2k) || 107,180 || 551,811 || 694,454 || 859,727 || 961,532 || 1054,781 || 1117,337 || 1898,231 || 7245,052
 08 02 04 05 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok** 02 02 03 01 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok** 07 02 02 00 Éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és nyersanyagok** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1l) || 400,096 || 423,983 || 450,925 || 478,534 || 507,370 || 537,302 || 567,620 ||   || 3365,830
 Kifizetési előirányzatok || (2l) || 49,793 || 256,354 || 322,622 || 399,403 || 446,698 || 490,019 || 519,081 || 881,860 || 3365,830
 08 02 04 06 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak** 09 02 04 00 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak** 02 02 03 02 Inkluzív, innovatív és biztonságos társadalmak** || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1m) || 483,533 || 512,402 || 544,963 || 578,329 || 613,179 || 649,353 || 685,994 ||   || 4067,754
 Kifizetési előirányzatok || (2m) || 60,177 || 309,815 || 389,903 || 482,696 || 539,855 || 592,210 || 627,332 || 1065,767 || 4067,754
 09 02 02 01 Európai kutatási infrastruktúra (beleértve az elektronikus infrastruktúrát is) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1n) || 113,951 || 120,755 || 128,428 || 136,291 || 144,504 || 153,029 || 161,664 ||   || 958,622
 Kifizetési előirányzatok || (2n) || 14,181 || 73,012 || 91,886 || 113,754 || 127,224 || 139,562 || 147,839 || 251,163 || 958,622
 09 02 03 00 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1o) || 1005,176 || 1065,189 || 1132,878 || 1202,241 || 1274,686 || 1349,886 || 1426,056 ||   || 8456,112
 Kifizetési előirányzatok || (2o) || 125,096 || 644,049 || 810,537 || 1003,436 || 1122,258 || 1231,095 || 1304,108 || 2215,533 || 8456,112
 02 02 02 01 Vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1p) || 194,477 || 206,088 || 219,184 || 232,604 || 246,620 || 261,169 || 275,907 ||   || 1636,048
 Kifizetési előirányzatok || (2p) || 24,203 || 124,608 || 156,819 || 194,140 || 217,129 || 238,186 || 252,313 || 428,651 || 1636,048
 15 02 02 00 Marie Curie készségfejlesztési, képzési és pályafutás-fejlesztési cselekvések || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1q) || 728,274 || 771,756 || 820,798 || 871,052 || 923,542 || 978,025 || 1033,212 ||   || 6126,659
 Kifizetési előirányzatok || (2q) || 90,635 || 466,629 || 587,254 || 727,013 || 813,103 || 891,958 || 944,858 || 1605,208 || 6126,659
 15 02 03 00 Európai Innovációs és Technológiai Intézet* || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1r) || 267,498 || 324,047 || 389,375 || 472,279 || [497,465]* || [554,83]* || [599,78]* ||   || 1453,199
 Kifizetési előirányzatok || (2r) || 232,723 || 281,921 || 338,756 || 410,883 || 188,916 + [243,863]* || [482,704]* || [521,806]* || [403,684]* || 1453,199
 10 02 01 00 A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1s) || 32,459 || 33,108 || 33,771 || 34,445 || 35,134 || 35,838 || 36,554 ||   || 241,311
 Kifizetési előirányzatok || (2s) || 12,325 || 27,672 || 31,582 || 33,891 || 34,568 || 35,261 || 35,965 || 30,048 || 241,311
*A „Társadalmi kihívások” és a „Vezető
szerep az alap- és az ipari technológiák területén” elnevezésű rész
költségvetéséből a 2018–2020. időszakban – a 26. cikk (1)
bekezdésében előírt felülvizsgálat eredményeitől függően –
összesen további 1652,057 millió EUR indikatív összeget kell arányos bontásban
rendelkezésre bocsátani.
**A költségvetés főigazgatóságok közötti
felosztása később történik.
