                         EURÓPAI
                         BIZOTTSÁG
                                                 Brüsszel, 2015.5.7.
                                                 COM(2015) 209 final
                                                 Embargo vista
                                       Ajánlás
                             A TANÁCS HATÁROZATA
   a Valenciai Autonóm Közösség hiányadatainak manipulálása miatt a Spanyolországot
                            érintő pénzbírság kiszabásáról
HU                                                                                HU
 ---pagebreak---                                             INDOKOLÁS
   1.       AZ AJÁNLÁS ELŐZMÉNYEI
   Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikkének (1) bekezdése szerint
   a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt. Az EUMSZ 121. és 126. cikke,
   vagy a Szerződésekhez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv
   alkalmazása szempontjából lényeges, költségvetési hiányra és államadósságra vonatkozó
   adatok az Unió gazdaságpolitikai koordinációjának alapvető bemeneti forrásai.
   A költségvetési felügyelet euróövezetbeli eredményes érvényesítéséről szóló, 2011. november
   16-i 1173/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet1 szankciórendszert határoz meg az
   euróövezetbeli költségvetési felügyelet érvényesítésének javítása érdekében. Ezzel
   összefüggésben a rendelet 8. cikkének (1) bekezdése az elrettentés érdekében kimondja, hogy
   a Tanács a Bizottság ajánlása alapján eljárva pénzbírságot szabhat ki a hiány- és
   adósságadatok – akár szándékosan, akár súlyos gondatlanságból történő – valótlan
   bemutatásáért felelős tagállamra.
   A Bizottság az 1173/2011/EU rendelet 8. cikkének (3) bekezdésével élve minden szükséges
   vizsgálatot elvégezhet, ha megítélése szerint lényeges jelek utalnak a hiány- és az adósság-
   adatok valótlan bemutatására. A Bizottság 2014. július 11-én a spanyolországi statisztikák
   manipulálásával kapcsolatos, 1173/2011/EU rendelet szerinti vizsgálatot indított.
   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 6. cikke értelmében
   Spanyolország 2015. február 19-én felkérést kapott arra, hogy tegye meg észrevételeit a
   spanyolországi statisztikák manipulálásával kapcsolatos, 1173/2011/EU rendelet szerinti
   vizsgálat előzetes megállapításai kapcsán. A Bizottság az előzetes megállapításokkal
   kapcsolatos írásos észrevételek 2015. március 19-ig történő benyújtását kérte
   Spanyolországtól. Spanyolország 2015. március 24-én küldte meg írásos észrevételeit.
   A Bizottság 2015. május [xx]-án/én Spanyolország észrevételeit is figyelembe véve elfogadta
   a spanyolországi statisztikák manipulálásával kapcsolatos, 1173/2011/EU rendelet szerinti
   vizsgálatról szóló jelentést2 (a továbbiakban: a jelentés).
   A jelentés megállapítja, hogy a Spanyol Királyság államháztartási szektorának egyik szerve, a
   Valenciai Autonóm Közösség regionális számvevőszéke (IGGV) az egészségügyi kiadások
   nemzeti számlákban (ESA 95) való rögzítésének elmulasztásával és az eredményszemléletű
   elszámolás elvének figyelmen kívül hagyásával összefüggésben súlyosan gondatlanul járt el,
   így az Eurostat 2012 márciusában téves adatokat kapott Spanyolország államháztartási
   hiányáról. A jelentés azt is megállapította, hogy a kiadások rögzítésének elmulasztását annak
   ellenére sem orvosolták, hogy a regionális számvevőszék jelentéstételével kapcsolatos
   probléma fennállásáról és mértékéről nyilvános információk álltak rendelkezésre.
   A hiányadatok valótlan bemutatását illetően teljesülnek az 1173/2011/EU rendelet 8. cikkének
   (1) bekezdése szerint annak ajánlásához szükséges feltételek, hogy a Tanács pénzbírságot
   szabjon ki a tagállamra: Spanyolország 2012 márciusában – vagyis a rendelet 2011. december
   13-i hatálybalépése után – téves adatokat közölt az Eurostattal. A rendelet 8. cikkének (2)
   bekezdése értelmében a pénzbírság összege nem haladhatja meg az érintett tagállam aktuális
   bruttó hazai termékének (GDP) 0,2 %-át.
   1
           HL L 306., 2011.11.23., 1. o.
   2
           […]
HU                                                 2                                             HU
 ---pagebreak---    2.        A PÉNZBÍRSÁG KISZÁMÍTÁSA
   Az 1173/2011/EU rendeletben foglaltak szerint a statisztikák manipulálásával kapcsolatos
   vizsgálatokról és pénzbírságokról szóló, 2012. június 29-i 2012/678/EU felhatalmazáson
   alapuló bizottsági határozat3 14. cikke értelmében a Bizottság biztosítja, hogy az ajánlás
   szerinti pénzbírság hatékony, arányos és visszatartó erejű legyen. A pénzbírság összegét
   kétlépcsős módszerrel állapítják meg. A Bizottság először meghatározza a referenciaösszeget,
   majd azt az eset sajátos körülményeit figyelembe véve lefelé vagy felfelé módosíthatja.
   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikkének (2) bekezdése
   értelmében a kiszabandó pénzbírság referenciaösszege azon nagyobb hatás 5 %-a, amelyet a
   valótlan bemutatás a túlzotthiány-eljárás szerinti adatszolgáltatás releváns évei tekintetében
   Spanyolország államháztartási hiányára gyakorol. A Spanyol Királyság által a túlzotthiány-
   eljárás keretében 2012. áprilisában jelentett kiadási adatokat – a kifizetetlen (főként)
   egészségügyi kiadások miatt – 1,893 milliárd EUR-val kellett korrigálni. A referenciaösszeg
   így 94,65 millió EUR.
   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3) bekezdésének a)
   pontja szerinti kritériumok tekintetében a jelentés megállapítja, hogy a Spanyol Királyság
   egészének hiányára gyakorolt hatás korlátozottsága miatt az adatok valótlan bemutatása nem
   gyakorolt jelentős hatást az Unió megerősített gazdasági kormányzásának működésére.
   Emellett a Bizottság a konkrét körülményeket figyelembe véve úgy véli, hogy a Spanyol
   Királyságra kiszabandó pénzbírság mértéke csökkenthető (mivel a helyes spanyolországi
   adatok bejelentésére röviddel a téves adatok 2012. áprilisi közzététele után sor került, és így a
   spanyol hiányadat korrekciója még 2012-ben megvalósulhatott).
   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3) bekezdésének b)
   pontja szerinti kritériumok tekintetében a jelentés jelzi, hogy a valótlan bemutatás súlyos
   gondatlanságból ered. A jelentés tehát nem állapítja meg a valótlan bemutatás szándékosságát,
   így a konkrét körülményeket figyelembe véve nincs szükség a pénzbírság módosítására.
   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3) bekezdésének c)
   pontja szerinti kritériumok tekintetében a jelentés megállapítja, hogy az adatok valótlan
   bemutatását lényegében a Spanyol Királyság államháztartási szektorának egyik szerve idézte
   elő (e tekintetben lásd a jelentés 3. szakaszát). A Bizottság a konkrét körülményeket
   figyelembe véve úgy véli, hogy a Spanyol Királyságra kiszabandó pénzbírság mértéke
   csökkenthető.
   Noha a jelentés azt is megállapítja, hogy a regionális számvevőszék jelentéstételével
   kapcsolatos probléma fennállásáról és mértékéről évek óta nyilvános információk álltak
   rendelkezésre, ez a körülmény nem ad okot a pénzbírság növelésére, mivel a vizsgált időszak
   nagyobb részében, vagyis az 1173/2011/EU rendelet 2011. december 13-i hatálybalépése előtt
   nem lehetett szankcionálni a költségvetési hiányra és az adósságra vonatkozó adatok
   tagállamok általi valótlan bemutatását.
   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3) bekezdésének d)
   pontja szerinti kritériumok tekintetében a kiindulópont az, hogy a referenciaösszeg a
   megállapítható legnagyobb összegnek és az utolsó adatszolgáltatás négy éve közül azon évek
   számának szorzatával egyenlő, amelyekben sor került a valótlan bemutatásra. A vizsgálat
   szerint a spanyolországi államháztartási hiány valótlan bemutatása már 1988 óta gyakorlat
   volt (e tekintetben lásd a jelentés 2.3. és 3. szakaszát). Mivel az 1173/2011/EU rendelet csak
   2011. december 13-án lépett hatályba, és e dátum előtt nem lehetett szankcionálni a
   3
           HL L 306., 2012.11.6., 21. o.
HU                                                  3                                                HU
 ---pagebreak---    költségvetési hiányra és az adósságra vonatkozó adatok valótlan bemutatását, a konkrét
   körülményeket figyelembe véve nincs szükség a pénzbírság módosítására.
   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3) bekezdésének e)
   pontja szerinti kritériumok tekintetében a jelentés megállapítja, hogy a spanyol statisztikai
   hivatalok és az érintett szervek a vizsgálat során nagymértékben együttműködő magatartást
   tanúsítottak, és a Bizottság rendelkezésére bocsátották a vizsgálathoz szükséges információkat
   (e tekintetben lásd a jelentés 3. szakaszát). A Bizottság a konkrét körülményeket figyelembe
   véve úgy véli, hogy a Spanyol Királyságra kiszabandó pénzbírság mértéke csökkenthető.
   A Bizottság e tekintetben saját versenyjogi gyakorlatára támaszkodik, amely szerint a
   pénzbírságok összege a vizsgálat során tanúsított együttműködés okán akár 50%-kal is
   csökkenthető.
   Összességében, a Spanyol Királyság által a vizsgálat során tanúsított együttműködés és a
