				|

		52012PC0507

			Javaslat A TANÁCS RENDELETE a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról /* COM/2012/0507 final - 2012/0241 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
 A javaslat háttere
   || A javaslat okai és céljai Ez a javaslat a WTO Vitarendező Testülete által dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés (a WTO-t felhatalmazó rendelet) végrehajtását érinti. A WTO Vitarendező Testülete 2011. július 28-án elfogadta az „Európai Közösségek – A Kínából származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára kivetett végleges dömpingellenes intézkedések” DS 397 ügyre vonatkozó vizsgálóbizottsági jelentést és az azt módosító fellebbviteli testületi jelentést (a továbbiakban: jelentések). A jelentések a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK rendelethez kapcsolódnak, amelyet a legutóbb a 2005. december 21-i 2117/2005/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet alkalmazása alapján hoztak (a továbbiakban: alaprendelet).
   || Háttér-információk Ezt a javaslatot a WTO Vitarendező Testülete által dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés után a Közösség által hozható intézkedésekről szóló 1515/2001/EK tanácsi rendeletnek megfelelően tették.
   || Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen A Tanács 2009. január 26-i 91/2009/EK rendelete a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről
   || Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Tárgytalan.
 Konzultáció az érdekeltekkel; hatásvizsgálat
   || Konzultáció az érdekeltekkel
   || Az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően a végrehajtás által érintett érdekelt feleknek már a nyilvánosságra hozatal során megvolt a lehetőségük arra, hogy érdekeik védelmében fellépjenek.
   || Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása
   || Külső szakértők bevonására nem volt szükség.
   || Hatásvizsgálat Ez a javaslat a WTO Vitarendező Testülete által dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés végrehajtásának eredménye (a WTO-t felhatalmazó rendelet). Az alaprendelet nem ír elő általános hatásvizsgálatot, azonban tartalmazza a vizsgálandó feltételek teljes körű listáját.
 A javaslat jogi elemei
   || A javaslat összefoglalása A Tanács a 2009. január 26-i 91/2009/EK rendelettel a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetett ki. A WTO Vitarendező Testülete által elfogadott jelentést követően az eredeti vizsgálat végleges megállapításait újraértékelték az eredeti vizsgálat során gyűjtött információk, valamint az értesítés közzétételét követően gyűjtött információk alapján. A végleges rendelet azon aspektusait, amelyeket a Vitarendező Testület jelentéseivel összeegyeztethetetlennek véltek, kijavították, és a tervezett fellépések a 91/2009/EK tanácsi rendeletet összhangba hozzák majd a Vitarendező Testület ajánlásaival és határozataival. Ezért a Bizottság javasolja, hogy a Tanács fogadja el a 91/2009/EK rendeletet módosító mellékelt rendeletjavaslatot.
   || Jogalap Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 233. cikke A Tanács 2001. július 23-i 1515/2001/EK rendelete a WTO Vitarendező Testülete által dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés után a Közösség által hozható intézkedésekről.
   || A szubszidiaritás elve A javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.
   || Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt:
   || az intézkedés formáját a fent említett alaprendelet írja le, és nem hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak.
   || Nem szükséges annak feltüntetése, hogy a Közösségre, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, gazdasági szereplőkre és a polgárokra eső pénzügyi és adminisztratív teher hogyan minimalizálható, illetve hogy milyen arányban áll a javaslat célkitűzésével.
   || A jogi aktus típusának megválasztása
   || Javasolt eszköz: rendelet.
   || Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: Az alaprendelet nem rendelkezik alternatív lehetőségekről.
 Költségvetési vonzatok
   || A javaslatnak nincsenek az Unió költségvetését érintő vonzatai.
2012/0241 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS RENDELETE
a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas
vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám
kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi
rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a WTO Vitarendező Testülete
által a dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés
után a Közösség által hozható intézkedésekről szóló, 2001. július 23-i
1515/2001/EK tanácsi rendeletre[1]
(a WTO-t felhatalmazó rendelet) és különösen annak 1. cikkére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal
folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság által benyújtott
javaslatra,
mivel:
A. HATÁLYOS INTÉZKEDÉSEK
(1)       A Tanács a 2009. január 26-i
91/2009/EK rendelettel[2]
(a továbbiakban: a végleges rendelet) a Kínai Népköztársaságból származó egyes
vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetett
ki.
B. A WTO VITARENDEZŐ TESTÜLETE
ÁLTAL ELFOGADOTT JELENTÉSEK
(2)       A Kereskedelmi Világszervezet
Vitarendezési Testülete 2011. július 28-án elfogadta a Fellebbezési
Testület jelentését és a Fellebbezési Testületnek „Az Európai Közösségek –
Az egyes Kínából származó vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó
végleges dömpingellenes intézkedések” ügyről szóló jelentésével
módosított vizsgálóbizottsági jelentést[3]
(a továbbiakban: jelentések). Ezek a jelentések megállapították többek között
azt, hogy az EU eljárása nem volt összhangban a következőkkel:
–
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.10. és 9.2. cikke,
az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK rendeletnek
(a továbbiakban: az EU dömpingellenes alaprendelete) a Kínai Népköztársaságból
származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó
vizsgálatban (a továbbiakban: a kötőelemekre vonatkozó vizsgálat)
alkalmazott 9. cikkének (5) bekezdése tekintetében;
–
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.4., 6.2. és
2.4. cikke, a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban a dömping
megállapításának egyes szempontjai tekintetében;
–
a WTO dömpingellenes megállapodásának 4.1. cikke,
az uniós gazdasági ágazat meghatározása tekintetében a kötőelemekre
vonatkozó vizsgálatban;
–
a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.2. cikke,
a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban a dömpingelt behozatal figyelembe
vett volumenének megállapítása tekintetében;
–
a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.5.
cikke, az okozati összefüggés elemzése tekintetében a kötőelemekre
vonatkozó vizsgálatban; valamint
–
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5. és 6.5.1.
cikke, a bizalmas információk kezelése tekintetében a kötőelemekre
vonatkozó vizsgálatban.
