               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.8.
            COM(2019) 114 final
            2019/0063(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által a déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény (CCSBT) kiterjesztett bizottságában képviselendő álláspontról és a 10125/14 határozat hatályon kívül helyezéséről

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által a déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény kiterjesztett bizottságában az állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedések tervezett elfogadásával kapcsolatban a szerv 2019 és 2023 között tartandó ülésein képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Egyezmény a déli kékúszójú tonhal védelméről

               A déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény (CSBT-egyezmény) célja, hogy a déli kékúszójú tonhal védelmével foglalkozó bizottság (CCSBT) felállítása révén gondoskodjon a déli kékúszójú tonhal védelméről és optimális hasznosításáról. Az egyezmény 1994. május 20-án lépett hatályba.

               Az Unió a CSBT-egyezmény kiterjesztett bizottságának szerződő fele, mivel az (EU) 2015/2437 tanácsi határozat
                  1
                útján jóváhagyta az egyezményt.

               2.2.A déli kékúszójú tonhal védelmével foglalkozó bizottság

               A CCSBT a CSBT-egyezmény által létrehozott szerv, amely a déli kékúszójú tonhal elterjedési területén a halászati erőforrások kezeléséért és védelméért felel. Mivel az egyezményben csak államok rendelkezhetnek tagsággal, a CCSBT létrehozta a CSBT-egyezmény kiterjesztett bizottságát (a továbbiakban: kiterjesztett bizottság), amelyben az Unió és a CCSBT tagjai mellett halászatot folytató jogalanyok is helyet kapnak. A kiterjesztett bizottság határozatokat készít elő, melyeket hivatalosan a CCSBT hagy jóvá. A CCSBT állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedései az Unióra nézve kötelező érvényűvé válhatnak.

               A kiterjesztett bizottság tagjaként az Unió részvételi és szavazati joggal is rendelkezik. A CCSBT konszenzussal hozza határozatait.

               2.3.A CCSBT határozatai

               Az illetékessége alá tartozó halászati tevékenységek vonatkozásában a CCSBT a szerződő felekre nézve kötelező állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedéseket fogadhat el.

               A CSBT-egyezmény 8. cikkének (7) bekezdése értelmében az intézkedések a CCSBT általi elfogadásukat követően azonnal hatályba lépnek.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               A regionális halászati gazdálkodási szervezetek éves ülésein az Unió által képviselendő álláspont kialakítása jelenleg egy kétlépcsős eljárásban történik. Az uniós álláspont alapelveit és irányvonalait több évre szólóan rögzíti egy tanácsi határozat. Ezt az álláspontot az egyes éves ülésekre a tanácsi munkacsoportban megvitatandó informális bizottsági dokumentumok révén aktualizálják.

               A CCSBT vonatkozásában ezt a megközelítést a 2014. május 26-i 10125/14 tanácsi határozat vezette be, amely meghatározza a 2014–2018-as időszakban a CCSBT-ben képviselendő uniós álláspontot. A határozat általános elveket és iránymutatásokat tartalmaz, de a lehetséges mértékben a CCSBT sajátosságait is figyelembe veszi. Ezen túlmenően a tagállamok által kifejezett kérésnek megfelelően egységes eljárást állapít meg az uniós álláspont évenkénti meghatározására vonatkozóan.

               A 10125/14 határozat előírja, hogy a 2019-es éves ülés előtt felül kell vizsgálni az Unió álláspontját. Ezért ez a javaslat meghatározza a CCSBT-ben a 2019–2023-as időszakban képviselendő uniós álláspontot, és ezáltal felváltja a 10125/14 határozatot.

               A 10125/14 határozat tükrözte az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben
                  2
                meghatározott új közös halászati politika alapelveit és irányvonalait, figyelembe véve a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményben
                  3
                megfogalmazott célkitűzéseket is. Ezenkívül az uniós álláspontot összhangba hozta a Lisszaboni Szerződéssel.

               A jelenlegi felülvizsgálat a halászat hatásaival összefüggésben figyelembe veszi „A műanyagok körforgásos gazdaságban betöltött szerepével kapcsolatos európai stratégia” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közleményt
                  4
               , valamint az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és a Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleményét
                  5
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetéseket
                  6
               .

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktusok” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervet szabályozó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok, valamint azok az eszközök is, amelyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  7
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A CCSBT-t megállapodás, nevezetesen a CSBT-egyezmény hozta létre.

               A CCSBT által elfogadandó jogi aktusok joghatással bíró jogi aktusok. A CSBT-egyezmény 20. cikkének megfelelően a tervezett jogi aktusok a nemzetközi jog szerint kötelező érvényűek lesznek és meghatározó módon befolyásolják az uniós szabályozás és azon belül a következő jogszabályok tartalmát:

               ·a Tanács 1005/2008/EK rendelete a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról
                  8
               ;

               ·a Tanács 1224/2009/EK rendelete a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról
                  9
               ; és

               ·az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2403 rendelete (2017. december 12.) a külső vizeken halászó flották fenntartható kezeléséről
                  10
               .

               A tervezett jogi aktusok nem egészítik ki és nem módosítják a CSBT-egyezmény intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben az említett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus fő célja és tartalma a halászattal kapcsolatos. Az 1380/2013/EU rendelet az a jogalap, amely meghatározza az ebben az álláspontban érvényesítendő elveket.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése. A határozatnak fel kell váltania a 2014–2018-as időszakra vonatkozó 10125/14 határozatot.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2019/0063 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által a déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény (CCSBT) kiterjesztett bizottságában képviselendő álláspontról és a 10125/14 határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió az (EU) 2015/2437 tanácsi határozat
                  11
                útján csatlakozott a déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezményhez (CSBT-egyezmény), amely létrehozta a déli kékúszójú tonhal védelmével foglalkozó bizottságot (CCSBT).