   konkrét ügyet érintő egyéb, fent említett enyhítő körülmények fényében a Bizottság azt
   ajánlja a Tanácsnak, hogy a Spanyolországra kiszabandó pénzbírság összegét 18,93 millió
   EUR-ban, vagyis a referenciaösszeg 20 %-ában határozza meg.
   Az 1173/2011/EU rendelet 8. cikkének (2) bekezdése értelmében a pénzbírság teljes összege
   nem haladhatja meg a Spanyol Királyság aktuális bruttó hazai termékének (GDP) 0,2 %-át.
   Az ajánlott pénzbírság összege nem haladja meg Spanyolország 2014. évi GDP-jének 0,2 %-
   át.
   3.       KÖVETKEZTETÉS ÉS AJÁNLÁS
   A Bizottság jelentése megállapítja, hogy a Spanyol Királyság államháztartási szektorának
   egyik szerve (IGGV) az egészségügyi kiadások nemzeti számlákban (ESA 95) való
   rögzítésének elmulasztásával (és az eredményszemléletű elszámolás elvének figyelmen kívül
   hagyásával) összefüggésben súlyosan gondatlanul járt el, így az Eurostat 2012-ben, vagyis az
   1173/2011/EU rendelet hatálybalépése után téves hiányadatokat kapott. A Bizottság e
   megállapítások alapján azt ajánlja a Tanácsnak, hogy 18,93 millió EUR összegű pénzbírságot
   szabjon ki Spanyolországra.
HU                                                 4                                              HU
 ---pagebreak---                                                   Ajánlás
                                        A TANÁCS HATÁROZATA
     a Valenciai Autonóm Közösség hiányadatainak manipulálása miatt a Spanyolországot
                                       érintő pénzbírság kiszabásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a költségvetési felügyelet euróövezetbeli eredményes érvényesítéséről szóló, 2011.
   november 16-i 1173/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre4 és különösen annak 8.
   cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési felügyelet euróövezetbeli eredményes érvényesítéséről szóló
   1173/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben foglaltak szerint a statisztikák
   manipulálásával kapcsolatos vizsgálatokról és pénzbírságokról szóló, 2012. június 29-i
   2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozatra5,
   tekintettel a spanyolországi statisztikák manipulálásával kapcsolatos, 1173/2011/EU rendelet
   szerinti vizsgálatról szóló, 2015. május [xx]-án/-én elfogadott bizottsági jelentésre6,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   mivel:
   (1)     Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikkének (1) bekezdése
           szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt. Az EUMSZ 121.
           és 126. cikke, vagy a Szerződésekhez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő
           eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazása szempontjából lényeges, költségvetési
           hiányra és államadósságra vonatkozó adatok az Unió gazdaságpolitikai
           koordinációjának alapvető bemeneti forrásai.
   (2)     Az euróövezetbeli költségvetési felügyelet érvényesítésének javítása és az elrettentés
           érdekében a Tanács a Bizottság ajánlása alapján eljárva pénzbírságot szabhat ki a
           hiány- és adósságadatok – akár szándékosan, akár súlyos gondatlanságból történő –
           valótlan bemutatásáért felelős tagállamra.
   (3)     A Bizottság 2014. július 11-én a spanyolországi statisztikák manipulálásával
           kapcsolatos, 1173/2011/EU rendelet szerinti vizsgálatot indított. A 2012/678/EU
           felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat értelmében Spanyolország 2015. február
           19-én felkérést kapott arra, hogy tegye meg észrevételeit a vizsgálat előzetes
           megállapításai kapcsán. Spanyolország 2015. március 24-én küldte meg írásos
           észrevételeit az előzetes megállapításokról.
   4
           HL L 306., 2011.11.23., 1. o.
   5
           HL L 306., 2012.11.6., 21. o.
   6
           […]
HU                                                   5                                            HU
 ---pagebreak---    (4)  A Bizottság 2015. május [xx]-án/én a Spanyolország által megküldött észrevételeket is
        figyelembe véve jelentést fogadott el a spanyolországi statisztikák manipulálásával
        kapcsolatos, 1173/2011/EU rendelet szerinti vizsgálatról.
   (5)  Jelentésében a Bizottság megállapítja, hogy Spanyolország államháztartási
        szektorának egyik szerve, a Valenciai Autonóm Közösség regionális számvevőszéke
        az egészségügyi kiadások nemzeti számlákban való rögzítésének elmulasztásával és az
        eredményszemléletű elszámolás elvének figyelmen kívül hagyásával összefüggésben
        súlyosan gondatlanul járt el, így a Bizottság (Eurostat) 2012 márciusában téves
        adatokat kapott Spanyolország államháztartási hiányáról. A Bizottság megállapításai
        alapján arra lehet következtetni, hogy a hiányadatok súlyos gondatlanságból eredő
        valótlan bemutatására 2012 márciusában került sor, amikor Spanyolország téves
        adatokat szolgáltatott az Eurostatnak. Ezen elemek alapján pénzbírság kiszabása
        indokolt.
   (6)  A pénzbírság összege nem haladhatja meg Spanyolország 2014. évi bruttó hazai
        termékének 0,2 %-át.
   (7)  A kiszabandó pénzbírság referenciaösszegét azon nagyobb hatás 5 %-aként kell
        meghatározni, amelyet a valótlan bemutatás a túlzotthiány-eljárás szerinti
        adatszolgáltatás releváns évei tekintetében Spanyolország államháztartási hiányára
        gyakorol. A Spanyol Királyság által a túlzotthiány-eljárás keretében 2012. áprilisában
        jelentett kiadási adatokat 1,893 milliárd EUR-val kellett korrigálni. A
        referenciaösszeget így 94,65 millió EUR-ban kell meghatározni.
   (8)  A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3)
        bekezdésének a) pontja szerinti kritériumok tekintetében a Bizottság jelentése
        megállapítja, hogy a Spanyol Királyság egészének hiányára gyakorolt hatás
        korlátozottsága miatt az adatok valótlan bemutatása nem gyakorolt jelentős hatást az
        Unió megerősített gazdasági kormányzásának működésére. Emellett megállapítja,
        hogy a helyes spanyolországi adatok bejelentésére röviddel a téves adatok 2012.
        áprilisi közzététele után sor került, és így a spanyol hiányadat korrekciója még 2012-
        ben megvalósulhatott. Ezen elemek alapján a pénzbírság összegének csökkentése
        indokolt.
   (9)  A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3)
        bekezdésének b) pontja szerinti kritériumok tekintetében a Bizottság jelentése
        megállapítja, hogy a valótlan bemutatás súlyos gondatlanságból ered. E tekintetben
        nincs szükség a pénzbírság összegének módosítására.
   (10) A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3)
        bekezdésének c) pontja szerinti kritériumok tekintetében a Bizottság jelentése
        megállapítja, hogy az adatok valótlan bemutatását lényegében Spanyolország
        államháztartási szektorának egyik szerve idézte elő. Ezen elemek alapján a pénzbírság
        összegének csökkentése indokolt.
   (11) A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3)
        bekezdésének d) pontja szerinti kritériumok tekintetében a Bizottság jelentése
        megállapítja, hogy a tagállam pénzbírságra esetlegesen okot adó releváns
        cselekményei azok, amelyekre 2011. december 13., vagyis az 1173/2011/EU rendelet
        hatálybalépése és a vizsgálat indítása között került sor. Megállapítja azt is, hogy a
        tévesen jelentett hiányadatokat a túlzotthiány-eljárással összefüggő 2012. októberi
        adatszolgáltatás keretében kijavították. A valótlan bemutatás időtartama tekintetében
        nincs szükség a pénzbírság összegének módosítására.
HU                                               6                                             HU
 ---pagebreak---    (12)   A 2012/678/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági határozat 14. cikke (3)
          bekezdésének e) pontja szerinti kritériumok tekintetében a Bizottság jelentése
          megállapítja, hogy a spanyol statisztikai hivatalok és az érintett szervek a vizsgálat
          során nagymértékben együttműködő magatartást tanúsítottak. Ezen elemek alapján a
          pénzbírság összegének csökkentése indokolt.
   (13)   E körülmények figyelembevételével a Spanyolországra kiszabandó pénzbírság
          összegét 18,93 millió EUR-ban indokolt meghatározni,
   ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
                                                 1. cikk
   A Tanács 18,93 millió EUR összegű pénzbírságot szab ki Spanyolországra a költségvetési
   hiányra vonatkozó adatok súlyos gondatlanságból eredő valótlan bemutatása miatt, amint azt
   a spanyolországi statisztikák manipulálásával kapcsolatos, 1173/2011/EU rendelet szerinti
   vizsgálatról szóló európai bizottsági jelentés meghatározza.
                                                 2. cikk
   Ennek a határozatnak a Spanyol Királyság a címzettje.
   Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                 a Tanács részéről
                                                 az elnök
HU                                                  7                                            HU


