               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.10.4.
            COM(2017) 564 final
            2017/0246(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodás által létrehozott, a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottságban a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozó kedvező vélemény elfogadásával kapcsolatban az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               Ez a javaslat arra a tanácsi határozatra irányul, amely megállapítja a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozó kedvező vélemény elfogadásával kapcsolatban a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottságban képviselendő uniós álláspontot.

               2.A javaslat háttere

               2.1.Az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodás

               Az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) célja, hogy hozzájáruljon a Moldovai Köztársaság és az Európai Unió közötti fokozatos gazdasági integrációhoz és a politikai társulás elmélyítéséhez. A megállapodás 2016. július 1-jén lépett hatályba.

               2.2.A Társulási Bizottság

               A Társulási Bizottság a megállapodás által létrehozott szerv, amely a megállapodás 438. cikkének (3) bekezdése szerint hatáskörrel rendelkezik olyan területekkel kapcsolatos határozatok elfogadására, amelyek az e megállapodásban foglalt esetekre vonatkoznak és amelyek kapcsán a Társulási Tanács hatáskört ruházott rá. Ezek a határozatok kötelező érvényűek a Felekre nézve, és azok megteszik a határozatok végrehajtásához szükséges intézkedéseket.

               A megállapodás 438. cikkének (4) bekezdésében foglaltak szerint a Társulási Bizottság kereskedelmi formációban ülésezik a megállapodás V. címével kapcsolatos valamennyi kereskedelmi és kereskedelemmel kapcsolatos kérdés kezelése érdekében. A Társulási Bizottság és az albizottságok eljárási szabályzata
                  1
                (a továbbiakban: az eljárási szabályzat) 1. cikkének (4) bekezdésében meghatározottak szerint a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság összetételét tekintve az Európai Bizottság és a Moldovai Köztársaság kereskedelemért és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekért felelős magas beosztású tisztviselőiből áll. A kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság elnöki tisztségét az Európai Bizottság vagy a Moldovai Köztársaság kereskedelemmel és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekért felelős képviselője látja el. Az üléseken részt vesz az Európai Külügyi Szolgálat képviselője is.

               A megállapodás 438. cikkének (3) bekezdése és az eljárási szabályzat 11. cikkének (1) bekezdése szerint a Társulási Bizottság a Felek közös megegyezésével és a vonatkozó belső eljárások lezárását követően fogadja el határozatait. A Társulási Bizottság elnöke minden határozatot és ajánlást aláírásával lát el, és azokat a Társulási Bizottság titkárai hitelesítik.

               2.3.A kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság tervezett jogi aktusa

               A kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság határozatot készül elfogadni, amelyben kedvező véleményt ad a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozóan (a továbbiakban: a tervezett jogi aktus).

               Az ütemtervre vonatkozó kedvező vélemény célja, hogy a Moldovai Köztársaság a megállapodás 272. cikkében foglaltak szerint észszerűsíthesse jogszabályainak közelítését a közbeszerzés területén. Ez a lépés a megállapodás végrehajtási folyamatának szerves részét képezi. Az ütemterv referenciadokumentumnak tekintendő a közbeszerzés területén a megállapodás Moldovai Köztársaság általi végrehajtása szempontjából.

               A tervezett jogi aktus a megállapodás Feleire nézve kötelezővé válik a megállapodás 438. cikke (3) bekezdésének megfelelően, amely a következőképpen rendelkezik: „A Társulási Bizottság hatáskörrel rendelkezik olyan területekkel kapcsolatos határozatok elfogadására, amelyek az e megállapodásban előírt esetekre vonatkoznak és amelyek kapcsán a Társulási Tanács hatáskört ruházott rá. Ezek a határozatok kötelező érvényűek a Felekre nézve, amelyek megteszik az azok végrehajtásához szükséges intézkedéseket.”

               3.Az Unió nevében képviselendő álláspont

               Ez a tanácsi határozatjavaslat megállapítja a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozó kedvező véleménnyel kapcsolatban a megállapodás által létrehozott Társulási Bizottságban meghozandó határozatra vonatkozó uniós álláspontot.

               A kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság ütemtervre vonatkozó kedvező véleménye ahhoz szükséges, hogy a Moldovai Köztársaság a megállapodás 272. cikkének megfelelően észszerűsíthesse jogszabályainak közelítését a közbeszerzés területén.

               A Moldovai Köztársaság által a közbeszerzésre vonatkozóan benyújtott ütemterv teljesíti a megállapodás 272. cikkének (1) és (2) bekezdésében meghatározott követelményeket.

               E javaslat összhangban áll és hozzájárul az Unió többi külső politikájának, nevezetesen az európai szomszédságpolitika és a fejlesztési együttműködési politika végrehajtásához a Moldovai Köztársaság viszonylatában.

               A megállapodás kereskedelmi és kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezései 2009-ben előzetes hatásvizsgálat tárgyát képezték, amelyet a Bizottság Kereskedelmi Főigazgatóságának a Kereskedelem fenntarthatóságáról szóló, 2012. évi hatásvizsgálata követett és amely beépült a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalási folyamatba. Az említett tanulmány megerősítette, hogy a kereskedelmi és kereskedelemmel kapcsolatos rendelkezések végrehajtása nem gyakorolna kedvezőtlen hatást az Unióra, az uniós vívmányokra vagy szakpolitikáira, miközben kedvezően hatna a Moldovai Köztársaság gazdasági fejlődésére. A javaslatnak nincs kedvezőtlen hatása az Unió gazdasági, szociális vagy környezetvédelmi szakpolitikájára.

               A megállapodásra ebben a szakaszban nem vonatkoznak a REFIT-eljárások; a megállapodás nem keletkeztet semmilyen költséget az uniós kkv-k számára; és nem vet fel semmilyen kérdést a digitális környezet szempontjából.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárásjogi jogalap

               4.1.1.Alapelvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a szóban forgó szervet szabályozó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  2
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A Társulási Bizottság a megállapodás, mégpedig az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodás által létrehozott szerv.

               A megállapodás 272. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság kedvező véleménynyilvánítását követően az ütemterv referenciadokumentumnak tekintendő e fejezet végrehajtásához. A megállapodás 438. cikkének (3) bekezdése szerint a Társulási Bizottság hatáskörrel rendelkezik olyan területekkel kapcsolatos határozatok elfogadására, amelyek az e megállapodásban foglalt esetekre vonatkoznak. A megállapodás 438. cikkének (4) bekezdése szerint a Társulási Bizottság kereskedelmi formációban ülésezik a megállapodás V. címével kapcsolatos valamennyi kereskedelmi és kereskedelemmel kapcsolatos kérdés kezelése érdekében.

               A kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság által elfogadandó jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A tervezett jogi aktus a megállapodás 438. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Felekre nézve kötelező erejű.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem módosítja az egyezmény intézményi keretét.

               A javasolt tanácsi határozat eljárásjogi jogalapja ezért az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogi jogalap

               4.2.1.Alapelvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió nevében képviselendő álláspontot meghatározzák. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik csak járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozó kedvező vélemény elfogadása. Ebből következően a tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a közös kereskedelempolitikához kapcsolódik a 207. cikkel összhangban.

               A javasolt tanácsi határozat anyagi jogi jogalapja ezért az EUMSZ 207. cikke.

               4.3.Következtetés

               A javasolt tanácsi határozat jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével összefüggésben értelmezett 207. cikke.

               2017/0246 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodás által létrehozott, a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottságban a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozó kedvező vélemény elfogadásával kapcsolatban az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, összefüggésben annak 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodást (a továbbiakban: a megállapodás) az Unió a 2016. május 23-i (EU) 2016/839 tanácsi határozattal
                  3
                kötötte meg, és a megállapodás 2016. július 1-jén lépett hatályba.

               (2)A megállapodás 272. cikkének (1) és (2) bekezdése szerint a Moldovai Köztársaság benyújtja az e megállapodás 438. cikkének (4) bekezdésében meghatározott kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottsághoz a közbeszerzési fejezet végrehajtásának átfogó, határidőket és mérföldköveket tartalmazó ütemtervét, amelynek tartalmaznia kell minden, az uniós vívmányokhoz való közelítéshez és intézményi kapacitásépítéshez kapcsolódó reformot.

               (3)A megállapodás 272. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság kedvező véleménynyilvánítását követően az ütemterv referenciadokumentumnak tekintendő a megállapodás V. címe 8. fejezetének végrehajtásához. Az Európai Unió minden tőle telhetőt megtesz, hogy támogatást nyújtson a Moldovai Köztársaságnak az ütemterv végrehajtásához.

               (4)A kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság határozatot készül elfogadni azzal a céllal, hogy kedvező véleményt adjon a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozóan. A megállapodás 438. cikkének (3) bekezdése szerint az említett Bizottság határozata kötelező érvényű a Felekre nézve, amelyek megteszik az azok végrehajtásához szükséges intézkedéseket.