               (2)A CCSBT a CSBT-egyezmény által létrehozott szerv, amely a déli kékúszójú tonhal elterjedési területén a halászati erőforrások kezeléséért és védelméért felel. Mivel a CSBT-egyezményben csak államok rendelkezhetnek tagsággal, a CCSBT létrehozta a CSBT-egyezmény kiterjesztett bizottságát (a továbbiakban: kiterjesztett bizottság), amelyben az Unió és a CCSBT tagjai mellett halászatot folytató jogalanyok is helyet kapnak. A CCSBT-n belül a kiterjesztett bizottság készíti elő a határozatokat, amelyeket a CCSBT hivatalosan jóváhagy. A CCSBT állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedéseket fogad el a déli kékúszójú tonhal állományának védelme, kezelése és optimális hasznosítása érdekében. Ezen intézkedések kötelezővé válhatnak az Unióra nézve.

               (3)Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  12
                értelmében az Uniónak biztosítania kell, hogy a halászati és az akvakultúra-tevékenységek környezeti szempontból hosszú távon fenntarthatóak legyenek, végzésük összhangban legyen a gazdasági, a társadalmi és a foglalkoztatási előnyök elérésére irányuló célkitűzésekkel, valamint hogy hozzájáruljanak az élelmiszerellátás biztosításához. Az említett rendelet ezenkívül előírja, hogy az Uniónak elővigyázatossági megközelítést kell alkalmaznia a halászati gazdálkodás vonatkozásában, annak biztosítására törekedve, hogy a tengerek élő biológiai erőforrásainak kiaknázása helyreállítsa és olyan szinten tartsa a halászott fajok állományát, amely meghaladja a maximális fenntartható hozamot előállítani képes szintet. Rögzíti továbbá, hogy az Uniónak a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken alapuló állománygazdálkodási és -védelmi intézkedéseket kell hoznia, támogatnia kell a tudományos ismeretek elmélyítését és a tudományos szakvélemények kidolgozását, valamint fokozatosan fel kell számolnia a visszadobás gyakorlatát, és elő kell mozdítania az olyan halászati módszerek alkalmazását, amelyek hozzájárulnak a szelektívebb halászathoz és a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű elkerüléséhez és csökkentéséhez, valamint a tengeri ökoszisztémára és a halászati erőforrásokra csekély hatást gyakorló halászathoz. Emellett az 1380/2013/EU rendelet kifejezetten előírja, hogy külső halászati politikáját az Uniónak e célkitűzésekkel és elvekkel összhangban kell folytatnia.

               (4)Amint azt az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és a Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleménye
                  13
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetések
                  14
               is leszögezik, a regionális halászati gazdálkodási szervezetek hatékonyságának támogatása és fokozása, valamint – adott esetben – az említett szervezetek irányításának javítása az e fórumok munkájában való uniós szerepvállalás központi elemét képezi.

               (5)„A műanyagok körforgásos gazdaságban betöltött szerepével kapcsolatos európai stratégia” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közlemény
                  15
                konkrét intézkedéseket említ a műanyagok mennyiségének és a tengeri szennyezésnek a csökkentésére, valamint a tengeren elveszített vagy szándékosan hátrahagyott halászeszközök számának mérséklésére.

               (6)Helyénvaló meghatározni az Unió által a CCSBT 2019–2023-as időszakban tartandó ülésein képviselendő álláspontot, mivel a CCSBT állományvédelmi és végrehajtási intézkedései kötelező érvényűek lesznek az Unióra nézve, és meghatározó módon befolyásolhatják majd az uniós szabályozás, nevezetesen az 1005/2008/EK tanácsi rendelet
                  16
               , az 1224/2009/EK tanácsi rendelet
                  17
                és az (EU) 2017/2403 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  18
                tartalmát.

               (7)Az Unió által a CCSBT ülésein képviselendő álláspontot jelenleg a 10125/14 tanácsi határozat
                  19
                állapítja meg. A 10125/14 határozatot helyénvaló hatályon kívül helyezni és a 2019–2023-as időszakra egy új határozattal felváltani.

               (8)Tekintettel a déli kékúszójú tonhal elterjedési területén található halászati erőforrások folyamatosan változó természetére, valamint arra, hogy ezzel összefüggésben az uniós álláspont kialakításánál figyelembe kell venni az új fejleményeket – ideértve a CCSBT ülései előtt vagy alatt előterjesztett új tudományos és egyéb releváns információkat –, az uniós intézmények közötti jóhiszemű együttműködésnek az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 13. cikke (2) bekezdésében meghatározott elvével összhangban a 2019–2023-as időszakra meg kell állapítani az Unió álláspontjának évenkénti kialakítását szolgáló eljárást,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény (CSBT-egyezmény) kiterjesztett bizottságának ülésein az Unió által képviselendő álláspontot az I. melléklet tartalmazza.

               2. cikk

               A kiterjesztett bizottság ülésein képviselendő uniós álláspontot évenként, a II. mellékletben foglaltak alapján kell megállapítani.

               3. cikk

               Az I. mellékletben szereplő uniós álláspontot a Tanács legkésőbb a kiterjesztett bizottság 2024-es éves üléséig értékeli és – adott esetben – a Bizottság javaslata alapján felülvizsgálja.

               4. cikk

               A 2014. május 26-i 10125/14 határozat hatályát veszti.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács (EU) 2015/2437 határozata (2015. december 14.) az Európai Unió és a déli kékúszójú tonhal védelmével foglalkozó bizottság (CCSBT) között levélváltás formájában létrejött, az Uniónak a déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény kiterjesztett bizottságában való tagságáról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 366., 2015.12.23., 27. o.).

