               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.12.8.
            COM(2016) 779 final
            2016/0385(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Unió által a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló OECD-megállapodás résztvevőinek munkacsoportjában a piaci referenciaár meghatározásának szabályai tekintetében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               A javaslat indokai és céljai

               A hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló OECD-megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) az Ausztrália, az Egyesült Államok, az Európai Unió, Japán, Kanada, a Koreai Köztársaság, Norvégia, Svájc és Új-Zéland közötti informális megállapodást jelenti. Brazília, jóllehet nem OECD-tag, a megállapodás részét képező, a polgári légi járművekhez nyújtott exporthitelekről szóló ágazati megállapodás résztvevője.

               A megállapodás fő célja, hogy keretet biztosítson a hivatalosan támogatott exporthitelek szabályos használatához. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy olyan egyenlő versenyfeltételeket kíván teremteni, amelyek mellett a verseny alapját az exportált termékek ára és minősége, nem pedig a biztosított pénzügyi feltételek képezik. Ezenfelül célja, hogy megszüntesse a hivatalosan támogatott exporthitelekhez kapcsolódó támogatásokat és kereskedelmi torzulásokat.

               A megállapodás 1978-ban jött létre, és alapjául a több OECD-ország által az exporthitel tekintetében 1976-ban jóváhagyott „konszenzus” szolgált. Ezt megelőzően az egyes kormányok a szabályok hiányában versenybe kerültek egymással, hogy melyikük tudja a legkedvezőbb pénzügyi feltételeket biztosítani a kereskedelmi szerződésekért versenyző exportőröknek, ami a pénzügyi támogatások és az esetleges kereskedelmi torzulások megjelenését okozta. A megállapodás korlátozza a hivatalosan támogatott exporthitelek és a kapcsolt támogatások feltételeit. A megállapodást rendszeresen aktualizálják, figyelembe véve többek között a szakpolitikai fejleményeket, valamint a fejlődő globális pénzügyi piacokat.

               A piaci referenciaár meghatározásáról szóló iránymutatás eligazítást ad a nulladik kategóriába sorolt országokba, a magas jövedelmű OECD-országokba és a magas jövedelmű euróövezeti országokba tartozó kötelezetteket érintő ügyletek esetében alkalmazott díjak megállapításához. A megállapodásban szereplő, a piaci referenciaár meghatározásáról szóló jelenlegi iránymutatás a 2011 szeptemberében hatályba lépett Malzkuhn-Drysdale csomag részeként jött létre. Bár a jelenlegi iránymutatás olyan keretet hoz létre, amelyben a díjak nem lehetnek alacsonyabbak a magánpiaci áraknál, továbbra is jelentős különbségek vannak az értelmezések és a megállapodás résztvevői által alkalmazott gyakorlatok között. Az OECD titkársága által előterjesztett, a piaci referenciaár meghatározásának szabályairól szóló felülvizsgált elnöki javaslat egyértelműbb iránymutatásokat ad majd, és ezáltal javítja a versenyfeltételeket az OECD-n belül.

               A javaslatnak a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel való összhangja

               A javaslat – amennyiben elfogadásra kerül – felváltja a megállapodásban szereplő, a piaci referenciaár meghatározásáról szóló jelenlegi iránymutatást a megállapodás jelenlegi struktúrájának figyelembevételével.

               A jóváhagyásról szóló határozatot a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás résztvevőiből álló munkacsoport hozza meg. Az Európai Unió álláspontját a Bizottság fejti ki.

               A megállapodás OECD-résztvevői a 2016. november közepén tartandó rendes ülésükön vagy az üléssel szorosan összefüggő írásbeli eljárás keretében várhatóan megállapodnak a piaci referenciaár meghatározásának szabályairól szóló felülvizsgált elnöki javaslatról, és elfogadják az OECD-megállapodás szükséges módosításait azzal a céllal, hogy legkésőbb 2017. február 1-ig végrehajtsák az új szabályokat. Mivel a tárgyalások sikeresen befejeződtek, és a piaci referenciaár meghatározásának szabályairól szóló felülvizsgált elnöki javaslatot határozatra előterjesztették, kulcsfontosságú, hogy az Európai Unió felhatalmazással rendelkezzen arra, hogy hivatalosan is jóváhagyja a piaci referenciaár meghatározásáról szóló ezen javaslatot és az OECD-megállapodás módosításait.

               A megállapodás új változatát felhatalmazáson alapuló jogi aktussal beépítik az uniós vívmányokba. Az OECD-megállapodás és mellékletei, valamint módosításai az Unióban az 1233/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet révén  joghatással bírnak. Az 1233/2011/EU rendelet 2. cikke rögzíti, hogy „[a] Bizottság a 3. cikknek megfelelően a megállapodás résztvevői által az iránymutatásokhoz fűzött módosítások nyomán felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet módosítása céljából”.

               Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Nem alkalmazandó.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               Jogalap

               Az OECD-megállapodás az EU és a nyolc másik résztvevő (az Egyesült Államok, Kanada, Japán, Korea, Norvégia, Svájc, Új-Zéland és Ausztrália) közötti informális megállapodást jelenti. A megállapodást és mellékleteit, valamint egymást követő módosításait  a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. november 16-i 1233/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. és 2. cikke révén belefoglalták az uniós jogba. A megállapodás és mellékletei, valamint módosításai így az EUMSZ 218. cikke (9) bekezdése értelmében joghatással bírnak (lásd a C-399/12. sz., Németország kontra Tanács (OIV) ügyben 2014. október 7-én hozott ítélet 63. pontját). Az érdemi kérdéseket illetően a megállapodás célja – az (1) bekezdésében rögzítettek szerint –, hogy keretet biztosítson a hivatalosan támogatott exporthitelek szabályos használatához, és globális szinten erősítse az exportőrök közötti egyenlő versenyfeltételeket és tisztességes versenyt; ezáltal segítse és szabályozza a nemzetközi kereskedelmet, különös tekintettel az exportpolitikára, az EUMSZ 207. cikke alapján. Ezen okok miatt az Európai Unió részéről a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás OECD résztvevői között elfogadandó álláspont meghatározása céljából az EUMSZ 207. cikkén és az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésén alapuló tanácsi határozatra van szükség.

               Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Az OECD-megállapodás a tagállamok kereskedelempolitikájának részét képezi, amely az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.

               Arányosság

               Nem alkalmazandó.

               A jogi aktus típusának megválasztása

               Nem alkalmazandó.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               E javaslat kapcsán nem történt hatásvizsgálat, mivel a javasolt módosítások folytatását jelentik az exporthitelekre vonatkozó hosszú távú uniós politikának, amely a megállapodás minden éves módosítását követően felhatalmazáson alapuló jogi aktussal kerül végrehajtásra az uniós jogban. A javaslat tartalma támogatást kapott a Tanács exporthitel-munkacsoportjának 2016. május 31-i ülésén.

               Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               Nem alkalmazandó.

               Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Nem alkalmazandó.

               Hatásvizsgálat

               Nem alkalmazandó.

               Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Nem alkalmazandó.

               Alapjogok

               Nem alkalmazandó.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               A költségvetési vonzatok az igazgatási kiadásokra korlátozódnak.

               5.EGYÉB ELEMEK

               Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               Nem alkalmazandó.

               Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

               Nem alkalmazandó.

               A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata – az OECD-megállapodás javasolt módosításainak összefoglalása és az Európai Unió ajánlott álláspontja

               Javaslat

               A javaslat a tanácsi határozat mellékletét képezi.

               Ajánlott álláspont:

               A javaslat támogatása.

               2016/0385 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Unió által a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló OECD-megállapodás résztvevőinek munkacsoportjában a piaci referenciaár meghatározásának szabályai tekintetében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A globális szintű egyenlő versenyfeltételek biztosításához és a nemzetközi kereskedelem előmozdításához nélkülözhetetlen egy, az exporthitelek szabályos használatát szolgáló nemzetközi keret. E keretet rendszeresen aktualizálni kell, ahogy arra a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló OECD-megállapodás (a továbbiakban: OECD-megállapodás) résztvevői között jelenleg tárgyalt, a piaci referenciaár meghatározása szabályainak javasolt aktualizálása esetében is sor kerül.

               (2)Az OECD exporthitel- és hitelgarancia-munkacsoportjában széleskörű viták zajlottak a piaci referenciaár meghatározásának szabályairól.

               (3)Az OECD-megállapodás piaci referenciaár meghatározásának szabályaira vonatkozó módosításai várhatóan 2017. február 1-jén kerülnek elfogadására.

               (5)Az OECD-megállapodás és mellékletei, valamint módosításai az Unióban az 1233/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  1
                révén joghatással bírnak. Az 1233/2011/EU rendelet 2. cikke rögzíti, hogy „[a] Bizottság a 3. cikknek megfelelően a megállapodás résztvevői által az iránymutatásokhoz fűzött módosítások nyomán felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet módosítása céljából”.

               (6)Ennek megfelelően az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése értelmében meg kell határozni az Unió által az OECD-exporthitelbizottságokban az OECD-megállapodás módosításai tekintetében képviselendő álláspontot.

               (7)Az OECD-megállapodásnak a piaci referenciaár meghatározásának szabályairól szóló felülvizsgált elnöki javaslat fő irányvonalai alapján történő, e határozathoz csatolt módosítását az Unió OECD-exporthitelbizottságokban lévő képviselőinek jóvá kell hagyniuk. Ide tartozhat a fő irányvonalaktól el nem térő, konkrét pontokat érintő módosítások jóváhagyása, amelyekhez a Tanács újabb határozatai nem szükségesek.

               (8)Az e határozatban előírt intézkedések hatékonyságának biztosítása érdekében e határozatnak haladéktalanul hatályba kell lépnie,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió által a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló OECD-megállapodás résztvevőinek az exporthitel- és hitelgarancia-munkacsoportjában képviselendő álláspont az, hogy az Európai Unió támogatja és elfogadja az e határozathoz csatolt, a piaci referenciaár meghatározásának szabályairól szóló felülvizsgált elnöki javaslat fő irányvonalait.

               2. cikk

               A csatolt javaslat fő irányvonalaitól el nem térő, konkrét pontokat érintő módosításokat az Unió OECD-exporthitelbizottságokban lévő képviselői a Tanács újabb határozata nélkül jóváhagyhatják.