               (5)Helyénvaló megállapítani a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottságban az Unió nevében képviselendő álláspontot, mivel a Moldovai Köztársaság által benyújtott ütemterv teljesíti a megállapodás 272. cikkének (1) és (2) bekezdésében meghatározott követelményeket. Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 17. cikkének (1) bekezdése szerint a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottságban az Uniót a Bizottság képviseli,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Unió nevében képviselendő álláspont a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság e határozathoz csatolt határozattervezetén alapul.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 9., 2015.1.15., 53. o.

                     (2)
                  C-399/12. sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (3)
                  HL L 141., 2016.5.28., 28. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.10.4.
            COM(2017) 564 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata
            az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodás által létrehozott, a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottságban a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozó kedvező vélemény elfogadásával kapcsolatban az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               FÜGGELÉK

               Tervezet

               A KERESKEDELMI FORMÁCIÓBAN ÜLÉSEZŐ EU–MOLDOVA TÁRSULÁSI BIZOTTSÁG

               2017. ...-i 2/2017. sz. határozata

               a közbeszerzésre vonatkozó átfogó ütemtervet illető kedvező vélemény adásáról

               A TÁRSULÁSI BIZOTTSÁG,

               tekintettel az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti, 2014. június 27-én Brüsszelben aláírt társulási megállapodásra és különösen annak 272. cikke (3) bekezdésére,

               mivel:

               (1)Az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) 2016. július 1-jén lépett hatályba.

               (2)A megállapodás 272. cikkének (1) és (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Moldovai Köztársaság benyújtja a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottsághoz a közbeszerzéssel kapcsolatos jogszabályok végrehajtására vonatkozó átfogó, határidőket és mérföldköveket tartalmazó ütemtervet, amelynek tartalmaznia kell minden, az uniós vívmányokhoz való közelítéshez kapcsolódó reformot.

               (3)A 272. cikk (3) bekezdése szerint a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság kedvező véleménynyilvánítását követően ez az ütemterv a végrehajtási folyamat, vagyis a Moldovai Köztársaság közbeszerzéssel kapcsolatos jogszabályainak az uniós vívmányokhoz való közelítése referenciadokumentumának tekintendő.

               (4)A megállapodás 438. cikkének (3) bekezdése szerint a Társulási Bizottság hatáskörrel rendelkezik olyan területekkel kapcsolatos határozatok elfogadására, amelyek az e megállapodásban foglalt esetekre vonatkoznak. Ezek a határozatok kötelező érvényűek a Felekre nézve, és azok megteszik a határozatok végrehajtásához szükséges intézkedéseket. A Társulási Bizottság a Felek közös egyetértésével fogadja el határozatait.

               (5)A megállapodás 438. cikkének (4) bekezdése szerint a Társulási Bizottság kereskedelmi formációban ülésezik a megállapodás V. címével kapcsolatos valamennyi kereskedelmi és kereskedelemmel kapcsolatos kérdés kezelése érdekében.

               (6)A Moldovai Köztársaság által a közbeszerzésre vonatkozóan benyújtott ütemterv teljesíti a megállapodás 272. cikkének (1) és (2) bekezdésében meghatározott követelményeket.

               (7)Helyénvaló ezért, hogy a kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság határozatot fogadjon el a Moldovai Köztársaság által a megállapodásnak a közbeszerzés területén történő végrehajtásával kapcsolatban benyújtott átfogó ütemtervre vonatkozó kedvező véleményről,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A kereskedelmi formációban ülésező Társulási Bizottság kedvező véleményt nyilvánít a Moldovai Köztársaság kormánya által a 2016. december 14-i 1332. sz. kormányhatározattal elfogadott, a 2016–2020-as időszakra szóló nemzeti közbeszerzési stratégiáról és az annak végrehajtására vonatkozó cselekvési tervről.