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || 9570,455 || 10155,782 || 10814,513 || 11489,691 || 12194,753 || 12926,590 || 13668,077 ||   || 80819,860
 Kifizetési előirányzatok || (5) || 1802,849 || 6502,665 || 8079,171 || 9906,943 || 10785,6 || 11613,07 || 12312,62 || 19816,94 || 80819,860
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) ||
 XX 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások* || (6a) || 226,187 || 230,711 || 235,325 || 240,031 || 244,832 || 249,729 || 254,723 ||   || 1681,538
 XX 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén* || (6b) || 169,252 || 232,572 || 258,456 || 289,571 || 316,454 || 341,909 || 376,531 ||   || 1984,745
 XX 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén* || (6c) || 138,404 || 162,149 || 172,823 || 185,361 || 196,450 || 207,073 || 220,939 ||   || 1283,199
 10 01 05 01 A kutatási munkatársakkal kapcsolatos kiadások || (6d) || 151,686 || 156,996 || 162,490 || 168,178 || 174,064 || 180,156 || 186,461 ||   || 1180,031
 10 01 05 02 Külső munkatársak a kutatás területén || (6e) || 34,280 || 35,052 || 35,840 || 36,647 || 37,471 || 38,314 || 39,176 ||   || 256,781
 10 01 05 03 Egyéb igazgatási kiadások a kutatás területén || (6f) || 65,312 || 66,618 || 67,950 || 69,309 || 70,695 || 72,109 || 73,551 ||   || 485,545
 10 01 05 04 Egyéb kiadások a jelentősebb kutatási infrastruktúrákkal kapcsolatban || (6g) || 6,551 || 6,682 || 6,816 || 6,952 || 7,091 || 7,233 || 7,378 ||   || 48,703
  Igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || 6 || 791,672 || 890,780 || 939,700 || 996,049 || 1047,057 || 1096,523 || 1158,759 ||   || 6920,542
 A többéves pénzügyi keret 1. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 10362,127 || 11046,561 || 11754,214 || 12485,739 || 13241,811 || 14023,113 || 14826,837 ||   || 87740,402
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 2383,229 || 7221,855 || 8818,966 || 10664,002 || 11835,992 || 12920,485 || 13694,775 || 20201,100 || 87740,402
*A feltüntetett adatok az igazgatási kiadásokra
vonatkozóan a jogalapban előirányzott engedélyezett maximális összeg
csaknem teljes felhasználásán alapulnak. Elsősorban illusztratív céllal
mutatjuk be őket, annak érzékeltetésére, hogy a megadott összegeken belül
hány főt lehetne foglalkoztatni.
Amennyiben a javaslat/kezdeményezés több fejezetet is
érint:
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Kifizetési előirányzatok || (5) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (Referenciaösszeg) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N-edik év || N+1-edik év || N+2-edik év || N+3-adik év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: <…….> ||
  Humánerőforrás || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
  Egyéb igazgatási kiadások || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 <...> Főigazgatóság ÖSSZESEN || Előirányzatok || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 1. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || 2021. év és azt követően || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 10362,127 || 11046,561 || 11754,214 || 12485,739 || 13241,811 || 14023,113 || 14826,837 ||   || 87740,402
 Kifizetési előirányzatok || 2383,229 || 7221,855 || 8818,966 || 10664,002 || 11835,992 || 12920,485 || 13694,775 || 20201,100 || 87740,402
3.2.2.     Az
operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után
operatív előirányzatok felhasználását.