C. AZ ELJÁRÁS
(3)       Az eljárást 2012. március 6-án,
a WTO-t felhatalmazó rendeletnek megfelelően, az eljárás megindításáról
szóló értesítésnek[4]
(a továbbiakban: eljárás megindításáról szóló értesítés) az Európai Unió
Hivatalos Lapjában való közzétételével indították meg. Az Európai Bizottság a 91/2009/EK
rendeletet eredményező vizsgálat (a továbbiakban: eredeti vizsgálat) alá
vont feleket értesítette az eljárás megindításáról, és arról, hogyan
szándékozik figyelembe venni a jelentések megállapításait a végleges rendeletre
vonatkozóan.
D. AZ ÉRINTETT TERMÉK
(4)       Az érintett termék a Kínai
Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek, a rozsdamentes
acélból készültek kivételével, pl. facsavarok (az állványcsavarok kivételével),
önfúró csavarok, más csavarok és fejescsavarok (anyával vagy alátéttel is, de a
legfeljebb 6 mm lyukátmérővel, tömör szelvényű rúdból, profilanyagból
vagy huzalból alakított csavarok kivételével, és a vasúti sín szerkezeti
anyagának rögzítéséhez használt csavarok és fejescsavarok kivételével),
valamint alátétek (a továbbiakban: kötőelemek vagy érintett termék).
(5)       Az érintett termék jelenleg a
7318 12 90, a 7318 14 91, a 7318 14 99, a 7318 15 59,
a 7318 15 69, a 7318 15 81, a 7318 15 89, az ex 7318 15 90,
az ex 7318 21 00 és az ex 7318 22 00 KN-kódok alá tartozik.
(6)       A jelentések nem
befolyásolják a végleges rendelet (40)–(57) preambulumbekezdésében
megállapított, az érintett termékre és a hasonló termékre vonatkozó
eredményeket.
E. A JELENTÉSEK ALAPJÁN FELÜLVIZSGÁLT
MEGÁLLAPÍTÁSOK
(7)       A felülvizsgálat
megindításáról szóló értesítésben jelzettek szerint a Bizottság újraértékelte
az eredeti vizsgálat végleges megállapításait azáltal, hogy figyelembe vette a
Vitarendező Testület ajánlásait és határozatait. Az újraértékelés az
eredeti vizsgálat során gyűjtött információkon, valamint az értesítés
közzétételét követően gyűjtött információkon alapult.
(8)       A dömping és a károkozás
eredeti vizsgálata során a 2006. október 1. és 2007. szeptember 30.
közötti időszakot (továbbiakban: vizsgálati időszak) vették
figyelembe. Az okozott kár értékelése szempontjából lényeges paraméterek
vizsgálata a 2003. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartó
időszakra vonatkozó adatokra terjedt ki (a továbbiakban: figyelembe vett
időszak).
(9)       Ez a rendelet a végleges
rendelet azon aspektusait igyekszik kiigazítani, amelyeket a Vitarendező
Testület az általa elfogadott jelentésekben összeegyeztethetetlennek talált, és
a végleges rendeletet összhangba kívánja hozni a Vitarendező Testület
ajánlásaival és határozataival.
1.           Egyéni
elbánás: a végleges rendelet 9. cikke (5) bekezdésének alkalmazása
(10)     Ebben a részben az eredeti
vizsgálat újraértékelt megállapításai szerepelnek a jelentések ajánlásai és
határozatai vonatkozásában, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.10 és 9.2 cikkeivel a kötőelemekre
vonatkozó eredeti vizsgálatban az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdése
tekintetében.
(11)     Amint az a végleges rendelet (81)
és (84) preambulumbekezdésében is szerepel, a mintában szereplő mind az öt
exportáló gyártó, valamint három egyénileg megvizsgált exportáló gyártó, akik
egyéni elbánást kértek, megfeleltek az egyéni elbánás biztosításához szükséges
valamennyi követelménynek az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése szerint. A
végleges rendelet (62) és (78) preambulumbekezdésében olvasható, hogy a
mintában eredetileg szereplő négy exportáló gyártót, valamint egy egyéni
vizsgálat alá vont vállalatot együtt nem működő vállalatoknak
tekintettek, mivel a vizsgálat során olyan információt nyújtottak be, amely nem
volt összhangban a bizonyítékokkal.
(12)     A jelentésekben szereplő,
az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlások fényében a
Bizottság felkérte a Kínai Népköztársaságban működő exportáló
gyártókat, hogy vegyék fel vele a kapcsolatot és szolgáltassanak a jelenlegi
helyzetük felülvizsgálatához szükséges információt, amennyiben az Európai
Unióba irányuló exportjaik a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy
acél kötőelemek behozatalára vonatkozó, hatályban lévő dömpingellenes
intézkedések alá esnek, és ha úgy vélik, hogy az együttműködéstől és
az egyéni elbánás kérelmezésétől az EU dömpingellenes alaprendelete 9. cikkének
(5) bekezdéséből következő adminisztratív terhek tántorították
el őket, vagy az, hogy úgy vélték, nem teljesítik az ott előírt
összes kritériumot.
(13)     A Bizottság felkérte ezeket a
gyártókat, hogy nyilatkozzanak arról, úgy vélik-e, hogy az EU dömpingellenes
alaprendelete 9. cikkének (5) bekezdése által okozott adminisztratív
terhek tántorították el őket az együttműködéstől és az egyéni
elbánás kérelmezésétől, vagy az, hogy úgy ítélték meg, nem teljesítik az
abban előírt összes kritériumot. Ezeket az érdekelt feleket felkérték,
hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételét követő harminc
napon belül jelentkezzenek, és a következő két információelemet terjesszék
be:
–
úgy ítélik-e meg, hogy eltántorították őket az
együttműködéstől, és az egyéni elbánás kérelmezésétől az eredeti
vizsgálat kezdeményezésének idején; valamint
–
szolgáltassanak információt az Európai Unióba
exportált mennyiségekről és az eredeti vizsgálatban alkalmazott vizsgálati
időszakra vonatkozó exportárakról.
(14)     Egyes
kínai exportáló gyártók aggodalmuknak adtak hangot a Vitarendező Testület
jelentéseinek végrehajtási eljárására vonatkozóan, amely az eljárás
megindításáról szóló értesítésben szerepel. Különösen azt emelték ki, hogy a
közzétett határidőket túl rövidnek tartják. Azt állították, hogy
indokolatlan adminisztratív teher nehezedett az exportáló gyártókra, melynek
visszatartó hatása van, és megakadályozza őket abban, hogy egyéni
elbírálásban részesüljenek.