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.9.14.
            COM(2015) 430 final
            2015/0193(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Palaui Köztársaság közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodás megkötéséről

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               Az 539/2001/EK tanácsi rendelet
                  1
                felsorolja a tagállamok külső határainak átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országait. Az 539/2001/EK rendeletet Írország és az Egyesült Királyság kivételével valamennyi tagállam alkalmazza.

               Az 509/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  2
                módosította az 539/2001/EK rendeletet, aminek következtében 19 országot átsoroltak a vízumkötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országait felsoroló II. mellékletbe. Ezek az országok a következők: Dominika, Egyesült Arab Emírségek, Grenada, Kelet-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Salamon-szigetek, Szamoa, Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu és Vanuatu. A II. mellékletben minden előbb felsorolt országra tett utaláshoz lábjegyzet tartozik, amely rögzíti, hogy „a vízumkötelezettség alóli mentességet az Európai Unióval kötendő vízummentességi megállapodás hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni”.

               Az 509/2014/EU rendeletet 2014. május 20-án fogadták el, és a rendelet 2014. június 9-én lépett hatályba. 2014 júliusában a Bizottság ajánlást nyújtott be a Tanácsnak a vízummentességi megállapodásról szóló tárgyalások megkezdésére adandó felhatalmazásról a következő 17 ország tekintetében: Dominika, Egyesült Arab Emírségek, Grenada, Kelet-Timor, Kiribati, Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Salamon-szigetek, Szamoa, Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu és Vanuatu
                  3
               . 2014. október 9-én a Bizottság megkapta a Tanácstól a tárgyalási irányelveket.

               Vízummentességi megállapodásokat írtak alá 2015. május 6-án (Egyesült Arab Emírségek), 2015. május 26-án (Kelet-Timor) és 2015. május 28-án (Dominika, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Szamoa, Trinidad és Tobago, Vanuatu), és ezeket a megállapodásokat aláírásuk napjától hatálybalépésükig ideiglenesen alkalmazzák.

               A Palauval folytatott tárgyalások 2014. december 17-én kezdődtek és levélváltás formájában zajlottak. További levélváltások során valamennyi kérdésről megállapodás született. A főtárgyalók 2015. május 27-i (Palau) és 2015. június 10-i (az Unió) levélváltása útján parafálták a megállapodást. A tagállamokat a tanácsi vízummunkacsoport 2015. június 15-i ülésén értesítették a fejleményekről.

               2.JOGALAP

               Az Unió részéről a megállapodás jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja, összefüggésben annak 218. cikkével.

               A mellékelt javaslat képezi a megállapodás megkötésének jogi eszközét. A Tanács a megállapodásnak a Tanács elnöksége által kijelölt személy általi, az Európai Parlamentnek az EUMSZ 218. cikke (6) bekezdése második albekezdésének a) pontja szerinti egyetértését követő, Unió nevében történő aláírása után minősített többséggel fog határozni.

               3.A TÁRGYALÁSOK KIMENETELE

               A Bizottság véleménye szerint teljesültek a Tanács tárgyalási irányelveiben rögzített célkitűzések, és a vízummentességi megállapodás tervezete elfogadható az Unió számára.

               A megállapodás végleges tartalma a következőképpen foglalható össze:

               Cél

               A megállapodás vízummentes utazásról rendelkezik az Európai Unió polgárai, illetve Palau állampolgárai számára bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartó, a másik Szerződő Fél területére történő utazás esetén.

               Az uniós polgároknak biztosítandó egyenlő bánásmód érdekében a megállapodást egy olyan rendelkezéssel egészítették ki, amely szerint Palau csakis az Európai Unió összes tagállamával szemben függesztheti fel vagy mondhatja fel a megállapodást, és ugyanígy az Unió is csak az összes tagállamára vonatkozóan függesztheti fel vagy mondhatja fel a megállapodást.

               Az Egyesült Királyság és Írország különleges helyzetét a preambulum említi.

               Alkalmazási kör

               A vízummentesség a személyek minden kategóriájára (magán-, diplomata-, szolgálati/hivatalos és különleges útlevelek tulajdonosaira egyaránt) és bármilyen célú utazásra vonatkozik, a kereső tevékenység folytatásán kívül. Ez utóbbi kategóriára vonatkozóan a hatályos uniós vagy nemzeti jogszabályokkal összhangban valamennyi tagállam, valamint Palau is szabadon bevezetheti a vízumkötelezettséget a másik Fél állampolgáraival szemben. Az összehangolt végrehajtás biztosítása érdekében a megállapodáshoz együttes nyilatkozatot csatolnak a kereső tevékenység folytatása céljából utazó személyek kategóriájának értelmezéséről.

               A tartózkodás időtartama

               A megállapodás vízummentes utazásról rendelkezik az Európai Unió polgárai, illetve Palau állampolgárai számára bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartó, a másik Szerződő Fél területére történő utazás esetén. A megállapodáshoz együttes nyilatkozatot csatolnak a bármely 180 napos időszakon belüli legfeljebb 90 napos időtartam értelmezéséről.

               A megállapodás figyelembe veszi a schengeni vívmányokat még nem teljes körűen alkalmazó tagállamok helyzetét. Mindaddig, amíg ezek a tagállamok nem részei a belső határok nélküli schengeni térségnek, a vízummentesség lehetővé teszi Palau állampolgárai számára, hogy e tagállamok (jelenleg Bulgária, Ciprus, Horvátország és Románia) mindegyikének területén – a schengeni térség egészére számított időtartamtól függetlenül – bármely 180 napos időszakban 90 napot eltölthessenek.

               Területi hatály

               A megállapodás rendelkezéseket tartalmaz területi alkalmazásával kapcsolatban: Franciaország és Hollandia esetében Palau állampolgárainak vízummentessége az említett tagállamok európai területén történő tartózkodásra korlátozódik.

               Nyilatkozatok

               A fent említett együttes nyilatkozatokon kívül további két együttes nyilatkozatot csatolnak a megállapodáshoz:

               –Norvégiának, Izlandnak, Svájcnak és Liechtensteinnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló szoros társulásáról,

               –a vízummentességi megállapodás tartalmával és következményeivel, valamint a kapcsolódó kérdésekkel – például a beutazási feltételekkel – kapcsolatos információk teljes körű terjesztéséről.

               4.KÖVETKEZTETÉS

               A fenti eredmények fényében a Bizottság javasolja, hogy a Tanács – az Európai Parlament egyetértését követően – hagyja jóvá az Európai Unió és Palau közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást.

               2015/0193 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Palaui Köztársaság közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodás megkötéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésének a) pontjára, összefüggésben annak 218. cikke (6) bekezdése második albekezdésének a) pontjával,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,

               mivel:

               (1)A Bizottság az Európai Unió nevében tárgyalásokat folytatott a Palaui Köztársasággal (a továbbiakban: Palau) a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásról (a továbbiakban: a megállapodás).

               (2)A […]-i (EU).../... tanácsi határozattal összhangban e megállapodást – feltételezve annak egy későbbi időpontban történő esetleges megkötését – az Európai Unió nevében 2015. …..-án/-én aláírták, és az aláírást követő nap óta ideiglenesen alkalmazzák.

               (3)A megállapodást jóvá kell hagyni.

               (4)A megállapodás igazgatása céljából a megállapodás vegyes bizottságot hoz létre, amely elfogadja eljárási szabályzatát. Az ezen esetre vonatkozó uniós álláspont kialakítását illetően egyszerűsített eljárás bevezetése indokolt.

               (5)Összhangban az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyvvel, valamint az Európai Unió keretébe beillesztett schengeni vívmányokról szóló jegyzőkönyvvel, és megerősítve, hogy e megállapodás rendelkezései az Egyesült Királyságra és Írországra nem alkalmazandók,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió és Palau közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást a Tanács az Unió nevében jóváhagyja.

               2. cikk

               A megállapodás 8. cikke (1) bekezdésében előírt értesítést a Tanács elnöke teszi meg
                  4
               .

               3. cikk

               Az Uniót a tagállamok szakértőinek támogatásával a Bizottság képviseli a megállapodás 6. cikke által létrehozott szakértői vegyes bizottságban.

               4. cikk

               A Bizottság a Tanács által kijelölt különbizottsággal folytatott konzultációt követően kialakítja a szakértői vegyes bizottságban képviselendő uniós álláspontot a megállapodás 6. cikkének (4) bekezdésében előírt eljárási szabályzat elfogadására vonatkozóan.

               5. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben,

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Tanács 2001. március 15-i 539/2001/EK rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról, HL L 81., 2001.3.21., 1. o.

                     (2)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 509/2014/EU rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK tanácsi rendelet módosításáról, HL L 149., 2014.5.20., 67. o.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 2014.7.17.