                     (2)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 2011.7.13.

                     (4)

                        COM(2018) 28 final, 2018.1.16.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.

                     (7)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (8)

                        HL L 286., 2008.10.29., 1. o.

                     (9)

                        HL L 343., 2009.12.22., 1. o.

                     (10)

                        HL L 347., 2017.12.28., 81. o.

                     (11)

                        A Tanács (EU) 2015/2437 határozata (2015. december 14.) az Európai Unió és a déli kékúszójú tonhal védelmével foglalkozó bizottság (CCSBT) között levélváltás formájában létrejött, az Uniónak a déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény kiterjesztett bizottságában való tagságáról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 366., 2015.12.23., 27. o.).

                     (12)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.

                     (15)

                        COM(2018) 28 final, 2018.1.16.

                     (16)

                        A Tanács 1005/2008/EK rendelete a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 286., 2008.10.29., 1. o.).

                     (17)

                        A Tanács 1224/2009/EK rendelete (2009. november 20.) a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító uniós ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 343., 2009.12.22., 1. o.).

                     (18)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2403 rendelete (2017. december 12.) a külső vizeken halászó flották fenntartható kezeléséről, valamint az 1006/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2017.12.28., 81. o.).

                     (19)

                        A Tanács 10125/14 határozata (2014. május 26.) a Déli Kékúszójú Tonhal Védelmével Foglalkozó Bizottságban (CCSBT) az Unió nevében képviselendő álláspontról.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.8.
            COM(2019) 114 final
            MELLÉKLETEK
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata
            az Európai Unió által a déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény (CCSBT) kiterjesztett bizottságában képviselendő álláspontról és a 10125/14 határozat hatályon kívül helyezéséről

               I. MELLÉKLET

               Az Unió által a déli kékúszójú tonhal védelmével foglalkozó egyezmény (CCSBT) kiterjesztett bizottságában képviselendő álláspont

               1.ELVEK

               A CCSBT keretében az Unió:

               a)azoknak a célkitűzéseknek és elveknek megfelelően jár el, amelyeket az Unió a közös halászati politika keretében követ, elsősorban az elővigyázatossági megközelítés és az 1380/2013/EU rendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerinti, a maximális fenntartható hozamhoz kapcsolódó célkitűzések útján, a következők érdekében: a halászati gazdálkodás ökoszisztéma-alapú megközelítésének előmozdítása, a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű elkerülése és csökkentése, a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolása, a halászat által a tengeri ökoszisztémákra és azok élőhelyeire gyakorolt hatások minimalizálása, valamint – a gazdaságilag életképes és versenyképes uniós halászat támogatása révén – a halászatból élők megfelelő életszínvonalának biztosítása és a fogyasztók érdekeinek figyelembevétele;

               b)elősegíti az érdekelt felek megfelelő szerepvállalását a CCSBT-intézkedések előkészítő szakaszában és gondoskodik arról, hogy az CCSBT által elfogadott intézkedések összhangban legyenek a CSBT-egyezménnyel;

               c)gondoskodik arról, hogy a CCSBT által elfogadott intézkedések összhangban legyenek a nemzetközi joggal, különösen az ENSZ 1982. évi Tengerjogi Egyezményével, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló 1995. évi ENSZ-megállapodással, a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló 1993. évi megállapodással, valamint a kikötő szerinti államok intézkedéseiről szóló 2009. évi FAO-megállapodással;

               d)olyan álláspontokat képvisel, amelyek összhangban állnak más regionális halászati gazdálkodási szervezetek adott területen már bevált módszereivel;

               e)következetességre és szinergiára törekszik a harmadik országokkal fenntartott kétoldalú halászati kapcsolatok keretében követett politikájával, és biztosítja az összhangot az egyéb uniós politikákkal, elsősorban a külkapcsolatok, a foglalkoztatás, a környezetvédelem, a kereskedelem, a fejlesztés, a kutatás és az innováció területén;

               f)gondoskodik arról, hogy eleget tegyen nemzetközi kötelezettségvállalásainak;

               g)a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleménnyel kapcsolatos 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel
                  1
                összhangban végzi tevékenységét;

               h)arra törekszik, hogy egyenlő versenyfeltételeket teremtsen az uniós flotta számára a déli kékúszójú tonhal elterjedési területén, az uniós jog szerint alkalmazandóakkal megegyező elvek és normák alapján, valamint törekszik ezen elvek és normák egységes végrehajtásának előmozdítására;

               i)összhangban jár el az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és az Európai Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleményével
                  2
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetésekkel
                  3
               , továbbá előmozdítja a CCSBT hatékonyságának támogatását és fokozását, valamint – adott esetben – a szóban forgó szervezet irányításának és teljesítőképességének javítását szolgáló intézkedéseket (különösen a tudományosság, a szabályszerűség, az átláthatóság és a döntéshozatal tekintetében), ily módon hozzájárulva az óceánok minden szempontból fenntartható kezeléséhez;

               j) elősegíti a regionális halászati gazdálkodási szervezetek és a regionális tengeri egyezmények közötti koordinációt, valamint adott esetben ezeknek – megbízatásuk keretein belül – a globális szervezetekkel folytatott együttműködését;

               k)elősegíti a tonhallal foglalkozó egyéb regionális halászati gazdálkodási szervezetekkel folytatott koordinációt és együttműködést, nevezetesen a tonhallal foglalkozó regionális halászati gazdálkodási szervezetekre vonatkozó úgynevezett kobei folyamat újraaktiválása, illetve minden regionális halászati gazdálkodási szervezetre való kiterjesztése révén.