(15)     Az exportáló gyártók által
kifejezésre juttatott aggodalmakat a Bizottság alaptalannak ítélte. A Bizottság
megfelelőnek tartotta ezt a határidőt, tekintettel az adminisztratív
teherre és az igényelt információ kis mennyiségére. Az eljárás megindításáról
szóló értesítésben kifejtették, hogy egy exportáló gyártó jelenlegi helyzetének
felülvizsgálatát akkor vehetik fontolóra, amint beérkezik a következő
információt tartalmazó kérelem:
–
egy egyszerű nyilatkozat arról, hogy az
exportáló gyártó úgy ítéli meg, hogy eltántorították, és ezért nem
működött együtt és nem kérelmezett egyéni elbánást; valamint
–
alapvető számadatok, melyek bizonyítják, hogy
az eredeti vizsgálati időszakban a gyártó az érintett terméket az Európai
Unióba exportálta.
(16)     Ezen információk bekérésének
egyetlen célja az volt, hogy a Bizottság beazonosíthassa azokat az exportáló
gyártókat, amelyek az eredeti vizsgálat során együtt tudtak volna működni
és egyéni elbírálást tudtak volna kérni, de úgy ítélték meg, hogy ettől
eltántorították őket. A 30 napos határidőt megfelelőnek
tartották egy egyszerű nyilatkozat megtételére és alapvető számadatok
megadására, és ez nem tekinthető aránytalan adminisztratív tehernek. A
kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó úgy érvelt, hogy a fenti
(15) preambulumbekezdésben említett információ kérésével a Bizottság
feltételeket kényszerített a kínai exportáló gyártókra, jóllehet a WTO
dömpingellenes megállapodása 6.10 és 9.3 cikkének értelmében az egyéni elbánást
rendszerint meg szokás adni. Ez a hozzáállás ellentétes volt a Vitarendező
Testület jelentéseinek ajánlásaival, és ezek a felek arra kérték a Bizottságot,
hogy az érintett kínai exportáló gyártókat hivatalból keressék meg, és
jelezzék, hogy egyéni elbánásban fognak részesülni. Ebben a tekintetben a
Bizottság úgy véli, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés
közzétételével, amelyet minden ismert kínai exportáló gyártónak, kereskedelmi
szervezeteknek és nemzeti hatóságnak elküldtek, valamennyi kínai exportáló
gyártóval kapcsolatba lépett, arra kérve őket, hogy 30 napon belül
vegyék fel vele a kapcsolatot, amennyiben az eredeti vizsgálati időszak
alatt exportáltak és annak ideje alatt nem jelentkeztek. Ez utóbbi kérdés nem
tekintendő „feltételnek”, egyfajta „tesztnek”, amint az említett felek
teszik, hanem egyszerű ténymegállapításnak, amellyel bizonyíthatták, hogy
valóban érdekelte őket az eredeti vizsgálat. Végül meg kell jegyezni, hogy
az exportált termékekre vonatkozó kérdéseket azért tették fel, hogy kiderüljön,
módosítani kell-e az eredetileg kiválasztott mintát, és nem kapcsolódnak az
egyéni elbánás kérdéséhez. Az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(17)     A 15 vállalat közül, amely az
eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételét követően jelentkezett,
és a határidőn belül érdeklődött:
–
tíz vállalat olyan exportáló gyártó volt, amely már
az eredeti vizsgálat idején jelentkezett és együttműködött. Ez azt
mutatta, hogy az eredeti vizsgálat során nem sikerült őket az
együttműködéstől és az egyéni elbánás kérelmezésétől eltántorítani,
és ezért a helyzetüket nem lehetett a jelen felülvizsgálat keretében újra
vizsgálni; e tíz vállalat közül az egyiket, amely a jelenlegi vámok
felülvizsgálatát kérte, felkérték, hogy az alaprendelet 11.3 cikkének
értelmében nyújtson be a Bizottsághoz egy felülvizsgálati kérelmet.
–
egy vállalat új exportáló gyártó volt (az eredeti
vizsgálat idején nem exportált az Európai Unióba). Ezért ez a vállalat nem volt
olyan helyzetben, hogy az eredeti vizsgálat idején együttműködhessen, és
egyéni elbánást kérjen. Tájékoztatták arról, hogy a végleges rendelet 2. cikke
értelmében milyen eljárás során kérelmezhet új exportáló gyártóknak járó
elbánást;
–
két vállalatot nem exportáló gyártónak, hanem
kereskedő cégnek tekintettek, ezért tájékoztatták őket, hogy ez a
felülvizsgálat nem érinti őket;
–
két exportáló gyártó kijelentette, hogy megfelel a
kritériumoknak és helyzetének megvizsgálását kéri. Ezen vállalatok egyike
azonban később visszavonta jelentkezését.
(18)     Az érdeklődő
vállalatoknak lehetőségük nyílt megjegyzéseket fűzni a számukra
biztosított információkhoz.
(19)     Arról az exportáló gyártóról,
amelyik kijelentette, hogy megfelel a kritériumoknak, és kérvényezte
helyzetének kivizsgálását, kiderült, hogy az eljárás megindításáról szóló
értesítés 1. pontjában meghatározott kritériumok vonatkoznak rá. Ez az
exportáló gyártó egyéni elbánást is kért az alaprendelet 17. cikke (3)
bekezdése szerint, azt állítva, hogy ha az eredeti vizsgálat idején nem
tántorították volna el, ilyen elbánást kért volna. Figyelembe véve, hogy az
eredeti vizsgálat idején minden ilyen kérelmet benyújtó exportáló gyártót az
egyenlő bánásmód érdekében egyenként megvizsgáltak, a gyártó kérelmét
elfogadták.
(20)     2012. június 6-án
értesítést tettek közzé[5]
ezen exportáló gyártó, a Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (a továbbiakban:
BFC) jelenlegi helyzetének felülvizsgálatára irányuló eljárás megindításáról. A
vizsgálati időszak alatt az érintett exportáló gyártó által kivitt
mennyiség az ezen időszak alatt a Kínai Népköztársaságból érkező
teljes export kevesebb mint 0,4 %-át tette ki. Ennek figyelembevételével a
Bizottság úgy ítélte meg, hogy az exportáló gyártók eredeti mintájának
módosítására nincs szükség. Kérdőívet küldtek a kínai exportáló gyártónak
és azon, Unión belüli kapcsolt vállalatainak, amelyek az eredeti vizsgálati
időszak alatt az érintett termék viszonteladásában voltak érintettek.