                     (4)
                  A megállapodás hatálybalépésének napját a Tanács Főtitkársága az Európai Unió Hivatalos Lapjában teszi közzé.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.9.14.
            COM(2015) 430 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslat – A Tanács határozata
            az Európai Unió és a Palaui Köztársaság közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodás megkötéséről

               MELLÉKLET

               a következőhöz:

               Javaslat – A Tanács határozata

               az Európai Unió és a Palaui Köztársaság közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodás megkötéséről

               MEGÁLLAPODÁS

               az Európai Unió és a Palaui Köztársaság között a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről

               AZ EURÓPAI UNIÓ (a továbbiakban: az Unió vagy az EU) és

               A PALAUI KÖZTÁRSASÁG (a továbbiakban: Palau)

               a továbbiakban együtt: a Szerződő Felek,

               ABBÓL A CÉLBÓL, hogy továbbfejlesszék a Szerződő Felek közötti baráti kapcsolatokat, valamint azzal az óhajjal, hogy vízummentes beutazás és rövid távú tartózkodás biztosításával megkönnyítsék az utazást polgáraik számára;

               TEKINTETTEL a 2014. május 15-i 509/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  1
               , amely többek között azzal módosította a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK tanácsi rendeletet, hogy 19 harmadik országot – köztük Palaut – átsorolt azon harmadik országok listájára, amelyek állampolgárai a tagállamokban való rövid távú tartózkodás esetén mentesülnek a vízumkötelezettség alól;

               SZEM ELŐTT TARTVA, hogy az 509/2014/EU rendelet 1. cikke kimondja, hogy a vízumkötelezettség alóli mentesség e 19 országra az Unió és az érintett ország között kötendő vízummentességi megállapodás hatálybalépésének időpontjától alkalmazandó;

               AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy megőrizzék minden uniós polgár egyenlő bánásmódban részesítésének elvét;

               FIGYELEMMEL arra, hogy e megállapodás nem vonatkozik azon személyekre, akik rövid távú tartózkodásuk ideje alatt kereső tevékenységet kívánnak folytatni, ezért erre a kategóriára – a vízumkötelezettség vagy -mentesség és a munkavállalás tekintetében – továbbra is a vonatkozó uniós jogszabályok és a tagállamok vonatkozó nemzeti jogszabályai, valamint Palau nemzeti jogszabályai alkalmazandók;

               FIGYELEMMEL az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyvre, valamint az Európai Unió keretébe beillesztett schengeni vívmányokról szóló jegyzőkönyvre, és megerősítve, hogy e megállapodás rendelkezései az Egyesült Királyságra és Írországra nem alkalmazandók,

               A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

               1. CIKK

               Cél

               E megállapodás szerint az Unió polgárai és Palau polgárai vízummentesen utazhatnak bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartó, a másik Szerződő Fél területére történő utazás esetén.

               2. CIKK

               Fogalommeghatározások

               E megállapodás alkalmazásában:

               a)
                     „tagállam”: az Unió bármely tagállama, az Egyesült Királyság és Írország kivételével;

               b)
                     „az Unió polgára”: az a) pontban meghatározott tagállam állampolgára;

               c)
                     „Palau állampolgára”: Palau állampolgárságával rendelkező bármely személy;

               d)
                     „schengeni térség”: a schengeni vívmányokat teljeskörűen alkalmazó, az a) pontban meghatározott tagállamok területéből álló, belső határok nélküli térség.

               3. CIKK

               Hatály

               1.
                     Az Unió azon polgárai, akik egy tagállam által kiállított, érvényes magán-, diplomata-, szolgálati, hivatalos vagy különleges útlevéllel rendelkeznek, vízum nélkül beléphetnek Palau területére és ott tartózkodhatnak a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott időtartam alatt.

               Palau azon polgárai, akik Palau által kiállított, érvényes magán-, diplomata-, szolgálati, hivatalos vagy különleges útlevéllel rendelkeznek, vízum nélkül beléphetnek a tagállamok területére és ott tartózkodhatnak a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott időtartam alatt.

               2.
                     E cikk (1) bekezdése a kereső tevékenység folytatása céljából beutazó személyekre nem alkalmazandó.

               A személyek e kategóriájára vonatkozóan az 539/2001/EK tanácsi rendelet
                  2
                4. cikke (3) bekezdésének értelmében minden tagállam egyénileg határozhat arról, hogy Palau polgáraira vízumkötelezettséget vet-e ki, avagy visszavonja azt.

               A személyek e kategóriájára vonatkozóan Palau minden egyes tagállam állampolgárai esetében egyénileg határozhat a vízumkötelezettségről vagy a vízummentességről nemzeti jogának megfelelően.

               3.
                     Az e megállapodás által biztosított vízummentesség a Szerződő Felek beutazásra és rövid távú tartózkodásra vonatkozó feltételekkel kapcsolatos jogszabályainak sérelme nélkül alkalmazandó. A tagállamok és Palau fenntartják a jogot a beutazás vagy a rövid távú tartózkodás megtagadására, ha a szóban forgó feltételek közül egy vagy több nem teljesül.

               4.
                     A vízummentesség a Szerződő Felek határain való átkelésre használt közlekedési módtól függetlenül érvényes.

               5.
                     Az e megállapodás által nem szabályozott kérdésekben az uniós jog, a tagállamok nemzeti joga, illetve Palau nemzeti joga az irányadó.

               4. CIKK

               A tartózkodás időtartama

               1.
                     Az Unió polgárai bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak Palau területén.

               2.
                     Palau polgárai bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak a schengeni vívmányokat teljes körűen alkalmazó tagállamok területén. Ezen időtartam a schengeni vívmányokat még nem teljes körűen alkalmazó tagállamok területén történő tartózkodástól függetlenül számítandó.

               Palau polgárai bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak minden egyes, a schengeni vívmányokat még nem teljes körűen alkalmazó tagállam területén, a schengeni vívmányokat teljes körűen alkalmazó tagállamok területén való tartózkodásra számított időtartamtól függetlenül.

               3.
                     E megállapodás nem érinti Palau, valamint a tagállamok azon lehetőségét, hogy a vonatkozó nemzeti joguknak és az uniós jognak megfelelően a tartózkodást 90 napot meghaladó időtartamra meghosszabbítsák.

               5. CIKK

               Területi hatály

               1.
                     A Francia Köztársaság tekintetében e megállapodás csak a Francia Köztársaság európai területére vonatkozik.

               2.
                     A Holland Királyság tekintetében e megállapodás csak a Holland Királyság európai területére vonatkozik.

               6. CIKK

               A megállapodás igazgatására felállított vegyes bizottság

               1.
                     A Szerződő Felek az Unió képviselőiből és Palau képviselőiből álló szakértői vegyes bizottságot (a továbbiakban: a bizottság) hoznak létre. Az Uniót az Európai Bizottság képviseli.

               2.
                     A bizottság többek között az alábbi feladatokat látja el:

               a)
                     felügyeli e megállapodás végrehajtását;

               b)
                     javaslatot tesz e megállapodás módosítására vagy kiegészítésére;

               c)
                     rendezi az e megállapodás értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos vitákat.

               3.
                     A bizottságot szükség szerint, a Szerződő Felek valamelyikének kérésére kell összehívni.

               4.
                     A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.

               7. CIKK

               E megállapodás kapcsolata a tagállamok és
                  Palau közötti meglévő kétoldalú vízummentességi megállapodásokkal

               E megállapodás elsőbbséget élvez az egyes tagállamok és Palau közötti bármely kétoldalú megállapodással vagy megegyezéssel szemben, amennyiben azok e megállapodás hatálya alá tartozó kérdésekre vonatkoznak.

               8. CIKK

               Záró rendelkezések

               1.
                     E megállapodást a Szerződő Feleknek belső eljárásaikkal összhangban meg kell erősíteniük vagy jóvá kell hagyniuk; e megállapodás azon értesítés időpontját követő második hónap első napján lép hatályba, amely a Szerződő Felek által egymásnak küldött, az említett eljárások befejezéséről szóló értesítések közül a későbbi.

               E megállapodás az aláírását követő naptól kezdve ideiglenesen alkalmazandó.

               2.
                     E megállapodás határozatlan időre jön létre, azzal, hogy az az (5) bekezdéssel összhangban felmondható.

               3.
                     E megállapodás a Szerződő Felek írásbeli megállapodása útján módosítható. A módosítások azt követően lépnek hatályba, hogy a Szerződő Felek értesítették egymást az ehhez szükséges belső eljárások befejezéséről.

               4.
                     E megállapodást részben vagy egészben bármelyik Szerződő Fél felfüggesztheti, különösen a közrenddel, a nemzetbiztonság védelmével, a közegészség védelmével vagy az illegális bevándorlással összefüggő okokból, vagy a vízumkötelezettség bármelyik Szerződő Fél általi újbóli bevezetésekor. A felfüggesztési határozatról legalább két hónappal annak tervezett hatálybalépése előtt értesíteni kell a másik Szerződő Felet. Az e megállapodás alkalmazását felfüggesztő Szerződő Fél haladéktalanul tájékoztatja a másik Szerződő Felet, ha a felfüggesztés okai megszűntek, valamint megszünteti a felfüggesztést.