               2. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt …,

                        a Társulási Bizottság részéről

                        az elnök


				|

		52014PC0559

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet kényszermunkáról szóló 1930. évi egyezménye 2014. évi jegyzőkönyvének a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködéshez kapcsolódó vonatkozások tekintetében az Európai Unió érdekében történő megerősítésére a tagállamoknak adott felhatalmazásról /* COM/2014/0559 final - 2014/0258 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A javaslat tárgyát képező tanácsi
határozat lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy megerősítsék a
kényszermunkáról a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) keretében 1930-ban
elfogadott egyezmény jegyzőkönyvét (a továbbiakban: jegyzőkönyv).
A kényszermunkáról szóló 1930. évi
29. számú egyezmény (a továbbiakban: egyezmény) egyike az alapvető
nemzetközi munkaügyi normákat lefektető nyolc ILO-alapegyezménynek, ezért
emberi jogi okmánynak minősül. Az 1930. évi egyezmény elfogadásakor a
Nemzetközi Munkaügyi Konferencia (a továbbiakban: konferencia) felszólította a
tagállamokat, hogy a lehető legrövidebb időn belül számolják fel és
tegyék büntetendővé a kényszermunkát. Jóllehet az egyezményt a világ
csaknem minden országa megerősítette, több mint 80 év elteltével a
kényszermunka gyakorlata még mindig létezik, még ha a XX. század elején nagy
aggodalmat kiváltó megjelenési formáktól eltérő módokon valósul is meg. Az
ILO becslése szerint világszerte jelenleg is legkevesebb 20,9 millió áldozata
van a kényszermunkának.
A konferencia 103. ülésszakán elfogadott
jegyzőkönyv célja a végrehajtási hiányosságok kezelése annak érdekében,
hogy előmozdítsa a munkaerő kizsákmányolását célzó emberkereskedelem
megelőzésének ügyét, valamint biztosítsa a kényszermunka áldozatainak
védelmét és káruk megtérítését.
Az Európai Unió mind határain belül, mind
külkapcsolataiban elkötelezte magát az emberi jogok és a méltányos munka
támogatása, valamint az emberkereskedelem felszámolása mellett. A
jegyzőkönyvvel kapcsolatban kiemelt fontosságú ugyanakkor az EU
elkötelezettsége a gyermekek jogai és a nemek közötti egyenlőség
előmozdítása és védelme mellett, a nők ugyanis különösen védtelenek
lehetnek a kényszermunka egyes formáival szemben. A munkavállalói jogok a
méltányos munka egyik alappillérét alkotják. Az ILO-egyezmények és a kapcsolódó
jegyzőkönyvek megerősítésével az uniós tagországok fontos jelzést
küldenek arról, hogy az EU következetesen kiáll az alapvető elvek és jogok
védelmében és a munkakörülmények javítása mellett világszerte.
Emellett az emberkereskedelem felszámolására
irányuló uniós stratégia[1]
keretében a Bizottság sürgette az uniós tagállamokat, hogy ratifikáljanak
minden releváns nemzetközi eszközt, megállapodást és jogszabályi kötelezettséget.
Ez elősegíti az emberkereskedelemmel szembeni eredményesebb,
összehangoltabb és következetesebb fellépést. Az elmúlt néhány évben az
áldozatok jogainak EU-n belüli megerősítése ugyancsak a Bizottság
stratégiai prioritásai közé tartozott. A bűncselekmények áldozatairól
szóló horizontális irányelv biztosítja, hogy a bűncselekmények áldozatai
egységes minimumszabályok által biztosított előnyöket élvezzenek a jogok
tekintetében az ügy kivizsgálása, illetve a bírósági eljárás ideje alatt. A
jegyzőkönyvet e folyamat részének kell tekinteni.
Ezért az EU szintjén minden jogi
természetű akadályt fel kell számolni annak érdekében, hogy az uniós
tagállamok megerősíthessék a jegyzőkönyvet. A jegyzőkönyv
lényegi tartalma a meglévő uniós vívmányok fényében nem vet fel
aggályokat.
A jegyzőkönyv rendelkezései
megerősítik a nemzetközi jogi kereteket, olyan kötelezettségeket írva
elő, melyek a kényszermunka megelőzését szolgálják és védelmet,
valamint jogorvoslati lehetőségekhez – például kártérítéshez – való
hozzáférést biztosítanak az áldozatok számára.
A jegyzőkönyv 1. és 6. cikkében
előírja, hogy az ILO tagállamainak ki kell dolgozniuk a kényszermunka
tényleges és tartós felszámolására irányuló nemzeti szakpolitikájukat és
cselekvési tervüket, továbbá – a munkáltatói és munkavállalói szervezetekkel
konzultálva – intézkedéseket kell hozniuk a jegyzőkönyv rendelkezéseinek
alkalmazása érdekében.
A jegyzőkönyv 2. cikke előírja,
milyen intézkedéseket kell foganatosítaniuk az ILO-tagállamoknak a
kényszermunka megelőzése érdekében; ezek közé tartozik:
·
a népesség oktatása és tájékoztatása, kiemelt
figyelmet fordítva a különösen sebezhető csoportokra és a munkaadókra;
·
annak biztosítása, hogy a kényszermunka
megelőzése szempontjából releváns jogszabályok hatálya és végrehajtása minden
munkavállalóra és a gazdaság valamennyi ágazatára kiterjedjen, illetve a
munkaügyi ellenőrző szervek megerősítésére irányuló
erőfeszítések;
·
a polgárok, és különösen a migráns munkavállalók
védelme a potenciálisan visszaélésszerű és tisztességtelen munkaerő-felvételi
és -közvetítő gyakorlatokkal szemben;
·
a kellő gondosság támogatása az állami és a
magánszektorban egyaránt; valamint
·
a kényszermunka kockázatát növelő okok
gyökereinek orvoslása.
A kényszermunka áldozatainak tekintetében a 3.
cikk előírja, hogy hatékony intézkedéseket kell hozni azonosításuk, a
kényszermunka alóli felszabadításuk, felépülésük és rehabilitációjuk, továbbá
egyéb segítségnyújtási és támogatási formák érdekében. A 4. cikk szerint az
ILO-tagállamok kötelesek jogorvoslati lehetőségekhez, például
kártérítéshez való hozzáférést biztosítani az áldozatok számára és az illetékes
hatóságok mentesíthetik az áldozatokat az általuk kényszer alatt elkövetett
jogellenes cselekményekhez kapcsolódó büntetőeljárás alól.
Ezen túlmenően az 5. cikk nemzetközi
együttműködést ír elő a kényszermunka megelőzése és felszámolása
érdekében, a 7. cikk pedig eltörli az egyezményben szereplő átmeneti
rendelkezéseket.
A jegyzőkönyv az uniós jog olyan
területeit érinti, amelyeken az uniós szintű szabályozás már magas fokú.
A kényszermunka megelőzésére vonatkozó
rendelkezéseiben a jegyzőkönyv az uniós szociálpolitika hatálya alá
tartozó aspektusokat érint, melyek kapcsán az uniós jog a munkakörülményekre
vonatkozó minimumszabályokat ír elő[2].
Az áldozatok védelmére és a jogorvoslathoz
való hozzáférésre vonatkozó rendelkezéseiben a jegyzőkönyv a
büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködéshez kapcsolódó
aspektusokat érint, melyek kapcsán az uniós jog az emberkereskedelem elleni
küzdelemre és az áldozatok jogaira vonatkozó normákat ír elő[3].
A jegyzőkönyv egyes részei átfedésben
vannak a munkavállalók szabad mozgására[4],
illetve a menekültügyre és bevándorlásra vonatkozó szabályozással[5].
Ezen túlmenően a jegyzőkönyv
átfedésben van mindazon közös uniós kereskedelempolitikai szabályokkal,
nemzetközi megállapodásokkal, fejlesztési együttműködési fellépésekkel és
kereskedelmi eszközökkel, amelyek hivatkoznak az alapvető munkaügyi
normákra, illetve az ILO alapvető egyezményeinek megerősítésére és tényleges
végrehajtására a harmadik országokban és az EU-n belül.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
Tárgytalan.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A jegyzőkönyv kötelező erejű
nemzetközi megállapodás, amely az egyezményhez kapcsolódik, és amelyet a
feleknek meg kell erősíteniük. A ratifikáló államok számára jogi
kötelezettségeket létesít, és csak olyan államok erősíthetik meg, amelyek
az egyezményt is megerősítették.
Az ILO gyakorlatában a jegyzőkönyvek az
egyezmények részleges felülvizsgálatára és kiegészítésére szolgálnak, a változó
körülményekhez igazítva és relevánsabbá téve azokat. Az ILO-alapokmány 19.
cikkének az egyezmények elfogadásáról és megerősítéséről szóló (4)
bekezdése a jegyzőkönyvekre is vonatkozik.
Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési
gyakorlata[6]
alapján, különösen pedig az ILO-egyezmények megkötésére és megerősítésére
vonatkozó ítéletek[7]
fényében a tagállamok az Unió intézményeinek keretein kívül nem hozhatnak
döntést a jegyzőkönyv megerősítéséről, mivel annak egyes részei
az Unió hatáskörébe tartoznak.
Ugyanakkor maga az EU nem erősíthet meg