               3. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 1233/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 326., 2011.12.8., 45. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.12.8.
            COM(2016) 779 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            az Unió által a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló OECD-megállapodás résztvevőinek munkacsoportjában a piaci referenciaár meghatározásának szabályai tekintetében képviselendő álláspontról

               FÜGGELÉK

               JAVASLAT

               24.MINIMÁLIS HITELKOCKÁZATI DÍJAK

               A résztvevők nem vethetnek ki az alkalmazandó minimális hitelkockázati díjnál (Minimum Premium Rate – a továbbiakban: MPR) alacsonyabb mértékű díjat.

               a)Az alkalmazandó MPR meghatározása az alábbi tényezők alapján történik:

               –az alkalmazandó országkockázati besorolás,

               –a kockázatviselési idő (azaz a Horizon of Risk – a továbbiakban: a HOR),

               –a kötelezett tekintetében meghatározott vevőkockázati besorolás,

               –a politikai és kereskedelmi kockázat fedezeti százalékaránya és a hivatalos exporthitel-termék minősége,

               –az alkalmazott országkockázat-csökkentési módszer, valamint

               –az alkalmazott vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök.

               b)Az MPR-eket a hitel tőkeértékének százalékarányában úgy kell kifejezni, mintha a kockázati díjat az első hitellehívás időpontjában teljes egészében beszedték volna. Az MPR-ek számítási módszerének magyarázata a matematikai képlettel együtt a IX. mellékletben található.

               c)A résztvevők által a piaci referenciaügyletekre, vagyis a 0. kategóriába sorolt országokba, a magas jövedelmű OECD-országokba és a magas jövedelmű euróövezeti országokba tartozó kötelezetteket/garanciavállalókat (azaz hitelkockázati jogalanyokat) érintő ügyletekre alkalmazott kockázati díjakat
                  1
                a rendeltetési országtól függetlenül eseti alapon kell megállapítani. Annak érdekében, hogy az ilyen országokba tartozó kötelezetteket – és adott esetben garanciavállalókat – érintő ügyletekre alkalmazott kockázati díjak ne legyenek alacsonyabbak a magánpiaci áraknál, a résztvevők a következő eljárásokat alkalmazzák, aminek során a referenciaárak díjakra történő átszámításához elfogadott egyezményeket használnak:

               1.Abban az esetben, ha a megállapodás résztvevői eszközfedezetű ügyletként
                  2
                vagy projektfinanszírozási ügyletként
                  3
                strukturált szindikálthitel-csomag részeként hivatalos támogatást nyújtanak, akkor a hivatalosan támogatott rész teljes költsége nem lehet alacsonyabb a szindikált hitelben a kereskedelmi piaci szereplő(k) által felszámított teljes költségnél, illetve a felszámított díj nem lehet alacsonyabb a kereskedelmi piaci szereplő(k) által felszámított díjnál. Ahhoz, hogy egy csomag szindikálthitel-csomagnak minősüljön, az alábbi feltételeknek kell teljesülniük:

               –A szindikált hitelek legalább 25 %-a
                  4
                mindennemű kétoldalú vagy többoldalú támogatás (pl. exporthitel-ügynökség, közvetlen külföldi befektetés, nemzetközi pénzügyi szervezet vagy multilaterális fejlesztési bank)
                  5
                nélküli kereskedelmi piaci hitel/garancia, amelynél a finanszírozásban részt vevő összes félre azonos pénzügyi feltételek vonatkoznak, ideértve az értékpapírcsomagot is, valamint

               –Az ügyletekre vonatkozó pénzügyi feltételek teljes mértékben megfelelnek a megállapodás szindikálthitel-ügyletekben alkalmazott piaci referenciaárról szóló fenti rendelkezésekkel módosított változatának.

               2.Minden egyéb piaci referenciaügylet esetében az alábbi eljárások alkalmazandók:

               –A résztvevők az alkalmazandó kockázati díjat a piaci információk rendelkezésre állásának és az alapul szolgáló ügylet jellemzőinek a figyelembevételével a X. mellékletben említett egy vagy több piaci referencia alapján, az adott ügyletre legmegfelelőbbnek tűnő referenciaérték(ek) kiválasztásával határozzák meg.

               –A kockázati díj megállapításakor a résztvevő megállapítja a kötelezett kockázati besorolását, ideértve azt is, hogy a kötelezett rendelkezik-e akkreditált hitelminősítő intézettől
                  6
                származó besorolással. A résztvevő besorolása (az akkreditált hitelminősítő intézet skáláján) egy szinttel meghaladhatja az akkreditált hitelminősítő intézet besorolását
                  7
               . Akkreditált hitelminősítő intézet besorolásának hiányában a kockázati besorolás két szintnél többel nem lépheti túl a kötelezett/garanciavállaló székhelye szerinti ország államadósságának hitelminősítő intézet általi minősítését (legfeljebb két szinttel lehet kedvezőbb). Amennyiben a résztvevő a kötelezettet/garanciavállalót az akkreditált hitelminősítő intézet legjobb besorolásánál jobb minősítéssel látja el, vagy abban az esetben, ha akkreditált hitelminősítő intézet által készített besorolás nem áll rendelkezésre és a résztvevő az ügyletet CC2 vagy annál jobb szintre vagy AAA és A– közötti adósosztályzatba vagy a kötelezett/garanciavállaló székhelye szerinti ország államadósságának akkreditált hitelminősítő intézet általi minősítésével megegyező vagy annál jobb szintre sorolja, akkor a résztvevőnek a 48. cikk értelmében előzetes bejelentést kell tennie.

               –Az előző bekezdések rendelkezései ellenére a résztvevők által felszámított kockázati díj nem lehet alacsonyabb a „teljes ciklus” megközelítéssel meghatározott piaci referenciaérték (a továbbiakban: TCMB) kockázati besorolásra és az ügylet futamidejére épülő modellje szerint meghatározott megfelelő díjnál, kivéve ha a piaci referencia nevesített vagy kapcsolt jogalanyhoz tartozó i. másodlagos értékpapír-piaci kötvényből vagy ii. hitel-nemteljesítési csereügyletből (a továbbiakban: CDS) származik. Az adott nevesített jogalanyra vonatkozó piaci referenciaérték
                  8
                akkreditált hitelminősítő intézet általi értékelése alapján a TCMB-modell által megállapított megfelelő díjnál alacsonyabb kockázati díjat felszámító résztvevőnek a 48. cikk értelmében előzetes bejelentést kell tennie.

               d)A 7. kategóriába tartozó „legnagyobb kockázatú” országok esetében elvileg az adott kategóriára megállapított MPR-eket meghaladó kockázati díjakat kell alkalmazni; e kockázati díjakat a hivatalos támogatást nyújtó résztvevő határozza meg.

               e)Az MPR egy adott ügyletnél történő kiszámításakor a kötelezett országának besorolásával megegyező országkockázati besorolást kell alkalmazni, és a kötelezett besorolásával megegyező vevőkockázati besorolást kell alkalmazni
                  9
               , kivéve, ha:

               –a hitel teljes időtartamára szóló, a teljes adósságtörlesztési kötelezettség teljesítésére vonatkozó visszavonhatatlan, feltétel nélküli, bemutatóra szóló, jogilag érvényes és érvényesíthető garancia formájában nyújtott biztosítékot olyan harmadik fél nyújtja, amely a garantált adósság nagyságához viszonyítva hitelképes. Harmadik fél garanciavállalása esetén a résztvevők alkalmazhatják a garanciavállaló országa szerinti országkockázati besorolást és a garanciavállaló vevőkockázati kategóriáját
                  10
               , vagy

               –az ügyletben hitelfelvevőként vagy garanciavállalóként a 28. cikkben meghatározott multilaterális vagy regionális intézmény vesz részt, amely esetben az alkalmazott országkockázati besorolás és vevőkockázati kategória megegyezhet az adott multilaterális vagy regionális intézmény kockázati besorolásával.

               f)A fenti e) pont első és második francia bekezdésében ismertetett helyzetek szerinti, harmadik fél által nyújtott garancia alkalmazásával kapcsolatos követelmények és feltételek a XI. mellékletben találhatók.

               g)Az MPR kiszámításánál alkalmazott egyezményes kockázatviselési idő a folyósítási időszak fele, kiegészítve a teljes futamidővel, szokásos exporthitel-törlesztési konstrukciót feltételezve, vagyis azt, hogy a tőketörlesztés egyenlő, féléves részletekben történik a felhalmozott kamatokkal együtt a hiteltörlesztés kezdő időpontját követő hatodik hónappal kezdődően. A nem szabványos törlesztési konstrukció szerinti exporthitelek esetében az egyenértékű futamidő (egyenlő, féléves részletekben kifejezve) a következő képlet alkalmazásával számítható ki: egyenértékű futamidő = (a futamidő súlyozott átlagidőtartama –0,25)/0,5.

               h)Amennyiben a résztvevő a kötelezett országától eltérő országban található, garanciavállalóként fellépő harmadik féllel kapcsolatos MPR-t alkalmaz, köteles ezt a 47. cikk alapján előzetesen bejelenteni. Amennyiben a résztvevő garanciavállalóként fellépő multilaterális vagy regionális intézménnyel kapcsolatos MPR-t alkalmaz, köteles ezt a 48. cikknek megfelelően előzetesen bejelenteni.

               25.ORSZÁGKOCKÁZATI BESOROLÁS

               Az országok besorolása a magas jövedelmű OECD-országok és a magas jövedelmű euróövezeti országok kivételével aszerint történik, hogy mekkora a valószínűsége annak, hogy teljesítik külső adósságszolgálatukat (vagyis az ország hitelkockázata alapján).

               a)Az ország hitelkockázatának öt eleme a következő:

               –a kötelezett/garanciavállaló kormánya vagy az ország azon intézménye által elrendelt általános adósságtörlesztési moratórium, amelyen keresztül a törlesztés történik,

               –a bejelentést tevő résztvevő országán kívül felmerülő politikai események és/vagy gazdasági nehézségek, vagy olyan, a bejelentést tevő résztvevő országán kívül hozott törvényhozási/államigazgatási intézkedések, amelyek megakadályozzák, illetve késleltetik a hitellel kapcsolatban kifizetett pénzösszegek átutalását,

               –a kötelezett/garanciavállaló országában elfogadott olyan jogi rendelkezések, amelyek a helyi pénznemben kifizetett törlesztéseket az adósság érvényes kiegyenlítési módjának nyilvánítják, annak ellenére, hogy az árfolyam-ingadozások következtében a törlesztések összege a hitelnyújtás pénznemére átszámítva a pénz átutalásakor már nem fedezi az adósság összegét,

               –harmadik ország kormánya által hozott bármely egyéb intézkedés vagy döntés, amely megakadályozza a hitel törlesztését, és

               –a bejelentést tevő résztvevő országán kívül bekövetkező vis major események, azaz háború (a polgárháborút is beleértve), kisajátítás, forradalom, zendülés, polgári zavargás, szélvihar, árvíz, földrengés, vulkánkitörés, szökőár és nukleáris baleset.

               b)Az országok nyolc országkockázati kategóriába sorolhatók (0–7). Az 1–7. kategóriákra vonatkozóan MPR-ek kerültek megállapításra, a 0. kategóriára vonatkozóan azonban nem, mivel az ezen kategóriába tartozó országok esetében az országkockázat szintje elhanyagolhatónak tekinthető. A 0. kategóriába sorolt országok esetében az ügyletekkel összefüggő hitelkockázat elsősorban a kötelezett/garanciavállaló kockázatához kapcsolódik.

               c)Az országok besorolása
                  11
                az országkockázati besorolási módszerrel történik, amely az alábbiakból tevődik össze:

               –Országkockázat-értékelési modell (a továbbiakban: a modell), amely minden egyes ország esetében az ország hitelkockázatának mennyiségi értékelését tartalmazza a kockázati mutatók következő három csoportja alapján: a résztvevők fizetési tapasztalatai, a pénzügyi helyzet és a gazdasági helyzet. A modell módszere különböző lépésekből áll, ideértve a kockázati mutatók három csoportjának értékelését, valamint a kockázatmutató csoportok kombinációját és rugalmas súlyozását.

               –A modell eredményeinek minőségi értékelése országonként, a modell által teljes egészében vagy részben figyelmen kívül hagyott politikai kockázati és/vagy egyéb kockázati tényezők figyelembevétele céljából. Adott esetben ez a mennyiségi modell által nyújtott értékelés kiigazításához vezethet tükrözve az ország hitelkockázatának végleges értékelését.

               d)Az országkockázati besorolást folyamatosan ellenőrizni kell, legalább évente felül kell vizsgálni, és az országkockázati besorolási módszerből eredő változásokat a titkárság köteles haladéktalanul közzétenni. Ha egy országot alacsonyabb vagy magasabb országkockázati kategóriába sorolnak át, a résztvevők – az átsorolás titkárság által történő közlését követő legkésőbb öt munkanapon belül – az új országkockázati kategóriával kapcsolatos MPR-ek értékével megegyező vagy azt meghaladó kockázati díjat számítanak fel.

               e)Az országkockázati besorolásokat a titkárság teszi közzé.

