               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.3.9.
            COM(2018) 121 final
            2018/0055(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az AKCS–EU Miniszterek Tanácsában az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletének felülvizsgálata tekintetében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által az AKCS–EU Miniszterek Tanácsában az AKCS-államok közötti és a régiók közötti, számos vagy valamennyi AKCS-állam részvételével megvalósuló együttműködés finanszírozását célzó allokációba irányuló forrás-újrafelosztásról szóló minisztertanácsi határozat tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Az AKCS–EU partnerségi megállapodás (a Cotonoui Megállapodás)

               Az AKCS–EU partnerségi megállapodás
                  1
                (a továbbiakban: a megállapodás) célja, hogy társulást hozzon létre az Európai Unió és az AKCS-államok között. A megállapodás 2003. április 1-jén hatályba lépett, majd a megállapodás ötévenkénti felülvizsgálatáról rendelkező felülvizsgálati záradéknak megfelelően 2005-ben és 2010-ben módosították.

               A megállapodás 95. cikke (2) bekezdésének megfelelően a pénzügyi jegyzőkönyvek meghatározása ötéves időszakokra történik. Ezek a jegyzőkönyvek rögzítik az EU pénzügyi támogatásának teljes összegét.

               A 2014–2020-ra vonatkozó pénzügyi jegyzőkönyvet az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa 2013. június 7-i 1/2013 határozatával
                  2
                fogadták el, amely formailag a megállapodás Ic. mellékletét képezi.

               Az AKCS–EU partnerségi megállapodás 100. cikke úgy rendelkezik, hogy a megállapodáshoz csatolt mellékleteket az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa az AKCS–EU Fejlesztésfinanszírozási Együttműködési Bizottság ajánlásai alapján felülvizsgálhatja, áttekintheti és/vagy módosíthatja.

               A megállapodás 15. cikke (2) bekezdésének b) pontja úgy rendelkezik, hogy az AKCS–EU Miniszterek Tanácsának feladatai közé tartozik, hogy meghozza „a megállapodás” rendelkezéseinek végrehajtásához szükséges határozatokat.

               2.2.Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa

               Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa a felekre jogilag kötelező érvényű határozatokat hozhat. A Miniszterek Tanácsa egyrészről az Európai Unió Tanácsának tagjaiból, másrészről pedig az egyes AKCS-államok kormányainak egy tagjából áll. A Miniszterek Tanácsa elnökének tisztségét az Európai Unió Tanácsának tagjai és az AKCS-államok kormányainak tagjai felváltva töltik be. A Tanács főszabály szerint évente egyszer ülésezik az elnök kezdeményezésére és amikor csak szükségesnek tűnik, a megvitatandó kérdéseknek megfelelő formában és földrajzi összetételben.

               2.3.Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsának tervezett jogi aktusa

               Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa határozatot tervez elfogadni az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletének módosításáról (a továbbiakban: a tervezett jogi aktus).

               A határozat az Ic. melléklet 2. pontjának a) és b) pontjára lesz alkalmazandó, és az AKCS-államok közötti és a régiók közötti, számos vagy valamennyi AKCS-állammal megvalósuló együttműködés finanszírozását célzó allokációba irányuló forrás-újrafelosztást érinti.

               Egyrészt 425 millió EUR levonásra kerül az Ic. melléklet 2. pontjának a) pontjában szereplő nemzeti és regionális indikatív programokat finanszírozó allokációból.

               Másrészt az Ic. melléklet 2. pontjának b) pontjában szereplő, az AKCS-államok közötti és a régiók közötti, számos vagy valamennyi AKCS-állam részvételével megvalósuló együttműködést finanszírozó allokációt 425 millió EUR-val növelik két kezdeményezés, a Reflektorfény kezdeményezés és a Globális Partnerség az Oktatásért (a továbbiakban: GPE) finanszírozásához való hozzájárulás érdekében.

               A Reflektorfény kezdeményezés az ENSZ és az EU közös globális fellépése, melynek célja, hogy megakadályozza a nők és lányok elleni erőszakot, illetve választ adjon rá célzottan meghatározott országokban.

               A GPE általános célkitűzése, hogy globális és nemzeti erőfeszítéseket mozgósítson a mindenki számára elérhető minőségi oktatás és tanulás érdekében inkluzív partnerségek útján, elsődlegesen a hatékony oktatási rendszerekre és az alapoktatás finanszírozására helyezve a hangsúlyt.

               A pénzeszközöket az EFA-n keresztül allokálják a nemzeti és regionális indikatív programok általános tartalékából az AKCS-n belüli együttműködésre a következők szerint:

               – 350 millió EUR-t különítenek el a Reflektorfény kezdeményezés számára,

               – 75 millió EUR-t különítenek el a GPE számára.