egy ILO-jegyzőkönyvet, mivel az ILO szabályzata szerint a jegyzőkönyv
részes felei csakis államok lehetnek.
Tekintettel arra, hogy a jegyzőkönyv
által érintett kérdések részben uniós hatáskörbe, részint tagállami hatáskörbe
tartoznak, az uniós intézményeknek és a tagállamoknak meg kell hozniuk a
szükséges lépéseket a jegyzőkönyv megerősítése terén való
együttműködés, illetve a jegyzőkönyvből eredő kötelezettségvállalások
végrehajtása érdekében[8].
A Tanács az elmúlt évtizedben az EU érdekeit
szem előtt tartva öt olyan ILO-egyezmény megerősítését engedélyezte
tagállamainak, amely részben uniós hatáskört is érintett[9].
A jegyzőkönyvvel kapcsolatban az
emberkereskedelem elleni küzdelem, az áldozatok védelme és a munkaügyi
politikák tekintetében a szabályozás olyannyira magas szintű, hogy a
tagállamok e kérdésekben külső felekkel szemben nem tehetnek szuverén
lépéseket[10].
A vonatkozó uniós jogszabályok jogalapja az Európai Unió működéséről
szóló szerződés (EUMSZ) 82. cikkének (2) bekezdése és 153. cikke, amelyek
részletesebbek a jegyzőkönyvben lefektetett általános elveknél.
Nincs összeférhetetlenség a jegyzőkönyv rendelkezései és az e területeken az
uniós vívmányok részét alkotó minimumkövetelmények között.
A jegyzőkönyv az ILO-alapokmány 19.
cikkének (8) bekezdésével összhangban minimumszabályokat állít fel. Az uniós
vívmányok ugyanezt a megközelítést alkalmazzák. Ez azt jelenti, hogy az Unió
jogszabályai szigorúbbak lehetnek az ILO normáinál, és viszont[11].
A tanácsi határozatjavaslatok ezért
felhatalmazzák a tagállamokat, hogy az EU érdekében megerősítsék a
jegyzőkönyv uniós hatáskörbe tartozó részeit, és azt ajánlják, hogy a
tagállamok arra törekedjenek, hogy erre még 2016 vége előtt kerüljön sor.
A tanácsi határozatjavaslatok jogalapját
egyrészről az EUMSZ 218. cikkének (6) bekezdése alkotja az EUMSZ 82.
cikkének (2) bekezdésével összefüggésben, amely az emberkereskedelem és a
bűncselekmények áldozatainak jogai szempontjából releváns – a
büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre vonatkozó –
uniós jogszabályok elsődleges jogalapja, másrészről pedig az EUMSZ
153. cikke (2) bekezdésének második albekezdése, az EUMSZ 218. cikkének (6)
bekezdésével összefüggésben, amely a kényszermunka megelőzése
szempontjából releváns – a munkakörülmények védelmére és javítására vonatkozó –
uniós jogszabályok elsődleges jogalapja.
A jegyzőkönyv egyszerre több olyan
célkitűzést is követ, amelyek elválaszthatatlanul kapcsolódnak egymáshoz,
anélkül hogy az egyik a másikhoz képest másodlagos vagy közvetett lenne.
Kiemelt célja egyrészről a méltányos munkavégzési feltételek biztosítása,
másrészről a kényszer- vagy kötelező munka áldozatainak védelme és az
elkövetők szankcionálása. Ezért a határozatoknak az EUMSZ 82. cikkének (2)
bekezdésére és ugyanakkor 153. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjára kell
alapulnia. Egyetlen határozat kettős jogalappal történő elfogadására
nincs mód abban az esetben, ha a két jogalap esetében előírt eljárások
egymással nem összeegyeztethetők[12].
A jelen esetben ez a helyzet áll fenn, mivel a büntetőügyekben folytatott
igazságügyi együttműködéshez kapcsolódó rendelkezések Dániára nézve nem
kötelező érvényűek, ami eltérő szavazati jogokat eredményez.
Következésképpen két külön tanácsi határozat elfogadása szükséges.
Ami a kényszer- vagy kötelező munka
áldozatainak védelmére és az elkövetők szankcionálására irányuló
célkitűzést illeti, az EUMSZ 82. cikkének (2) bekezdése az egyetlen
jogalap, amelyre ez a javaslat alapozható. Tény, hogy a jegyzőkönyv a
kényszer- és kötelező munka áldozatainak tartózkodási státuszát is érinti,
amennyiben az szükséges feltétele, hogy az áldozatok a megfelelő és
hatékony jogorvoslathoz hozzáférhessenek (ld. különösen a jegyzőkönyv 4.
cikkét). Ez az EUMSZ 79. cikkéhez kapcsolódó célkitűzés azonban pusztán
járulékos, miközben az emberkereskedelem megelőzésére és felszámolására
irányuló és az EUMSZ 82. cikkének (2) bekezdéséhez kapcsolódó[13] célkitűzések
elsődleges célként, illetve összetevőként határozhatók meg.
A Bizottság ezzel kapcsolatban emlékeztet
arra, hogy 2014. április 14-én az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdésére
alapozva a Tanács elé terjesztette a Nemzetközi Munkaügyi Konferencia 103.
ülésszakán a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet kényszermunkáról szóló 1930. évi
29. számú egyezményének kiegészítésére vonatkozó jegyzőkönyvre irányuló
tárgyalások megkezdésének engedélyezéséről és a tárgyalási irányelvek
meghatározásáról szóló tanácsi határozatra irányuló ajánlását (COM(2014)238,
2014. április 14.). A Bizottság emlékeztet továbbá arra is, hogy a szóban forgó
ajánlás megvitatásra került a 2014. május 5-i, május 14-i és május 16-i tanácsi
munkacsoporti üléseken, illetve hogy a mindenki számára elfogadható megoldás
elérésére irányuló számos kísérlet ellenére a Coreper 2014. május 23-i ülésén
úgy határozott, hogy a tanácsi határozattervezetet végül nem terjeszti elő
a Tanácsnak jóváhagyásra. Ennek következtében a Bizottság az alábbi
nyilatkozatot adta ki, mely a Coreper jegyzőkönyvébe is feljegyzésre
került:
„A Bizottság emlékeztet rá, hogy a
tagállamok és a Bizottság közötti jóhiszemű együttműködés
kötelezettsége minden körülmények között fennáll. E határozatok elfogadásának
elmaradása olyan helyzetet eredményez, amely nem áll összhangban a
szerződésekkel, miután a tagállamok jogi szempontból az uniós döntések
keretein kívül nem vehetnek magukra szabadon jogi kötelezettségvállalásokat a
nemzetközi tárgyalások során. A Bizottság értékelést végez az e tekintetben
meghozható megfelelő intézkedésekről. A Bizottság emlékeztet rá, hogy
az uniós hatásköröket tiszteletben kell tartani az uniós vívmányok és a
tárgyalások tárgyát képező ILO-eszközök közötti ellentmondások elkerülése
érdekében, valamint hogy a tagállamoknak az ILO keretében az Európai Unió
érdekében kell fellépniük.”
A Bizottság megjegyzi, hogy az említett
határozattervezetek elfogadásának elmaradása ellenére egyes tagállamok az ILO
keretében tárgyalásokat folytattak és részt vettek a kényszermunkáról szóló
egyezmény 2014. évi jegyzőkönyvének elfogadásában. Tekintettel a kényszer-
és kötelező munkáról szóló egyezmény 2014. évi jegyzőkönyvének
fontosságára, a Bizottság az EUMSZ 218. cikkének (6) bekezdése alapján
javaslatot tesz arra, hogy a tagállamok felhatalmazást kapjanak rá, hogy az
Unió érdekében közösen fellépve megerősítsék a szóban forgó
jegyzőkönyvet. A Bizottság egyúttal hangsúlyozza, hogy ez a javaslat semmi
esetre sem tekinthető úgy, hogy a Bizottság elismerné azon eljárás
jogszerűségét, amely az említett jegyzőkönyv elfogadásához vezetett
az ILO-n belül.
2014/0258 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet
kényszermunkáról szóló 1930. évi egyezménye 2014. évi jegyzőkönyvének a
büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködéshez kapcsolódó
vonatkozások tekintetében az Európai Unió érdekében történő
megerősítésére a tagállamoknak adott felhatalmazásról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 82. cikke (2)
bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdése a) pontjának v.
alpontjával,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére[14],
mivel:
(1)       Az Európai Unió támogatja
mindazon nemzetközi munkaügyi egyezmények megerősítését, amelyeket a
Nemzetközi Munkaügyi Szervezet naprakésznek minősít, és amelyek
hozzájárulnak az Európai Uniónak az emberi jogok és a mindenkit megillető
méltányos munkakörülmények érvényesülése érdekében kifejtett
erőfeszítéseihez, valamint az emberkereskedelem felszámolásához az EU-n
belül és azon kívül, mely utóbbi törekvésnek az alapvető munkaügyi elvek
és jogok védelme kulcsfontosságú eleme.
(2)       A Nemzetközi Munkaügyi
Szervezet (ILO) kényszermunkáról szóló 1930. évi egyezményének 2014. évi
jegyzőkönyvében (a továbbiakban: jegyzőkönyv) foglalt szabályok egy
része az EUMSZ 82. cikkének (2) bekezdése értelmében az Unió hatáskörébe
tartozik. Emellett a jegyzőkönyv egyes rendelkezéseit lefedik a
büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén
meglévő uniós vívmányok[15].