               26.A SZUVERÉN KOCKÁZAT ÉRTÉKELÉSE

               a)A 25. cikk d) pontjának megfelelően az országkockázati besorolási módszer alapján besorolt valamennyi ország esetében értékelni kell a szuverén kockázatot azoknak a kivételes államoknak az azonosítása érdekében:

               –amelyek nem a legalacsonyabb kockázatú kötelezettek az országban, és

               –amelyeknek a hitelkockázata jelentősen meghaladja az országkockázatot.

               b)A fenti a) pontban felsorolt feltételeknek megfelelő államokat a résztvevők által kidolgozott és elfogadott szuverénkockázat-értékelési módszerrel kell azonosítani.

               c)A fenti a) pontban felsorolt feltételeknek megfelelő államok jegyzékét folyamatosan ellenőrizni kell, és legalább évente felül kell vizsgálni, és a szuverénkockázat-értékelési módszerből eredő változásokat a titkárság köteles haladéktalanul közzétenni.

               d)A fenti b) pont szerint azonosított államok jegyzékét a titkárság köteles közzétenni.

               27.VEVŐKOCKÁZATI BESOROLÁS

               Az 1–7. országkockázati kategóriába sorolt országok kötelezettjeit és adott esetben garanciavállalóit a kötelezett/garanciavállaló országával kapcsolatosan megállapított vevőkockázati kategóriák valamelyikébe kell besorolni
                  12
               . A IX. melléklet tartalmazza azoknak a vevőkockázati kategóriáknak a mátrixát, amelybe a kötelezetteket és a garanciavállalókat be kell sorolni. A vevőkockázati kategóriák jellemzőinek leírását a XII. melléklet tartalmazza.

               a)A vevőkockázati besorolásoknak a megállapodás résztvevői által meghatározottak szerint a kötelezett/garanciavállaló elsőbbségi fedezetlen hitelminősítésén kell alapulniuk.

               b)A fenti a) ponttól eltérve a VII. melléklet feltételei szerint támogatott ügyletek és a legfeljebb 5 millió SDR hitelösszegű ügyletek besorolása az ügylet alapján, azaz a vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök alkalmazását követően történhet; az ilyen ügyletek azonban besorolásuktól függetlenül nem jogosultak a vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök alkalmazása tekintetében történő diszkontra.

               c)A kormányzati kötelezettek, illetve garanciavállalók vevőkockázati besorolása: SOV/CC0.

               d)A nem kormányzati kötelezettek, illetve garanciavállalók kivételes esetben az „Államnál jobb” (SOV+) vevőkockázati kategóriába sorolhatók
                  13
               , ha:

               –a kötelezett/garanciavállaló egy akkreditált hitelminősítő intézettől a deviza adósminősítése alapján jobb minősítést kapott, mint (ugyanazon hitelminősítő intézettől) azon állam, amelyben az adott kötelezett/garanciavállaló található, vagy

               –a kötelezett/garanciavállaló olyan országban található, amely esetében a szuverén kockázatot az országkockázatnál jelentősen magasabban állapították meg.

               e)A 48. cikknek megfelelően a résztvevők a következő ügyleteket jelentik be előzetesen:

               –nem kormányzati kötelezettel/garanciavállalóval kötött ügyletek, amennyiben a felszámított kockázati díj alacsonyabb, mint a CC1 vevőkockázati kategória szerinti, azaz CC0 vagy SOV+,

               –nem kormányzati kötelezettel/garanciavállalóval kötött 5 millió SDR-t meghaladó hitelösszegű ügylet, amely esetében a megállapodás résztvevője akkreditált hitelminősítő intézet által minősített, nem kormányzati kötelezett/garanciavállaló vevőkockázati besorolását értékeli, és az értékelt vevőkockázati besorolás jobb az akkreditált hitelminősítő intézet általi besorolásnál
                  14
               .

               e)Ha az egymással versengő résztvevők egy adott ügylettel kapcsolatosan kialakuló versenyhelyzetben a kötelezettet/garanciavállalót eltérő vevőkockázati kategóriákba sorolták, kötelesek törekedni arra, hogy közös vevőkockázati besorolásban állapodjanak meg. Amennyiben a közös besorolás terén nem jutnak megállapodásra, azok a résztvevők, amelyek a kötelezettre/garanciavállalóra magasabb vevőkockázati besorolást állapítottak meg, alkalmazhatják az alacsonyabb vevőkockázati besorolást.

               28.A MULTILATERÁLIS ÉS REGIONÁLIS INTÉZMÉNYEK BESOROLÁSA

               A multilaterális és regionális intézményeket a nyolc országkockázati kategória (0–7) egyikébe
                  15
                kell besorolni, és szükség szerint felülvizsgálni; az alkalmazható besorolási kategóriákat a titkárság teszi közzé.

               29.A HIVATALOS EXPORTHITEL-FEDEZET SZÁZALÉKARÁNYA ÉS MINŐSÉGE

               Az MPR-ekeket a IX. mellékletben meghatározott módon, az exporthitel-termékek eltérő minőségének és a résztvevők által nyújtott fedezet százalékarányának figyelembevételével differenciálják. A differenciálás az exportőr szemszögéből (azaz az exportőr/pénzügyi intézmény rendelkezésére bocsátott termékek eltérő minőségéből származó versenyhatás semlegesítése érdekében) történik.

               a)Az exporthitel-termék minősége attól függ, hogy az adott termék biztosítás, garancia vagy közvetlen hitel/finanszírozás-e, biztosítási termékek esetében pedig attól, hogy a kárfizetési türelmi idő alatt (vagyis a kötelezett által teljesítendő futamidő és azon időpont közötti időszak alatt, amikor a biztosító köteles az exportőrt/pénzügyi intézményt kártalanítani) a kamatfedezetet felár nélkül nyújtják-e.

               b)A résztvevők által kínált összes meglévő exporthitel-terméket az alábbi három termékkategória valamelyikébe kell besorolni:

               –szabvány alatti termék, azaz a kárfizetési türelmi idő alatti kamat fedezete nélküli biztosítás, és a kárfizetési türelmi idő alatti kamatot fedező biztosítás megfelelő kockázati felárral,

               –szabványos termék, vagyis a kárfizetési türelmi idő alatti kamatot fedező biztosítás, megfelelő kockázati felár nélkül és a közvetlen hitel/finanszírozás, és

               –szabványon felüli termék, vagyis garanciák.

               30.ORSZÁGKOCKÁZAT-CSÖKKENTÉSI ELJÁRÁSOK

               a)A résztvevők a XIII. mellékletben meghatározott alkalmazási feltételekkel a következő országkockázat-csökkentési módszereket alkalmazhatják:

               –külföldi, feltételhez kötött (escrow) számlával kombinált külföldi jövőbeni forgalmi konstrukció,

               –finanszírozás helyi pénznemben.

               b)Ha a megállapodás résztvevője országkockázat-csökkentési módszer alkalmazását tükröző MPR-t alkalmaz, köteles ezt a 47. cikk alapján előzetesen bejelenteni.

               31.VEVŐKOCKÁZATI HITELMINŐSÉG-JAVÍTÁSI ELJÁRÁSOK

               a)A résztvevők a következő vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközöket alkalmazhatják, amelyek 0-nál nagyobb hitelminőség-javítási tényező alkalmazását teszik lehetővé:

               –szerződésből származó jövedelem vagy követelés engedményezése,

               –eszközfedezetű biztosíték,

               –tárgyieszköz-fedezetű biztosíték,

               –feltételhez kötött (escrow) számla.

               b)A vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök fogalommeghatározását és a hitelminőség-javítási tényező maximális értékeit a XIII. melléklet tartalmazza.

               c)A vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök önállóan és kombinálva a következő korlátozásokkal alkalmazhatók:

               –A vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök használatával elérhető maximális hitelminőség-javítási tényező 0,35.

               –Az „eszközalapú biztosíték” és a „tárgyieszköz-fedezetű biztosíték” egy ügyletben együttesen nem alkalmazható.

               –Abban az esetben, ha az alkalmazandó országkockázati besorolást „külföldi, feltételhez kötött számlával kombinált külföldi jövőbeni konstrukcióval” javították, vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök nem alkalmazhatók.

               d)A piaci referenciaárazás alá tartozó kötelezettek részvételével történő ügyletek esetében az alábbi diszkontok alkalmazhatók az elsőbbségi, fedezetlen nevesített CDS-ekből és a kötvénypiaci referenciaértékekből származó vagy a TCMB-modellel levezetett kockázati díjakra:

               –eszközfedezetű biztosíték esetében: legfeljebb 15 % diszkont,

               –tárgyieszköz-fedezetű biztosíték esetében: legfeljebb 10 % diszkont,

               –feltételhez kötött (adósságszolgálati betéti) számla esetében: legfeljebb 10 % diszkont, és

               –hitelminőség-javítási tényezők kombinációja esetén összesen: legfeljebb 25 % diszkont.

               e)A résztvevők a 48. cikknek megfelelően előzetesen bejelentik azokat az 5 millió SDR-t meghaladó, nem kormányzati kötelezettel/garanciavállalóval kötött ügyleteket, amelyek esetében a vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök 0-t meghaladó hitelminőség-javítási tényező alkalmazását eredményezik vagy ha a vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközöket olyan piaci referenciaügyletekben használják, amelyek a megfelelő TCMB MPR alatti árazáshoz vezetnek.

               32.A MINIMÁLIS HITELKOCKÁZATI DÍJAK ÉRVÉNYESSÉGÉNEK FELÜLVIZSGÁLATA A HITELKOCKÁZAT SZEMPONTJÁBÓL

               a)Az MPR-ek megfelelőségének értékeléséhez és szükség esetén a felfelé vagy lefelé történő kiigazításokhoz díj-visszacsatolási eszközöket (Premium Feedback Tool – a továbbiakban: PFT) kell párhuzamosan alkalmazni az MPR rendszeres ellenőrzése és korrekciója céljából.

               b)A PFT-k értékelik az MPR-ek megfelelését egyrészt a hivatalos exporthiteleket nyújtó intézmények tényleges tapasztalata, másrészt a hitelkockázat árazására vonatkozó magánpiaci információk szempontjából.

               c)A megállapodás kockázati díjakkal kapcsolatos szabályok szempontjából történő átfogó felülvizsgálatát – különös hangsúllyal a piaci referenciaár meghatározásának szabályaira – legkésőbb 2018. december 31-ig el kell végezni.