               2.IRÁNYVONALAK

               Az Európai Unió – adott esetben – az alábbi CCSBT-intézkedések elfogadásának támogatására törekszik:

               a)a déli kékúszójú tonhal elterjedési területének halászati erőforrásai vonatkozásában a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken alapuló állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedések, beleértve a CCSBT által szabályozott élő biológiai erőforrásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket (TAC) és kvótákat vagy erőkifejtést érintő szabályozásokat, amelyek legkésőbb 2020-ig fokozatosan, egyre növekvő jelleggel biztosítják a maximális fenntartható hozam szerinti kiaknázási mértéket. Szükség esetén az állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedéseknek külön intézkedéseket kell tartalmazniuk a túlhalászott állományokra vonatkozóan, hogy a halászati erőkifejtés összhangba kerüljön a rendelkezésre álló halászati lehetőségekkel;

               b)a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések a déli kékúszójú tonhal elterjedési területén, többek között a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók feketelistáinak összeállítása;

               c)a déli kékúszójú tonhal elterjedési területére vonatkozó nyomonkövetési, ellenőrzési és felügyeleti intézkedések az ellenőrzés hatékonyságának és a CCSBT által elfogadott intézkedések betartásának biztosítása érdekében;

               d)a halászati és az akvakultúra-tevékenységek tengeri biodiverzitásra, valamint tengeri ökoszisztémákra és azok élőhelyeire gyakorolt negatív hatásainak minimalizálását célzó intézkedések, beleértve a tengeri szennyezés csökkentésére és a műanyagok tengerbe ürítésének megakadályozására, illetve a már tengerbe került műanyagok tengeri biodiverzitásra és ökoszisztémákra gyakorolt hatásának csökkentésére irányuló intézkedéseket, az ENSZ-közgyűlés határozataival összhangban a déli kékúszójú tonhal elterjedési területén a veszélyeztetett tengeri ökoszisztémák védelmét szolgáló intézkedéseket, valamint a nem szándékos fogások – beleértve különösen a veszélyeztetett tengeri fajokat – lehető legnagyobb mértékű elkerülésére és csökkentésére, valamint a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolására irányuló intézkedéseket;

               e)a halcsoportosulást előidéző eszközök (FAD-ok) használatával kapcsolatos intézkedések, nevezetesen az adatgyűjtés javítását, a FAD-használat pontos felmérését, nyomon követését és figyelését, a veszélyeztetett tonhalállományra gyakorolt hatásának csökkentését, az összes célfajra és nem célfajra, valamint az ökoszisztémákra gyakorolt lehetséges hatásainak mérséklését, továbbá a tengeri hulladék keletkezését mérséklő intézkedések;

               f)hátrahagyott, elveszített vagy más módon az óceánba juttatott halászeszközök hatását csökkentő és az ilyen eszközök azonosítását és begyűjtését megkönnyítő intézkedések;

               g)a kizárólag cápauszonyok zsákmányolására irányuló halászat betiltására irányuló intézkedések és a kifogott cápák uszonyostul való kirakodásának előírása;

               h)adott esetben és a vonatkozó alapító okmányok által megengedett keretek között a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) halászati munkaügyi egyezményének végrehajtását ösztönző ajánlások;

               i)kiegészítő technikai intézkedések a CCSBT kisegítő testületei és munkacsoportjai által kibocsátott ajánlások alapján.

               II. MELLÉKLET

               A déli kékúszójú tonhal védelméről szóló egyezmény kiterjesztett bizottságának ülésein

               képviselendő uniós álláspont évenkénti meghatározása

               A kiterjesztett bizottság minden olyan ülése előtt, ahol e szervnek az Unióra joghatással bíró határozatot kell elfogadnia, gondoskodni kell arról, hogy az Unió által képviselendő álláspont az I. mellékletben meghatározott alapelvek és irányvonalak tiszteletben tartása mellett figyelembe vegye a Bizottsághoz eljuttatott legújabb tudományos és egyéb releváns információkat.

               Ennek érdekében a Bizottság a CCSBT minden ülése előtt kellő időben eljuttatja a Tanácshoz vagy annak előkészítő szerveihez az említett információk figyelembevételével javasolható uniós álláspont részletes írásos ismertetését, amelyet a Tanács megvitat, majd elfogadja az Unió által képviselendő álláspont részleteit.

               Amennyiben a kiterjesztett bizottság valamely ülése során nem sikerül – akár már a helyszínen – megállapodásra jutni, akkor az új elemeket is figyelembe vevő uniós álláspont kialakítása érdekében a kérdést vissza kell utalni a Tanács vagy előkészítői szervei elé.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.8.
            COM(2019) 108 final
            2019/0058(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény részes feleinek éves konferenciáján képviselendő álláspont meghatározásáról és a 9782/17 határozat hatályon kívül helyezéséről

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény részes felei éves konferenciájának 2019 és 2023 között tartandó ülésein, az állománymegőrzési és -gazdálkodási intézkedések tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.A Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény

               A Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény (a továbbiakban: Bering-tengeri egyezmény) célja, hogy az egyezmény részes feleinek éves konferenciája létrehozásával gondoskodjon az egyezmény hatálya alá tartozó terület sávostőkehal-állományának hosszú távú megőrzéséről és fenntartható hasznosításáról. Az egyezmény 1995. december 8-án lépett hatályba.

               A Lengyel Köztársaság szerződő fele a Bering-tengeri egyezménynek. Az Unió nem részes fele az egyezménynek. A csatlakozási okmány
                  1
                6. cikke (9) bekezdésének megfelelően a tagállamok harmadik országokkal kötött halászati megállapodásainak igazgatását az Unió látja el, és az Uniónak kell végrehajtania az egyezmény alapján meghozott minden határozatot.