(3)       Következésképpen a tagállamok
nem tehetnek e részekkel kapcsolatos kötelezettségvállalásokat az Európai Unió
intézményeinek keretein kívül[16].
(4)       Az ILO-alapokmány 19.
cikkének az egyezmények elfogadásáról és megerősítéséről szóló (4)
bekezdése a jegyzőkönyvekre is vonatkozik, melyek kötelező erejű
nemzetközi megállapodások, egy egyezményhez kapcsolódnak és a feleknek meg kell
erősíteniük őket.
(5)       Az Európai Unió nem
erősítheti meg az egyezményt, mert annak kizárólag államok lehetnek részes
felei.
(6)       Ezért szükséges, hogy a
tagállamok az EUMSZ 82. cikkének (2) bekezdése értelmében uniós hatáskörbe
tartozó kérdések tekintetében felhatalmazást kapjanak arra, hogy az Unió
érdekében közösen fellépve megerősítsék a jegyzőkönyvet.
(7)       Az EUMSZ 82. cikkének (2)
bekezdése az egyetlen jogalap, amelyre ez a határozat alapozható. Tény, hogy a
jegyzőkönyv a kényszer- és kötelező munka áldozatainak tartózkodási
státuszát is érinti, amennyiben az szükséges feltétele, hogy az áldozatok a
megfelelő és hatékony jogorvoslathoz hozzáférhessenek (ld. különösen a
jegyzőkönyv 4. cikkét). Ez az EUMSZ 79. cikkéhez kapcsolódó
célkitűzés azonban pusztán járulékos, miközben az EUMSZ 82. cikkének (2)
bekezdéséhez kapcsolódó célkitűzések elsődleges célként, illetve
összetevőként határozhatók meg.
(8)       Az Európai Unióról szóló
szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez
csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének
megfelelően ez a határozat nem kötelező Dániára nézve, illetve
esetében nem alkalmazandó a büntetőügyekben folytatott igazságügyi
együttműködésre.
(9)       Az Egyesült Királyságra és
Írországra nézve az emberkereskedelem megelőzéséről és az ellene
folytatott küzdelemről, valamint az áldozatok védelméről szóló
2011/36/EU irányelv és a bűncselekmények áldozatainak jogaira,
támogatására és védelmére vonatkozó minimumszabályok megállapításáról szóló
2012/29/EU irányelv egyaránt kötelező érvényű, ezért ez a két
tagállam részes fele e határozat elfogadásának,
(10)     A jegyzőkönyv
tervezetének egyéb, a büntetőügyekben folytatott igazságügyi
együttműködésre vonatkozó rendelkezésektől eltérő rendelkezései
egy másik, a jelen határozattal egy időben elfogadott határozat tárgyát
képezik.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Azon részek vonatkozásában, amelyek az EUMSZ
82. cikkének (2) bekezdése által az Unióra átruházott hatáskörökbe tartoznak, a
tagállamok felhatalmazást kapnak a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet
kényszermunkáról szóló 1930. évi egyezménye 2014. évi jegyzőkönyvének
megerősítésére.
2. cikk
A tagállamoknak meg kell tenniük azokat a
lépéseket, amelyek a jegyzőkönyvet megerősítő okiratok
mielőbbi, lehetőleg 2016. december 31-ig a Nemzetközi Munkaügyi
Hivatal főigazgatójánál történő letétbe helyezéséhez szükségesek.
3. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a
címzettjei.
4. cikk
E határozatban a „tagállam” kifejezés az
összes tagállamot jelenti, Dánia kivételével.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               Az emberkereskedelem felszámolására irányuló európai
uniós stratégia (2012–2016), COM(2012) 286, 2012. június 19.
[2]               Egyebek mellett a munkaadónak a munkavállalóval
szembeni, a szerződés, illetve a munkaviszony feltételeire vonatkozó
tájékoztatási kötelezettségéről szóló 91/533/EGK irányelv („az írásos
tájékoztatási kötelezettségről szóló irányelv”), a
munkaerő-kölcsönzés keretében történő munkavégzésről szóló
2008/104/EK irányelv, valamint a munkahelyi egészségvédelem és biztonság
területén hatályos irányelvek, ideértve a 89/391/EGK keretirányelvet, a
munkaidőről szóló 2003/88/EK irányelvet, a fiatal személyek
munkahelyi védelméről szóló 94/33/EGK irányelvet és az anyaság
védelméről szóló 92/85/EGK irányelvet.
[3]               2011/36/EU irányelv (az emberkereskedelem elleni
fellépésről szóló irányelv); 2012/29/EU irányelv (a bűncselekmények
áldozatainak jogairól szóló irányelv).
[4]               Az EUMSZ 45. cikke és a munkavállalók Unión belüli
szabad mozgásáról szóló 492/2011/EU rendelet.
[5]               2004/81/EK irányelv (a bűncselekmények áldozatainak
kiállított tartózkodási engedélyről szóló irányelv) és 2009/52/EK irányelv
(a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv). A jegyzőkönyv
egyes rendelkezései és a kapcsolódó ajánlások érintik továbbá a 2008/115/EK
irányelvet (harmadik országbeli állampolgárok visszatérése hazájukba), a
2011/98/EU irányelvet (összevont engedély) és a 2014/36/EU irányelvet
(idénymunkások).
[6]               A Bíróság 1971. március 31-i 22/70 sz. ítélete az
AETR-ügyben, EBHT, 1971, 263; lásd az EUMSZ 3. cikkének (2) bekezdését is,
amely rögzíti ezeket az elveket.
[7]               A Bíróság 1993. március 19-i 2/91. sz. véleménye a vegyi
anyagokat szabályozó 170. sz. egyezményről, EBHT 1993., I-1061. o.
[8]               A Bíróság 2/91. sz. véleménye, 36., 37. és 38. pont.
[9]               A Tanács 2005. április 14-i határozata a tagállamok
felhatalmazásáról a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet tengerészek
személyazonossági okmányairól szóló egyezményének (185. egyezmény) az Európai
Közösség érdekében történő megerősítésére (HL L 136., 2005.5.30., 1.
o.);
A Tanács 2007. június 7-i határozata a tagállamoknak a Nemzetközi Munkaügyi
Szervezet 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezményének az Európai Közösség
érdekében történő megerősítésére való felhatalmazásáról (HL L 161.,
2007.6.22., 63. o.);
A Tanács 2010. június 7-i határozata a tagállamoknak a Nemzetközi Munkaügyi
Szervezet 2007. évi halászati munkaügyi egyezményének (188. sz. egyezmény) az
Európai Unió érdekében történő megerősítésére való felhatalmazásáról
(HL L 145., 2010.6.11., 12. o.);
A Tanács 2014. január 28-i határozata a tagállamoknak a Nemzetközi Munkaügyi
Szervezetnek a vegyi anyagok biztonságos munkahelyi használatáról szóló, 1990.
évi 170. számú egyezményének az Európai Unió érdekében történő
megerősítésére való felhatalmazásáról (2014/52/EU);
A Tanács 2014. január 28-i határozata a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet
keretében a háztartási alkalmazottak méltányos módon történő
foglalkoztatása tárgyában 2011-ben elfogadott 189. sz. egyezménynek az Európai
Unió érdekében történő megerősítésével összefüggésben a tagállamoknak
adott felhatalmazásról (2014/51/EU).
[10]             A Bíróság 2/91. sz. véleménye, 25. és 26. pont.
[11]             A Bíróság 2/91. sz. véleménye, 18. pont.
[12]             Ld. legutóbb a Bíróság 2014. június 11-i ítéletét a
C-377/12 sz. ügyben, 34. pont.
[13]             Ld. különösen a bűncselekmények áldozatainak jogaira,
támogatására és védelmére vonatkozó minimumszabályok megállapításáról szóló,
2012. október 25-i 2012/29/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet, melynek
jogalapja az EUMSZ 82. cikkének (2) bekezdése, valamint az emberkereskedelem
megelőzéséről, és az ellene folytatott küzdelemről, valamint az
áldozatok védelméről szóló, 2011. április 5-i 2011/36/EU európai
parlamenti és tanácsi irányelvet, melynek jogalapja az EUMSZ 82. cikkének (2)
bekezdése és 83. cikkének (1) bekezdése. A jegyzőkönyv 1. cikkének (1)
bekezdése, 1. cikkének (2) bekezdése, 1. cikkének (3) bekezdése, 2. cikkének a)
pontja, 2. cikkének c) pontja, 3. cikke, 4. cikkének (1) bekezdése és 4. cikkének
(2) bekezdése közvetlenül az említett irányelvek hatálya alá tartozó
kérdésekkel foglalkozik.
[14]             HL C… , , . .o.
[15]             A jegyzőkönyv több rendelkezése korábban az
emberkereskedelem megelőzéséről és az ellene folytatott
küzdelemről, valamint az áldozatok védelméről szóló 2011/36/EU
irányelv („az emberkereskedelem elleni fellépésről szóló irányelv”) és a
bűncselekmények áldozatainak jogaira, támogatására és védelmére vonatkozó
minimumszabályok megállapításáról szóló 2012/29/EU irányelv („a bűncselekmények
áldozatainak jogairól szóló irányelv”) tárgyát képezte.
[16]             EB, 22/70. sz. Bizottság kontra Tanács ügy („AETR”) [EBHT]
1971, 263, 22. pont, 2/91 sz. vélemény („ILO”), EBHT 1993-I, 1061, 26. pont,
valamint C-45/07 sz. Bizottság kontra Görögország ügy [EBHT] 2009 I-701, 31.
pont.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005PC0635