(21)     A Bizottság felkutatott és
ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a dömping meghatározásához
szükségesnek ítélt, és ellenőrző látogatást tett a következő
vállalatok telephelyein:
–
Bulten Sweden AB, Göteborg, Svédország
–
Bulten GMBH, Bergkamen, Németország
(22)     A Bizottság arra a
következtetésre jutott, hogy a Vitarendező Testület jelentéseiben az
alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásoknak
megfelelően a BFC-nek egyéni elbánást kell biztosítani.
2.           A dömping megállapításának
egyes szempontjai a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban
(23)     Ebben a részben az eredeti
vizsgálat újraértékelt megállapításai szerepelnek a jelentések ajánlásai és
határozatai vonatkozásában, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.4, 6.2 és 2.4 cikkeivel a
kötőelemekre vonatkozó eredeti vizsgálatban a dömping megállapításának
egyes szempontjai tekintetében.
(24)     Az egyes kínai exportáló gyártókkal és a kínai kereskedelmi
kamarával folytatott nyílt párbeszéd keretében az indiai együttműködő
gyártó által eladott termékekre vonatkozó részletesebb információ került a
felek birtokába, a WTO Vitarendező Testület által a WTO dömpingellenes
megállapodása 6.4, 6.2 és 2.4 cikkeire vonatkozóan tett ajánlások
megválaszolása érdekében (lásd a (28) – (58) preambulumbekezdést). Ezek az
információk a terméknek különösen azokra a jellemzőire vonatkoztak,
amelyeket a rendes érték meghatározásánál tartottak jelentősnek, és
amelyeket az érintett termékkel való összehasonlításnál használtak, vagyis arra
a tényre, hogy az indiai belföldi értékesítéseket normál és speciális
értékesítésekre osztották, és minden egyes ügylet biztonsági kategóriáját is
azonosították. Ezután a termékkód-táblázatban szereplő valamennyi
erősségi osztályra kiszámították a kilogrammonkénti rendes értéket.
(25)     A Bizottság az
összehasonlításnál két lényeges elemre összpontosított, nevezetesen az
erősségi osztályra, valamint a normál, illetve speciális
kötőelemekre, a végleges rendelet (48) – (50) preambulumbekezdésében
megjelöltek szerint. A speciális és normál termékek közötti megkülönböztetést
az összehasonlítás új elemeként vezették be a vizsgálat során, és a biztonsági
kategóriát, mint a másik fő összehasonlítási kritériumot, az eredeti
vizsgálatban részt vevő kínai exportáló gyártók maguk javasolták.
(26)     Amint az a végleges rendelet (56)
preambulumbekezdésében is szerepel, az analóg országban gyártott normál
kötőelemeket a mintában szereplő kínai gyártók által az EU-ba
exportált kötőelemekkel lehetett összehasonlítani, mivel ugyanolyan
alapvető fizikai és technikai jellemzőkkel rendelkeznek, mint a Kínai
Népköztársaságból exportált termékek.
(27)     A rendes értéket gyártelepi
alapon fejezték ki, kiigazítva, az indiai gyártó által végzett
minőségellenőrzés árat érintő hatásának figyelembe vétele
céljából. Ezt az ellenőrző lépést Kínában nem végezték el.
Következésképpen két lista született a biztonsági kategória szerinti, kilónkénti
rendes értékről, kínai jüanban megadva: egy a normál kötőelemekhez,
egy pedig a speciális kötőelemekhez.
2.1.        A
2012. május 30-i tájékoztató
(28)     2012. május 30-án
valamennyi érdekelt fél számára további információkat tettek közzé azokról a
terméktípusokról, melyeket a rendes érték és az export ár közötti
összehasonlítás céljából használtak. Amint az eljárás megindításáról szóló
értesítésben szerepel, valamennyi érdekelt fél számára pontosabb információt
nyújtottak a rendes érték meghatározásához megfelelőnek ítélt termékjellemzőkről.
(29)     A
tájékoztató tartalma ahhoz a rendes értékhez kapcsolódott, amelyet az indiai
együttműködő gyártó által a belső piacon értékesített, érintett
termék ára alapján állapítottak meg. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének
a) pontja szerint a piacgazdasági elbánásban nem részesülő exportáló
gyártók esetében az árat az analóg országban érvényes ár vagy számtanilag
képzett érték alapján kellett megállapítani. Két indiai gyártó hajlandó volt
együttműködni, és kitöltött egy kérdőívet. A kitöltött
kérdőívekben benyújtott adatokat e két vállalat létesítményeiben
ellenőrizték. Azonban csak az egyik vállalat bocsátott rendelkezésre olyan
adatokat, amelyek elég részletesek voltak a rendes érték meghatározásához.
(30)     Amint
az a végleges rendelet (90) preambulumbekezdésében is szerepel, „számos
importőr és exportőr megkérdőjelezte, hogy megfelelő volna
az utóbbi indiai gyártó adatait felhasználni, mivel i) az említett gyártó által
az indiai belföldi piacon előállított és értékesített mennyiség állítólag
nem reprezentatív a Kínai Népköztársaságból a Közösségbe exportált mennyiséghez
viszonyítva, és ii) az említett indiai gyártónak állítólag kereskedelmi
kapcsolatai vannak a panaszt támogató egyik közösségi gyártóval. E tekintetben
meg kell jegyezni, hogy i) az indiai gyártó értékesítési volumenét kellően
reprezentatívnak tekintették a megbízható rendes értékek megállapításához, és
ii) önmagában attól, hogy az analóg ország gyártójának kapcsolatai vannak egy,
a panaszt támogató közösségi gyártóval, az analóg ország még nem válik
ésszerűtlen választássá. Azt is meg kell jegyezni, hogy ezek a kapcsolatok
a vizsgálati időszak után jöttek létre. A fentiekre tekintettel és mivel
más harmadik országok gyártói nem mutattak együttműködést, ésszerű
volt Indiát választani analóg országként.”
(31)     Figyelembe véve az indiai
piacon fennálló versenyfeltételeket és nyitottságot, valamint azt a tényt, hogy
az együttműködő indiai gyártó a kínai exportáló gyártók által
értékesített terméktípusokhoz hasonló terméktípusokat értékesített, a Bizottság
arra a következtetésre jutott, hogy India az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése
értelmében megfelelő piaci berendezkedésű harmadik ország.