               A megállapodás 15. cikke (3) bekezdésének megfelelően a tervezett jogi aktus kötelező érvényű lesz a felekre nézve. Az említett cikk így rendelkezik: „A Tanács a felekre kötelező határozatokat (...) hozhat”.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               Az AKCS–EU partnerségi megállapodás 100. cikke szerint az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa az AKCS–EU Fejlesztésfinanszírozási Együttműködési Bizottság ajánlásai alapján felülvizsgálhatja, áttekintheti és/vagy módosíthatja a megállapodást.

               Az Európai Unió határozottan elkötelezett a nemek közötti egyenlőség, a nők társadalmi szerepvállalásának növelése korukra való tekintet nélkül, valamint a nők és lányok ellen elkövetett erőszak valamennyi formájának felszámolása mellett az egész világon.

               A Reflektorfény kezdeményezés az ENSZ és az EU közös globális fellépése, melynek célja, hogy megakadályozza a nők és lányok elleni erőszakot, illetve választ adjon rá célzottan meghatározott országokban. Hivatalosan az ENSZ Közgyűlésének 72. ülésszakán indították el 2017. szeptember 20-án.

               A Reflektorfény kezdeményezés bizonyítékok alapján különösen a szexuális és nemi alapú erőszak olyan formáira koncentrál, amelyek bizonyos térségekben fordulnak elő vagy jellemzők erőteljesen, és ezzel hozzájárul a nemek közötti egyenlőségről szóló 5. fenntartható fejlesztési cél eléréséhez.

               A nemek közötti egyenlőséggel foglalkozó kezdeményezés számára egy több donor által finanszírozott alapra épülő mechanizmust fognak létrehozni, melyet az ENSZ főtitkárának végrehajtó hivatala igazgat. Latin-Amerika és Ázsia esetében az EU fejlesztési együttműködési eszközén (DCI), az AKCS-országok esetében pedig az Európai Fejlesztési Alapon (EFA) keresztül allokálják majd a pénzeszközöket.

               A GPE kezdeményezés három magas szintű célkitűzés megvalósítását támogatja. Az első két célkitűzés a nemek közötti egyelőségre és a társadalmi befogadásra is kiterjedő egyenlőség, valamint a minőségi tanítás és tanulás. A harmadik célkitűzés olyan erősebb oktatási rendszerek kiépítésére irányul, amelyek megfelelő kapacitásokkal rendelkeznek ahhoz, hogy méltányos és minőségi oktatási szolgáltatásokat nyújtsanak. A kezdeményezést 2012-ben hozták létre a dakari oktatási világfórumon és a millenniumi csúcstalálkozón az oktatás terén tett globális kötelezettségvállalások teljesítése érdekében.

               A GPE egy több érintett fél bevonásával működő partnerségi és finanszírozási platform, melynek célja az oktatási rendszerek erősítése az alacsony jövedelmű országokban és a közepes jövedelmű országok alsó sávjába tartozó országokban az oktatási ágazat tervezésének és a tervek végrehajtásának javításával.

               Az EU az AKCS-államok csoportjával együtt 2005 óta támogatja a GPE-t. E partnerség támogatásának folytatása jól illeszkedik az EU–AKCS szakpolitikai keretbe.

               Mindkét kezdeményezés összhangban áll és összhangban marad a fejlesztéspolitikáról szóló európai konszenzussal, amely a humán fejlesztés átfogóbb megközelítését szorgalmazza. Az oktatás szempontjából ez a megközelítés több támogatást jelent az inkluzív és méltányos, mindenki számára elérhető minőségi oktatás és az egész életen át tartó tanulás számára (4. fenntartható fejlesztési cél), jelentős hangsúlyt fektetve a nemek közötti egyenlőség előmozdítására (5. fenntartható fejlesztési cél).

               A Bizottság ezért azt javasolja a Tanácsnak, hogy fogadja el e határozatot.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervet szabályozó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, amelyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  3
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsát megállapodás, nevezetesen a Cotonoui Megállapodás hozta létre.

               Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa által elfogadandó jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A Cotonoui Megállapodás 100. cikkének megfelelően a tervezett jogi aktus a nemzetközi jog értelmében kötelező érvényű lesz.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem módosítja a megállapodás intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a következő területtel kapcsolatos: fejlesztési együttműködés. Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 209. cikkének (2) bekezdése.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja ezért az EUMSZ 209. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               5.A tervezett jogi aktus kihirdetése

               Mivel az AKCS–EU Miniszterek Tanácsának határozata a Cotonoui Megállapodás Ic. mellékletére lesz alkalmazandó, elfogadását követően helyénvaló kihirdetni azt az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               2018/0055 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által az AKCS–EU Miniszterek Tanácsában az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletének felülvizsgálata tekintetében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 209. cikkére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai közötti partnerségi megállapodásra (a továbbiakban: az AKCS–EU partnerségi megállapodás)
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai közötti partnerségi megállapodást (a továbbiakban: az AKCS–EU partnerségi megállapodás) 2000. június 23-án Cotonouban aláírták. Az AKCS–EU partnerségi megállapodás 2003. április 1-jén hatályba lépett, majd a megállapodás ötévenkénti felülvizsgálatáról rendelkező felülvizsgálati záradéknak megfelelően 2005-ben és 2010-ben módosították.