               A 2016. április 11-i 7277/16 tanácsi határozat felhatalmazta Lengyelországot arra, hogy az Unió érdekében tárgyalásokat folytasson a Bering-tengeri egyezmény módosításáról annak érdekében, hogy az Unió is szerződő féllé váljon. Ennek a megbízatásnak a teljesítése folyamatban van. A tervek szerint azt követően, hogy az Unió teljes jogú szerződő fellé válik, Lengyelország vissza fogja vonni a tagságát.

               2.2.A részes felek éves konferenciája

               A részes felek éves konferenciája a Bering-tengeri egyezmény által létrehozott szerv, amely az egyezmény hatálya alá tartozó területen a sávostőkehal-állomány kezeléséért és védelméért felel. Olyan állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedéseket fogad el, amelyek biztosítják az illetékessége alá tartozó halászati erőforrások hosszú távú védelmét és fenntartható hasznosítását.

               A részes felek éves konferenciájának tagjaként Lengyelország részvételi és szavazati joggal is rendelkezik. Mivel az Unió nem részes fele az egyezménynek, a részes felek éves konferenciáján Lengyelország látja el képviseletét. A részes felek éves konferenciája általában konszenzussal hozza határozatait.

               2.3.A részes felek éves konferenciájának határozatai

               Az illetékessége alá tartozó halászati tevékenységek vonatkozásában a részes felek éves konferenciája a szerződő felekre nézve kötelező intézkedéseket fogadhat el.

               A szerződő felek által elfogadott intézkedések a szerződő felek értesítését követően azonnal hatályba lépnek.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               A regionális halászati gazdálkodási szervezetek éves ülésein az Unió által képviselendő álláspont kialakítása jelenleg egy kétlépcsős eljárásban történik. Az uniós álláspont alapelveit és irányvonalait több évre szólóan rögzíti egy tanácsi határozat. Ezt az álláspontot az egyes éves ülésekre a tanácsi munkacsoportban megvitatandó informális bizottsági dokumentumok révén aktualizálják.

               A részes felek éves konferenciája vonatkozásában ezt a megközelítést a 2017. május 30-i 9782/17 tanácsi határozat vezette be, amely a 2017–2021-as időszakra meghatározza a Bering-tengeri egyezmény keretében képviselendő uniós álláspontot. A határozat általános elveket és iránymutatásokat tartalmaz, de a lehetséges mértékben Bering-tengeri egyezmény sajátosságait is figyelembe veszi. Ezen túlmenően a tagállamok által kifejezett kérésnek megfelelően egységes eljárást állapít meg az uniós álláspont évenkénti meghatározására vonatkozóan.

               A 9782/17 határozat nem írja elő, hogy a részes felek éves konferenciáján képviselendő uniós álláspontot felül kellene vizsgálni a 2022-es éves ülés előtt. Ugyanakkor azon különféle regionális halászati gazdálkodási szervezetek esetében, amelyeknek az Unió szerződő fele, még az említett szervezetek 2019-es éves ülése előtt felül kell vizsgálni a legtöbb olyan tanácsi határozatot, amely meghatározza az említett szervezetekben képviselendő uniós álláspontot. Ezért az összes regionális halászati gazdálkodási szervezetben képviselendő uniós álláspont következetességének biztosítása és a felülvizsgálati eljárások időbeni összehangolása érdekében helyénvaló előrehozni az Unió által a részes felek éves konferenciája 2019–2023-as időszakban tartandó ülésein képviselendő álláspont felülvizsgálatát és felváltani a 9782/17 határozatot.

               A 9782/17 határozat tükrözte az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben
                  2
                meghatározott új közös halászati politika alapelveit és irányvonalait, figyelembe véve a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményben
                  3
                megfogalmazott célkitűzéseket is. Ezenkívül az uniós álláspontot összhangba hozta a Lisszaboni Szerződéssel.

               A jelenlegi felülvizsgálat a halászat hatásaival összefüggésben figyelembe veszi „A műanyagok körforgásos gazdaságban betöltött szerepével kapcsolatos európai stratégia” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közleményt
                  4
               , valamint az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és a Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleményét
                  5
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetéseket
                  6
               .

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktusok” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervet szabályozó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok, valamint azok az eszközök is, amelyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  7
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A részes felek éves konferenciáját megállapodás, nevezetesen a Bering-tengeri egyezmény hozta.

               A részes felek éves konferenciája által elfogadandó jogi aktusok joghatással bíró jogi aktusok. A Bering-tengeri egyezmény értelmében a tervezett jogi aktusok a nemzetközi jog szerint kötelező érvényűek lesznek, és meghatározó módon befolyásolhatják az uniós szabályozás és azon belül a következő jogszabályok tartalmát:

               ·a Tanács 1005/2008/EK rendelete a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról
                  8
               ;

               ·a Tanács 1224/2009/EK rendelete a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról
                  9
               ; és

               ·az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2403 rendelete (2017. december 12.) a külső vizeken halászó flották fenntartható kezeléséről
                  10
               .