               48.ELŐZETES BEJELENTÉS

               a)A megállapodás résztvevője a VIII. melléklettel összhangban bármilyen kötelezettségvállalás kiadása előtt legalább tíz naptári nappal az összes többi felet értesíti, ha:

               1.a 10. cikk d) pontjának 3. alpontjával összhangban kíván támogatást nyújtani;

               2.valamely I. kategóriába tartozó országnak öt évnél hosszabb futamidőre kíván támogatást nyújtani;

               3.a 13. cikk a) pontjával összhangban kíván támogatást nyújtani;

               4.a 14. cikk d) pontjával összhangban kíván támogatást nyújtani;

               5.szindikálthitel-csomag részeként résztvevőként a 24. cikk c) pontja 1. alpontjának rendelkezéseivel összhangban kíván kockázati díjat alkalmazni;

               6.egy piaci referenciaügyletben a kötelezettet/garanciavállalót az akkreditált hitelminősítő intézet legjobb besorolásánál jobb minősítéssel kíván ellátni, vagy abban az esetben, ha akkreditált hitelminősítő intézet által készített besorolás nem áll rendelkezésre és egy ügyletet CC2 vagy annál jobb szintre vagy AAA és A– közötti adósosztályzatba vagy a kötelezett/garanciavállaló székhelye szerinti ország államadósságának akkreditált hitelminősítő intézet általi minősítésével megegyező vagy annál jobb szintre kíván sorolni;

               7.a 24. cikk c) pontja (2) bekezdésének harmadik francia bekezdése értelmében a TCMB-modell által megállapított megfelelő díjnál alacsonyabb kockázati díjat kíván felszámítani;

               8.a 24. cikk e) pontjának második francia bekezdésével összhangban kíván kockázati díjat alkalmazni, amely esetében az MPR kiszámításához használt országkockázati besorolást és vevőkockázati kategóriát minősített multilaterális vagy regionális intézmény mint kötelezett vagy garanciavállaló részvételével határozták meg;

               9.a 27. cikk e) pontjával összhangban kíván kockázati díjat alkalmazni, amely esetében az MPR kiszámításához használt vevőkockázati kategória a következő:

               –nem kormányzati kötelezettel/garanciavállalóval kötött ügylet esetén alacsonyabb mint CC1 (azaz CC0 vagy SOV+),

               –5 millió SDR-t meghaladó hitelértékkel rendelkező, nem kormányzati kötelezettel/garanciavállalóval kötött ügylet esetén jobb, mint az akkreditált hitelminősítő intézet besorolása;

               10.a 31. cikk a) pontjával összhangban kíván kockázati díjat alkalmazni, amely esetében a vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközök használata 0-t meghaladó hitelminőség-javítási tényező alkalmazását eredményezi, vagy ha a vevőkockázati hitelminőség-javítási eszközöket olyan piaci referenciaügyletekben használják, amelyek a megfelelő TCMB MPR alatti árazáshoz vezetnek;

               11.a II. melléklet 8. cikkének a) pontjával összhangban kíván támogatást nyújtani;

               12.a IV. melléklet 10. cikke a) pontjának 1) alpontjával összhangban kíván támogatást nyújtani;

               13.az V. melléklet 5. cikkének b) pontjával összhangban kíván támogatást nyújtani;

               14.a VI. melléklet 4. cikkének a) pontjával összhangban kíván támogatást nyújtani.

               b)Ha a kezdeményező résztvevő mérsékeli vagy visszavonja az ilyen ügylet támogatására irányuló szándékát, köteles erről az összes többi felet haladéktalanul tájékoztatni.

               VIII. MELLÉKLET: A BEJELENTÉS SORÁN MEGADANDÓ INFORMÁCIÓK

               Az alábbi I. szakaszban felsorolt információkat az e megállapodás (és annak mellékletei) alapján tett valamennyi bejelentésben meg kell adni. Ezen túlmenően a II. szakaszban meghatározott információkat szükség esetén, a megtett bejelentés egyedi típusának megfelelően kell megadni.

               I.VALAMENNYI BEJELENTÉS ESETÉBEN MEGADANDÓ INFORMÁCIÓK

               a)Alapvető információk

               1.Bejelentő ország

               2.A bejelentés időpontja

               3.A bejelentő hatóság/szervezet neve

               4.Hivatkozási szám

               5.Eredeti bejelentés vagy korábbi bejelentés módosítása (adott esetben a felülvizsgálat száma)

               6.Részfolyósítási szám (ha alkalmazható)

               7.Hitelkeret hivatkozási száma (ha alkalmazható)

               8.A megállapodás azon cikke(i), amely(ek) értelmében a bejelentést teszik

               9.Egyeztetés alatti bejelentés hivatkozási száma (ha alkalmazható)

               10.Egyeztetés alatti támogatás leírása (ha alkalmazható)

               11.Rendeltetési ország

               b)Vevőre/hitelfelvevőre/garanciavállalóra vonatkozó információk

               12.A vevő országa

               13.A vevő neve

               14.A vevő címe

               15.A vevő jogállása

               16.A hitelfelvevő országa (ha különbözik a vevőétől)

               17.A hitelfelvevő neve (ha különbözik a vevőétől)

               18.A hitelfelvevő címe (ha különbözik a vevőétől)

               19.A hitelfelvevő jogállása (ha különbözik a vevőétől)

               20.A garanciavállaló országa (ha alkalmazható)

               21.A garanciavállaló neve (ha alkalmazható)

               22.A garanciavállaló címe (ha alkalmazható)

               23.A garanciavállaló jogállása (ha alkalmazható)

               c)Exportált árukra és/vagy szolgáltatásokra és a projektre vonatkozó információk

               24.Az exportált áruk és/vagy szolgáltatások leírása

               25.A projekt leírása (ha alkalmazható)

               26.A projekt helyszíne (ha alkalmazható)

               27.Az ajánlatok beérkezésének határideje (ha alkalmazható)

               28.A hitelkeret lejárati ideje (ha alkalmazható)

               29.A támogatott szerződés(ek) értéke, a tényleges értékben (valamennyi hitelkeretre és projektfinanszírozási műveletre, vagy bármely egyedi ügyletre önkéntes alapon) vagy a következő skálának megfelelően, millió SDR-ben kifejezve:

                        Kategória

                        Alsó határ

                        Felső határ

                        I:

                        0

                        1

                        II:

                        1

                        2

                        III:

                        2

                        3

                        IV:

                        3

                        5

                        V:

                        5

                        7

                        VI:

                        7

                        10

                        VII:

                        10

                        20

                        VIII:

                        20

                        40

                        IX:

                        40

                        80

                        X:

                        80

                        120

                        XI:

                        120

                        160

                        XII:

                        160

                        200

                        XIII:

                        200

                        240

                        XIV:

                        240

                        280

                        XV:

                        280

                        *

               *280 millió SDR-t meghaladó összeg esetén az azt meghaladó részt 40 millió SDR-es egységenként kell feltüntetni, pl. a 410 millió SDR bejelentése: XV + 3 kategória.

               30.A szerződés(ek) pénzneme

               d)A hivatalos exporthitel-támogatás pénzügyi feltételei

               31.Hitelérték: a valamennyi hitelkeretre és projektfinanszírozási műveletre, vagy bármely egyedi ügyletre önkéntes alapon vonatkozó bejelentések tényleges értéke, vagy az SDR-skálának megfelelő értéke

               32.A hitel pénzneme

               33.Előleg (a támogatott szerződések összértékének százalékában kifejezve)

               34.Helyi költségek (a támogatott szerződések összértékének százalékában kifejezve)

               35.A hiteltörlesztés kezdő időpontja és hivatkozás a 10. cikk megfelelő albekezdésére

               36.A futamidő hossza

               37.Alapkamat

               38.Kamatláb vagy felárak

               II.A KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEKKEL KAPCSOLATBAN TETT BEJELENTÉSEKRE VONATKOZÓAN SZÜKSÉG ESETÉN MEGADANDÓ TOVÁBBI INFORMÁCIÓK

               a)A megállapodás 14. cikke d) pontjának 5) alpontja

               1.Törlesztési terv

               2.Törlesztés gyakorisága

               3.A hiteltörlesztés kezdő időpontja és az első tőkerészlet-törlesztés közötti időtartam

               4.A hiteltörlesztés kezdő időpontja előtt tőkésített kamat összege

               5.A futamidő súlyozott átlagidőtartama

               6.Annak indokolása, hogy a támogatást miért nem a 14. cikk a)–c) pontja szerint nyújtják

               b)A megállapodás 24., 27., 30. és 31. cikke

               1.A kötelezett országának országkockázati besorolása

               2.A kötelezett tekintetében meghatározott vevőkockázati besorolás

               3.A folyósítási időszak hossza

               4.Szuverén (ország-) kockázati fedezet százalékaránya

               5.Kereskedelmi (vevő-) kockázati fedezet százalékaránya

               6.A fedezet minősége (szabvány alatti, szabványos, szabvány feletti)

               7.MPR a kötelezett ország országkockázati besorolása alapján, harmadik fél által nyújtott garancia, multilaterális/regionális intézmény bevonása, kockázatcsökkentés/-kizárás és/vagy vevőkockázati hitelminőség-javítás hiányában

               8.Alkalmazandó MPR

               9.A felszámított tényleges kockázati díj (MPR-formátumban a kölcsöntőke százalékarányában kifejezve)

               c)A megállapodás 24. cikkének c) pontja

               1.A kötelezett akkreditált hitelminősítő intézettől származó deviza adósminősítése(i)

               2.Az állam akkreditált hitelminősítő intézettől származó deviza adósminősítése(i)

               3.Az ügylethez tartozó megfelelő TCMB MPR a kötelezett akkreditált hitelminősítő intézettől származó legjobb elérhető deviza adósminősítése alapján

               4.Szindikált árazás esetén az all-in árazáson alapuló díj megállapítására szolgáló módszer részletes leírása

               5.Az adott nevesített jogalany által kibocsátott kötvény vagy CDS-árazás esetén az árazás megállapítására szolgáló módszer részletes leírása, részletes leírás arról, hogy az árazás miért releváns, ideértve azt is, hogy az árazás a tényleges kötelezettre vagy egy kapcsolt jogalanyra vonatkozik-e, és utóbbi esetben annak részletezése, hogy mely módon teljesültek a kapcsolt jogalanyra vonatkozó feltételek.

               X. MELLÉKLET: A NULLADIK KATEGÓRIÁBA SOROLT ORSZÁGOKBAN VÉGREHAJTOTT ÜGYLETEKRE VONATKOZÓ PIACI REFERENCIÁK

               Fedezetlen exporthitelhányad és a szindikált hitelek nem exporthitel-iroda által fedezett része

               A magánbankok és -intézmények által a szóban forgó exporthitel fedezetlen része (vagy adott esetben a szindikált hitel nem exporthitel-iroda által fedezett része) tekintetében jelzett ár állhat a legközelebb az exporthitel-iroda általi fedezethez. Az ilyen fedezetlen hányadok vagy részek tekintetében csak kereskedelmi alapon meghatározott árazás alkalmazható (ez kizárja például a hányadok nemzetközi pénzügyi intézmények általi finanszírozását).

               Nevesített vállalati kötvények

               A vállalati kötvények nevesített hitelkockázatot tükröznek. Az egyeztetés során nagy gondot kell fordítani az exporthitel-irodával kötött szerződés feltételeivel (például futamidő, pénznem és esetleges hitelminőség-javítás) való összehangolásra. Első osztályú (a kibocsátáskor rögzített teljes hozamú) vagy másodosztályú (a megfelelő görbe – rendszerint a vonatkozó devizaswapügylet görbéje – mentén eloszló, kiigazított opció) vállalati kötvények használata esetén elsősorban a kötelezett kötvényeit, vagy ennek hiányában kapcsolt jogalanyok első osztályú vagy másodosztályú vállalati kötvényeit kell alkalmazni.

               Nevesített hitel-nemteljesítési csereügylet

               A hitel-nemteljesítési csereügylet (CDS) a nemteljesítés elleni védelem egyik formája. A CDS díja a CDS vásárlója által az ügylet névértékének százalékában megfizetett, rendszerint bázispontban kifejezett időszakos díj. A CDS vásárlója gyakorlatilag biztosítást vásárol nemteljesítés esetére, amelynek keretében kiﬁzetéseket teljesít a CDS értékesítőjének a swapügylet lejártáig, illetve a hitelesemény bekövetkeztéig. Elsősorban a kötelezett CDS-görbéjét vagy ennek hiányában kapcsolt jogalanyok CDS-görbéit kell alkalmazni.