–
þ  A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív
előirányzatok felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig), jelenlegi árakon
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || ÖSSZESEN
 TELJESÍTÉSEK
 A teljesítés típusa[49]   || A teljesítés átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Összköltség
 1. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: Kiváló tudomány[50]   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1. különös célkitűzés részösszege: Kiváló tudomány ||   || 2965,755 ||   || 3158,119 ||   || 3374,440 ||   || 3725,105 ||   || 4072,852 ||   || 4326,913 ||   || 4584,446 ||   || 26207,628
 2. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: Ipari vezető szerep ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2. különös célkitűzés részösszege: Ipari vezető szerep ||   || 2271,175 ||   || 2406,774 ||   || 2559,714 ||   || 2716,437 ||   || 2880,127 ||   || 3050,036 ||   || 3222,143 ||   || 19106,407
 3. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: Társadalmi kihívások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 3. különös célkitűzés részösszege: Társadalmi kihívások ||   || 4033,565 ||   || 4233,731 ||   || 4457,207 ||   || 4541,423 ||   || 5206,640 ||   || 5513,803 ||   || 5824,934 ||   || 33811,304
 4. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS: A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 4. különös célkitűzés részösszege: A Közös Kutatóközpont nem nukleáris közvetlen cselekvései ||   || 32,459 ||   || 33,108 ||   || 33,771 ||   || 34,445 ||   || 35,134 ||   || 35,838 ||   || 36,554 ||   || 241,311
 5. KÜLÖNÖS CÉLKITŰZÉS „A tudásháromszög integrálása” (Európai Innovációs és Technológiai Intézet) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 4. különös célkitűzés részösszege: „A tudásháromszög integrálása” (Európai Innovációs és Technológiai Intézet) ||   || 267,5 ||   || 324,050 ||   || 389,380 ||   || 472,280 ||   || [497,46] ||   || [554,832] ||   || [599,777] ||   || 1453,199
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZKÖLTSÉG ||   || 9570,455 ||   || 10155,782 ||   || 10814,513 ||   || 11489,691 ||   || 12194,753 ||   || 12926,590 ||   || 13668,077 ||   || 80819,860
3.2.3.     Az
igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összegzés
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után
igazgatási előirányzatok felhasználását.
–
þ  A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási
előirányzatok felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három
tizedesjegyig)
   || 2014. év[51]   || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Humánerőforrás || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Egyéb igazgatási kiadások || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[52] bele nem tartozó előirányzatok   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás* || 581,406 || 655,330 || 692,112 || 734,426 || 772,821 || 810,108 || 856,892 || 5103,095
 Egyéb igazgatási kiadások* || 210,266 || 235,449 || 247,589 || 261,622 || 274,237 || 286,415 || 301,868 || 1817,447
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege || 791,672 || 890,779 || 939,701 || 996,048 || 1047,058 || 1096,523 || 1158,760 || 6920,545
 ÖSSZESEN** || 791,672 || 890,779 || 939,701 || 996,048 || 1047,058 || 1096,523 || 1158,760 || 6920,545
*A feltüntetett adatok az igazgatási kiadásokra
vonatkozóan a jogalapban előirányzott engedélyezett maximális összeg
csaknem teljes felhasználásán alapulnak. Elsősorban illusztratív céllal
mutatjuk be őket, annak érzékeltetésére, hogy a megadott összegeken belül
hány főt lehetne foglalkoztatni.
**Ezek az adatok a tervezett „kiszervezés”
következtében módosulhatnak.
3.2.3.2.  Becsült
humánerőforrás-szükségletek
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem igényel
humánerőforrást.
–
þ  A javaslat/kezdeményezés az alábbi
humánerőforrás-igénnyel jár:
A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb
egy tizedesjeggyel) kell kifejezni
   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év
  A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek)
 XX 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100
 XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (közvetett kutatás)** || 1681 || 1681 || 1681 || 1681 || 1681 || 1681 || 1681
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390
  Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve)[53]
 XX 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[54] || - a központban[55] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - küldöttségeknél ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, END, INT a közvetett kutatásban) || 867 || 867 || 867 || 867 || 867 || 867 || 867
 10 01 05 02 (AC, END, INT a közvetlen kutatásban) || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593
 Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN || 4631 || 4631 || 4631 || 4631 || 4631 || 4631 || 4631
*A fenti adatok a
tervezett „kiszervezés” eredményeinek megfelelően módosulhatnak.
**Az Európai
Innovációs és Technológiai Intézet működéséből és az innováció
végrehajtásából adódó munkateher becsléseink szerint 100 létszámtervi
álláshelyet igényel a Bizottságnál.
XX: az érintett
szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.