               A tervezett jogi aktusok nem egészítik ki és nem módosítják az Bering-tengeri egyezmény intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben az említett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus fő célja és tartalma a halászattal kapcsolatos. Az 1380/2013/EU rendelet az a jogalap, amely meghatározza az ebben az álláspontban érvényesítendő elveket.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése. A határozat a 9782/17 határozat helyébe lép.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2019/0058 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény részes feleinek éves konferenciáján képviselendő álláspont meghatározásáról és a 9782/17 határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A Lengyel Köztársaság szerződő fele a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezménynek (a továbbiakban: Bering-tengeri egyezmény). Az Unió nem részes fele az említett egyezménynek. A csatlakozási okmány
                  11
                6. cikke (9) bekezdésének megfelelően a tagállamok harmadik országokkal kötött halászati megállapodásainak igazgatását az Unió látja el, és az Uniónak kell végrehajtania a Bering-tengeri egyezmény alapján meghozott minden határozatot.

               (2)A 2016. április 11-i 7277/16 tanácsi határozat felhatalmazta a Lengyel Köztársaságot arra, hogy az Unió érdekében tárgyalásokat folytasson a Bering-tengeri egyezmény módosításáról annak érdekében, hogy az Unió szerződő felévé váljon az említett egyezménynek. Ennek a megbízatásnak a teljesítése folyamatban van. A tervek szerint azt követően, hogy az Unió teljes jogú szerződő felévé válik a Bering-tengeri egyezménynek, a Lengyel Köztársaság vissza fogja vonni egyezménybeli tagságát.

               (3)A Bering-tengeri egyezmény részes feleinek éves konferenciája (a továbbiakban: a részes felek éves konferenciája) felel a Bering-tengeri egyezmény hatálya alá tartozó területen élő sávostőkehal-állomány védelmére és kezelésére vonatkozó nemzetközi rendszer kialakításáért. Ezen intézkedések kötelezővé válhatnak az Unióra nézve.

               (4)Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  12
                értelmében az Uniónak biztosítania kell, hogy a halászati és az akvakultúra-tevékenységek környezeti szempontból hosszú távon fenntarthatóak legyenek, végzésük összhangban legyen a gazdasági, a társadalmi és a foglalkoztatási előnyök elérésére irányuló célkitűzésekkel, valamint hogy hozzájáruljanak az élelmiszerellátás biztosításához. Az említett rendelet ezenkívül előírja, hogy az Uniónak elővigyázatossági megközelítést kell alkalmaznia a halászati gazdálkodás vonatkozásában, annak biztosítására törekedve, hogy a tengerek élő biológiai erőforrásainak kiaknázása helyreállítsa és olyan szinten tartsa a halászott fajok állományát, amely meghaladja a maximális fenntartható hozamot előállítani képes szintet. Rögzíti továbbá, hogy az Uniónak a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken alapuló állománygazdálkodási és -védelmi intézkedéseket kell hoznia, támogatnia kell a tudományos ismeretek elmélyítését és a tudományos szakvélemények kidolgozását, valamint fokozatosan fel kell számolnia a visszadobás gyakorlatát, és elő kell mozdítania az olyan halászati módszerek alkalmazását, amelyek hozzájárulnak a szelektívebb halászathoz és a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű elkerüléséhez és csökkentéséhez, valamint a tengeri ökoszisztémára és a halászati erőforrásokra csekély hatást gyakorló halászathoz. Emellett az 1380/2013/EU rendelet kifejezetten előírja, hogy külső halászati politikáját az Uniónak e célkitűzésekkel és elvekkel összhangban kell folytatnia.

               (5)Amint azt az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és a Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend”című közös közleménye
                  13
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetések
                  14
                is leszögezik, a regionális halászati gazdálkodási szervezetek hatékonyságának támogatása és fokozása, valamint – adott esetben – az említett szervezetek irányításának javítása az e fórumok munkájában való uniós szerepvállalás központi elemét képezi.

               (6)„A műanyagok körforgásos gazdaságban betöltött szerepével kapcsolatos európai stratégia” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közlemény
                  15
                konkrét intézkedéseket említ a műanyagok mennyiségének és a tengerszennyezésnek a csökkentésére, valamint a tengeren elveszített vagy szándékosan hátrahagyott halászeszközök számának mérséklésére.

               (7)Helyénvaló meghatározni az Unió által a részes felek éves konferenciájának 2019–2023-as időszakban tartandó ülésein képviselendő álláspontot, mivel a részes felek éves konferenciája által elfogadott állományvédelmi és végrehajtási intézkedései kötelező érvényűek lesznek az Unióra nézve, és meghatározó módon befolyásolhatják majd az uniós szabályozás, nevezetesen az 1005/2008/EK tanácsi rendelet
                  16
               , az 1224/2009/EK tanácsi rendelet
                  17
                és az (EU) 2017/2403 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  18
               tartalmát.

               (8)A 9782/17 tanácsi határozat
                  19
                nem írja elő, hogy a részes felek éves konferenciája ülésein képviselendő uniós álláspontot felül kellene vizsgálni a 2022-es éves ülés előtt. Ugyanakkor azon különféle regionális halászati gazdálkodási szervezetek esetében, amelyeknek az Unió szerződő fele, még az említett szervezetek 2019-es éves ülése előtt felül kell vizsgálni a legtöbb olyan tanácsi határozatot, amely meghatározza az említett szervezetekben képviselendő uniós álláspontot. Ezért az összes regionális halászati gazdálkodási szervezetben képviselendő uniós álláspont következetességének biztosítása és a felülvizsgálati eljárások észszerűsítése érdekében helyénvaló előrehozni a 9782/17 tanácsi határozat felülvizsgálatát és azt a 2019–2023-as időszakra vonatkozó új határozattal felváltani.