               (2)Az AKCS–EU partnerségi megállapodás 95. cikke (2) bekezdésének megfelelően a pénzügyi jegyzőkönyvek meghatározása ötéves időszakokra történik. Ezek a jegyzőkönyvek rögzítik az EU pénzügyi támogatásának teljes összegét. A 2014–2020-ra vonatkozó pénzügyi jegyzőkönyvet az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa 2013. június 7-i 1/2013 határozatával
                  5
                fogadták el, amely formailag a megállapodás Ic. mellékletét képezi.

               (3)Az AKCS–EU partnerségi megállapodás 100. cikke szerint az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa az AKCS–EU Fejlesztésfinanszírozási Együttműködési Bizottság ajánlásai alapján felülvizsgálhatja, áttekintheti és/vagy módosíthatja a megállapodást.

               (4)Az Uniónak támogatnia kell az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. melléklete szerinti forrás-újrafelosztást a nemzeti és regionális indikatív programok finanszírozását célzó allokációból az AKCS-államok közötti és a régiók közötti, számos vagy valamennyi AKCS-állam részvételével megvalósuló együttműködés finanszírozását célzó allokációba.

               (5)Helyénvaló meghatározni az Unió által az AKCS–EU Miniszterek Tanácsában képviselendő álláspontot, mivel a határozat kötelező érvényű lesz az Unióra nézve,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsában az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletének felülvizsgálata tekintetében az Unió által képviselendő álláspont az AKCS–EU Miniszterek Tanácsának az e határozathoz csatolt határozattervezetén alapul.

               (2) Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsában az Unió képviseletében eljáró személyek a Tanács további határozata nélkül elfogadhatnak kisebb módosításokat a határozattervezethez.

               2. cikk

               Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsának határozatát elfogadását követően az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Luxembourgban 2005. június 25-én aláírt megállapodás (HL L 209., 2005.8.11., 27. o.) és az Ouagadougouban 2010. június 22-én aláírt megállapodás (HL L 287., 2010.11.4., 3. o.) által módosított megállapodás (HL L 317., 2000.12.15., 3. o.).

                     (2)

                        Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsának 1/2013 határozata (2013. június 7.) a 2014 és 2020 közötti időtartamra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó jegyzőkönyv elfogadásáról az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között létrejött partnerségi megállapodás keretében (HL L 173., 2013.6.26.).

                     (3)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (4)

                        A Luxembourgban 2005. június 25-én aláírt megállapodás (HL L 209., 2005.8.11., 27. o.) és az Ouagadougouban 2010. június 22-én aláírt megállapodás (HL L 287., 2010.11.4., 3. o.) által módosított megállapodás (HL L 317., 2000.12.15., 3. o.).

                     (5)

                        Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsának 1/2013 határozata (2013. június 7.) a 2014 és 2020 közötti időtartamra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó jegyzőkönyv elfogadásáról az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között létrejött partnerségi megállapodás keretében (HL L 173., 2013.6.26.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.3.9.
            COM(2018) 121 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az AKCS–EU Miniszterek Tanácsában az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletének felülvizsgálata tekintetében képviselendő álláspontról

               MELLÉKLET

               AZ AKCS–EU MINISZTEREK TANÁCSÁNAK

               .../2018 HATÁROZATA

               (2018.xxx.xx.)

               az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletének felülvizsgálatáról

               AZ AKCS–EU MINISZTEREK TANÁCSA,

               tekintettel az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagállamai közötti partnerségi megállapodásra
                  1
                (a továbbiakban: az AKCS–EU partnerségi megállapodás) és különösen annak 15. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 100. cikkével;

               mivel:

               (1)Az AKCS–EU partnerségi megállapodás 15. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Miniszterek Tanácsának feladatai közé tartozik a megállapodás hatékony és eredményes végrehajtásának biztosításához szükséges határozatok meghozatala.

               (2)Az AKCS–EU partnerségi megállapodás 100. cikke úgy rendelkezik, hogy a megállapodáshoz csatolt mellékleteket az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa az AKCS–EU Fejlesztésfinanszírozási Együttműködési Bizottság ajánlásai alapján felülvizsgálhatja, áttekintheti és/vagy módosíthatja.

               (3)Az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletét módosítani kell, hogy az Európai Fejlesztési Alap együttműködési eszközeinek forrásait újra fel lehessen osztani az AKCS-n belüli és a régiók közötti együttműködést finanszírozó eszköz között.

               Az újra felosztott pénzeszközök a Reflektorfény kezdeményezés és a Globális Partnerség az Oktatásért (a továbbiakban: GPE) finanszírozásához hivatottak hozzájárulni.