               Hitelekre irányadó referenciaértékek

               A hitelekre irányadó elsődleges referenciaértékek (azaz kibocsátáskori árazás) és másodlagos referenciaértékek (azaz a hitelnek az azt egy másik pénzügyi intézménytől megvásároló pénzügyi intézmény várakozásai szerinti jelenlegi hozama). A hitelekre irányadó elsődleges referenciaértékek megállapítása során a teljes hozam kiszámításához az összes díjat ismerni kell. Hitelre irányadó referenciaértékek használata esetén elsősorban a kötelezett hitelére, vagy ennek hiányában kapcsolt jogalanyok hitelére vonatkozó referenciaértékeket kell alkalmazni.

               Piaci referenciagörbék

               A piaci referenciagörbék egy egész vásárlói ágazat vagy kategória hitelkockázatát tükrözik. Ez a piaci információ akkor lehet releváns, ha nem áll rendelkezésre nevesített jogalanyra vonatkozó információ. Az ilyen piacokkal kapcsolatos információk minősége általában a piacok likviditásának függvénye. Mindenesetre olyan piaci eszközök használatára kell törekedni, amelyek a lehető legközelebb állnak az exporthitel-iroda szerződéses feltételeihez, például a dátum, a hitelminősítés, a futamidő és a pénznem tekintetében.

               XV. MELLÉKLET: FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

               A megállapodás alkalmazásában:

               a)Kötelezettségvállalás: bármilyen formában tett olyan nyilatkozat, amellyel hivatalos támogatás nyújtására vonatkozó hajlandóságot vagy szándékot fejeznek ki a kedvezményezett ország, a vevő, a hitelfelvevő, az exportőr vagy a pénzügyi intézmény felé.

               b)Közös álláspont: a résztvevők arra irányuló szándéka, hogy egy adott ügylet vagy bizonyos körülmények esetén megállapodjanak a hivatalos támogatás konkrét pénzügyi feltételeiben. A kölcsönösen kialakított közös álláspontban foglalt rendelkezések csak az abban meghatározott ügylet, illetve körülmények tekintetében lépnek a megállapodás szabályai helyébe.

               c)A kötött segély kedvezményezettségi szintje: vissza nem térítendő támogatás esetén a kedvezményszint 100 %. Kölcsön esetében a kedvezményszint a kölcsön névértéke és a hitelfelvevőt terhelő jövőbeni adósságszolgálat-fizetés diszkontált jelenértéke közötti különbség. Ezt a különbséget a kölcsön névértékének százalékarányában fejezik ki.

               d)Leszerelés: atomerőmű bezárása vagy lebontása.

               e)Export szerződés szerinti értéke: a vevő által vagy nevében az exportált árukért és/vagy szolgáltatásokért fizetendő teljes összeg, azaz – a későbbiekben meghatározott – helyi költségek nélkül. Pénzügyi lízing esetében nem tartozik ide a díjfizetés kamattal megegyező hányada.

               f)Végleges kötelezettségvállalás: exporthitel-ügylet esetében (akár egyedi ügylet formájában, akár hitelkeret alapján kerül arra sor) végleges kötelezettségvállalás akkor áll fenn, ha a résztvevő viszonossági megállapodásban vagy egyoldalú szerződésben pontos és mindenre kiterjedő pénzügyi feltételeket vállal.

               g)Kezdő üzemanyagtöltet: a kezdő üzemanyagtöltet legfeljebb az eredetileg telepített atomtörzsből, plusz két ezt követő újabb töltetből áll, amelyek együttesen legfeljebb az atomtörzs kétharmadát teszik ki.

               h)Kamatláb-támogatás: egy kormány és bankok vagy más pénzügyi intézmények közötti megállapodás, amely legalább a CIRR-kamatláb értékén rögzített kamatozású exportfinanszírozást tesz lehetővé.

               i)Hitelkeret: bármilyen formában fennálló exporthitelkeret, amely egy konkrét projekthez kapcsolódó vagy egy konkrét projekthez nem kapcsolódó ügyletek sorozatára terjed ki.

               j)Helyi költségek: a vevő országában az árukkal és a szolgáltatásokkal kapcsolatban felmerülő, az exportőr szerződésének a teljesítéséhez vagy az exportőr szerződését magában foglaló projekt befejezéséhez szükséges kiadások. A helyi költségek nem tartalmazzák az exportőr képviselője részére a vevő országában fizetendő jutalékot.

               k)Adott nevesített jogalany által kibocsátott kötvény vagy CDS: Az adott nevesített jogalany által kibocsátott kötvény vagy CDS a támogatott ügyletben érintett kötelezettel pontosan megegyező kötelezetthez tartozó piaci referenciaeszközökre korlátozódik.

               l)Tiszta fedezet: egy kormány által vagy nevében kizárólag exporthitel-garancia vagy exporthitel-biztosítás formájában nyújtott hivatalos támogatás, vagyis olyan támogatás, amelyhez nem vesznek igénybe hivatalos finanszírozási támogatást.

               m)Kapcsolt jogalany: A kapcsolt jogalanyra vonatkozó referenciaértékek egy kapcsolt hitelfelvevő és nem a támogatott ügyletben érintett hitelfelvevő referenciaeszközei. Abban az esetben, ha a kötelezett nem rendelkezik tőzsdén jegyzett kötvényekkel vagy CDS-ekkel és a kötelezett szervezeti struktúrájában létezik forgalomban lévő, nevesített kötvényekkel vagy CDS-ekkel rendelkező anya-, leány- vagy testvérvállalat, akkor a 24. cikk c) pontja értelmében az említett, adott nevesített jogalany által kibocsátott kötvények vagy CDS-ek felhasználhatóak oly módon, mintha azokat maga a kötelezett adta volna ki, ha:

               1.az anya-, leány- vagy testvérvállalatnak és a kötelezettnek megegyezik a hitelminősítő intézet általi kibocsátói értékelése; vagy

               2.Az alábbi kritériumok mindegyike teljesül:

               a)A kötelezett/garanciavállaló résztvevő általi belső minősítése megfelel a kapcsolt jogalany hitelminősítő intézet általi minősítésének.

               b)A kötelezett/garanciavállaló az anyavállalat/holdingtársaság fő üzemeltető vállalkozása, amely a csoport üzleti tevékenységének kulcsfontosságú és integrált részét képezi.

               c)A hitelminősítő intézet általi minősítés a csoport alapvető üzleti tevékenységén alapul.

               d)A kötelezett/garanciavállaló jelentős részben hozzájárul a csoport nyereségéhez azáltal, hogy a csoport egyes alapvető termékeit/-szolgáltatásait beszállítja a fő ügyfeleknek, vagy azáltal, hogy az anyavállalat eszközeinek jelentős hányadát tulajdonolja és üzemelteti.

               e)A kötelezett/garanciavállaló értékesítés útján történő kiválása a csoportból nagyon nehezen elképzelhető, és az elidegenítés az egész csoport alapvető megváltozásával járna.

               f)A kötelezett/garanciavállaló nemteljesítése a csoportra nézve rendkívüli reputációs kockázattal járna, ártana a franchise-rendszerének és veszélyeztetné az életképességét.

               g)Az igazgatási és üzemeltetési funkciók integrációja magas szintet ért el, ahol a tőkét és a finanszírozást rendszerint az anyavállalat vagy egy finanszírozással foglalkozó leányvállalat vállalatközi hitelek révén biztosítja, és az anyavállalat támogatása megkérdőjelezhetetlen.

               n)Törlesztési időszak: az e mellékletben meghatározottak szerint a hiteltörlesztés kezdő időpontján kezdődő és a kölcsöntőke teljes visszafizetésének szerződésben vállalt határnapján befejeződő időszak.

               o)A hiteltörlesztés kezdő időpontja:

               1.Alkatrészek vagy részegységek (félkész termékek), a kapcsolódó szolgáltatásokkal együtt: alkatrészek vagy részegységek esetében a hiteltörlesztés kezdő időpontja legkésőbb az áruk vevő által történő átvételének tényleges időpontja vagy az áruk (adott esetben a szolgáltatások) vevő által történő átvételének súlyozott átlag-időpontja, illetve – szolgáltatások esetében – a számlák ügyfélhez történő benyújtásának időpontja vagy a szolgáltatások ügyfél által történő átvételének időpontja.

               2.Kvázi-tőkejavak, a kapcsolódó szolgáltatásokat is beleértve – általában viszonylag kis egységértékű, ipari folyamatban felhasználandó, illetve termelési vagy kereskedelmi felhasználásra szánt gépek vagy berendezések: a kvázi-tőkejavak esetében a hiteltörlesztés kezdő időpontja legkésőbb az áruk vevő által történő átvételének tényleges időpontja vagy az áruk vevő által történő átvételének súlyozott átlagidőpontja, illetve – ha az üzembe helyezés az exportőr feladata – a kezdőnap legkésőbb az üzembe helyezés napja, vagy – szolgáltatások esetében – a számlák ügyfélhez történő benyújtásának időpontja vagy a szolgáltatás ügyfél által történő átvételének időpontja. Szolgáltatási szerződés esetében – ha az üzembe helyezés a szállító feladata – a kezdő időpont legkésőbb az üzembe helyezés napja.

               3.Tőkejavak és projektszolgáltatások – nagy értékű, ipari folyamatban felhasználandó, illetve termelési vagy kereskedelmi felhasználásra szánt gépek vagy berendezések:

               –Az önmagukban használható, egyedi tételekből álló tőkejavak eladására vonatkozó szerződés esetében a kezdő időpont legkésőbb az a konkrét időpont, amikor a vevő fizikailag birtokba veszi az árut, vagy az a súlyozott átlagidőpont, amikor a vevő fizikailag birtokba veszi az árut.

               –Teljes üzemek vagy gyárak termelő berendezéseinek eladására vonatkozó szerződés esetén – ha az üzembe helyezés nem a szállító feladata – a kezdő időpont legkésőbb az a nap, amikor a vevő a szerződés keretében szállított teljes berendezést (a tartalék alkatrészek kivételével) fizikailag birtokba veszi.

               –Ha az üzembe helyezés az exportőr feladata, a kezdő időpont legkésőbb az üzembe helyezés napja.

               –Szolgáltatások esetében a hiteltörlesztés kezdő időpontja legkésőbb a számlák ügyfél részére történő benyújtásának időpontja vagy a szolgáltatás ügyfél által történő átvételének időpontja. Szolgáltatási szerződés esetében – ha az üzembe helyezés a szállító feladata – a kezdő időpont legkésőbb az üzembe helyezés napja.

               4.Teljes üzemek vagy gyárak – tőkejavak felhasználását igénylő, nagy értékű, teljes termelőegységek:

               –Teljes üzemek vagy gyárak termelő berendezéseinek eladására vonatkozó szerződés esetén – ha az üzembe helyezés nem a szállító feladata – a hiteltörlesztés kezdő időpontja legkésőbb az a nap, amikor a vevő a szerződés keretében szállított teljes berendezést (a tartalék alkatrészek kivételével) fizikailag birtokba veszi.

               –Építési szerződések esetében – ha az üzembe helyezés nem a vállalkozó feladata – a hiteltörlesztés kezdő időpontja legkésőbb az építkezés befejeződésének időpontja.