A
humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság rendelkezésére álló,
az intézkedés irányításához rendelt személyzettel és/vagy az adott
főigazgatóságon belüli személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A
források adott esetben a meglévő költségvetési korlátok betartása mellett
kiegészíthetők az éves elosztási eljárás keretében az irányító
főigazgatósághoz rendelt további juttatásokkal.
Az elvégzendő feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak || Valamennyi tisztviselő és ideiglenes alkalmazott a 2014-től 2020-ig terjedő időszak teljes egészében a „Horizont 2020” keretprogram célkitűzéseinek teljesítésén fog dolgozni, a munkaprogramok elkészítésétől az eredmények végső terjesztéséig. Amint azt a pénzügyi kimutatás fenti 1.7. pontjában is bemutattuk, ezek a dolgozók a különböző igazgatási módszerek alkalmazása kapcsán felmerülő összes igényt ki fogják elégíteni.
 Külső személyzet || A külső személyzet valamennyi tagja a tisztviselőket és az ideiglenes alkalmazottakat fogja segíteni abban, hogy a 2014-től 2020-ig terjedő időszak teljes egészében a „Horizont 2020” keretprogram célkitűzéseinek teljesítésén dolgozzanak, a munkaprogramok elkészítésétől az eredmények végső terjesztéséig. Amint azt a pénzügyi kimutatás fenti 1.7. pontjában is bemutattuk, ezek a dolgozók a különböző igazgatási módszerek alkalmazása kapcsán felmerülő összes igényt ki fogják elégíteni.
3.2.4.     A
jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
–
þ  A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető
a jelenlegi többéves pénzügyi kerettel.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a
többéves pénzügyi keret vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Tárgytalan.
.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a
rugalmassági eszköz alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret
felülvizsgálatára.[56]
Tárgytalan.
.
3.2.5.     Harmadik
felek részvétele a finanszírozásban
–
A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült
társfinanszírozást irányozza elő:
Előirányzatok, millió EUR (három tizedesjegyig)
   || 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet || A programhoz társult harmadik országok ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN* || pm
*A kétoldalú társulási megállapodások még nem
jöttek létre, ezért a társfinanszírozás adatait később fogjuk megadni.

3.3.      A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás
–
¨  A javaslatnak nincs pénzügyi hatása a bevételre.
–
þ  A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi
hatása – a bevételre gyakorolt hatása a következő:
–
¨         a javaslat a saját forrásokra gyakorol
hatást
–
þ         a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol
hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[57]
 2014. év || 2015. év || 2016. év || 2017. év || 2018. év || 2019. év || 2020. év
 6011. alcím 6012. alcím 6013. alcím 6031. alcím ||   || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
*A kétoldalú társulási megállapodások még nem
jöttek létre, ezért a társfinanszírozás adatait később fogjuk megadni.
Az egyéb címzett bevételek
esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési tétel(eke)t.
02 03 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
05 03 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
06 03 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
07 03 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
08 04 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
09 03 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
10 02 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
15 03 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
32 03 01 Harmadik felek
hozzájárulásaiból származó előirányzatok
Ismertesse a bevételre
gyakorolt hatás számításának módszerét.
Egyes
társult országok a társulási megállapodásban rögzített módon, kiegészítő
finanszírozás révén hozzájárulnak a keretprogram költségvetéséhez. A számítás
módját a társulási megállapodások tartalmazzák, és nem feltétlenül egyezik meg
minden megállapodás esetében. A számítások általában a társult ország GDP-jének
a tagállamok GDP-jéhez viszonyított arányából indulnak ki, és a hozzájárulás
összegét a megszavazott teljes költségvetésnek ezzel az aránnyal való
szorzásával határozzák meg.
[1]               COM(2011) 500
végleges.
[2]               HL C […],
[…], […] o.
[3]               HL C […],
[…], […] o.
[4]               COM(2010)
2020.
[5]               P7
TA(2011) 0401.
[6]               P7
TA(2011) 0236.
[7]               P7
TA(2011) 0256.