(32)     A tájékoztató szerint a
belföldi értékesítésre vonatkozó adatok kiterjedtek a vizsgálati
időszakra, de a termékkódra (a továbbiakban: TK) nem. Az indiai gyártó
azonban meg tudta határozni az eladott kötőelemek biztonsági kategóriáját,
valamint azt, hogy a végleges rendeletben meghatározott normál vagy speciális
kötőelemről volt-e szó. A vizsgálat kezdetén, a termékkód
létrehozásának idején még nem merült fel annak szükségessége, hogy a normál és
speciális kötőelemek között különbséget tegyenek.
(33)     A Bizottság azonban
megjegyezte, hogy ez a különbségtétel hatással van az árak összehasonlíthatóságára,
ezért az indiai gyártótól ezt az adatot is kérték, és meg is kapták. Ezért az
indiai belföldi értékesítéseket normál és speciális értékesítésekre osztották,
és minden egyes ügylet biztonsági kategóriáját azonosították. Ezután a
termékkód-táblázatban eredetileg szereplő valamennyi biztonsági
kategóriára kiszámították a kilogrammonkénti rendes értéket.
(34)     Az eredeti termékkód további
jellemzőit nem használták, nem csak azért, mert az indiai gyártó nem
tudott ilyen részletességű adattal szolgálni, hanem a következő okok
miatt is:
–
Az átmérőt és a hosszúságot nem tekintették
relevánsnak, mivel az elemzést súly alapján végezték, automatikusan figyelembe
véve, hogy a különféle kötőelemek átmérői és hossza eltéréséből
milyen különbségek adódtak.
–
Nem volt arra utaló jelzés, hogy a bevonaton
lévő krómot, vagy általában a bevonatot – azaz alapvetően a
galvanizáció mutatóját – illetően különbségek lettek volna az indiai
gyártó termékei és a kínai kötőelemek között.
–
Az egyetlen fennmaradó termékkód-elem, a KN-kód
tekintetében úgy ítélték meg, hogy nem lenne megbízható mutató, mivel az
érintett termék meghatározásánál a kínai vagy indiai hatóságok nem
különböztetik meg a 10 KN-kódot, ahogy azt az EU-s hatóságok teszik.
(35)     A Bizottság ezért a termékek
között két lényeges különbséget hangsúlyozott ki: egyfelől a biztonsági
kategóriát; másfelől a normál és a speciális kötőelemek közötti
különbséget, mely a vevők és a minőség eltéréseit is jelzi.
(36)     A rendes értéket gyártelepi
alapon fejezték ki, amiből levontak egy kiigazítást, hogy az indiai gyártó
által végrehajtott – de Kínában nem gyakorolt – minőségellenőrzés
árra tett hatását figyelembe vegyék. Következésképpen két lista született a
biztonsági kategória szerinti, kilónkénti rendes értékről, kínai jüanban
megadva: egy a normál kötőelemekhez, egy pedig a speciális
kötőelemekhez.
(37)     A Bizottság valamennyi
érintett felet értesített arról, hogy a rendes értéket nem lehet közzétenni,
mivel egyetlen, a belföldi piacon jelen lévő indiai gyártó titkos árait
érinti. Az érdekelt feleket azonban arról értesítették, hogy egy 8.8 biztonsági
kategóriájú kötőelemnek (a termékkód-táblázatban G-vel jelölve), amely a
kínai gyártók által gyakran exportált szabvány típus, a „normál” rendes értékét
gyártelepi áron kilogrammonként 9-12 kínai jüanra kalkulálták.
2.2.        A 2012. május 30-i
tájékoztató nyomán beérkezett észrevételek
(38)     Egy importőr és négy
exportáló gyártó azt állította, hogy a feleknek a további információval
kapcsolatos észrevételek megtételére biztosított idő (10 nap) túl
kevés. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy a fent említett határidő
megfelelő, figyelembe véve, hogy az adott információ csak kiegészítése
volt az eredeti vizsgálat végén, a végleges rendeletben közzétett
információnak. Ezért elfogadhatónak tekinthető az idő, amit ezen
további információ vizsgálatára és az észrevételek megtételére biztosítottak.
(39)     Egyes
felek állítása szerint a Bizottság kijelentette, hogy a rendes érték
megállapításához a fizikai jellemzők tekintetében csak a termékek biztonsági
kategóriájára vonatkozó újabb információval rendelkezik. Ezt az állítást el
kell vetni. A felülvizsgálat ama szakaszában a Bizottság csupán további
felvilágosítást nyújtott arról, hogy az eredeti vizsgálat során hogyan
határozták meg a rendes értéket. Fontos hangsúlyozni, hogy a „biztonsági
kategóriát ” a kínai exportáló gyártók is az egyik releváns tulajdonságként
határozták meg. Ez azonban nem jelentette azt, hogy a Bizottság nem
rendelkezett más fizikai jellemzőre vonatkozó információval.
(40)     Ugyanezek
a felek azt állították, hogy a meghallgatások során a Bizottság kijelentette,
hogy az exportárak és a rendes érték összehasonlítása céljából történő
lehetséges kiigazítás esetén inkább az árelemzés, mint a költségelemzés alapján
történő kiigazítást tartaná jobbnak. A Bizottság ugyanis arra világított
rá, hogy az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében az
összehasonlítást úgy kell elvégezni, hogy az az árak összehasonlíthatóságát
befolyásoló különbségeket, és ne a költségeket befolyásolókat vegye figyelembe.
(41)     Ezt követően e felek
megismételték azon állításukat, hogy kiigazításokat kell végezni annak
érdekében, hogy figyelembe vegyék a gyártási költségekben felmerülő olyan
különbségeket, mint a nyersanyag-fogyasztás hatékonyságából adódó különbségek;
a huzalalapanyag-fogyasztásban felmerülő különbségek; a
villamosenergia-fogyasztásban, a saját előállítású energiában, a
munkavállalónkénti termelékenységben, az ésszerű haszonkulcs elérésében és
a felszerelésekbe történő beruházással kapcsolatos különbségek. Amint az
fent már említésre került, az alaprendelet 2 cikkének (10) bekezdése az árra
utal, és nem a költségekre. E felek nem tudták bizonyítani, hogy a költségekben
jelentkező állítólagos különbségek jelentős árkülönbségekkel jártak.