               –Olyan szerződések esetében, amelyeknél az üzembe helyezés a szállító vagy a vállalkozó szerződéses feladata, a kezdő időpont legkésőbb az a nap, amelyen a telepítés vagy az építkezés, illetve az üzemkész állapot biztosítását szolgáló előzetes vizsgálatok befejeződtek. Ez attól függetlenül érvényes, hogy az adott időpontban átadták-e a létesítményt a szerződéses feltételekkel összhangban a vevőnek vagy sem, továbbá független a szállító vagy a vállalkozó által például a létesítmény hatékony működésére vonatkozó garanciavállalással vagy a helyi személyzet kiképzésével kapcsolatban esetleg vállalt folytatólagos kötelezettségtől.

               –Ha a szerződés a projekt önálló részeinek külön-külön történő végrehajtását tartalmazza, a kezdő időpont legkésőbb az egyes különálló részekre érvényes kezdő időpont vagy e kezdő időpontok átlaga, illetve – ha a szállító nem az egész projektre, hanem annak lényeges részére rendelkezik szerződéssel – a kezdő időpont lehet a projekt egészére vonatkozó kezdő időpont.

               –Szolgáltatások esetében a hiteltörlesztés legkésőbbi kezdő időpontja a számlák ügyfél részére történő benyújtásának időpontja vagy a szolgáltatás ügyfél által történő átvételének időpontja. Szolgáltatási szerződés esetében – ha az üzembe helyezés a szállító feladata – a kezdő időpont legkésőbb az üzembe helyezés napja.

               p)Kötött segély: olyan segély, amelynek feltétele, hogy az árukat és/vagy szolgáltatásokat (de iure vagy de facto) az adományozó országból és/vagy korlátozott számú országból szerezzék be; magában foglalja a kölcsönöket, a vissza nem térítendő támogatásokat és a nulla százaléknál nagyobb kedvezményezettségi szintű kapcsolt finanszírozási csomagokat.

               E meghatározás attól függetlenül alkalmazandó, hogy a „feltételekhez kötés” hivatalos megállapodással vagy bármilyen formájú nem hivatalos megállapodással jön-e létre a kedvezményezett és az adományozó ország között, illetve hogy a finanszírozási csomag tartalmazza-e a megállapodás 34. cikkében meghatározott segélyformák azon összetevőit, amelyek nem állnak korlátlanul és teljes mértékben rendelkezésre a kedvezményezett országból, illetve nagyrészt a többi fejlődő országból és a résztvevőktől történő beszerzés finanszírozásához, vagy hogy a „feltételekhez kötés” a Fejlesztéstámogatási Bizottság (DAC) vagy a résztvevők által az ilyen feltételekhez kötéssel egyenértékűnek tekintett gyakorlatokat foglal-e magában.

               q)Szabad felhasználású segély: olyan segély, ideértve a kölcsönöket és vissza nem térítendő támogatásokat is, amelynek összegéből bármely országból történő beszerzés teljes mértékben és szabadon finanszírozható.

               r)Futamidő súlyozott átlagidőtartama: a kölcsöntőke felének törlesztéséhez szükséges időtartam, amely kiszámítása a hiteltörlesztés kezdő időpontja és az egyes kölcsöntőke-törlesztések közötti (években kifejezett) időnek az egyes törlesztési időpontokban visszafizetett tőkehányaddal súlyozott összegeként történik.

                     (1)
                  Egy adott ország arra vonatkozó státusát, hogy 1) magas jövedelmű országnak minősül-e (a Világbank által az egy főre jutó GNI alapján évente meghatározott adatok szerint), 2) tagja-e az OECD-nek és 3) az euróövezet részét képezi-e, évente felülvizsgálják. Valamely országnak a 25. cikk c) pontja szerinti magas jövedelmű OECD-országgá vagy magas jövedelmű euróövezeti országgá minősítése, illetve az ilyen minősítés visszavonása kizárólag akkor lép hatályba, ha az érintett ország jövedelmi besorolása (magas jövedelmű vagy egyéb) két egymást követő évben változatlan maradt. A valamely ország magas jövedelmű OECD-országgá vagy magas jövedelmű euróövezeti országgá minősítésében bekövetkező változás, illetve az ilyen minősítésnek az OECD-tagság vagy az euróövezethez tartozás tekintetében bekövetkező változás miatti visszavonása az országok státusának éves felülvizsgálatakor azonnal hatályba lép.

                     (2)
                  Ahhoz, hogy egy ügylet eszközfedezetű ügyletnek minősüljön, a finanszírozandó eszközön elsődleges biztosítéki érdekeltségnek kell fennállnia, lízingstruktúra esetén pedig a lízingfizetésekkel kapcsolatban engedményezésnek és/vagy elsődleges biztosítéki érdekeltségnek kell fennállnia.

                     (3)
                  Ahhoz, hogy egy ügylet projektfinanszírozási ügyletnek minősüljön, az ügyletnek teljesítenie kell a megállapodás VI. mellékletének 1. függelékében szereplő Alapvető Kritériumokat.

                     (4)
                  E küszöbtől függetlenül az V. mellékletben (vasút) vagy a VI. mellékletben (projektfinanszírozás) meghatározott feltételeket alkalmazó piaci referenciaországokban kötött ügyletekre az említett mellékletek szerinti, a kereskedelmi hitelek minimális arányára vonatkozó szabályok alkalmazandók.

                     (5)
                  A 25 %-os feltételi arány úgy is teljesülhet, ha az egyetlen, exporthitel-iroda általi fedezetben részesülő bank részvételével bonyolított ügylet nem készpénzes fizetési aránya legalább 25 %-os fedezetlen részt tartalmaz. Az ilyen ügyleteknek teljesíteniük kell az első albekezdés minden egyéb feltételét, beleértve ezen franciabekezdés pari passu rendelkezéseit.

                     (6)
                  Ezeknek az akkreditált hitelminősítő intézeteknek a jegyzékét a titkárság állítja össze és aktualizálja.

                     (7)
                  Amennyiben a kötelezettet/garanciavállalót egynél több akkreditált hitelminősítő intézet minősíti, abban az esetben az akkreditált hitelminősítő intézet minősítése a kötelezett (vagy garanciavállaló) elsőbbségi fedezetlen legjobb rendelkezésre álló deviza adósminősítése.

                     (8)
                  Amennyiben a piaci árazást meghatározó adott nevesített jogalanyról nem áll rendelkezésre akkreditált hitelminősítő intézet általi értékelés, abban az esetben az ily módon kapott piaci referenciaárat a megfelelő TCMB-kulcs alattinak kell tekinteni és a 48. cikk értelmében előzetesen be kell jelenteni.

                     (9)
                  Amennyiben magas jövedelmű OECD-országba vagy magas jövedelmű euróövezeti országba tartozó kötelezett nyújt harmadik fél általi garanciát, az ilyen ügyletekre alkalmazott kockázatidíj-tételek megállapítása a 24. cikk c) pontja alapján történik.

                     (10)
                  Harmadik fél garanciavállalása esetén az alkalmazandó országkockázati besorolásnak és a vevőkockázati kategóriának ugyanarra a jogalanyra, azaz vagy a kötelezettre, vagy a garanciavállalóra kell vonatkoznia.

                     (11)
                  Igazgatási okokból elképzelhető, hogy néhány olyan ország, amely jogosult a nyolc országkockázati kategória valamelyikébe való besorolásra, nem kap besorolást, amennyiben általában nem részesül hivatalosan támogatott exporthitelben. A besorolásból kimaradt ilyen országok esetében a résztvevők szabadon dönthetnek arról, hogy mely országkockázati besorolás alkalmazását tartják megfelelőnek.

                     (12)
                  A vevők minősítésével kapcsolatos szabályokat az alkalmazható legkedvezőbb minősítés előírásaként kell értelmezni, például egy kormányzati vevő kaphat kevésbé kedvező vevőkockázati besorolást is.

                     (13)
                  Az „Államnál jobb” (SOV+) vevőkockázati kategóriához kapcsolódó MPR-ek 10 %-kal alacsonyabbak, mint az „Állam” (CC0) vevőkockázati kategóriához kapcsolódó MPR-ek.

                     (14)
                  Amennyiben a nem kormányzati hitelfelvevőt több akkreditált hitelminősítő intézet is minősítette, bejelentésre csak abban az esetben van szükség, ha a vevőkockázati besorolás kedvezőbb, mint a legkedvezőbb hitelminősítő-intézeti besorolás.

                     (15)
                  A vevőkockázat tekintetében a minősített multilaterális és regionális intézményeket a SOV/CC0 vevőkockázati kategóriába kell besorolni.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.8.8.
            COM(2017) 408 final
            2017/0182(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó vámegyezmény módosítására irányuló javaslatra vonatkozóan a TIR-egyezmény Intéző Bizottságában az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó, 1975. november 14-i vámegyezményt az Európai Unió részéről a 2112/78/EGK tanácsi rendelettel
                  1
                hagyták jóvá. Az egyezmény az Európai Unióban 1983. június 20-án lépett hatályba.

               A határozatjavaslat célja, hogy az Európai Unió elfogadja a TIR-egyezménynek az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (a továbbiakban: ENSZ EGB) fuvarozást érintő vámkérdésekkel foglalkozó munkacsoportja által egyeztetett, és azt követően a TIR-egyezmény Intéző Bizottsága által elfogadott legfrissebb módosításait.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               A javaslat területén nincsenek más hatályos rendelkezések, mint a 2112/78/EGK tanácsi rendelet, kivéve az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet, amely a TIR-eljárást összekapcsolja a belső és külső árutovábbítás koncepciójával.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A határozatjavaslat összhangban van a közös kereskedelem- és közlekedéspolitikával. A közúti fuvarozást megkönnyítő TIR-rendszernek köszönhetően az áruk a vámhatóságok minimális beavatkozásával szállíthatók át a több mint 50 Szerződő Fél területén, és a nemzetközi garanciavállalási láncon keresztül viszonylag egyszerű hozzáférés nyílik az előírt garanciákhoz. A TIR-egyezmény révén elért egyszerűsítések összhangban vannak az Európa 2020 stratégiával, mivel a hatékony határátlépési eljárások elengedhetetlenek a gazdaság számára, és támogathatják a munkahelyteremtést.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 207. cikke és 218. cikkének (9) bekezdése.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               A tagállamokkal folytatott konzultációkra a TIR-egyezménnyel és más ENSZ–EGB-egyezményekkel foglalkozó vámügyi szakértői csoport ülésein került sor. További konzultációkat tartottak a TIR-egyezmény valamennyi Szerződő Felével az ENSZ EGB fuvarozást érintő vámkérdésekkel foglalkozó munkacsoportja, valamint a TIR-egyezmény Intéző Bizottsága üléseinek keretén belül is. A megkérdezett érdekelt felek támogatták a tervezett módosítást.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               A TIR-egyezmény 11. cikke (3) bekezdésének módosítására irányuló javaslatot az Oroszországi Föderáció nyújtotta be. A TIR-egyezmény Intéző Bizottsága felkérte az egyezmény 6. cikkében említett, a nemzetközi garanciarendszer hatékony megszervezésének és működtetésének feladata vállalására felhatalmazott nemzetközi szervezetet – a Közúti Fuvarozók Nemzetközi Egyesületét (IRU) –, hogy szolgáltasson statisztikai adatokat annak az időtartamnak a megállapításához, amely alatt a vámigazgatások benyújtják az egyesületekhez a TIR-egyezmény 8. cikkének (1) bekezdésében említett összegre vonatkozó fizetési felszólításokat. Az Intéző Bizottság azon a véleményen volt, hogy a garancialánc az Oroszországi Föderáció által javasolt korábbi határidővel is képes hatékonyan működni.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               A javaslat nincs hatással az uniós költségvetésre.