Javaslat a Tanács határozata a 98/161/EK, 2004/228/EK és 2004/295/EK határozatnak a hulladékágazatban a hozzáadottértékadó-kijátszás megakadályozására szolgáló intézkedések kiterjesztése tekintetében történő módosításáról  /* COM/2005/0635 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 7.12.2005COM(2005)635 véglegesJavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa 98/161/EK, 2004/228/EK és 2004/295/EK határozatnak a hulladékágazatban a hozzáadottértékadó-kijátszás megakadályozására szolgáló intézkedések kiterjesztése tekintetében történő módosításáról.(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat alapja és célkitűzései A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács, a Bizottság javaslatára egyhangúlag eljárva, bármelyik tagállamot felhatalmazhatja arra, hogy ezen irányelvtől eltérő különleges intézkedéseket vezessen be az adókivetésre vonatkozó eljárás egyszerűsítésére, vagy az adókijátszások és adókikerülések egyes típusainak megakadályozására. A Bizottság Főtitkársága által 2005. augusztus 3-i, 2005. október 25-i és 2005. szeptember 26-i dátummal bejegyzett levélben: Spanyolország; Hollandia és Olaszország engedélyt kért a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől, vagy a 2. cikkétől és 28a. cikke (1) bekezdésétől eltérő intézkedések megújítására. A 77/388/EGK irányelv 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2005. szeptember 6-án, 2005. október 26-án és 2005. október 24-én kelt levelében tájékoztatta a tagállamokat ezekről a kérelmekről. A Bizottság 2005. szeptember 7-én, 2005. október 27-én és 2005. október 25-én kelt levélben értesítette Spanyolországot, Hollandiát és Olaszországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak. |120 | Általános összefüggések Minden érintett tagállam tapasztalt a múltban HÉA-veszteségekkel kapcsolatos problémákat a hulladék- és újrafeldolgozó ágazatban. A leggyakoribb visszaélés az, amikor a hulladékkereskedelemben részt vevő kis üzleti vállalkozások nem fizetik ki a számlán feltüntetett HÉA-t az adóhatóságoknak, és később nyomtalanul eltűnnek. A kedvezményezettnek egy számlája marad, amely adólevonásra feljogosít, de ugyanakkor az elszámolandó adó kifizetetlen marad. Ezek a problémák különálló eltérésekhez vezettek, amelyek az érintett tagállamok szükségletein és megközelítésein alapulnak. Ily módon a Spanyol Királyság és Olaszország engedélyt kért és kapott a 21. cikktől eltérő különleges intézkedések alkalmazására legkésőbb 2005. december 31-ig, míg Hollandia engedélyt kapott a 2. cikktől és a 28a. cikk (1) bekezdésétől eltérő különleges intézkedések alkalmazására ugyanazon dátumig. A HÉA hulladékágazatban való alkalmazására vonatkozó, a hatodik HÉA-irányelvet módosító különös szabályozás hatálybalépése esetén a hatályos határozatok előírják az engedély megszüntetését. Az érintett tagállamok úgy vélik, hogy a szóban forgó intézkedések hatékonyak és folyamatosan szükséges azokat fenntartani, így most kiterjesztést kértek hatóságaiktól. Bár a COM(2005)89 bizottsági javaslat részeként a hatodik irányelvben a hulladékágazatban a fordított adózás választásának lehetőségét javasolják a 27. cikkben foglalt eltérések számának ésszerűsítésére, semmi esetre sem biztos, hogy 2005. december 31-e előtt megállapodás születik ebben az ügyben. Kiterjesztésre van ezért szükség a hatályos intézkedések jogalapja folytonosságának biztosítása céljából. A 77/388/EGK irányelv 21. cikke (1) bekezdésének a) pontja általános szabályként előírja, hogy rendes körülmények között az árukat vagy szolgáltatásokat szállító adóalany köteles a hozzáadottérték-adót megfizetni. Spanyolország és Olaszország azonban egyaránt szeretné folytatni a fordított adózási eljárás alkalmazását, ami abban tér el ettől, hogy a HÉA megfizetésére azt az adóalanyt kötelezi, amelynek az árukat vagy szolgáltatásokat szállítják. A hulladék- és újrafeldolgozó piac esetében ennek következménye az adó alkalmazásának egyszerűsítése és az adóbevételek megőrzése lesz, amelyeket az az alany fog fizetni, amelyik levonja a felszámított HÉA-t, nem pedig az eltűnésre hajlamos beszállító. Bár az érintett ágazatban a szállítás általában normál mértékben adóköteles, Hollandia szeretné fenntartani a 2 cikktől és a 28a. cikk (1) bekezdésétől való eltérését, amely néhány kiegészítő kritérium függvényében adómentesség alkalmazását engedélyezi használt- és hulladékanyagok szállításaira és Közösségen belüli beszerzéseire. |130 | A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések Franciaország és Görögország Hollandiához hasonló eltéréseket élvez, amennyiben bizonyos körülmények között engedélyezik a HÉA-mentesség alkalmazását a friss ipari hulladékokkal és újrahasznosítható anyagokkal kapcsolatos műveletek számára. |141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |219 | Nem releváns. |Szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |229 | Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |230 | Hatásvizsgálat A határozatjavaslat azon eltérések fenntartását célozza, amelyek egyszerűsítik az adókivetésre vonatkozó eljárást és küzdenek a HÉA kijátszása és kikerülése ellen. Figyelembe véve a behatárolt alkalmazási területet és azt a tényt, hogy a határozatjavaslat egyszerűen megújítja a hatályos eltéréseket, minden esetre csak korlátozott hatásra lehet számítani. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javasolt intézkedés összefoglalása A határozat megújítja a 2005. december 31-ig megadott engedélyeket Hollandia számára eltérés alkalmazására, Olaszország és Spanyolország számára pedig fordított adózás alkalmazására vonatkozóan, a hulladékágazatban történő beszállításokra. |310 | Jogalap A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikkének (1) bekezdése. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ennélfogva nem alkalmazható. |Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő ok(ok) miatt. |331 | A határozat tárgya engedélyek kiadása néhány tagállam számára azok saját kérelmére, és nem keletkeztet semminemű kötelezettséget. |332 | Mivel az eltérés alkalmazási területe korlátozott, a különös intézkedések arányban állnak a kitűzött céllal. |Az eszközök megválasztása |341 | Javasolt jogi eszközök: egyéb. |342 | Más eszközök nem felelnének meg a következő ok(ok) miatt: A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikke szerint a közös HÉA-szabályoktól való eltérés csak akkor lehetséges, ha arra a Tanács a Bizottság javaslatára egyhangúlag eljárva felhatalmazást ad. A Tanács határozata az egyetlen megfelelő eszköz, mivel a címzettjei az egyes tagállamok lehetnek. |KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |409 | A javaslatnak nincs kihatása a közösségi költségvetésre. |TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |Felülvizsgálati/módosító/megszüntetési záradék |533 | A javaslat megszüntetési záradékot tartalmaz. |570 | A javaslat részletes magyarázata A javaslat csupán az említett határozatok lejárati idejét változtatja meg. A hatályos eltérések szövegezése miatt ennek az a következménye, hogy az eltérést minden esetben 2009. december 31-e vagy az úgynevezett „ésszerűsítési irányelv” (jelenleg COM(2005)89 javaslat) hatálybalépése közül a korábbi dátumig engedélyezik, mely utóbbi különös szabályozást tartalmaz a HÉA hulladékágazatban való alkalmazására. A javaslat szerint ez minden tagállamnak megengedi a fordított adózás alkalmazását egyes beszállításokra – beleértve a hulladékot –, a HÉA-bizottsággal (amelyet a 77/388/EGK irányelv 29. cikke hozott létre) való konzultációt követően. Az említett különös szabályozás ezért lényegében a hatodik irányelven belüli opció lesz. |1.  JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa 98/161/EK, 2004/228/EK és 2004/295/EK határozatnak a hulladékágazatban a hozzáadottértékadó-kijátszás megakadályozására szolgáló intézkedések kiterjesztése tekintetében történő módosításáról (Csak a holland, spanyol és olasz változat hiteles)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 27. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára[2],mivel:(1) A 77/388/EGK irányelv 27. cikke (1) bekezdése értelmében a Tanács, a Bizottság javaslatára egyhangúlag eljárva, bármely tagállamot felhatalmazhat arra, hogy ezen irányelvtől eltérő különleges intézkedéseket vezessen be a hozzáadottérték-adó (HÉA) kivetésére vonatkozó eljárás egyszerűsítésére, vagy az adókijátszások és adókikerülések egyes típusainak megakadályozására.(2) A Bizottság Főtitkársága által 2005. október 25-i dátummal bejegyzett levélben Hollandia a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabályainak egységesítéséről szóló, 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. cikkétől és 28a. cikke (1) bekezdésétől eltérő intézkedés alkalmazására való felhatalmazásáról szóló, 1998. február 16-i 98/161/EK tanácsi határozat[3] kiterjesztését kérte a Holland Királyság számára.(3) A Bizottság Főtitkársága által 2005. augusztus 3-i dátummal bejegyzett levélben Spanyolország a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabályainak egységesítéséről szóló, 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására való felhatalmazásról szóló, 2004. február 26-i 2004/228/EK tanácsi határozat[4] kiterjesztését kérte Spanyolország számára.(4) A Bizottság Főtitkársága által 2005. szeptember 26-i dátummal bejegyzett levélben Olaszország a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabályainak egységesítéséről szóló, 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására való felhatalmazásáról szóló, 2004. március 22-i 2004/295/EK tanácsi határozat[5] kiterjesztését kérte Olaszország számára.(5) A 77/388/EGK irányelv 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság tájékoztatta a tagállamokat az említett kérelmekről. A Bizottság 2005. október 27-én 2005. szeptember 7-én és 2005. október 25-én kelt levélben értesítette Hollandiát, Spanyolországot és Olaszországot arról, hogy birtokában van a kérelmük elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak.(6) A 98/161/EK határozat felhatalmazta Hollandiát arra, hogy 1999. december 31-ig bizonyos inzétkedéseket alkalmazzon a használt- és hulladékanyagok szállításaival és Közösségen belüli beszerzéseivel kapcsolatos adókijátszás megakadályozására. A 2000/435/EK határozat[6] kiterjesztette a 98/161/EK határozat lejárati idejét 2003. december 31-ig. Ezt követte a 2004/514/EK határozat[7], amely újfent kiterjesztette a 98/161/EK határozatban adott engedélyt a HÉA újrahasznosítotthulladék-ágazatban való alkalmazására vonatkozó különös szabályozás hatálybalépéséig vagy 2005. december 31-ig, attól függően, hogy melyik a korábbi időpont.(7) A 2004/228/EK határozat felhatalmazta Spanyolországot arra, hogy intézkedést alkalmazzon a HÉA kijátszásának megakadályozására az újrahasznosítotthulladék-ágazatban. A határozat a HÉA újrahasznosítotthulladék-ágazatban való alkalmazására vonatkozó különös szabályozás hatálybalépésekor vagy 2005. december 31-én jár le, attól függően, hogy melyik a korábbi időpont.(8) A 2004/295/EK határozat felhatalmazta Olaszországot arra, hogy intézkedést alkalmazzon a HÉA kijátszásának megakadályozására az újrahasznosítotthulladék-ágazatban. A határozat a HÉA újrahasznosítotthulladék-ágazatban való alkalmazására vonatkozó különös szabályozás hatálybalépéseekor vagy 2005. december 31-én kár le, attól függően, hogy melyik a korábbi időpont.(9) Az intézkedések arányban állnak a kitűzött célokkal, mivel bizonyos szállításokra való alkalmazásra szánták őket, amelyek jelentős adókijátszási kockázatokat hordoznak(10) A jogi és ténykérdések, amelyek igazolták a szóban forgó különleges intézkedések alkalmazását nem változtak és fennmaradnak. Azonban a Bizottság 2005. március 16-án javaslatot nyújtott be egy tanácsi irányelvre a 77/388/EGK irányelvnek a hozzáadottérték-adó kivetésére vonatkozó eljárás egyszerűsítésére, illetve az adókijátszások és adókikerülések megakadályozására szolgáló egyes intézkedések, valamint egyes, eltéréseket biztosító határozatok[8] hatályon kívül helyezése tekintetében történő módosításáról. A javasolt irányelv, amennyiben elfogadják, felhatalmazná a tagállamokat arra, hogy kijelöljék a hulladékágazat bizonyos áruinak és szolgáltatásainak átvevőjét, mint az adó fizetésére kötelezett személyt.(11) Következésképpen szükséges a 98/161/EK, 2004/228/EK és 2004/295/EK határozat alkalmazását 2009. december 31-ig vagy a 77/388/EGK irányelvet módosító, a HÉA újrahasznosítotthulladék-ágazatban való alkalmazására vonatkozó különös szabályozás hatálybalépéséig kiterjeszteni, attól függően, hogy melyik a korábbi időpont.(12) Az eltérés kiterjesztése nem hat kedvezőtlenül a Közösség HÉA-ból származó saját forrásaira, és nincs hatással a fogyasztás végső szakaszában esedékes HÉA összegére sem,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA 98/161/EK határozat 1. cikkében a „2005. december 31.” dátumot a „2009. december 31.” dátum váltja fel.2. cikkA 2004/228/EK határozat 3. cikkében a „2005. december 31.” dátumot a „2009. december 31.” dátum váltja fel.3. cikkA 2004/295/EK határozat 3. cikkében a „2005. december 31.” dátumot a „2009. december 31.” dátum váltja fel.4. cikkEnnek a határozatnak a Holland Királyság, a Spanyol Királyság és az Olasz Köztársaság a címzettje.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2004/66/EK irányelvvel (HL L 168., 2004.5.1., 35. o.) módosított irányelv.[2] HL C […], [ …]., […]. o.[3] HL L 53., 1998.2.24., 19. o. A legutóbb a 2004/514/EK határozattal (HL L 219., 2004.6.19., 11. o.) módosított határozat.[4] HL L 70., 2004.3.9., 37. o.[5] HL L 97., 2004.4.1., 63. o.[6] HL L 172., 2000.7.12., 24. o.[7] HL L 219., 2004.6.19., 11. o.[8] COM (2005) 89.