Az olyan átmeneti gazdaságú országokkal kapcsolatos vizsgálatokban, mint
amilyen Kína, analóg országot használnak, melynek célja annak elkerülése, hogy
olyan árakat és költségeket vegyenek figyelembe, amelyek a nem piacgazdaságú
országokban használatosak, mivel ezek nem a rendes piaci erők
következtében előálló tényezők. Ezért a rendes érték megállapításához
működő piacgazdaságok gyártóinak árai és költségei szolgáltak alapul.
Következésképpen a kiigazításokra irányuló kérelmeket, melyek szerint
figyelembe kell venni a gyártási költségekben felmerülő különbségeket,
elutasították.
(42)     E felek továbbá azzal
érveltek, hogy a 2012. május 30-án benyújtott, az indiai gyártó által
értékesített termékek jellemzőire vonatkozó kiegészítő információ
hiányos volt, mivel állítólag nem tájékoztatott a következő pontokra
vonatkozóan: a kötőelemek típusaival kapcsolatos különbségek; a bevonat és
a króm alkalmazása; az átmérő és a hosszúság; nyomonkövethetőség; ISO
9000; a hibás termékek arányának számítási egysége; valamint a keménység,
hajlíthatóság, erősség, ütésszilárdság és egyéb súrlódási együtthatók
jellemzői. A felek arra vonatkozóan is felvilágosítást kértek, hogy az
eredeti termékkód további jellemzőit miért nem tekintették relevánsnak.
Ezekre a kérdésekre a 2012. július 5-én elküldött és 2012. július 11-én
az érdekelt felek számára konzultáció céljából az iratok közé felvett két
tájékoztató adott magyarázatot.
2.3.        2012. július 5-i
tájékoztató
(43)     Azt követően, hogy a
felek további információt kértek, amint a fenti, (42) preambulumbekezdés említi,
2012. július 5-én egy második tájékoztatót küldtek minden érdekelt
félnek. Ebben a következő kiegészítő információk szerepeltek:
–
Egy táblázat, melyben az egyetlen
együttműködő indiai gyártó által az indiai belföldi piacon független
fogyasztóknak értékesített normál kötőelemek biztonsági kategória szerinti
rendes értéke árszintjeinek skálája látható. A Bizottság azt is meghatározta,
hogy a kínai gyártók exportjának túlnyomó többsége a G biztonsági kategóriába
sorolható;
–
Az Indiában összegyűjtött adatok mélyreható
elemzése azt mutatta, hogy a belföldi piacon értékesített normál
kötőelemeket, az „A” termékkódnak megfelelően, galvanizálják. Ezért a
Bizottság azt javasolta, hogy a rendes értéket az A-típusú bevonattal ellátott
exportált minták értékével hasonlítsák össze.
–
Az indiai belföldi árakra vonatkozó adatok manuális
elemzését követően az átmérőre és a hosszra vonatkozó információt
kivették az indiai gyártó által használt értékesítési kódok szövegéből.
Annak érdekében, hogy a kínai vállalatok exportjaival össze lehessen őket
hasonlítani, ezeket az adatokat kategóriákba sorolták, hogy a fő
termékdimenziók között különbséget lehessen tenni:
 Mutató || Átmérő || Hosszúság
 Kis formátum || M4-től M10-ig || 0–100 mm
 Közepes formátum || M12-től M20-ig || 100–200 mm
 Nagy formátum || M22-től M30-ig || 200–300 mm
–
A Bizottság ezért a rendes érték további
finomítását és a dömpingkülönbözetek kiszámítását javasolta ezen adatok
felhasználásával. Amennyiben az exportált kötőelemek nem tartoztak ezekbe
a kategóriákba, a dömpingkülönbözet kiszámításánál nem használták fel
őket. Ez az exportoknak csak egy nagyon kis mennyiségét érintette.
–
A Bizottság referencia gyanánt megadta a javasolt
felülvizsgált termékkódot:
 Mutató || Ismertetés || Termékkód
 Normál/Speciális || Normál kötőelem || S
   || Speciális kötőelem || P
 Biztonsági kategória || 3.6 || A
   || 4.6 || B
   || 4.8 || C
   || 5.6 || D
   || 5.8 || E
   || 6.8 || F
   || 8.8 || G
   || 9.8 || H
   || 10.9 || I
   || 12.9 || J
 Bevonat || Galvanizált bevonat || A
 Átmérő || M4-től M10-ig || S
   || M12-től M20-ig || M
   || M22-től M30-ig || L
 Hosszúság || 0–100 mm || S
   || 101–200 mm || M
   || 201–300 mm || L
–
A Bizottság áttekintést nyújtott a tájékoztatóban
felsorolt javaslatok alapján módosított dömpingkülönbözetekről,
megjegyezve, hogy ezekből a felülvizsgált dömpingkülönbözetekből nem
lesznek automatikusan dömpingellenes vámok, mivel azokra a kisebb vámtétel
szabályai vonatkoznak.
–
Végezetül egy uniós gyártó új, 22., 23., 32., 33.
és 34. táblázatait adták meg válaszul azokra a megjegyzésekre, amelyeket egyes
érdekelt felek tettek arra vonatkozóan, hogy a 2012. május 30-i
tájékoztatóban megadott kiegészítő információ hiányos volt, mivel e
táblázatok egyes elemei hiányoztak, vagy nem voltak megfelelően
összefoglalva.
2.4.        Észrevételek a 2012. július 5-i
tájékoztatóhoz
(44)     Egyes felek a rendes érték
árszintjére vonatkozóan további információt kértek. Amint az alábbi (82)
preambulumbekezdés említi, az árszintet nem lehetett felfedni az érdekelt felek
számára, mivel egyetlen analóg gyártó áraival kapcsolatos bizalmas
információról van szó. 2012. július 5-én azonban
közzétették a normál kötőelemekre vonatkozó, biztonsági kategória szerinti
rendes érték nem bizalmas verzióját azon kínai exportáló gyártók számára, akik
erre vonatkozó további információt kértek, majd az érdekelt felek számára
konzultációra az iratok közé felvették. Ebben a tájékoztatóban a Bizottság megadott
egy táblázatot, melyben az egyetlen indiai együttműködő gyártó által
az indiai belföldi piacon független fogyasztóknak értékesített normál
kötőelemek biztonsági kategória szerinti rendes értéke árszintjeinek
skálája látható.