               5.
                     E megállapodást bármelyik Szerződő Fél felmondhatja a másik Félhez intézett írásbeli értesítés útján. E megállapodás az ezt követő 90 nap elteltével hatályát veszti.

               6.
                     Palau csakis az összes tagállammal szemben függesztheti fel vagy mondhatja fel e megállapodást.

               7.
                     Az Unió csakis az összes tagállamára vonatkozóan függesztheti fel vagy mondhatja fel e megállapodást.

               Ez a megállapodás két-két példányban készült angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák, valamint szlovén nyelven, a szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

               EGYÜTTES NYILATKOZAT IZLANDRA, NORVÉGIÁRA, SVÁJCRA ÉS
                  LIECHTENSTEINRE VONATKOZÓAN

               A Szerződő Felek tudomásul veszik az Európai Unió, valamint Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein között fennálló szoros kapcsolatot, különös tekintettel az említett országoknak a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és továbbfejlesztéséhez történő társulásáról szóló, 1999. május 18-i és 2004. október 26-i megállapodására.

               Ilyen körülmények között kívánatos, hogy egyfelől Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein, másfelől Palau hatóságai a jelen megállapodás feltételeihez hasonló feltételekkel haladéktalanul kétoldalú megállapodásokat kössenek a rövid távú tartózkodásra vonatkozó vízumok alóli mentességről.

               EGYÜTTES NYILATKOZAT AZ E MEGÁLLAPODÁS 3. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSÉBEN MEGHATÁROZOTT, KERESŐ TEVÉKENYSÉG FOLYTATÁSA CÉLJÁBÓL UTAZÓ SZEMÉLYEK KATEGÓRIÁJÁNAK
                  ÉRTELMEZÉSÉRŐL

               Az egységes értelmezés biztosítása érdekében a Szerződő Felek megállapodnak, hogy e megállapodás alkalmazásában a kereső tevékenységet folytató személyek kategóriájába azon személyek tartoznak, akik a célból lépnek be a másik Szerződő Fél területére, hogy ott alkalmazottként vagy szolgáltatásnyújtóként jövedelemszerző munkát vagy díjazással járó tevékenységet folytassanak.

               E kategória nem terjed ki az alábbiakra:

               –
                     üzletemberek, tehát üzleti megfontolásból utazó (de a másik Szerződő Fél országában alkalmazásban nem álló) személyek,

               –
                     sportolók vagy művészek, akik alkalmi jelleggel folytatnak valamilyen tevékenységet,

               –
                     újságírók, akiket a lakóhelyük szerinti ország médiája küldött ki, valamint

               –
                     vállalaton belüli gyakornokok.

               E nyilatkozat végrehajtását az e megállapodás 6. cikkében foglalt feladatkörén belül a vegyes bizottság felügyeli, és módosításokat javasolhat, ha a Szerződő Felek tapasztalatai alapján azt szükségesnek ítéli.

               EGYÜTTES NYILATKOZAT AZ E MEGÁLLAPODÁS 4. CIKKÉBEN RÖGZÍTETT, BÁRMELY 180 NAPOS IDŐSZAKON BELÜLI
                  LEGFELJEBB 90 NAPOS IDŐTARTAM ÉRTELMEZÉSÉRŐL

               A Szerződő Felek egyetértenek abban, hogy az e megállapodás 4. cikkében rögzített, bármely 180 napos időszakon belül legfeljebb 90 napos időtartam folyamatos tartózkodást vagy több egymást követő látogatást jelent, amelyek teljes időtartama bármely 180 napos időszakon belül nem haladja meg a 90 napot.

               A „bármely” kifejezés folyamatosan aktualizált 180 napos referencia-időszak alkalmazására utal: a tartózkodás minden napján a megelőző 180 napos időszakra tekintenek vissza annak ellenőrzése céljából, hogy továbbra is teljesül-e a bármely 180 napos időszakon belüli 90 napra vonatkozó követelmény. Ez többek között azt jelenti, hogy egy megszakítás nélküli 90 napos távollét legfeljebb 90 napos új tartózkodást tesz lehetővé.

               EGYÜTTES NYILATKOZAT A POLGÁROK VÍZUMMENTESSÉGI
                  MEGÁLLAPODÁSRÓL TÖRTÉNŐ TÁJÉKOZTATÁSÁRÓL

               Elismerve az átláthatóság jelentőségét az Európai Unió polgárai és Palau polgárai számára, a Szerződő Felek megállapodnak abban, hogy a vízummentességi megállapodás tartalmáról és következményeiről, valamint a kapcsolódó kérdésekről – így például a beutazási feltételekről – teljes körű tájékoztatást biztosítanak.

               _________________

                     (1)
                  EUHL L 149., 2014.5.20, 67. o.

                     (2)
                  A Tanács 2001. március 15-i 539/2001/EK rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról (EUHL L 81., 2001.3.21., 1. o.).


|

52010PC0154

Javaslat: a Tanács határozata (…) a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás megkötéséről az Európai Unió és a Chilei Köztársaság között levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről  /* COM/2010/0154 végleges - NLE 2010/0084 */