|

52010PC0247

 Javaslat: a Tanács határozata az Európai Unió és az Indonéz Köztársaság között a légi közlekedés bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás megkötéséről (a Bizottság előterjesztése)  /* COM/2010/0247 végleges - NLE 2010/0132 */

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.5.26.COM(2010)247 végleges2010/0132 (NLE)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Unió és az Indonéz Köztársaság között a légi közlekedés bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás megkötéséről(a Bizottság előterjesztése)INDOKOLÁS1. A javaslat háttere |110 | A javaslat okai és céljai Az Európai Bíróság úgynevezett „nyitott égbolt” ügyekben hozott ítéletei nyomán a Tanács 2003. június 5-én harmadik országokkal folytatandó tárgyalások megkezdésére hatalmazta fel a Bizottságot annak érdekében, hogy a meglévő megállapodások egyes rendelkezéseinek helyébe uniós szintű megállapodás lépjen[1] („horizontális felhatalmazás”). Ennek célja, hogy az Európai Unió valamennyi légi fuvarozója hátrányos megkülönböztetés nélkül férhessen hozzá az Európai Unió tagállamai és harmadik országok közötti légi útvonalakhoz, és a tagállamok és harmadik országok közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodások összhangba kerüljenek az európai uniós joggal. |120 | Háttér-információk Az Európai Unió tagállamai és harmadik országok közötti nemzetközi légiközlekedési kapcsolatokat ez idáig az Európai Unió tagállamai és harmadik országok között létrejött kétoldalú légiközlekedési megállapodások, azok mellékletei és egyéb, kapcsolódó kétoldalú vagy többoldalú szerződések szabályozták. A tagállamok kétoldalú légiközlekedési megállapodásainak a kijelölésre vonatkozó hagyományos záradékai ellentétesek az európai uniós joggal. Lehetővé teszik ugyanis egy harmadik ország számára, hogy az megtagadja, visszavonja vagy felfüggessze egy tagállam által kijelölt azon légi fuvarozó jogosítványait vagy engedélyeit, amelynek többségi tulajdona és tényleges felügyelete felett nem az adott tagállam vagy a tagállamban illetőséggel rendelkező személy vagy jogalany rendelkezik. Ez a tagállamok egyikében székhellyel rendelkező, de más tagállamban illetőséggel rendelkező személy vagy jogalany tulajdonában lévő és általa irányított európai uniós légi fuvarozókkal szembeni hátrányos megkülönböztetésnek minősül. Ez ellentétes az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkével, amely kimondja, hogy az Európai Unió egy adott tagállamának állampolgárait a szabad letelepedés jogának gyakorlásakor azzal azonos bánásmód illeti meg a fogadó tagállam területén, amelyben az adott tagállam állampolgárai részesülnek. További aggályokat vet fel a légi járművek üzemanyagára kivetett illetékek vagy a harmadik országok légi fuvarozói által az Európai Unión belüli légi útvonalakra kiszabott viteldíjak kérdése, melyekkel kapcsolatban indokolt lenne biztosítani az európai uniós jognak való megfelelést az Európai Unió tagállamai és a harmadik országok közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodások meglévő rendelkezéseinek módosítása vagy kiegészítése révén. |130 | Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen A megállapodás rendelkezései az Európai Unió tagállamai és az Indonéz Köztársaság között létrejött 18 kétoldalú légiközlekedési megállapodás esetében váltják fel vagy egészítik ki a hatályos rendelkezéseket. |140 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel A megállapodás az Európai Unió légi közlekedéssel kapcsolatos külpolitikájának alapvető célkitűzését szolgálja oly módon, hogy hatályos kétoldalú légiközlekedési megállapodásokat hoz összhangba az európai uniós joggal. |2. Konzultáció az érdekeltekkel; hatásvizsgálat |Konzultáció az érdekeltekkel |211 | A konzultáció módja, a legfontosabb célterületek és a válaszadók köre A tárgyalások során mindvégig egyeztetés folyt az Európai Unió tagállamaival és az ágazat képviselőivel. |212 | Az észrevételek és felhasználásuk rövid ismertetése A tagállamok és az ágazat képviselőinek észrevételeit kellően figyelembe vették. |3. A javaslat jogi elemei |305 | A javaslat összefoglalása A Bizottság a „horizontális felhatalmazás” mellékletében foglalt mechanizmusokkal és irányelvekkel összhangban egy olyan megállapodás megkötéséről folytatott tárgyalásokat az Indonéz Köztársasággal, amely az Európai Unió tagállamai és az Indonéz Köztársaság közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodások egyes rendelkezéseinek helyébe lép. A megállapodás 2. cikke a kijelölésre vonatkozóan a hagyományos záradékok helyébe közösségi záradékot léptet, amely az Európai Unió valamennyi légi fuvarozója számára lehetővé teszi, hogy éljen letelepedési jogával. A 4. cikk a légi járművek tüzelőanyagára kivetett adók szabályozását érinti, melyet az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló 2003/96/EK tanácsi irányelv és különösen 14. cikkének (2) bekezdése harmonizált. Az 5. cikk feloldja az Európai Unió versenyjogi szabályaival való esetleges ellentmondásokat. |310 | Jogalap Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 100. cikkének (2) bekezdése, 218. cikkének (5) bekezdése és 218. cikke (6) bekezdésének a) pontja. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat teljes mértékben a Tanács által adott „horizontális felhatalmazáson” alapul, figyelembe véve az európai uniós jog és a kétoldalú légiközlekedési megállapodások tárgyát képező problémaköröket. |Az arányosság elve A megállapodás csak az európai uniós jognak való megfeleléshez szükséges mértékben módosítja vagy egészíti ki a kétoldalú légiközlekedési megállapodások rendelkezéseit. |A jogi aktus típusának megválasztása |342 | Az Európai Unió és az Indonéz Köztársaság közötti megállapodás a leghatékonyabb eszköz a tagállamok és az Indonéz Köztársaság közötti hatályos kétoldalú légiközlekedési megállapodásoknak az európai uniós joggal való összehangolására. |4. Költségvetési vonzatok |409 | A javaslat nincs hatással az Európai Unió költségvetésére. |5. Kiegészítő információk |510 | Egyszerűsítés |511 | A javaslat eredményeképpen egyszerűsödik a jogi szabályozás. |512 | Az Európai Unió tagállamai és az Indonéz Köztársaság közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodások rendelkezéseit egyetlen, egységes európai uniós megállapodás vonatkozó rendelkezései egészítik ki vagy váltják fel. |570 | A javaslat részletes magyarázata A Tanácsot a nemzetközi megállapodások aláírásának és megkötésének szokványos eljárásával összhangban felkérik, hogy egyrészt hagyja jóvá az Európai Unió és az Indonéz Köztársaság közötti, a légi közlekedés bizonyos kérdéseit érintő megállapodás aláírásáról és megkötéséről szóló határozatot, másrészt jelölje ki az Unió részéről a megállapodás aláírására jogosult személyeket. |2010/0132 (NLE)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Unió és az Indonéz Köztársaság között a légi közlekedés bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás megkötésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikkének (2) bekezdésére, összefüggésben a 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával,tekintettel az Európai Bizottság javaslatára[2],tekintettel az Európai Parlament véleményére[3],mivel:(1) A Tanács 2003. június 5-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdeményezzen harmadik országokkal a meglévő kétoldalú megállapodások egyes rendelkezéseinek uniós szintű megállapodással való felváltásáról.(2) A Bizottság – a 2003. június 5-i tanácsi határozat mellékletében foglalt mechanizmusokkal és irányelvekkel összhangban – az Európai Unió nevében tárgyalásokat folytatott az Indonéz Köztársasággal annak érdekében, hogy megállapodás jöjjön létre a légi közlekedés bizonyos kérdéseit érintően.(3) Ezt a megállapodást – annak későbbi időpontban való megkötésére is figyelemmel – a […]-i …/…/EK tanácsi határozattal[4] összhangban a Bizottság az Európai Unió nevében […]-án/-én aláírta.(4) A megállapodást indokolt jóváhagyni,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikk1. Az Európai Unió és az Indonéz Köztársaság közötti, a légi közlekedés bizonyos kérdéseiről szóló megállapodás az Európai Unió nevében jóváhagyásra kerül.2. A megállapodás szövegét mellékletként csatolták e határozathoz.2. cikkA Tanács elnöke felhatalmazást kap arra, hogy kijelölje a megállapodás 8. cikkének (1) bekezdésében előírt értesítés megtételére jogosult személyt.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök [1] A 2003. június 5-i 11323/03 tanácsi határozat (korlátozott terjesztésű dokumentum).[2] HL C […]., […]., […]. o.[3] HL C […]., […]., […]. o.[4] HL C […]., […]., […]. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0582