               A Reflektorfény kezdeményezés az ENSZ és az EU közös globális fellépése, melynek célja, hogy megakadályozza a nők és lányok elleni erőszakot, illetve választ adjon rá célzottan meghatározott országokban. A Reflektorfény kezdeményezés bizonyítékok alapján különösen a szexuális és nemi alapú erőszak olyan formáira koncentrál, amelyek bizonyos térségekben fordulnak elő vagy jellemzők erőteljesen, és ezzel hozzájárul a nemek közötti egyelőségről szóló 5. fenntartható fejlesztési cél eléréséhez.

               A GPE általános célkitűzése, hogy globális és nemzeti erőfeszítéseket mozgósítson a mindenki számára elérhető minőségi oktatás és tanulás érdekében inkluzív partnerségek útján, elsődlegesen a hatékony oktatási rendszerekre és az alapoktatás finanszírozására helyezve a hangsúlyt. Mindkét kezdeményezés összhangban áll a Cotonoui Partnerségi Megállapodással, valamint a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrenddel, amely a humán fejlődés átfogóbb megközelítését ösztönzi. Az oktatás szempontjából ez a megközelítés több támogatást jelent az inkluzív és méltányos, mindenki számára elérhető minőségi oktatás és az egész életen át tartó tanulás számára (4. fenntartható fejlesztési cél), jelentős hangsúlyt fektetve a nemek közötti egyenlőség előmozdítására (5. fenntartható fejlesztési cél),

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

               1. cikk

               (1)A programozási előírásoknak való megfelelés érdekében az Európai Fejlesztési Alap keretében rendelkezésre álló forrásokat újra felosztják az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletében szereplő együttműködési eszközök allokációi között.

               (2)425 millió EUR kerül újrafelosztásra az Ic. melléklet 2. pontjának a) pontjában szereplő nemzeti és regionális indikatív programok számára képezett tartalékból az Ic. melléklet 2. pontjának b) pontjában szereplő AKCS-n belüli és régiók közötti együttműködés javára a következők szerint:

               –– 350 millió EUR-t különítenek el a Reflektorfény kezdeményezés számára,

               –– 75 millió EUR-t különítenek el a Globális Partnerség az Oktatásért kezdeményezés számára.

               2. cikk

               Az allokációk 1. cikk szerinti újrafelosztásának következményeképpen az AKCS–EU partnerségi megállapodás Ic. mellékletének szövege a következőképpen módosul:

               1.Az AKCS–EK partnerségi megállapodás Ic. melléklete 2. pontjának a) pontja helyébe a következő szöveg lép:

               „a)
                     23 940 millió EUR a nemzeti és regionális indikatív programok finanszírozására. Ez az összeg a következők finanszírozására szolgál:

               i.
                     e megállapodás végrehajtási és irányítási eljárásokra vonatkozó IV. mellékletének 1–5. cikkével összhangban az egyes AKCS-államok nemzeti indikatív programjai;

               ii.
                     e megállapodás végrehajtási és irányítási eljárásokra vonatkozó IV. mellékletének 6–11. cikkével összhangban az AKCS-államok regionális és régiók közötti együttműködését és regionális integrációját támogató regionális indikatív programok;”

               2.Az AKCS–EK partnerségi megállapodás Ic. melléklete 2. pontjának b) pontja helyébe a következő szöveg lép:

               „b)
                     4 015 millió EUR az AKCS-államok közötti és a régiók közötti, számos vagy valamennyi AKCS-állam részvételével megvalósuló együttműködés finanszírozására, e megállapodás végrehajtási és irányítási eljárásokra vonatkozó IV. mellékletének 12–14. cikkével összhangban. Ez a keret támogatást tartalmaz az e megállapodás keretében létrehozott közös intézmények és testületek számára. Ez fedezi továbbá »a közös intézmények működési költségeiről szóló« 1. jegyzőkönyv 1. és 2. pontjában említett AKCS-titkárság működési költségeinek támogatását.”

               3. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt ..., -án/-én.

                     az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Luxembourgban 2005. június 25-én aláírt megállapodás (HL L 209., 2005.8.11., 27. o.) és az Ouagadougouban 2010. június 22-én aláírt megállapodás (HL L 287., 2010.11.4., 3. o.) által módosított megállapodás (HL L 317., 2000.12.15., 3. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.3.12.
            COM(2018) 122 final
            2018/0056(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 99. ülésén a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait érintő módosítások elfogadásával, a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatások jóváhagyásával, valamint a tűzállósági vizsgálatok alkalmazásának 2010. évi nemzetközi szabályzatát érintő módosítások elfogadásával kapcsolatban az Unió nevében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               Ez a javaslat a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 99. ülésén a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait és a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatásokat, valamint a tűzállósági vizsgálatok alkalmazásának 2010. évi nemzetközi szabályzatát (2010. évi FTP-szabályzat) érintő módosítások tervezett elfogadásával kapcsolatban az Unió nevében képviselendő álláspont meghatározására vonatkozik.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) létrehozásáról szóló egyezmény