(45)     Egyes
felek azt is állították, hogy a Bizottság egy 2012. június 26-án
tartott meghallgatás során arról tájékoztatta őket, hogy az indiai
belföldi értékesítések az eredeti vizsgálatban használt termékkód-táblázat
szerint két, „A” és „B” típusú bevonattal rendelkező termékeket érintettek.
Ez az állítás megalapozatlan. A Bizottság arról tájékoztatta az említett
feleket, hogy a felülvizsgálat adott szakaszában az indiai gyártó által a
normál kötőelemeken használt bevonat-típusokat vizsgálta. Egy
későbbi, 2012. július 3-i meghallgatás során, és egy 2012. július 11-én
az érdekelt felek számára betekintésre összeállított aktában elhelyezett
tájékoztató révén valamennyi felet arról tájékoztattak, hogy az indiai gyártó a
normál kötőelemek gyártása során az „A” típusú bevonatot használja.
(46)     Egy 2012. július 11-i
meghallgatás során ugyanezek a felek arra kérték a Bizottságot, magyarázza el,
hogyan történt a rendes érték felosztása az indiai gyártó által gyártott
speciális és normál kötőelemek között. A Bizottság jelezte, hogy a
felosztás a vevők neve alapján történt. A Kereskedelmi
Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő által
szolgáltatott jegyzőkönyv azonban azt bizonyítja, hogy a Bizottság a
meghallgatás vége előtt úgy nyilatkozott, tisztáznia kell majd ezt a
kérdést, és ezt egy későbbi, 2012. július 13-i tájékoztatóban,
amelyet a meghallgatáson részt vevő feleknek elküldtek, meg is tette. A
tájékoztatót az érdekelt felek számára konzultációra bocsátott aktának a
nyilvános változatában elhelyezték. Ezért az említett felek nyilatkozata, amely
szerint a Bizottság kijelentette, hogy „a rendes érték normál és speciális
kötőelemek közötti felosztása többek között a vevők neve alapján
történt”, hiányosnak tekinthető, mivel ezzel a kérdéssel kapcsolatban
további információt biztosítottak, amint az alábbi preambulumbekezdés is
említi.
(47)     A
normál és speciális kötőelemek közötti különbséggel kapcsolatban a
Bizottság 2012. július 13-i tájékoztatója a következő
magyarázatot adta: „nem lehet kizárni, hogy a gépjárműipar is használ
normál kötőelemeket bizonyos alkalmazásokra.” Néhány fél arra hivatkozott,
hogy a Bizottság véleménye szerint az autóiparban használt kötőelemeket
normál kötőelemeknek is lehetett volna tekinteni. Ez az állítás
megalapozatlan. Amint az említett tájékoztatóból is világosan kiderül, a
Bizottság azt követően nyilatkozott így, hogy az indiai gyártó nem
mellékelt vevőlistát. Mindemellett, amint az eredeti vizsgálat is
megállapította, és a (75) preambulumbekezdés ehhez további magyarázatokat
fűzött, minőségi és kereskedelmi okokból a gépjárműipari gyártók
mindig személyre szabott kötőelemeket rendelnek, hogy megfeleljenek az
iparág ISO-szabványainak. Ezért a gyártók a gépjárműiparnak szánt
valamennyi kötőelemet speciálisnak tekintik, így Indiában is, az indiai
gépjármű-gyártók weboldalain található információk szerint. Mivel az
indiai gyártó minden személyre szabott elemet egyértelműen „speciális
kötőelemként” határozott meg, a Bizottság úgy véli, hogy a
gépjárműiparnak szánt normál kötőelemek az eredeti vizsgálatban nem
szerepeltek a normál kötőelemek listáján.
(48)     A kínai kereskedelmi kamara és
egy kínai exportáló gyártó a fentiekhez hasonlókat állított arra vonatkozóan,
hogy a gépjárműiparnak szánt kötőelemek esetleg részét képezik a
rendes értéknek; továbbá azt is állították, hogy azoknak a gépjárműiparban
használt kötőelemeknek, amelyek nem egyedi megrendelésre készültek, még
egy külön minőségellenőrzésen kell átmenniük, vagy olyan
nyomonkövethetőségi követelményeknek kell megfelelniük, amelyek miatt még
költségesebb a gyártásuk, és ezért rendes körülmények között speciális
kötőelemeknek tekintendők. Azt állították, hogy a Bizottság azon
megállapításai, miszerint a csúcsminőségű alkalmazásokra használt, de
nem a felhasználó rajzai szerint gyártott kötőelemeket mégis speciális
kötőelemeknek kell tekinteni, alaptalanok voltak, és azzal, hogy a
tisztességes összehasonlítás elvét megszegte, a Bizottság nem az alaprendelet 2.10
cikkével összhangban járt el. Úgy vélték továbbá, hogy a Bizottságnak az indiai
gyártó által végzett felosztáson alapuló megállapításait nem igazolta helyszíni
ellenőrzés. A fentiek fényében arra kérték a Bizottságot, hogy vizsgálja
felül a normál és a speciális kötőelemek közötti megkülönböztetést, és
amennyiben ez nem lehetséges, térjen át a normál értékre vonatkozó másik
adattegyüttesre.
(49)     A Bizottságnak a normál és
speciális kötőelemek közötti különbségekre vonatkozó érvelését a fenti (47)
preambulumbekezdés ismertette. Ami az indiai gyártó által végzett felosztás
ellenőrzésének hiányára vonatkozó állítást illeti, a Bizottság számos
folyamatkövető vizsgálat (azaz az értékesítési ügyletek egy mintájának a
pontosság ellenőrzése céljából folytatott részletes vizsgálata) során
ellenőrizte az értékesítési jegyzéket, szabványos ellenőrzési
gyakorlat keretében. Ezen kívül az indiai gyártó által megadott értékesítési
jegyzék későbbi felosztását a felosztás átlagos árszintjéhez mérték, amint
az említett tájékoztató ismertette. Ezért az az állítás, miszerint a Bizottság
készpénznek vette az indiai gyártó által szolgáltatott adatokat, alaptalan.
(50)     Emellett az indiai gyártó
által a speciális kötőelemek meghatározásához használt kritériumok, azaz a
vevő által készített terv elemei, ahogy a (47) preambulumbekezdés említi,
megfelelő biztosítékot nyújtanak az adatok megbízhatóságára vonatkozóan.