Javaslat a Tanács határozataa Lett Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásáról  /* COM/2009/0582 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 2009.10.29.COM(2009)582 véglegesJavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa Lett Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásárólINDOKOLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat okai és céljai A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv (a továbbiakban: héa-irányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság javaslata alapján, egyhangúlag eljárva bármelyik tagállamot felhatalmazhatja arra, hogy a hozzáadottérték-adó (héa) beszedésének egyszerűsítése vagy az adócsalás és az adókikerülés egyes típusainak megakadályozása céljából az irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon. A Lett Köztársaság (a továbbiakban: Lettország) a Bizottság Főtitkárságán 2009. március 3-án iktatott levelében felhatalmazást kért arra, hogy egy, a héa-irányelv 193. cikkétől eltérő intézkedést továbbra is alkalmazhasson. A héa-irányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2009. szeptember 22-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lettország kéréséről. A Bizottság 2009. szeptember 24-én kelt levelében értesítette Lettországot arról, hogy birtokában van a kérés elbírálásához szükséges valamennyi információnak. |120 | Háttér-információk A fapiacot Lettországban nagyrészt kisvállalkozások és egyéni beszállítók uralják, akik gyakran csak ideiglenes üzleti tevékenységet folytatnak, ezért ellenőrzésük nehézséget okoz az adóhatóság számára, tevékenységük pedig gyakran az adókikerülésre irányul. Az adókikerülés egyik elterjedt formája az olyan szállítmányok kiszámlázása, amelyek után a tevékenységét beszüntető szállító ugyan nem fizette meg az adót a hatóságoknak, de a vevőnek héa-levonásra érvényes számlát állított ki. A javasolt rendelkezés megszabja, hogy a faáruval kapcsolatos ügyletek esetében, bizonyos körülmények között, az árukat és a szolgáltatásokat igénybe vevő személy köteles a héát megfizetni. Ez a rendelkezés eltér a héa-irányelv 193. cikkében foglalt általános szabálytól, amely azt állapítja meg, hogy a héát a termékértékesítést végző vagy szolgáltatást nyújtó adóalany köteles megfizetni az adóhatóságoknak. Ez gyakorlatilag oda vezet, hogy – amennyiben a vevő héa-alanynak minősül – a termékértékesítést végző személy nem számít fel héát neki. A vevő, feltéve, hogy teljes adólevonási joggal rendelkezik, tehát egyszerre vallja be és vonja le az értékesítést terhelő héát; azaz így nem kerül sor tényleges héa-fizetésre a hatóság felé. Az említett eltérő rendelkezést (az akkor hatályos hatodik irányelvtől, azaz a héa-irányelv által érdemi változtatás nélkül felváltott, a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvtől eltérő rendelkezést) eredetileg a 2003. évi csatlakozási okmány (HL L 236., 2003.9.23., 33. o.) tette lehetővé, pontosabban a VIII. melléklet 7. fejezetének 1. b) pontja, mégpedig 2005. április 30-áig. Ezt követően a 2006. január 24-i 2006/42/EK tanácsi határozat (HL L 25., 2006.1.28., 31. o.) 2009. december 31-ig meghosszabbította az intézkedést. A Bizottság értesülése szerint az eredeti eltérés alapjául szolgáló helyzet és tények továbbra is fennállnak, valamint Lettország az előzőleg megadott eltérés alapján sikeresen csökkentette a héa-kikerülés kockázatát és egyszerűbbé tette az adókivetési eljárást a fapiacon. Ezért az eltérést meghatározott ideig meg kell hosszabbítani. |141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Tárgytalan. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekeltekkel |219 | Tárgytalan. |Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |229 | Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |230 | Hatásvizsgálat A javasolt határozat célja a héa-kikerülés visszaszorítása a lettországi fapiacon és az adókivetés egyszerűsítése, tehát várhatóan kedvező hatású lesz. Az eltérés szűk tárgyi és időbeli hatálya miatt ugyanakkor ez a hatás mindenképpen korlátozott lesz. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javaslat összefoglalása Lettország felhatalmazása arra, hogy meghosszabbíthassa a héa-irányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazását a faügyletekre vonatkozó fordított adózási mechanizmus tekintetében. |310 | Jogalap A héa-irányelv 395. cikke. |329 | A szubszidiaritás elve A héa-irányelv 395. cikkével összhangban az irányelvtől eltérő intézkedéseket bevezetni kívánó tagállamoknak felhatalmazást kell kérniük a Tanácstól, amelyet az tanácsi határozat formájában ad meg. A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének. |Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: |331 | A határozat egy tagállam által kérelmezett felhatalmazásra vonatkozik, kötelezettséget tehát nem keletkeztet. |332 | Mivel az eltérés alkalmazási területe korlátozott, a különös intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. |A jogi aktus típusának megválasztása |341 | A héa-irányelv 395. cikke értelmében a hozzáadottérték-adóra vonatkozó közös szabályoktól kizárólag úgy van mód eltérni, ha arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangú döntéssel felhatalmazást ad. Ezenfelül azért a tanácsi határozat a legmegfelelőbb jogi aktus, mert az egy-egy tagállamnak is címezhető. |KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK |409 | A javaslatnak nincsenek a közösségi költségvetést érintő vonzatai. |KIEGÉSZÍTő INFORMÁCIÓK |Felülvizsgálatra/módosításra/megszüntetésre vonatkozó rendelkezés |533 | A javaslat megszüntetésre vonatkozó rendelkezést tartalmaz. |JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa Lett Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel:1.  A Lett Köztársaság (a továbbiakban: Lettország) a Bizottság Főtitkárságán 2009. március 3-án iktatott levelében felhatalmazást kért arra, hogy továbbra is alkalmazhasson egy olyan intézkedést, amely eltérést valósít meg a 2006/112/EK irányelvnek a héa-fizetésre kötelezett személyre vonatkozó rendelkezéseitől.2.  A 2006/112/EK irányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2009. szeptember 22-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lettország kérelméről. A Bizottság 2009. szeptember 24-én kelt levelében értesítette Lettországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükséges valamennyi információnak.3.  A lettországi fapiacot helyi kisvállalkozások és egyéni beszállítók uralják. A piac és a részt vevő vállalkozások jellege kedvez az adócsalásnak, és a kialakult helyzetet az adóhatóságok nehezen tudják ellenőrizni. Ezért Lettország héa-szabályozásába különös rendelkezést vezettek be, amely megállapítja, hogy a faügyleteket illetően bizonyos körülmények között az az adóalany köteles az adót megfizetni, akinek az adóköteles terméket szállították vagy szolgáltatást nyújtották.4.  Az intézkedés eltérést valósít meg a 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől, amely szerint a héát a belföldi forgalomban általában az adóztatandó termékértékesítést vagy szolgáltatást végző adóalany köteles megfizetni.5.  Erre az intézkedésre eredetileg a 2003. évi csatlakozási okmány[2] adott felhatalmazást VIII. melléklete 7. fejezetének 1. b) pontjában, valamint a 2006. január 24-i 2006/42/EK tanácsi határozat[3] az akkor hatályos 77/388/EK irányelv[4] (hatodik irányelv) alapján.6.  A Bizottság értesülése szerint az eltérést megvalósító intézkedés jelenlegi alkalmazását megalapozó jogi és ténybeli helyzet nem változott, és továbbra is fennáll. Ezért fel kell hatalmazni Lettországot, hogy az intézkedést meghatározott ideig tovább alkalmazhassa.7.  Az eltérés nem érinti hátrányosan a Közösség héából származó saját forrásait,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérve Lettország felhatalmazást kap, hogy 2010. január 1-jétől 2012. december 31-ig a faügyleteket illetően továbbra is az áru átvevőjét vagy a szolgáltatás címzettjét jelölje meg a héa megfizetésére kötelezett személyként.2. cikkEnnek a határozatnak a Lett Köztársaság a címzettje.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 347., 2006.12.11., 1. o.[2] HL L 236., 2003.9.23., 33. o.[3] HL L 25., 2006.1.28., 31. o.[4] HL L 145., 1977.6.13.