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) létrehozásáról szóló egyezmény létrehozza az IMO-t, melynek célja fórumot biztosítani a kormányzatok közti együttműködés számára a nemzetközi kereskedelmi hajózást érintő bármely technikai kérdéshez kapcsolódó kormányzati szabályozás és gyakorlatok területén, valamint a tengerészeti biztonsággal, a navigáció hatékonyságával, a hajókról származó tengeri szennyezés megakadályozásával és szabályozásával kapcsolatos lehető legszigorúbb normák általános elfogadására való ösztönzés, az egyenlő lehetőségek biztosításának előmozdítása, továbbá a vonatkozó adminisztratív és jogi kérdések rendezése.

               Az egyezmény 1958. március 17-én lépett hatályba.

               Az egyezménynek valamennyi tagállam részes fele.

               Az 1980. május 25-én hatályba lépett „Életbiztonság a tengeren” tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezménynek (SOLAS-egyezmény) valamennyi tagállam részes fele. Az Unió nem részes fele a SOLAS-egyezménynek.

               2.2.A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) az Egyesült Nemzeteknek a hajózás biztonságáért és védeleméért, valamint a hajók által okozott tengerszennyezés megelőzéséért felelős szakosított ügynöksége. Az IMO a nemzetközi hajózás biztonságával, védelemével és környezeti teljesítményével kapcsolatos szabványok megalkotásáért felelős globális hatóság. A szervezet legfőbb feladata egy igazságos, hatékony, egységesen elfogadott és alkalmazott szabályozási keret kialakítása a hajózási ágazat számára.

               Az IMO-ban való tagság nyitva áll valamennyi állam előtt, és annak valamennyi uniós tagállam tagja. Az Európai Bizottság a Kormányközi Tengerészeti Tanácsadó Szervezet (IMCO)
                  1
                és az Európai Közösségek Bizottsága közötti, a felek kölcsönös érdeklődésére számot tartó kérdésekben való együttműködésről és összefogásról szóló megállapodás alapján 1974 óta megfigyelői státusszal rendelkezik a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben (IMO).

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága, amelynek munkájában a szervezet valamennyi tagja részt vesz, évente legalább egyszer ülésezik. A bizottság ülései során az olyan, a szervezet hatáskörébe tartozó témákat tárgyalja, mint a navigációs segédeszközök, a hajók megépítése és felszerelése, a személyzeti kérdések biztonsági vonatkozásai, az ütközések megelőzésére irányuló szabályok, a veszélyes rakományok kezelése, a tengeri biztonsági eljárások és követelmények, a hidrográfiai tájékoztatás, a hajónaplók és navigációs feljegyzések, a tengeri baleseteket érintő vizsgálatok, a segítségnyújtás és mentés; valamint minden más, a tengeri biztonságot közvetlenül érintő kérdést.

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága meghozza az IMO-egyezmény, az IMO közgyűlése vagy az IMO tanácsa által ráruházott feladatok ellátásához és bármely más, a fenti feladatkörbe tartozó, bármely más nemzetközi jogi eszköz által vagy alapján ráruházott és az IMO által elfogadott kötelezettség teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. A Tengerészeti Biztonsági Bizottság és kisegítő testületeinek határozatait a tagok többségével kell elfogadni.

               2.3.Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának tervezett jogi aktusa

               A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2018. május 16–25-i. 99. ülésén (MSC 99) várhatóan a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait és a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatásokat, valamint a tűzállósági vizsgálatok alkalmazásának 2010. évi nemzetközi szabályzatát (2010. évi FTP-szabályzat) érintő módosításokat fog elfogadni.

               A SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait érintő tervezett módosítások célja a SOLAS-egyezmény II-1/8-1.3-szabályában foglalt, a meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosítására vonatkozó követelmény kiterjesztése.

               A 2010. évi FTP-szabályzatot érintő tervezett módosítás célja a szabályzat tűzvédelmi követelményeiben foglalt, a kevesebb mint 36 utast szállító és a több mint 36 utast szállító hajók közötti különbségtétel megszüntetése a 2010. évi FTP-szabályzat 3. mellékletének 1. táblázatában foglalt, a személyhajók rendszeres használatnak kitett padlóborítóira vonatkozó követelmények alkalmazásának tisztázása érdekében, hogy e követelmények a kevesebb mint 36 utast szállító személyhajókra is vonatkozzanak.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               3.1.A SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait, valamint a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatásokat érintő módosítások

               A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2014. november 17–21-i, Londonban megrendezett 94. ülése (MSC 94) során a Bahamas et al sikeres új kibocsátás iránti kérelmet nyújtott be (MSC 94/6/1) a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályainak módosításai tekintetében.