               5.EGYÉB ELEMEK

               A TIR-egyezmény 1. cikke q) pontjában a „garanciavállaló egyesület” fogalmának meghatározása tekintetében történő módosításra irányuló javaslat alapja az Oroszországi Föderációnak a „vámhatóságai” szó törlésére vonatkozó javaslata. Amint azt az Oroszországi Föderáció kifejtette, a kormányzati szintű feladatkörök és struktúrák sajátosságai miatt a garanciavállaló egyesület felhatalmazására jogosult hatóság nem feltétlenül a vámigazgatás. Ily módon a javaslat kiterjesztené a rendelkezés hatályát annak érdekében, hogy biztosítva legyen az egyes Szerződő Felek között a közigazgatási rendelkezések tekintetében fennálló különbségek miatt szükséges rugalmasság. Számos Szerződő Fél, köztük az Európai Unió is kifejezte aggodalmát azzal kapcsolatban, hogy a nemzeti vagy nemzetközi jogszabályok követelményei miatt szükséges a „vámhatóságai” szó használata. Kompromisszumként, valamint a többi Szerződő Fél jogi követelményeinek teljesítése érdekében a TIR-egyezmény Intéző Bizottsága úgy döntött, hogy a „vámhatóságai” szót nem törli, de kiegészíti a szöveget a „vagy más illetékes hatóságai” szavakkal.

               Az Oroszországi Föderáció javasolta a TIR-egyezmény Intéző Bizottsága számára annak pontosabb meghatározását, hogy a TIR-egyezmény 2. cikke milyen határra (vám- vagy államhatárra) vonatkozik. Az Oroszországi Föderáció szerint a jelenlegi szöveg eltérő értelmezésekhez és eltérő gyakorlatokhoz vezet a vámunió két vagy több tagállama területén való árufuvarozás lehetőségének meghatározása során. A TIR-egyezmény 2. cikkének módosítására irányuló javaslat pontosítja, hogy a „határ” szó vámhatárt jelöl. A TIR-eljárás alkalmazására vonatkozó szabályok tekintetében az Európai Unió egyetlen területként határozta meg vámterületét. Az, hogy az Európai Unió belső határok nélküli egységes piacot alkot, kizárja a TIR-igazolványok belső fuvarozás céljából történő használatának lehetőségét. A TIR-egyezmény 2. cikkének javasolt módosítása nem változtatja meg a TIR-eljárás Unión belüli alkalmazását, mivel az Európai Unió esetében a „vámhatár” szó az Unió külső határát jelenti.

               A TIR-egyezmény 3. cikke b) pontjának, 6. cikke (2) bekezdésének és 9. melléklete II. részének módosítására irányuló javaslatok – amelyek értelmében az „engedély” szó helyébe a „felhatalmazás” szó lép –, valamint a TIR-egyezmény 9. melléklete I. része 7. pontjának módosítására irányuló javaslat, amely a „Szerződő Felek” kifejezés elé az „egyes” szó betoldására irányul, a TIR-egyezmény szóhasználatának egységesítését célzó, szerkesztési jellegű módosítások.

               A TIR-egyezmény 11. cikke (3) bekezdésének módosítására irányuló javaslat korábbra hozza azt az időpontot, amelytől kezdődően a vámhatóságok benyújthatják az egyesületekhez a TIR-egyezmény 8. cikkének (1) bekezdésében említett összegre vonatkozó fizetési felszólításokat. A határidő háromról egy hónapra való csökkentése nem akadályozza a vámigazgatásokat abban, hogy a felszólításokat egy későbbi időpontban nyújtsák be, mivel általában elsőként a közvetlenül felelős személyt szólítják fel fizetésre. Továbbra is elegendő idő maradna arra, hogy a garanciavállaló egyesület hatékonyan végezze munkáját, miután a TIR-egyezmény 11. cikke (1) bekezdésének megfelelően értesítést kap arról, hogy nem került sor a TIR-műveletet mentesítésére.

               A TIR-egyezmény 38. cikkének módosítására irányuló javaslat a nemzetközi árufuvarozásra vonatkozó vámjogszabályok vagy -rendelkezések ismételt megszegésének eseteire is kiterjesztené a Szerződő Felek azon jogát, hogy kizárják a TIR-igazolvány birtokosait. Egyúttal egyértelműen feljogosítaná a Szerződő Feleket arra, hogy értékeljék, a vámjogszabályok megszegésének súlyossága indokolja-e a kizárást. A második módosítás nem változtatja meg a szóban forgó cikk lényegét, mivel ilyen hatáskör már létezik, de biztosítaná, hogy az egyes Szerződő Felek – különösen a javaslatot előterjesztő Oroszországi Föderáció – nemzeti jogalkotási folyamatai során ne legyen értelmezési bizonytalanság a felhatalmazás tekintetében, valamint egyértelműsítené a cikk jelenlegi szövegét.

               A TIR-egyezmény 8. cikkének (3) bekezdése értelmében minden Szerződő Fél meghatározza azt a TIR-igazolványonkénti legnagyobb pénzösszeget, amely a garanciavállaló egyesülettől követelhető. Az e cikkhez fűzött értelmező rendelkezés értelmében ajánlatos, hogy a Szerződő Felek a szóban forgó összeget 50 000 USD-nak megfelelő összegre korlátozzák. 2003 óta azt a legmagasabb összeget, amelyet az Európai Unióban a garanciavállaló egyesületeknek felelősségük felmerülése esetén fizetniük kell, euróban határozzák meg, és annak felső határa TIR-igazolványonként 60 000 EUR összegben lett megállapítva. Az IRU azon bejelentése következtében, hogy a fedezett biztosíték összegét nemzetközi biztosítója a TIR-egyezmény valamennyi Szerződő Fele tekintetében TIR-igazolványonként 100 000 euróra emelte, a TIR-egyezmény Intéző Bizottsága javasolta a TIR-egyezmény szövegének kiigazítását. Ezért módosítani kell a TIR-egyezmény 8. cikkének (3) bekezdéséhez fűzött értelmező rendelkezést.

               A TIR-egyezmény 8. melléklete 1a. cikkének az új (4)–(6) bekezdéssel történő kiegészítésére irányuló javaslat, valamint 9. melléklete III. része 2. pontjának az új o), p) és q) pontokkal való kiegészítésére irányuló javaslat célja átláthatóbbá tenni a TIR-egyezmény 6. cikkében említett, a nemzetközi garanciarendszer hatékony megszervezésének és működtetésének feladata vállalására felhatalmazott nemzetközi szervezet (IRU) működéséhez kapcsolódó pénzügyi kérdéseket. A TIR-egyezmény 9. mellékletének módosítása új szabályokat vezet be a felhatalmazott nemzetközi szervezetre vonatkozó ellenőrzési követelmények, valamint feltételek és követelmények tekintetében, amelyek célja biztosítani az átláthatóságot és a jó irányítást a nemzetközi garanciarendszer hatékony megszervezéséhez és működtetéséhez kapcsolódó nyilvántartások és számlák, valamint a TIR-igazolványok nyomtatása és kiadása terén. A TIR-egyezmény 8. melléklete 1a. cikkének új bekezdései előírnák a TIR-egyezmény Intéző Bizottsága számára, hogy vizsgálja meg a felhatalmazott nemzetközi szervezet által a TIR-egyezmény 9. mellékletének III. részében előírt kötelezettségekkel összhangban benyújtott éves pénzügyi kimutatásokat és könyvvizsgálói jelentéseket, szükség esetén pedig ezek tekintetében végezzen további ellenőrzést. Az Intéző Bizottságnak emellett jogában állna kiegészítő vizsgálatokat kérni, amennyiben az elvégzett kockázatértékelés azt indokolttá teszi. A TIR-egyezmény 8. melléklete 1a. cikkének (6) bekezdéséhez javasolt új értelmező rendelkezés tovább részletezi a kiegészítő vizsgálatok végrehajtásának módját. A fuvarozást érintő vámkérdésekkel foglalkozó munkacsoport megbeszélései során a TIR-egyezmény 9. melléklete III. részének módosítására irányuló javaslatokat megvitatták az IRU-val, amely kijelentette, hogy nem ellenzi a TIR-egyezmény további átláthatósági követelményekkel történő kiegészítését, és teljes mértékben kész betartani az új követelményeket. A TIR-titkárság a TIR Végrehajtó Testület megbízásából konzultált az ENSZ belső ellenőrzési hivatalával (OIOS) a TIR-egyezmény 9. melléklete III. részének 2. pontjához javasolt, új o), p) és q) pontokról. Az OIOS közölte, hogy az IRU mint felhatalmazott nemzetközi szervezet tekintetében nem tud rendszeres ellenőrként rendelkezésre állni, hanem kockázatértékelés alapján dönt az ellenőrzésekről.

               A TIR-egyezmény 9. melléklete I. része alcímének és 1. pontjának módosítására irányuló javaslat, mely a „minimum” előtag betoldását célozza, az elsősorban a TIR-egyezmény 6. cikkében és 9. mellékletében előforduló „feltételek és követelmények”, illetve „minimumfeltételek és -követelmények” kifejezések közötti nyelvi konzisztenciát hivatott szolgálni, anélkül hogy lényegében módosítaná a TIR-egyezmény szövegét.

               2017/0182 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó vámegyezmény módosítására irányuló javaslatra vonatkozóan a TIR-egyezmény Intéző Bizottságában az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó 1975. november 14-i vámegyezményt (a továbbiakban: TIR-egyezmény) az Európai Gazdasági Közösség részéről a 2112/78/EGK tanácsi rendelettel
                  2
                hagyták jóvá, és az a Közösség területén 1983. június 20-án lépett hatályba
                  3
               .

               (2)A TIR-egyezmény konszolidált változatát a 2009/477/EK tanácsi határozat
                  4
                mellékleteként tették közzé; a határozat szerint a TIR-egyezmény jövőbeli módosításait – hatálybalépésük napját megjelölve – a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi.

               (3)Annak érdekében, hogy a vámhatóságoktól eltérő hatóságok is felhatalmazhassanak egyesületeket arra, hogy garanciavállalóként járjanak el a TIR-eljárást alkalmazó személyek tekintetében, ki kell terjeszteni a TIR-egyezmény 1. cikke q) pontjának hatályát. Erre a rugalmasságra a különböző Szerződő Felek esetében meglévő eltérő közigazgatási rendelkezések miatt van szükség.

               (4)A TIR-egyezmény 2. cikkében jelenleg használt „országhatáron” szó különböző értelmezésekhez vezethet. A 2. cikk szövegét módosítani kell annak egyértelművé tétele érdekében, hogy az „országhatáron” szó vámhatárt jelöl.

               (5)A TIR-egyezményben alkalmazott terminológia egységességének megteremtése érdekében az „engedély” szó helyébe a „felhatalmazás” szó lép, a „Szerződő Felek” kifejezés helyébe pedig az „egyes Szerződő Felek” kifejezés lép.

               (6)A TIR-egyezmény 11. cikke (3) bekezdésének módosítása előrébb fogja hozni azt az időpontot, amelytől kezdődően a TIR-egyezmény 8. cikkének (1) bekezdésében említett összegre vonatkozó fizetési felszólítás a garanciavállaló egyesületekhez benyújtható.  A TIR-egyezmény Intéző Bizottsága a javaslatról konzultált a Közúti Fuvarozók Nemzetközi Egyesületével (IRU), amely a TIR-egyezmény 6. cikkében említett, a nemzetközi garanciarendszer hatékony megszervezésének és működtetésének feladata vállalására felhatalmazott nemzetközi szervezet. Az IRU megerősítette, hogy a szóban forgó időtartam lerövidítése valószínűleg nem lesz hatással a TIR-garancialánc működésére. A háromról egy hónapra javasolt csökkentés valószínűleg hatékonyabbá teszi az eljárást, és nem akadályozza meg a vámigazgatásokat abban, hogy felszólításaikat egy későbbi időpontban nyújtsák be.