[8]               P7
TA(2011) 0401.
[9]               ERAC
1210/11.
[10]             CdR
67/2011.
[11]             CESE
1163/2011.
[12]             COM(2011) 48
[13]             COM(2011)
500.
[14]             COM(2005) 576
végleges, 2005.3.11.
[15]             HL
L 124., 2003.5.30., 36. o.
[16]             COM(2008)
394.
[17]             HL
L 412., 2006.12.30., 1. o.
[18]             HL
L 97., 2008.9.4., 1. o.
[19]             HL
L […], […], […] o.
[20]             HL
L 292., 1996.11.15., 2. o.
[21]             Az
ESFRI (Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma) kutatási
infrastruktúráról szóló stratégiai jelentése – 2010-es ütemterv.
[22]             COM(2009)
512.
[23]             COM(2010)
245.
[24]             COM(2011) 112
végleges
[25]             COM(2011)
152.
[26]             COM(2011) 112.
[27]             COM(2011) 112.
[28]             COM(2009) 519.
[29]             Az
IPPC 4. értékelő jelentése, 2007 (www.ipcc.ch).
[30]             COM(2011)
112.
[31]             COM(2009)
147.
[32]             COM(2011)
25.
[33]             COM(2009)
400.
[34]             COM(2007) 575
végleges.
[35]             A
2008/56/EK IRÁNYELV.
[36]             COM(2010)
245.
[37]             COM(2010) 491
végleges.
[38]             Az
Innovatív Unió 2010. évi eredménytáblája.
[39]             COM(2011) 274
végleges.
[40]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based Management),
tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based Budgeting).
[41]             A
költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a) vagy b) pontja szerint.
[42]             Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a költségvetési rendeletben
szereplő megfelelő hivatkozások megtalálhatók a Költségvetési
Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[43]             A
költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[44]             http://www.trust-researchers.eu/
[45]             Differenciált/nem
differenciált előirányzatok.
[46]             EFTA:
Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[47]             Tagjelölt
országok és adott esetben a nyugat-balkáni potenciális tagjelölt országok.
[48]             A
Közös Kutatóközpont új költségvetési sort igényel az infrastruktúra-fejlesztési
beruházások céljára. A Közös Kutatóközpont legtöbb létesítménye a hatvanas és a
hetvenes évekből származik, és ma már nem számít korszerűnek. Ennek
következtében ahhoz, hogy a Közös Kutatóközpont a többéves munkaprogramját az
Európai Unió biztonsági és védelmi előírásaival és a 20-20-20-as
környezetvédelmi célkitűzésekkel összhangban végrehajthassa, új
létesítményeket kell létrehoznia és a meglévő infrastruktúrát korszerűsítenie
kell. A Közös Kutatóközpont elkészítette a 2014–2020. időszakra szóló
infrastruktúra-fejlesztési tervét, amelyben megtalálhatók mindazok a
fejlesztési szükségletek, amelyeket az egyes telephelyeken meg kell valósítani;
ezek a fejlesztések szerepelnek a javasolt új költségvetési sorban.
[49]             A
teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra vonatkozik (pl.
finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza kilométerben stb.).
[50]             Az
1.4.2. szakaszban („Konkrét célkitűzések...”) feltüntetett
célkitűzés.
[51]             A
javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első éve.
[52]             Technikai
és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint uniós programok és/vagy
intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási kiadások (korábban:
BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[53]             AC
= szerződéses alkalmazott; AL = helyi alkalmazott; END = kirendelt nemzeti
szakértő; INT = átmeneti alkalmazott; JED = küldöttségi pályakezdő
szakértő.
[54]             Az
operatív előirányzatoknál a külső személyzetre részleges felső
határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[55]             Elsősorban
a strukturális alapok, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap
(EMVA) és az Európai Halászati Alap (EHA) esetében.
[56]             Lásd
az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[57]             A
tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek) tekintetében nettó
összegeket, vagyis a 25%-kal (beszedési költségek) csökkentett bruttó
összegeket kell megadni.