               Ezt követően az IMO Hajótervezési és -építési Albizottsága 2016. január 18–22-i, Londonban megrendezett harmadik ülésén (SDC 3) megjegyezte, hogy a térfelosztással és a sérült állapotban fennálló stabilitással foglalkozó munkacsoport csak röviden tudta megvitatni a SOLAS-egyezmény II-1/8-1.3 szabályában foglalt, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló követelmény kiterjesztését illető javaslatot, mely utóbbi a hajó elárasztást követő sérült állapotban fennmaradó stabilitásával kapcsolatos, rendszeresen frissített információk biztosítását írja elő a parancsnok számára.

               Bár a térfelosztással és a sérült állapotban fennálló stabilitással foglalkozó munkacsoport úgy találta, hogy a SOLAS-egyezmény II-1/8-1.3 számú szabályát érintő javasolt módosítások megfelelőek ahhoz, hogy az IMO Hajótervezési és -építési Albizottsága 4. ülésén (SDC 4) véglegesítésre kerüljenek, az SDC 3 azt is megjegyezte, hogy szükség van a személyszállító hajók parancsnokainak a kikötőbe való biztonságos, saját erőből vagy vontatás révén való visszatérés érdekében nyújtott műveleti információkról szóló iránymutatás módosított változatára vonatkozó tervezetnek (MSC.1/Circ.1400) a meglévő személyhajók szempontjából folytatott további vizsgálatára, és az érdekelt feleket indítványok SDC 4-hez való benyújtására hívta fel.

               Az IMO Hajótervezési és -építési Albizottsága 2017. február 13–17-i, Londonban megrendezett 4. ülése során – a SOLAS-egyezmény II-1/8-1.3 szabályainak a meglévő személyhajókra való alkalmazhatóságának megvitatása után – a résztvevő felek arra az álláspontra jutottak, hogy a jelenlegi iránymutatások – azaz az MSC.1/Circ.1400, az MSC.1/Circ.1532 és az MSC.1/Circ.1229 – alkalmazhatóságának esetleges hiányosságait a stabilitási számítógépekről és szárazföldi támogatásról szóló, a 2014. január 1-je előtt épített személyhajókra vonatkozó új iránymutatások kidolgozása révén kell orvosolni.

               Az IMO Hajótervezési és -építési Albizottsága 4. ülésén megegyezés született a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályainak a meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosítását illető módosítástervezetek elfogadásáról (SDC 4/16, 2. melléklet), ám nem sikerült döntést hozni a javasolt módosítások hatálybalépésének eljárásáról, mivel az új iránymutatásokban foglalt, stabilitási számítógépekre vonatkozó kritériumok összetettsége befolyásolhatja a meglévő személyhajókra vonatkozó új rendelettervezetek alkalmazhatóságának időpontját.

               A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2017. június 7–16-i, Londonban megrendezett 98. ülése (MSC 98) során jóváhagyta a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8 szabályait érintő módosítások tervezetét annak érdekében, hogy azok a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 99. ülése során elfogadásra kerülhessenek, azzal a feltétellel, hogy az IMO Hajótervezési és -építési Albizottságának 5. ülése (SDC 5) kitűzi a SOLAS-egyezmény II-1/8-1.3 szabályait érintő tervezet alkalmazásának kezdőidőpontját, és véglegesíti a stabilitási számítógépekről és a szárazföldi támogatásról szóló, a 2014. január 1-je előtt épített személyhajókra vonatkozó iránymutatás-tervezetet. Az IMO Hajótervezési és -építési Albizottságának 2018. január 22–26-án, Londonban tartott 5. ülése megegyezett abban, hogy a 2014. január 1-je előtt épített személyhajóknak meg kell felelniük a SOLAS-egyezmény II-1/8-1.3.1 szabályában foglalt rendelkezéseknek legkésőbb a hatálybalépést követő ötödik évben végzett első, megújítási célú szemléig. Ezenfelül az IMO Hajótervezési és -építési Albizottságának 5. ülése megegyezett abban, hogy a vonatkozó iránymutatásokat benyújtja a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 99. ülése számára elfogadás céljából.

               A SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályainak módosításai az MSC 98/23/Add.1 jelzetű IMO-dokumentum 13. mellékletében szerepelnek. A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 98. üléséről készült jelentés (MSC 98/23) 10.9 pontja értelmében a módosítások előreláthatólag a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 99. ülésén kerülnek elfogadásra.