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.4.19.COM(2010)154 végleges2010/0084 (NLE)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATA(…)a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás megkötéséről az Európai Unió és a Chilei Köztársaság között levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötésérőlINDOKOLÁSAz ANAPA (a mélytengeri horogsoros hajók tulajdonosainak spanyol nemzeti szövetsége) által emelt panaszt követően az Európai Bizottság a 3286/94/EK tanácsi rendelet (a kereskedelem akadályairól szóló rendelet) alapján vizsgálatot indított (a vizsgálat megkezdéséről szóló értesítés 1998. július 10-én jelent meg). Az Európai Bizottság 1999. március 23-án kibocsátotta az üggyel kapcsolatos vizsgálati jelentését, amely szerint az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) V. cikkébe ütközik a chilei hatóságok azon gyakorlata, hogy a Csendes-óceán délkeleti részén kardhalra halászó hajók számára megtagadják a chilei kikötőkbe való behajózást.A közösségi hajók kardhalfogásainak chilei kikötőkben történő kirakodására vonatkozó tilalomról szóló, 2000. április 5-i 2000/296/EK bizottsági határozatot követően az Európai Bizottság a Kereskedelmi Világszervezetnél (WTO) vitarendezési eljárást kezdeményezett Chilével szemben.A WTO-nál indult eljárásra reagálva Chile kérte, hogy bizonyos kérdéseket az ENSZ Tengerjogi Egyezménye szerinti kötelező vitarendezési eljárás alá vonjanak. Ezt követően Chile és a Közösség 2000. december 19-én jogvitát kezdeményezett a Nemzetközi Tengerjogi Bíróság (ITLOS) különtanácsánál a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelmével és fenntartható kiaknázásával összefüggésben.Az Európai Bizottság és Chile 2001. január 25-én ideiglenes megállapodásra jutottak, amely szerint a felek a WTO-nál és az ITLOS-nál indított eljárások párhuzamos felfüggesztéséről állapodtak meg.A Tanács 2008 áprilisában olyan határozatot fogadott el, amellyel a Bizottságot felhatalmazta, hogy az Európai Közösség nevében tárgyalásokat folytasson Chilével egy új halászati együttműködési keretről szóló végleges megállapodás megkötéséről.A Bizottság 2008. október 30-án a belső és külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoport elé terjesztette a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló egyetértési megállapodásnak a tárgyaló felek által kialakított szövegét. Az új egyetértési megállapodás a tagállamok lobogója alatt a Csendes-óceán délkeleti vizein halászatot folytató halászhajók számára hozzáférést biztosít a kijelölt chilei kikötőkhöz átrakodási és kirakodási, valamint logisztikai műveletek elvégzése céljából. A szóban forgó egyetértési megállapodás nem kérdőjelezi meg sem a meglévő halászati gazdálkodási szervezetek (Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság – IATTC), sem a megalakulás alatt lévő hasonló szervezetek (Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet – SPRFMO) illetékességét.A Bizottság 2009. december 3-án a belső és külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoport elé terjesztette a technikai részletekről Chilével 2009. október 5–6-án New Yorkban folytatott kétoldalú megbeszélések eredményeit. A Felek parafálták az egyetértési megállapodáshoz csatolt I. technikai mellékletet, amely megállapítja a kijelölt chilei kikötőkbe behajózni kívánó, kardhalra halászó uniós hajók által követendő részletes eljárásokat. Ezek az eljárások összhangban vannak a FAO által meghatározott korszerű, a kikötő szerinti államok által meghozandó intézkedésekkel.Időközben a két fél közösen visszavonta az ITLOS-nál folyamatban lévő ügyet. 2009. december 16-án az ITLOS különtanácsa – Chile és az EU közös kérelmével összhangban – nyilvántartásba vette az ügy megszűnését.Ezenkívül folyamatban vannak az előkészületek a WTO-ügy (WT/DS/193 – A kardhal szállítására és behozatalára kiható intézkedések) közös visszavonására. A Bizottság azonban ebben a szakaszban még nem tesz javaslatot a kereskedelem akadályairól szóló rendelet alapján indított ügy lezárására. A Bizottság a visszavonásra vonatkozó javaslatot csak azt követően kívánja előterjeszteni, hogy az uniós és a chilei hatóságok hivatalosan is megkötötték a megállapodást, és feltéve, hogy a Csendes-óceán délkeleti nyílt vizein kardhalra halászó uniós hajók chilei kikötőkhöz való hozzáférésére irányadó rendelkezéseket kellően hosszú időn keresztül kielégítő módon végrehajtották.Indokolt, hogy a Bizottság felkérje a tagállamokat és az Európai Parlamentet a megállapodás megkötésére vonatkozó eljárás megkezdésére. Időközben annak érdekében, hogy a kardhalra halászó uniós hajók mielőbb befuthassanak a chilei kikötőkbe, az egyetértési megállapodást indokolt ideiglenes jelleggel alkalmazni. E célból e határozattal egyidejűleg egy külön tanácsi határozat került előterjesztésre.2010/0084 (NLE)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATA(…)a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás megkötéséről az Európai Unió és a Chilei Köztársaság között levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikkére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával,tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament egyetértésére[1],mivel:1.  Az Európai Unió céljai közé tartozik a halászati együttműködési keretmegállapodások kötése harmadik felekkel a közös érdeket képező fajok védelme és fenntartható kezelése, illetve az uniós hajóknak a harmadik felek kikötőihez való átrakodási és kirakodási, valamint logisztikai célú hozzáférése érdekében.2.  A Tanács 2008. április 4-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat folytasson Chilei Köztársasággal a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről. A tárgyalások sikeresen lezárultak a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás és annak részletes I. melléklete parafálásával.3.  A 2010/XXX/EU tanácsi rendeletnek[2] megfelelően a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás – annak későbbi időpontban való megkötéséig – az Európai Unió és a Chilei Köztársaság közötti levélváltást követően ideiglenes alkalmazásra került.4.  Az Európai Uniónak érdekében áll, hogy a Chilével levélváltás formájában létrejött megállapodást megkösse,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás megkötéséről az Európai Unió és a Chilei Köztársaság között levélváltás formájában létrejött megállapodást az Európai Unió nevében a Tanács jóváhagyja.Az Európai Unió és a Chilei Köztársaság között levélváltás formájában létrejött megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.2. cikkAz Európai Bizottság felhatalmazást kap, hogy az Európai Unió nevében aláírja az Európai Unió 1. cikkben említett levelét, valamint hogy kijelölje az aláírásra jogosult személyeket.3. cikkEz a határozat az elfogadása napján lép hatályba.4. cikkEzt a határozatot ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában .Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök  MELLÉKLETMEGÁLLAPODÁS LEVÉLVÁLTÁS FORMÁJÁBANaz Európai Unió és a Chilei Köztársaság között a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás megkötésérőlA. Az Európai Unió leveleTisztelt Hölgyem/Uram!Megtiszteltetés számomra, hogy hivatkozhatok az Európai Unió és a Chilei Köztársaság közötti, 2008. október 15–16-án Brüsszelben megtartott tárgyalásokra – amelyek eredményeképpen megszületett a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás (a továbbiakban: egyetértési megállapodás) –, valamint a technikai részletekről 2009. október 5–6-án New Yorkban folytatott kétoldalú megbeszélésekre.Az Európai Unió és Chile a következő megállapodásra jutott:i. mindkét Fél jóváhagyja az említett, 2008. október 15–16-án megtárgyalt megállapodást és az annak részét képező, 2009. október 5–6-án New Yorkban megtárgyalt részletes I. mellékletet;ii. a levélváltás formájában létrejött megállapodásnak részét képezik az alábbi dokumentumok és információk:a) a 2008. október 15–16-án Brüsszelben létrejött egyetértési megállapodás, amelyet módosítanak a következők:b) a technikai részletekről 2009. október 5–6-án New Yorkban folytatott kétoldalú találkozón kidolgozott, az egyetértési megállapodás részét képező részletes I. melléklet;c) Chile 2009. november 23-én kelt szóbeli jegyzéke, amely a fenti b) pontban említett melléklet xi. pontjával összefüggésben a chilei Arica, Antofagasta és Punta Arenas kikötőket jelöli ki olyan helyként, ahová a Csendes-óceán délkeleti térségének nyílt vizein kardhalra halászó uniós hajók befuthatnak.Lekötelezne, ha igazolná e levél kézhezvételét, és megerősítené, hogy ez a levél és arra adott válasz megállapodást hoz létre Chile és az Európai Unió között az egyetértési megállapodás megkötéséről.Ez a megállapodás a válaszának keltét követő napon lép hatályba.Kérem, Uram/Asszonyom, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.az Európai Unió részérőlB. A Chilei Köztársaság leveleTisztelt Hölgyem/Uram!Megtiszteltetés számomra, hogy igazolhatom mai levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól:„Megtiszteltetés számomra, hogy hivatkozhatok az Európai Unió és a Chilei Köztársaság közötti, 2008. október 15–16-án Brüsszelben megtartott tárgyalásokra – amelyek eredményeképpen megszületett a kardhalállományoknak a Csendes-óceán délkeleti részén való védelméről szóló egyetértési megállapodás (a továbbiakban: egyetértési megállapodás) –, valamint a technikai részletekről 2009. október 5–6-án New Yorkban folytatott kétoldalú megbeszélésekre.Az Európai Unió és Chile a következő megállapodásra jutott:i. mindkét Fél jóváhagyja az említett, 2008. október 15–16-án megtárgyalt megállapodást és az annak részét képező, 2009. október 5–6-án New Yorkban megtárgyalt részletes I. mellékletet;ii. a levélváltás formájában létrejött megállapodásnak részét képezik az alábbi dokumentumok és információk:a) a 2008. október 15–16-án Brüsszelben létrejött egyetértési megállapodás, amelyet módosítanak a következők:b) a technikai részletekről 2009. október 5–6-án New Yorkban folytatott kétoldalú találkozón kidolgozott, az egyetértési megállapodás részét képező részletes I. melléklet;c) Chile 2009. november 23-én kelt szóbeli jegyzéke, amely a fenti b) pontban említett melléklet xi. pontjával összefüggésben a chilei Arica, Antofagasta és Punta Arenas kikötőket jelöli ki olyan helyként, ahová a Csendes-óceán délkeleti térségének nyílt vizein kardhalra halászó uniós hajók befuthatnak.Lekötelezne, ha igazolná e levél kézhezvételét, és megerősítené, hogy ez a levél és arra adott válasz megállapodást hoz létre Chile és az Európai Unió között az egyetértési megállapodás megkötéséről.Ez a megállapodás a válaszának keltét követő napon lép hatályba.”Megtiszteltetés számomra, hogy megerősíthetem, az Ön levele és ez a válaszlevél megállapodást képez Chile és az Európai Unió között.Kérem, Uram/Asszonyom, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.A Chilei Köztársaság részérőlaz elnök[…] [1] HL C […], […], […] o.[2] HL L [...]., [...], [...]. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52006PC0288