               (7)A nemzetközi árufuvarozásra vonatkozó vámjogszabályok vagy -rendelkezések súlyos megszegése mellett a szóban forgó jogszabályok vagy rendelkezések ismételt megszegése is maga után vonhatja a TIR-igazolvány birtokosának a TIR-rendszerből történő, a TIR-egyezmény 38. cikke (1) bekezdése szerinti ideiglenes vagy végleges kizárását. Az említett cikknek egyértelművé kell tennie, hogy a szabályszegés súlyosságának mértékére vonatkozó kritériumokat a Szerződő Felek határozzák meg. E módosítás célja azon kétértelműség kiküszöbölése, hogy a Szerződő Felek rendelkeznek-e mérlegelési jogkörrel e tekintetben, vagy sem.

               (8)Annak érdekében, hogy a TIR-egyezmény szövege összhangban legyen a garancialáncban megjelölt, TIR-igazolványonkénti legmagasabb összeg felemelésével, a TIR-egyezmény 6. mellékletét módosítani kell oly módon, hogy az 50 000 USD helyett 100 000 EUR-ban határozza meg az említett összeget.

               (9)A TIR-egyezmény 6. melléklete, 8. melléklete 1a. cikke és 9. melléklete III. része 2. pontja módosításainak célja átláthatóbbá tenni az IRU – a nemzetközi garanciarendszer hatékony megszervezésének és működtetésének feladata vállalására felhatalmazott nemzetközi szervezet – működéséhez kapcsolódó pénzügyi kérdéseket. A TIR-egyezmény 9. mellékletének módosítása új szabályokat határoz meg a felhatalmazott nemzetközi szervezetre vonatkozó ellenőrzési követelmények, valamint feltételek és követelmények tekintetében, amelyek célja biztosítani az átláthatóságot és a jó irányítást a vonatkozó nyilvántartások és számlák, valamint a TIR-igazolványok nyomtatása és kiadása terén. A TIR-egyezmény 8. melléklete 1a. cikkének módosításai előírják az Intéző Bizottság számára, hogy vizsgálja meg, illetve ellenőrizze a felhatalmazott nemzetközi szervezet által a TIR-egyezmény 9. melléklete III. részében előírt kötelezettségekkel összhangban benyújtott éves pénzügyi kimutatásokat és könyvvizsgálói jelentéseket. Az Intéző Bizottságot fel kell jogosítani arra, hogy kockázatértékelés alapján indokolt esetben kiegészítő vizsgálatokat kérjen. A TIR-egyezmény 6. mellékletének módosítása a kiegészítő vizsgálatok végrehajtásának módját határozza meg.

               (10)A TIR-egyezmény 9. melléklete I. része alcímének és 1. pontjának módosítása, mely a „minimum” előtag betoldására irányul, a „feltételek és követelmények”, illetve a „minimumfeltételek és -követelmények” kifejezések közötti következetlenség kiküszöbölését célozza a TIR-egyezmény 6. cikke és 9. mellékletében.

               (11)A TIR-egyezménnyel és más ENSZ–EGB-egyezményekkel foglalkozó vámügyi szakértői csoporton belül valamennyi uniós tagállam kedvezően vélekedett a javasolt módosításokról.

               (12)A TIR-egyezmény Intéző Bizottságának következő ülésére, amelynek során elfogadásra előterjesztik a javasolt módosításokat, a tervek szerint 2017 októberében kerül sor.

               (13)A TIR-egyezmény Intéző Bizottságában az Unió nevében képviselendő álláspontnak az e határozathoz mellékelt módosítástervezeten kell alapulnia,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A TIR-egyezmény Intéző Bizottságában az Európai Unió nevében képviselendő álláspontnak az e határozathoz mellékelt módosítástervezeten kell alapulnia.

               A TIR-egyezmény Intéző Bizottságának Uniót képviselő tagjai a Tanács további határozata nélkül is elfogadhatják a módosítástervezetek kismértékű változtatásait.

               2. cikk

               Miután a módosítások elfogadásra kerülnek, a Bizottság a hatálybalépésük időpontját feltüntetve közzéteszi azokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               3. cikk

               Ez a határozat elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 252., 1978.9.14., 2. o.

                     (2)
                  A Tanács 2112/78/EGK rendelete (1978. július 25.) az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó, Genfben, 1975. november 14-én aláírt vámegyezmény (TIR-egyezmény) megkötéséről (HL L 252., 1978.9.14., 1. o.).

                     (3)
                  HL L 31., 1983.2.2., 13. o.

                     (4)
                  A Tanács 2009/477/EK határozata (2009. május 28.) az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó, 1975. november 14-én kelt vámegyezménynek (TIR-egyezmény) az ezen időpontot követő módosítások szerint egységes szerkezetbe foglalt változata közzétételéről (HL L 165., 2009.6.26., 1. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.8.8.
            COM(2017) 408 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            A TANÁCS HATÁROZATA

               az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó vámegyezmény módosítására irányuló javaslatra vonatkozóan a TIR-egyezmény Intéző Bizottságában az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               CSATOLMÁNY

               Az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó vámegyezmény (1975. évi TIR-egyezmény) módosítása

               A TIR-egyezmény fő szövegének módosításai, amelyek az 59. cikkben meghatározott módosítási eljárás hatálya alá tartoznak

               1. cikk q) pont

               A „vámhatóságai” szó után a szöveg a következő szavakkal egészül ki: „vagy más illetékes hatóságai”.

               2. cikk

               Az „országhatáron” szó helyébe a következő szó lép: „vámhatáron”.

               3. cikk b) pont

               A magyar nyelvi változatot nem érinti.

               6. cikk (2) bekezdés

               Az „engedélyt” szó helyébe a következő szó lép: „felhatalmazást”.

               11. cikk (3) bekezdés

               A „három hónap” szavak helyébe a következő szavak lépnek: „egy hónap”.

               38. cikk

               A meglévő szöveg helyébe a következő szöveg lép:

               Minden Szerződő Fél jogosult ideiglenesen vagy véglegesen ezen egyezmény alkalmazásából kizárni minden olyan személyt, aki a nemzetközi árufuvarozásra vonatkozó vámjogszabályok vagy -rendelkezések súlyos vagy ismételt megszegésében vétkes. Azt, hogy milyen feltételek mellett tekintendő súlyosnak a vámjogszabályok vagy -rendelkezések megszegése, az adott Szerződő Fél határozza meg.

               A TIR-egyezmény mellékleteinek módosításai, amelyek a 60. cikkben meghatározott módosítási eljárás hatálya alá tartoznak

               6. melléklet, 0.8.3. értelmező rendelkezés

               Az „50 000 USD-nak” szövegrész helyébe a következő szöveg lép: „100 000 EUR-nak”.

               6. melléklet, 8.1a. 6. értelmező rendelkezés

               A szöveg a következő 8.1a. 6. értelmező rendelkezéssel egészül ki:

               Az Intéző Bizottság felkérheti az ENSZ illetékes szolgálatait a kiegészítő vizsgálat elvégzésére. Az Intéző Bizottság úgy is dönthet, hogy független külső ellenőrt bíz meg és megbízatást ad a TIR Végrehajtó Testület számára az ellenőrzés feladatmeghatározásának kidolgozására, melynek alapjául az ellenőrzés tárgya és célja tekintetében az Intéző Bizottság által meghatározottak szolgálnak. A feladatmeghatározást az Intéző Bizottság hagyja jóvá. A független külső ellenőr által végzett kiegészítő vizsgálat alapján jelentést és vezetői levelet kell írni, amelyeket be kell nyújtani az Intéző Bizottsághoz. Ebben az esetben a független külső ellenőr megbízásával, valamint a kapcsolódó közbeszerzési eljárással járó költségek megtérítése a TIR Végrehajtó Testület költségvetéséből történik.

               8. melléklet, 1a. cikk

               A meglévő szöveg a következő (4) (5) és (6) bekezdéssel egészül ki:

               „(4)
                     Az Intéző Bizottság megkapja és megvizsgálja a nemzetközi szervezet által a 9. melléklet III. részében foglalt kötelezettségeknek megfelelően benyújtott éves ellenőrzött pénzügyi kimutatásokat és könyvvizsgálói jelentés(eke)t. Az említett vizsgálat folyamán, és hatóköre erejéig az Intéző Bizottság kérheti, hogy a nemzetközi szervezet vagy a független külső ellenőr bocsásson rendelkezésére további információkat, magyarázatokat, illetve dokumentumokat.

               (5)
                     A (4) bekezdésben említett vizsgálat sérelme nélkül az Intéző Bizottságnak jogában áll kockázatértékelés alapján kiegészítő vizsgálatokat kérni. Az Intéző Bizottság vagy a TIR Végrehajtó Testületet bízza meg a kockázatértékelés elvégzésével, vagy az ENSZ illetékes szolgálatait kéri fel erre a feladatra.

               A kiegészítő vizsgálatok hatókörét az Intéző Bizottság határozza meg a TIR Végrehajtó Testület vagy az ENSZ illetékes szolgálatai által végzett kockázatértékelés figyelembevételével.

               Az e cikkben említett valamennyi vizsgálat eredményeit a TIR Végrehajtó Testület tárolja, és azokat kellő figyelembevételük érdekében valamennyi Szerződő Fél rendelkezésére bocsátja.

               (6)
                     A kiegészítő vizsgálatok elvégzésével kapcsolatos eljárást az Intéző Bizottság hagyja jóvá.

               A 9. melléklet I. részének alcíme

               A „Feltételek és követelmények” szavak helyébe a következő szavak lépnek: „Minimumfeltételek és -követelmények”.

               A 9. melléklet I. része 1. pontjának második sora

               A „feltételeknek és követelményeknek” szavak helyébe a következő szavak lépnek: „minimumfeltételeknek és -követelményeknek”.

               9. melléklet, I. rész, 7. pont

               Az „a Szerződő Felek” szavak helyébe a következő szavak lépnek: „az egyes Szerződő Felek”.

               9. melléklet, II. rész, Eljárás, Engedélyminta, első bekezdés

               A magyar nyelvi változatot nem érinti.

               9. melléklet, III. rész, 2. pont

               Az n) pont után a szöveg a következő o), p) és q) ponttal egészül ki:

               o)
                     külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek tartalmazzák a nemzetközi garanciarendszer megszervezéséhez és működtetéséhez, valamint a TIR-igazolványok nyomtatásához és kiadásához kapcsolódó információkat és dokumentációt;

               p)
                     biztosítja teljes körű és kellő időben történő együttműködését, amely kiterjed, de nem korlátozódik arra, hogy hozzáférést nyújt az említett nyilvántartásokhoz és számlákhoz az ENSZ illetékes szolgálatai, valamint bármely más, kellő felhatalmazással rendelkező illetékes szerv számára, továbbá bármikor lehetővé teszi a fentiek számára a 8. melléklet 1a. cikkének (5) és (6) bekezdése szerinti kiegészítő vizsgálatok és ellenőrzések elvégzését a Szerződő Felek megbízásából;

               q)
                     független, külső ellenőrt bíz meg az o) pontban említett nyilvántartások és számlák éves ellenőrzésével. A külső ellenőrzést a nemzetközi számviteli standardoknak (ISA) megfelelően kell végezni, az eredményeként megírt éves könyvvizsgálói jelentést és vezetői levelet pedig be kell nyújtani az Intéző Bizottsághoz.