               3.2.A 2010. évi FTP-szabályzat módosításai

               Az IMO Hajózási Rendszerekkel és Felszerelésekkel Foglalkozó Albizottságának 2016. március 14–18-i, Londonban megrendezett harmadik ülésén (SSE 3) azt a kérdést vitatta meg, hogy a 2010. évi FTP-szabályzat 3. mellékletének 1. táblázatában foglalt, a több mint 36 utast szállító személyhajókra vonatkozó, rendszeres használatnak kitett padlóborítókról szóló követelményeket lefektető rendelkezéseket a kevesebb mint 36 utast szállító személyhajókra is alkalmazni kell-e. Az IMO Hajózási Rendszerekkel és Felszerelésekkel Foglalkozó Albizottságának harmadik ülésén elfogadott álláspont szerint a több mint 36 utast szállító személyhajókra vonatkozó, rendszeres használatnak kitett padlóborítókról szóló követelményekkel kapcsolatos iránymutatást a kevesebb mint 36 utast szállító személyhajókra is alkalmazni kell. Az IMO Hajózási Rendszerekkel és Felszerelésekkel Foglalkozó Albizottságának harmadik ülése megállapodott abban is, hogy megbízza a tűzvédelmi munkacsoportot, hogy további vizsgálatnak vesse alá a kérdést, és ennek megfelelően tájékoztassa az Albizottságot.

               A 2010. évi FTP-szabályzat 3. melléklete 1. táblázatának rendelkezéseit, valamint a tűzvédelmi munkacsoport véleményét figyelembe véve az IMO Hajózási Rendszerekkel és Felszerelésekkel Foglalkozó Albizottságának harmadik ülése arra a megállapításra jutott, hogy a 2010. évi FTP-szabályzat 3. mellékletének 1. táblázatában foglalt követelményeknek a kevesebb mint 36 utast szállító személyhajókra is alkalmazandónak kell lenniük, mely a „több mint 36 utast szállító” szövegrész törlése által lehetővé tehető.

               Ezt a lehetséges megoldást azonban nem jelentették a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2016. november 21–25-i, Londonban megrendezett 97. ülésének (MSC 97), mivel az IMO Hajózási Rendszerekkel és Felszerelésekkel Foglalkozó Albizottsága 3. ülése azt „az IMO biztonsági, védelmi és környezetvédelmi egyezményeiben foglalt rendelkezések egységes értelmezése” napirendi pont alatt tárgyalta.

               A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 98. ülése ehelyett a 2010. évi FTP-szabályzat javasolt módosításait vizsgálta, és azokat a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 99. ülésén való elfogadásuk céljából jóváhagyta.

               A 2010. évi FTP-szabályzat módosításait a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 98. üléséről készült jelentés (MSC 98/23/Add.1) 25. melléklete tartalmazza. A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 98. üléséről készült jelentés (MSC 98/23) 12.47. pontja értelmében a módosításokat előreláthatólag a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 99. ülésén fogják elfogadni.

               3.3.Vonatkozó uniós jogszabályok és uniós hatáskör

               3.3.1.A SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait, valamint a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatásokat érintő módosítások

               A személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontja előírja, hogy az A. osztályú új személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi SOLAS-egyezmény követelményeinek.

               3.3.2.A 2010. évi FTP-szabályzat módosításai

               A 2010. évi FTP-szabályzat nemzetközi követelményeket határoz meg a SOLAS-egyezmény tűzvédelemről, tűzérzékelésről és tűzoltásról szóló előírásokat tartalmazó II-2 fejezetében említett termékek laboratóriumi vizsgálatával, típusjóváhagyásával és tűzállósági vizsgálatával kapcsolatban. Az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény (SOLAS-egyezmény) azon módosításai, amelyek a tűzállósági vizsgálati eljárások alkalmazására vonatkozó nemzetközi szabályzat (2010. évi FTP-szabályzat) kötelezővé tételére irányulnak, 2012. július 1-jén hatályba léptek (MSC.307(88). számú határozat).

               A személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontja előírja, hogy az A. osztályú új személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi SOLAS-egyezmény követelményeinek. Ezenfelül a 2009/45/EK irányelv I. melléklete II-2. fejezetének A. és B. része a 2003. január 1-jén vagy azt követően épített B., C. és D. osztályú hajókra alkalmazza az MSC.98(73). sz. határozattal elfogadott Tűzbiztonsági rendszerek szabályzatát.

               3.3.3.Uniós hatáskör

               A SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait és a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatásokat, valamint a 2010. évi FTP-szabályzatot érintő módosítások a 2009/45/EK irányelv alkalmazása révén érintik az uniós jogot.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Alapelvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése attól függetlenül alkalmazandó, hogy az Unió tagja-e a szervnek vagy részes fele-e a megállapodásnak
                  2
               .

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervre irányadó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom tartalmazza azokat az eszközöket is, amelyek a nemzetközi jog értelmében nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  3
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága egy megállapodás, nevezetesen a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) létrehozásáról szóló egyezmény által létrehozott szerv.

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága által elfogadandó jogi aktusok joghatással bíró jogi aktusok. A tervezett jogi aktusok meghatározó módon befolyásolhatják az uniós jogszabályok, nevezetesen a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv tartalmát. Ennek oka, hogy a 2009/45/EK irányelv szerint az A. osztályú új személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi SOLAS-egyezmény fentebb, a 3.1. és 3.2. pontban említett követelményeinek.