               (9)Tekintettel a Bering-tengeri egyezmény hatálya alá tartozó terület sávostőkehal-állományának folyamatosan változó természetére, valamint arra, hogy ennek következtében az uniós álláspont kialakításánál figyelembe kell venni az új fejleményeket – ideértve a részes felek éves konferenciájának ülései előtt vagy alatt előterjesztett új tudományos és egyéb releváns információkat –, az uniós intézmények közötti jóhiszemű együttműködésnek az EUSZ 13. cikke (2) bekezdésében meghatározott elvével összhangban a 2019–2023-as időszakra vonatkozóan helyénvaló megállapítani az Unió álláspontjának évenkénti kialakítását szolgáló eljárást,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bering-tengeri egyezmény részes felei éves konferenciájának ülésein az Unió által képviselendő álláspontot az I. melléklet tartalmazza.

               2. cikk

               A Bering-tengeri egyezmény részes felei éves konferenciájának ülésein képviselendő uniós álláspontot évenként, a II. mellékletben foglaltak alapján kell megállapítani.

               3. cikk

               Az I. mellékletben szereplő uniós álláspontot a Tanács legkésőbb a Bering-tengeri egyezmény részes feleinek 2024-es éves konferenciájáig értékeli és – adott esetben – a Bizottság javaslata alapján felülvizsgálja.

               4. cikk

               A 2017. május 30-i 9782/17 határozat hatályát veszti.

               5. cikk

               1.
                     Ennek a határozatnak a Lengyel Köztársaság a címzettje.

               2.
                     Abban az esetben, ha az Unió csatlakozik a Bering-tengeri egyezményhez, ennek a határozatnak a címzettje a Bizottság lesz, amely képviselni fogja az Uniót a Bering-tengeri egyezmény részes felei éves konferenciájának ülésein.

               3.
                     Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány (HL L 236., 2003.9.23., 33. o.)

                     (2)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 2011.7.13.

                     (4)

                        COM(2018) 28 final, 2018.1.16.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.

                     (7)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (8)

                        HL L 286., 2008.10.29., 1. o.

                     (9)

                        HL L 343., 2009.12.22., 1. o.

                     (10)

                        HL L 347., 2017.12.28., 81. o.

                     (11)

                        A Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány (HL L 236., 2003.9.23., 33. o.).

                     (12)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.

                     (15)

                        COM(2018) 28 final, 2018.1.16.

                     (16)

                        A Tanács 1005/2008/EK rendelete a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 286., 2008.10.29., 1. o.).

                     (17)

                        A Tanács 1224/2009/EK rendelete (2009. november 20.) a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító uniós ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 343., 2009.12.22., 1. o.).

                     (18)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2403 rendelete (2017. december 12.) a külső vizeken halászó flották fenntartható kezeléséről, valamint az 1006/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2017.12.28., 81. o.).

                     (19)

                        A Tanács 2017. május 30-i határozata a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény részes feleinek éves konferenciáján az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról, valamint a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról szóló, 2012. július 10-i tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.3.8.
            COM(2019) 108 final
            MELLÉKLETEK
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata
            az Európai Unió által a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és -gazdálkodásról szóló egyezmény részes feleinek éves konferenciáján képviselendő álláspont meghatározásáról és a 9782/17 határozat hatályon kívül helyezéséről

               I. MELLÉKLET

               Az Unió által a Bering-tengeri egyezmény részes feleinek éves konferenciáján képviselendő álláspont

               1.ELVEK

               A Bering-tengeri egyezmény keretében az Unió:

               a) azoknak a célkitűzéseknek és elveknek megfelelően jár el, amelyeket az Unió a közös halászati politika keretében követ, elsősorban az elővigyázatossági megközelítés és az 1380/2013/EU rendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerinti, a maximális fenntartható hozamhoz kapcsolódó célkitűzések útján, a következők érdekében: a halászati gazdálkodás ökoszisztéma-alapú megközelítésének előmozdítása, a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű elkerülése és csökkentése, a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolása, a halászat által a tengeri ökoszisztémákra és azok élőhelyeire gyakorolt hatások minimalizálása, valamint – a gazdaságilag életképes és versenyképes uniós halászat támogatása révén – a halászatból élők megfelelő életszínvonalának biztosítása és a fogyasztók érdekeinek figyelembevétele;

               b) gondoskodik arról, hogy részes felek éves konferenciáján elfogadott intézkedések összhangban legyenek a Bering-tengeri egyezménnyel;

               c) gondoskodik arról, hogy a részes felek éves konferenciája által elfogadott intézkedések összhangban legyenek a nemzetközi joggal, különösen az ENSZ 1982. évi Tengerjogi Egyezményével, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló 1995. évi ENSZ-megállapodással, a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló 1993. évi megállapodással, valamint a kikötő szerinti államok intézkedéseiről szóló 2009. évi FAO-megállapodással;

               d) olyan álláspontokat képvisel, amelyek összhangban állnak más regionális halászati gazdálkodási szervezetek adott területen már bevált módszereivel;

               e) következetességre és szinergiára törekszik a harmadik országokkal fenntartott kétoldalú halászati kapcsolatok keretében követett politikájával, és biztosítja az összhangot az egyéb uniós politikákkal, elsősorban a külkapcsolatok, a foglalkoztatás, a környezetvédelem, a kereskedelem, a fejlesztés, a kutatás és az innováció területén;

               f)gondoskodik arról, hogy eleget tegyen nemzetközi kötelezettségvállalásainak;

               g) a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleménnyel kapcsolatos 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel
                  1
                összhangban végzi tevékenységét;

               h) arra törekszik, hogy egyenlő versenyfeltételeket teremtsen az uniós flotta számára a Bering-tengeri egyezmény hatálya alá tartozó területen, az uniós jog szerint alkalmazandóakkal megegyező elvek és normák alapján, valamint törekszik ezen elvek és normák egységes végrehajtásának előmozdítására;