Javaslat: a Tanács határozata a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet 2006. évi egységes szerkezetbe foglalt tengerészeti munkaügyi egyezményének az Európai Közösség érdekében történő megerősítésére a tagállamok felhatalmazásáról  /* COM/2006/0288 végleges - CNS 2006/0103 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 15.6.2006COM(2006) 288 végleges2006/0103 (CNS)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Nemzetközi Munkaügyi Szervezet 2006. évi egységes szerkezetbe foglalt tengerészeti munkaügyi egyezményének az Európai Közösség érdekében történő megerősítésére a tagállamok felhatalmazásáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat indokai és célkitűzései A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (a továbbiakban: ILO) egységes szerkezetbe foglalt tengerészeti munkaügyi egyezményét (a továbbiakban: a 2006. évi egyezmény) az ILO Nemzetközi Munkaügyi Konferenciájának 2006. február 23-án Genfben tartott tengerészeti ülésszakán fogadták el, amelyet mint 94. ülésszakot a Nemzetközi Munkaügyi Hivatal kormányzó szerve hívott össze. Az ILO 2001 januárjában azzal a céllal kezdte meg egységes szerkezetbe foglalni és napra késszé tenni a jelenlegi egyezményekbe és ajánlásokba foglalt tengerészeti szabályokat, hogy a szervezet konferenciája végül egyetlen jogi okmányt fogadjon el, nevezetesen az egységes szerkezetbe foglalt tengerészeti munkaügyi egyezményt. Az egyezmény célja egyszerű, egyértelmű, következetes, elfogadható és alkalmazható nemzetközi minimumszabályok meghatározása az egész ágazatra vonatkozóan, azaz áttekintő tengerészeti munkaügyi kódex létrehozása. A vonatkozó szociális szabályokat a tengerészek foglalkozásával, valamint a tengerészeti balesetek emberi tényezőivel való elégedetlenség miatt újra meg kellett határozni. A tengerészeti ágazatban világszerte több mint 1,2 millió tengerész dolgozik, és e tevékenység világgazdasági szempontból kiemelt fontosságú, mivel a kereskedelem 90%-a kapcsolódik hozzá. A 2006. évi egyezmény végső célja a tengerészek számára megfelelő élet- és munkakörülményeket biztosítani, valamint a hajózási ágazatban világszerte tisztességesebb versenyfeltételek kialakításának elősegítése útján egyenlő feltételeket teremteni és fenntartani, továbbá emelni a tengerészeti munkaügy területén létező számos egyezmény alacsony megerősítési arányát. Az európai uniós koordináció keretében ellenőrizték az ILO rendelkezései és a közösségi jogszabályok közötti összhangot és összeegyeztethetőséget. Ez különösen az egyezmény azon területeire vonatkozik, amelyek kizárólagos közösségi hatáskörbe tartoznak; ilyen például a szociális biztonsági rendszerek összehangolása, amely az EK-Szerződés 42. cikke alapján elfogadott, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családjukra történő alkalmazásáról szóló 1971. június 14-i 1408/71/EGK rendeletből ered. Az 1971. június 14-i 1408/71 rendelet helyébe a 883/2004/EK rendelet lépett, és a 859/2003 rendelet harmadik országok állampolgáraira is kiterjesztette az említett rendelet alkalmazását. Az 1408/71 rendelet 13. cikke (2) bekezdésének c) és 14. cikkének b) pontja különleges rendelkezéseket határoz meg tengerészek számára. Harmadik országok állampolgáraira vonatkozóan a 2003. június 1-i 859/2003 rendelet állapít meg szabályokat, és szociális védelmükkel kapcsolatban ugyanazokat a jogokat biztosítja számukra, mint amelyek az EU-n belül mozgó uniós polgárokat megilletik. Az ILO szövegében a lobogó szerinti állam és a lakóhely szerinti állam egyaránt felelős, azonban a szociális ellátás különböző területeiért, mivel az EK jogában főszabály szerint a lobogó szerinti állam szociális biztonsági jogszabályai alkalmazandók az 1408/71 és 883/2004 rendelet szerint. A 2006. évi egyezmény és a szociális biztonsági rendszerek koordinációjáról szóló EK-jogszabályok közti esetleges ellentmondások rendezésére a technikai előkészítő tengerészeti konferencia (Genf, 2004. szeptember 13–24.) során kikötéseket tartalmazó záradékot illesztettek a szövegbe. E záradék hivatott védelmezni a szociális biztonsági rendszerek összehangolásáról szóló EK-jogszabályokat, és elsőbbséget biztosítani számukra abban az esetben, ha az egyezmény az EK-szabályoktól eltérő eredményre vezetne ebben a kérdésben. Valójában a Bíróságnak a külső hatáskörről szóló joggyakorlata (AETR-ügy) szerint a tagállamok saját hatáskörükben nem erősíthetik meg a 2006. évi egyezményt, mivel annak a szociális biztonsági rendszerek koordinációjára vonatkozó rendelkezései a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartoznak. Ebben az összefüggésben, valamint a Közösség és a tagállamok közti hatáskör-megosztásnak a Szerződésben meghatározott szabályai betartása érdekében a Bizottság javasolja, hogy a Tanács hatalmazza fel a tagállamokat a 2006. évi egyezménynek a Közösség érdekében történő megerősítésére. |120 | Általános háttér A 2006. évi egyezmény összhangban áll az ILO küldetésével, feladatai közé tartozik a tengeri szállításra vonatkozó nemzetközi munkaügyi szabályok kidolgozása, és megfelelő munkakörülmények biztosítása a tengerészek számára. A 2006. évi egyezmény figyelembe veszi azt a tényt, hogy a tengerészeknek – a hajózási ágazat világméretű kiterjedése miatt – különleges védelemre van szükségük. A 2006. évi egyezmény öt fejezetben tárgyalja a tengerészeti munkaügyi szabályokat: a fedélzeti munka minimális követelményei; alkalmazási feltételek, szállás és ellátás, szociális védelem és jóléti ellátások, valamint az egyezmény rendelkezéseinek alkalmazása és betartása. A szöveg a tengerészek jogait egyetemesen írja elő, tekintet nélkül arra, hogy milyen lobogó alatt hajózó hajón szolgálnak, továbbá meghatározza a hajótulajdonosokra, a lobogó szerinti államokra, a kikötő szerinti államokra és a munkavállalók származása szerinti államokra háruló kötelezettségeket. A 2006. évi egyezmény végrehajtásához a lobogó szerinti államok kötelesek minősítési rendszeren és rendszeres ellenőrzéseken alapuló szilárd végrehajtó rendszert bevezetni. Az államok a lobogójuk alatt közlekedő hajók számára igazolást adnak ki, ha az illetékes hatóságok ellenőrizték, hogy a fedélzeti munkafeltételek megfelelnek a 2006. évi egyezmény végrehajtására elfogadott nemzeti törvényeknek és rendelkezéseknek. A 2006. évi egyezmény a „nincs kedvezőbb elbánás” elven alapszik, így biztosítva, hogy azon államok hajói, amelyek nem erősítették meg az egyezményt, ne részesüljenek kedvezőbb elbánásban az egyezményt megerősített államok lobogója alatt hajózó hajóknál. A 2006. évi egyezményben érintett számos kérdést szabályoznak közösségi jogszabályok, amelyek a Szerződés 42., 71., 137. és 138. cikkén alapulnak. A 2006. évi egyezmény szövegében szereplő rendelkezések túlnyomó többségét a megosztott hatáskörbe tartozó kérdések teszik ki. Közösségi hatáskör érvényesül többek között a munkakörülmények, az egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalma, az egészségvédelem, az orvosi ellátás, a balesetek megelőzése, a jóléti ellátások, a kikötő szerinti állam ellenőrzései, valamint a Közösség kikötőibe befutó hajókon dolgozó tengerészek munkaidejére vonatkozó rendelkezések végrehajtása területén. Megjegyzendő, hogy az egyezmény tárgyát képező más területekre viszont nem vonatkozik közösségi jogszabály; ez a helyzet a szállással kapcsolatos előírásokkal vagy a felvételi és közvetítő irodák szabályozásával. A hajók kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzéséről szóló 1995/21/EK irányelv utal a tengerészek orvosi vizsgálatáról szóló 73. ILO-egyezményre, II. melléklete igazolás- és iratlistát tartalmaz, továbbá VI. mellékletében meghatározza a hajóvisszatartás kritériumait, amelyek között szerepelnek az ILO-egyezmények hatálya alá tartozó, például az élelmiszerrel, az ivóvízzel, a fedélzeti higiéniai feltételekkel és a fűtéssel kapcsolatos feltételek. Az 1995/21/EK irányelv a meghatározásoknál megemlíti továbbá a kereskedelmi hajók minimumkövetelményeiről szóló 147. ILO-egyezményt. Az a tény, hogy a 2006. évi egyezmény az ILO fennálló egyezményeinek helyébe lép, közvetlen hatással van az 1995/21/EK irányelvre. |139 | A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések A javaslat tárgykörében nincsenek meglévő rendelkezések. |141 | Összhang más uniós politikákkal és célkitűzésekkel Nem alkalmazható. |KONZULTÁCIÓ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |219 | Nem releváns. |A szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |229 | Külső szakértő bevonása nem volt szükséges. |230 | Hatásvizsgálat Nem releváns. Nincs szükség több lehetőség vizsgálatára. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javasolt intézkedés összefoglalása A 2006. évi egyezmény által érintett területeken létező közösségi szabályokat fenn kell tartani, és egyértelműen jelezni kell a világ többi része felé, milyen fontosnak tartja a Közösség a 2006. évi egyezményt, valamint a tengerészek munka- és életkörülményeit. Az ILO működési szabályzatából következik, hogy a megerősítést megelőző – más fórumokon szokásos – aláírási folyamat helyébe itt szavazási eljárás lép (erre 2006. február 23-án, a Nemzetközi Munkaügyi Konferencián került sor), amely az aláírással egyenértékű, azonban a 2006. évi egyezmény még nem lépett hatályba. Kizárólag államok csatlakozhatnak a 2006. évi egyezményhez. Azonban az Európai Bizottság az ILO-n belüli uniós koordináción keresztül jelentős szerepet játszott az előkészítésben és a tárgyalásokban. Figyelemmel az ILO tripartit jellegére, az államok, valamint a munkáltatók és munkavállalók delegációi vettek részt a tárgyalásokon, valamint a 2006. évi egyezmény elfogadásáról szóló szavazáson. Az Európai Bizottság megfigyelőként volt jelen, nem vett részt a tárgyalásokon, azonban tudomásul vette a 2006. évi egyezmény tárgyalásában részt vett tagállamok támogató szavazatát, valamint annak szükségességét, hogy az egyezményt a lehető legkorábbi alkalommal hatályba léptessék. Figyelemmel arra a tényre, hogy a szociális biztonsági rendszerek koordinálása közösségi hatáskörbe tartozik, a Bizottság javasolja, hogy a Tanács hatalmazza fel a 2006. évi egyezménynek a Közösség érdekében történő megerősítésére azokat a tagállamokat, amelyeket e területen köt a közösségi jog. A javasolt határozat tehát lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy további késedelem nélkül megtegyék az egyezmény ratifikálásához szükséges lépéseket. |310 | Jogalap Az EK-Szerződés 42. cikke. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazható. |Az arányosság elve A javaslat az alábbi ok(ok) miatt megfelel az arányosság elvének: |331 | Nem releváns. |332 | Nem releváns. |Az eszközök megválasztása |341 | Javasolt eszköz: egyéb. |342 | Egyéb eszközök az alábbi ok(ok) miatt nem lennének megfelelőek: Nem releváns és nem alkalmazható. |KÖLTSÉGVETÉSI HATÁS |409 | A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére. |TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |570 | A javaslat részletes magyarázata Nem releváns. |1.  2006/0103 (CNS)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Nemzetközi Munkaügyi Szervezet 2006. évi egységes szerkezetbe foglalt tengerészeti munkaügyi egyezményének az Európai Közösség érdekében történő megerősítésére a tagállamok felhatalmazásárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 42. cikkére, összefüggésben a Szerződés 300. cikke (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával, valamint 300. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével,tekintettel a Bizottság javaslatára[1],tekintettel az Európai Parlament véleményére[2],mivel:(1) A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (a továbbiakban: ILO) egységes szerkezetbe foglalt tengerészeti munkaügyi egyezményét az ILO Nemzetközi Munkaügyi Konferenciájának 2006. február 23-án Genfben tartott tengerészeti ülésszakán elfogadták.(2) Ez az egyezmény a hajózási ágazatban jelentős nemzetközi szintű eredményt képvisel, mivel hozzájárul a tengerészek megfelelő élet- és munkakörülményei biztosításához, valamint a hajótulajdonosok és -üzemeltetők számára tisztességesebb versenyfeltételek teremtéséhez, ezért kívánatos, hogy rendelkezéseit a lehető legkorábbi időponttól alkalmazzák.(3) Ez az új jogi eszköz a munkaügyi minimumkövetelmények meghatározásával egy nemzetközi tengerészeti munkaügyi kódex alapjait fekteti le.(4) Az Európai Közösség a tengerészeti ágazatban mindenki számára azonos feltételek megteremtését kívánja elérni.(5) Az ILO alapokmánya 19. cikkelyének (8) bekezdése kimondja, hogy „bármely egyezménynek vagy ajánlásnak a konferencia által történő elfogadása, vagy bármilyen egyezmény valamely tagállam általi ratifikálása semmi esetre sem lehet befolyással bármely olyan törvényre, döntésre, szokásra vagy megállapodásra, amely kedvezőbb feltételeket biztosít az érintett munkavállalóknak annál, mint amelyek az egyezményben vagy ajánlásban vannak előírva”.(6) Az egyezmény egyes cikkei a szociális biztonsági rendszerek összehangolásának területén a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartoznak.(7) A Közösség nem erősítheti meg az egyezményt, mivel ahhoz kizárólag tagállamok csatlakozhatnak.(8) A Tanácsnak ezért fel kell hatalmaznia a Szerződés 42. cikke alapján a szociális biztonsági rendszerek összehangolásáról szóló közösségi szabályok által kötött tagállamokat, hogy a Közösség érdekében az e határozatban foglalt feltételekkel erősítsék meg az egyezményt,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA tagállamok felhatalmazást kapnak az ILO 2006. február 23-án elfogadott 2006. évi egységes szerkezetbe foglalt tengerészeti munkaügyi egyezményének megerősítésére.2. cikkA tagállamok megteszik azokat a lépéseket, amelyek az egyezményt megerősítő okiratoknak a Nemzetközi Munkaügyi szervezet főigazgatójánál 2008. december 31-ig történő letétbe helyezéséhez szükségesek. A Tanács 2008 júliusáig felülvizsgálja a megerősítés folyamatában elért haladást.3. cikkE határozat címzettjei az Európai Közösséget létrehozó szerződéssel összhangban a tagállamok.Kelt Brüsszelben,a Tanács nevébenaz elnök [1] HL C , , o.[2] HL C , , o.