               Ezért a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait és a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatást biztosító iránymutatásokat, valamint a 2010. évi FTP-szabályzatot érintő módosítások a 2009/45/EK irányelv alkalmazása révén érintik az uniós jogszabályokat.

               A tervezett jogi aktusok nem egészítik ki és nem módosítják az egyezmény intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Alapelvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik csak járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen anyagi jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a tengeri szállítással kapcsolatos. Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2018/0056 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 99. ülésén a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait érintő módosítások elfogadásával, a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatások jóváhagyásával, valamint a tűzállósági vizsgálatok alkalmazásának 2010. évi nemzetközi szabályzatát érintő módosítások elfogadásával kapcsolatban az Unió nevében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Unió által a tengeri közlekedési ágazatban tett intézkedéseknek a tengerbiztonság javítását kell szolgálniuk.

               (2)A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről (IMO) szóló egyezmény 1958. március 17-én lépett hatályba.

               (3)Az IMO az Egyesült Nemzeteknek a hajózás biztonságáért és védeleméért felelős szakosított ügynöksége. A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről (IMO) szóló egyezmény 28. cikkének b) pontja értelmében a Tengerészeti Biztonsági Bizottság – az IMO egyik bizottsága – meghozza az IMO-egyezmény, az IMO közgyűlése vagy az IMO tanácsa által ráruházott feladatok ellátásához és bármely más, az említett cikk által meghatározott feladatkörbe tartozó, bármely más nemzetközi jogi eszköz által vagy alapján ráruházott és az IMO által elfogadott kötelezettség teljesítéséhez szükséges intézkedéseket.

               (4)Az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény (SOLAS-egyezmény)1980. május 25-én lépett hatályba.

               (5) A SOLAS-egyezmény VIII. cikke b) pontjának iii. alpontja értelmében az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága módosíthatja a SOLAS-egyezményt.

                (6)A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2018. május 16–25-i 99. ülésén (MSC 99) várhatóan a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályát és a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatást biztosító iránymutatásokat, valamint a tűzállósági vizsgálatok alkalmazásának 2010. évi nemzetközi szabályait (FTP-szabályzat) érintő módosításokat fog elfogadni.

               (7)Helyénvaló megállapítani az Unió nevében a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 99. ülésén képviselendő álláspontot, mivel a SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait és a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás biztosításáról szóló iránymutatásokat, valamint az FTP-szabályzatot érintő módosítások meghatározó módon befolyásolhatják az uniós jogot, nevezetesen a 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet
                  4
               .

               (8)A SOLAS-egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályait és a vonatkozó, meglévő személyhajók elárasztása esetén a parancsnok számára számítógépes stabilitási támogatás –egyúttal a hajó elárasztást követő sérült állapotban fennálló stabilitásával kapcsolatos, rendszeresen frissített információk – biztosításáról szóló iránymutatásokat érintő módosításoknak operatív iránymutatást kell biztosítaniuk a meglévő személyszállító hajók számára.

               (9)Az FTP-szabályzat módosításainak a rendszeres használatnak kitett padlóborítókra alkalmazandó vizsgálati követelmények tekintetében biztosítaniuk kell, hogy e rendelkezések a kevesebb mint 36 utast szállító személyszállító hajókra is vonatkozzanak.

               (10)Az Unió álláspontját az Unió azon tagállamainak kell képviselniük közösen eljárva, amelyek tagjai az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 99. ülésén az Unió nevében képviselendő álláspont a következő:

               a) Az Unió egyetért a SOLAS egyezmény II-1/1 és II-1/8-1 szabályát, valamint a vonatkozó iránymutatásokat érintő, az MSC 98/23/Add.1. sz. IMO-dokumentumhoz csatolt 13. mellékletben foglalt módosításokkal;

               b) Az Unió jóváhagyja a tűzállósági vizsgálatok alkalmazásának 2010. évi nemzetközi szabályzata 3. melléklete 1. táblázatát érintő, az MSC 98/23/Add.1. sz. IMO-dokumentumhoz csatolt 25. mellékletben szereplő módosításokat.

               2. cikk

               (1) Az 1. cikk a) és b) pontja szerinti álláspontokat az Unió azon tagállamai képviselik közösen eljárva, amelyek tagjai az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának.

               (2) Az 1. cikk a) és b) pontja szerinti álláspontokat érintő kisebb módosítások újabb tanácsi határozat nélkül is elfogadhatók.

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A nevet 1982-ben Nemzetközi Tengerészeti Szervezetre (IMO) módosították.

                     (2)

                        C-399/12. sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV) ECLI:EU:C:2014:2258, 64. pont.

                     (3)

                        C-399/12. sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV) ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2009/45/EK irányelve (2009. május 6.) a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről (HL L 163., 2009.6.25., 1. o.).