               i) összhangban jár el az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és az Európai Bizottságnak a „Nemzetközi óceánpolitikai irányítás: az óceánjaink jövőjét biztosító menetrend” című közös közleményével
                  2
                és a hozzá kapcsolódó tanácsi következtetésekkel
                  3
               , továbbá előmozdítja a részes felek éves konferenciája hatékonyságának támogatását és fokozását, valamint – adott esetben – a szóban forgó szervezet irányításának és teljesítőképességének javítását szolgáló intézkedéseket (különösen a tudományosság, a szabályszerűség, az átláthatóság és a döntéshozatal tekintetében), ily módon hozzájárulva az óceánok minden szempontból fenntartható kezeléséhez;

               j) elősegíti a regionális halászati gazdálkodási szervezetek és a regionális tengeri egyezmények közötti koordinációt, valamint adott esetben ezeknek – megbízatásuk keretein belül – a globális szervezetekkel folytatott együttműködését;

               k)a tonhallal foglalkozó regionális halászati gazdálkodási szervezetek ún. kobei folyamatához hasonló együttműködési mechanizmusokat mozdít elő a tonhaltól eltérő fajokkal foglalkozó regionális halászati gazdálkodási szervezetek között.

               2.IRÁNYVONALAK

               Az Európai Unió – adott esetben – törekszik annak támogatására, hogy a részes felek éves konferenciája elfogadja az alábbi intézkedéseket:

               a) a Bering-tengeri egyezmény hatálya alá tartozó terület halászati erőforrásai vonatkozásában a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken alapuló állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedések, beleértve a részes felek éves konferenciája által, vagy a Bering-tengeri egyezmény mellékletének módosításával szabályozott élő biológiai erőforrásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket és egyéni nemzeti kvótákat vagy erőkifejtési szabályozást, amelyek fokozatosan, egyre növekvő jelleggel biztosítják a maximális fenntartható hozam szerinti kiaknázást. Szükség esetén az állományvédelmi és -gazdálkodási intézkedéseknek külön intézkedéseket kell tartalmazniuk a túlhalászott állományokra vonatkozóan, hogy a halászati erőkifejtés összhangba kerüljön a rendelkezésre álló halászati lehetőségekkel;

               b) a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések a Bering-tengeri egyezmény hatálya alá tartozó területen, többek között a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók feketelistáinak összeállítása;

               c) az egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó nyomonkövetési, ellenőrzési és felügyeleti intézkedések az ellenőrzés hatékonyságának és a részes felek éves konferenciája által elfogadott intézkedések betartásának biztosítása érdekében;

               d) A halászati tevékenységek tengeri biodiverzitásra, valamint tengeri ökoszisztémákra és azok élőhelyeire gyakorolt negatív hatásainak minimalizálását célzó intézkedések, beleértve a tengeri szennyezés csökkentésére és a műanyagok tengerbe ürítésének megakadályozására, illetve a már tengerbe került műanyagok tengeri biodiverzitásra és ökoszisztémákra gyakorolt hatásának csökkentésére irányuló intézkedéseket, a nyílt tengeren folytatott mélytengeri halászat kezelésére vonatkozó nemzetközi FAO-iránymutatásokkal összhangban a Bering-tengeri egyezmény hatálya alá tartozó terület veszélyeztetett tengeri ökoszisztémáinak védelmét szolgáló intézkedéseket, valamint a nem szándékos fogások, köztük különösen a veszélyeztetett tengeri fajok nem szándékos fogásainak lehető legnagyobb mértékű elkerülésére és csökkentésére, valamint a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolására irányuló intézkedéseket;

               e)hátrahagyott, elveszített vagy más módon az óceánba juttatott halászeszközök hatását csökkentő és az ilyen eszközök azonosítását és begyűjtését megkönnyítő intézkedések;

               f) a kizárólag cápauszonyok zsákmányolására irányuló halászat betiltására irányuló intézkedések és a kifogott cápák uszonyostul való kirakodásának előírása;

               g) adott esetben és a vonatkozó alapító okmányok által megengedett keretek között a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) halászati munkaügyi egyezményének végrehajtását ösztönző ajánlások;

               h)adott esetben közös megközelítések kidolgozása más regionális halászati gazdálkodási szervezetekkel, különösen azokkal, amelyek ugyanabban a térségben folytatnak halászati gazdálkodást;

               i) kiegészítő technikai intézkedések a részes felek éves konferenciájának kisegítő testületei és munkacsoportjai által kibocsátott ajánlások alapján.

               II. MELLÉKLET

               A részes felek éves konferenciáján képviselendő

               uniós álláspont évenkénti meghatározása

               A részes felek éves konferenciájának minden olyan ülése előtt, ahol e szervnek az Unióra joghatással bíró határozatot kell elfogadnia, gondoskodni kell arról, hogy az Unió által képviselendő álláspont az I. mellékletben meghatározott alapelvek és irányvonalak tiszteletben tartása mellett figyelembe vegye az Európai Bizottsághoz eljuttatott legújabb tudományos és egyéb releváns információkat.

               Ennek érdekében az Európai Bizottság a részes felek éves konferenciájának minden ülése előtt kellő időben eljuttatja a Tanácshoz vagy annak előkészítő szerveihez az említett információk figyelembevételével javasolható uniós álláspont részletes írásos ismertetését, amelyet a Tanács megvitat, majd elfogadja az Unió által képviselendő álláspont részleteit.

               Amennyiben a részes felek éves konferenciájának valamely ülése során nem sikerül – akár már a helyszínen – megállapodásra jutni, akkor az új elemeket is figyelembe vevő uniós álláspont kialakítása érdekében a kérdést vissza kell utalni a Tanács vagy előkészítői szervei elé.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 2016.11.10.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 2017.3.24.