title: Javaslat a tanács határozatra a Tanács 2003. június 3-i, a megtakarítások kamatfizetések formájában keletkezett jövedelmének adózásáról szóló 2003/48/EK határozatának alkalmazásáról

text:
                 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA
                                                     Brüsszel, 25.06.2004
                                                     COM(2004) 455 végleges
                                           Javaslat
                              A TANÁCS HATÁROZATRA
   a Tanács 2003. június 3-i, a megtakarítások kamatfizetések formájában keletkezett
       jövedelmének adózásáról szóló 2003/48/EK határozatának alkalmazásáról
                                 (előterjesztő: a Bizottság)
HU                                                                                HU
 ---pagebreak---                                          INDOKLÁS
   1.  A 2003/48/EK irányelv1 17 (2) cikkével összhangban a tagállamoknak ennek az
       irányelvnek a rendelkezéseit 2005. január 1-jétől kellett volna alkalmazniuk, feltéve,
       hogy az ebben a bekezdésben foglalt feltételek teljesülnek. A 17 (3) cikkel
       összhangban a Tanácsnak kell eldöntenie, egyhangúlag, legalább hat hónappal 2005.
       január 1-jét megelőzően, hogy ez a feltétel teljesül-e, tekintettel a vonatkozó
       intézkedések életbeléptetésének időpontjaira a harmadik országokban és az érintett
       függő vagy társult területeken.
   2.  2004 júniusában a Tanács úgy határozott, hogy az irányelv rendelkezéseinek
       alkalmazásához szükséges, a 17 (2) cikkben foglalt feltétel nem fog 2005. január 1-
       jétől teljesülni. A 17 (3) cikk rendelkezése szerint, amennyiben a Tanács nem határoz
       úgy, hogy a feltételek teljesülni fognak, akkor a Bizottság javaslata alapján hozott
       egyhangú döntéssel új időpontot kell elfogadnia a 2. bekezdés céljaira.
   3.  A harmadik országokkal folytatott, a 17 (2) cikkben hivatkozott tárgyalások
       eredményei, illetve az összes releváns függő és társult területek által adott
       biztosítékok alapján, a Bizottság azon a véleményen van, hogy mindezek az országok
       és területek képesek lesznek az irányelvben előírt rendelkezésekkel egyenértékű,
       vagy azokkal azonos intézkedések alkalmazására 2005. július 1-jétől. Ezért az a
       javaslat, hogy ezt az időpontot kell elfogadni új időpontként a 17 (2) cikk céljaira.
       Erre az új alkalmazási időpontra is vonatkozik a 17 (2) cikk (i) és (ii).
   1
      HL L 157, 2003.6.26., 38. o.
HU                                             2                                              HU
 ---pagebreak---                                                   Javaslat
                                      A TANÁCS HATÁROZATRA
       a Tanács 2003. június 3-i, a megtakarítások kamatfizetések formájában keletkezett
            jövedelmének adózásáról szóló 2003/48/EK határozatának alkalmazásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel a 2003/48/EK irányelvre2 és különösen annak 17 (3) cikkére,
   tekintettel a Bizottságtól beérkezett javaslatra3,
   Mivel:
   (1)     a 2003/48/EK irányelv 17 (2) cikke meghatározza az irányelv rendelkezéseinek 2005.
           január 1-jétől történő alkalmazásához szükséges feltételeket,
   (2)     A Tanács nem határozott úgy 2004. július 1-jét megelőzően, hogy a 2003/48/EK
           irányelv 17 (2) cikkében foglalt feltételek teljesítése megtörténik, tekintettel a
           vonatkozó intézkedések hatálybalépési időpontjaira a harmadik országokban, illetve az
           érintett függő vagy társult területeken.
   (3)     A 2003/48/EK irányelv 17 (3) cikke úgy rendelkezik, hogy amennyiben a Tanács nem
           határoz úgy, hogy az ennek a cikknek a 2. bekezdésében foglalt feltételek teljesülni
           fognak, akkor a Bizottság javaslata alapján hozott egyhangú döntéssel új időpontot
           kell elfogadnia a 2. bekezdés céljaira.
   (4)     Úgy tűnik, hogy a 2003/48/EK irányelv 17 (2) cikkében említett harmadik országok,
           illetve függő vagy társult területek mindegyike képes lesz az ebben a bekezdésben
           foglalt feltételek teljesítésére 2005. július 1-ig.
   (5)     A 2005. július 1-jei időpontot kell ezért elfogadni új időpontként a 2003/48/EK
           irányelv 17 (2) cikkének alkalmazásában, amely időpontra szintén vonatkoznak az
           adott bekezdés feltételei.
   ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT
                                                   1. cikk
   A 2003/48/EK irányelv 17 (2) cikkében említett időpontot 2005. július 1-jére kell cserélni.
   2
           HL L 157, 2003.6.26, 38. o.
   3
           HL C […] […], o.[…]
HU                                                    3                                          HU
 ---pagebreak---                                            2. cikk
   Ennek a határozatnak a címzettjei a tagállamok és meg kell jelentetni az Európai Unió
   Hivatalos Lapjában.
   Készült Brüsszelben,
                                           A Tanács részéről
                                           Elnök
HU                                            4                                          HU