Az eredeti vizsgálatban a Bizottság már kiigazította a rendes értéket, hogy
figyelembe vegye az indiai gyártó által alkalmazott
minőségellenőrzési eljárásokat, amelyek a mintába felvett kínai
gyártók esetében nem léteztek. Ilyen körülmények között a Bizottság nem tekinti
szükségesnek, hogy a rendes értékre vonatkozó más adatokhoz folyamodjék, amint
azt az érintett felek ajánlották. Végül, amint a végleges rendelet (89)
preambulumbekezdésében is említésre került, a Bizottság erőfeszítései
ellenére más lehetséges analóg ország gyártói nem ajánlották fel
együttműködésüket az eljárás során.
(51)     A
rendes érték meghatározásához az indiai analóg ország gyártója által használt
adatok felhasználását illetően az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA)
azt állította, hogy az nem megfelelő módszer, figyelembe véve, hogy az
indiai gyártó termékskálája, termelési volumene, az ügyfelek profilja, a
forgalmazási módja és a piaci pozíciója nem hasonlítható össze a kínai
exportáló gyártók helyzetével. A szövetség azt állította továbbá, hogy a kínai
árak azért alacsonyak, mert tükrözik a szabvány termékek nagy gyártási
volumenének előnyeit, mivel a kínaiak specializált és hatékony gyártók.
Továbbá részletesebb információt kért az indiai gyártó normál kötőelemekre
vonatkozó árait és termelési mennyiségét illetően. Végezetül az EFDA az
Eurostat adataival támasztotta alá azon állításait, miszerint a Kínai
Népköztársaság és India exportárainak összehasonlítása két konkrét KN-kód
vonatkozásában azt bizonyítaná, hogy e termékek indiai exportja a kínai export
kevesebb mint 4 %-át teszi ki, és India e termékeknek nem hitelt
érdemlő szállítója az exportpiacok számára.
(52)     Ami az indiai analóg ország
gyártójának megfelelő kiválasztását illeti, a fenti (49) preambulumbekezdés
utolsó részére utalunk. Arra az általános állításra vonatkozóan, hogy a kínai
exportárak a nagy gyártási mennyiségek előnyeit tükrözik, ezeket az
állításokat nem támasztották alá és nem számszerűsítették olyan módon,
amely elősegíthette volna, hogy a felülvizsgálat adott szakaszában
elvégezzék az elemzést. Az indiai gyártóra vonatkozó további adatokra vonatkozó
kérést illetően a (87) preambulumbekezdésre utalunk a bizalmas információ
tekintetében. Ami azt az állítást illeti, hogy a rendes érték meghatározásához
a vizsgálati időszak alatt és után az Indiából érkező export nem volt
összehasonlítható a Kínából érkezővel, az alaprendelet értelmében az
indiai belföldi árakat kell relevánsnak tekinteni, és nem az indiai exportárakat.
Ezért az EFDA állításai megalapozatlanok.
(53)     Az
indiai gyártó által használt bevonat kérdését illetően a kínai
kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó kétségeit fejezte ki, és arra
kérte a Bizottságot, fejtse ki, hogy a bizalmas információ hogyan bizonyíthatja
hitelt érdemlően, hogy az indiai gyártó a belföldi piacon csak galvanizált
bevonattal ellátott kötőelemeket értékesített. Az ellenőrzés során az
indiai gyártó bizonyítékot nyújtott be, amely alapján a Bizottság arra a
következtetésre jutott, hogy a belföldi piacon értékesített normál
kötőelemek galvanizált bevonattal rendelkeztek, amely az eredeti termékkód
„A” típusú bevonatának felel meg. E körülmények között a Bizottság úgy véli,
hogy az aktákban szereplő bizonyíték elégséges annak a következtetésnek a
levonásához, hogy a belföldi piacon értékesített normál kötőelemek
galvanizált bevonattal rendelkeztek. Ebben a tekintetben kiigazítás történt a
különböző krómtartalmak szerint, amint azt a (81) preambulumbekezdés
megemlíti.
2.5.        A 2012. július 5-i
tájékoztató után kért további információk
(54)     Egyes exportáló gyártók
további felvilágosítást és információt kértek, hogy az eredeti vizsgálatban
megállapított saját dömpingkülönbözetük esetleges kiigazítását kérhessék, az
alábbi megfontolások alapján:
(a)
a „terméktípusoknak” a rendes érték
megállapításához használt jellemzői (KN-kódok, biztonsági kategória,
normál vagy speciális alkatrészek);
(b)
az indiai gyártó által értékesített termékeknek a
rendes érték meghatározásához használt jellemzőire vonatkozó további
információ;
(c)
felvilágosítás arra vonatkozóan, hogy az eredeti termékkód
további jellemzőit miért nem használták; valamint
(d)
a fizikai jellemzők különbözősége miatt
elvégzendő kiigazítások.
(55)     Az a) pont tekintetében, amint
az a 2012. május 30-i tájékoztatóban is említésre került, az indiai
együttműködő gyártó által értékesített kötőelemek biztonsági
kategóriája a termékkódban szereplő biztonsági mutató volt, amit az összes
félnek elküldött kérdőívben használtak. A biztonsági kategória
meghatározásához az indiai gyártó a termékkód ugyanazon releváns elemét
használta fel, a helyszíni ellenőrzés során ellenőrzött értékesítési
listán.
(56)     A speciális és a normál
kötőelemek közötti különbség magyarázata a végleges rendelet (54)
preambulumbekezdésben található. A „különleges” kötőelemek az ügyfél
tervei szerint készülnek. A „normál” kötőelemeket készletre gyártják, és
nem egy egyedi vevő előírásai alapján. Teljes mértékben elismerték
annak szükségességét, hogy az indiai együttműködő gyártó által
gyártott normál és speciális kötőelemeket megkülönböztessék egymástól, és
ahogy a végleges rendelet (51) és (54) preambulumbekezdése is megemlíti, az
exportár és a rendes érték összehasonlítása a mintába felvett kínai exportáló
gyártók esetében a „normális” típusú kötőelemek között történik.
(57)     Tekintettel a b) pontban
felmerült kérdésekre, az információk bizalmas jellege miatt nem lehet
nyilvánosságra hozni az indiai gyártó által értékesített csavarok és
fejescsavarok pontos típusait. Azonban, amint azt fent jeleztük, az
összehasonlítás súly alapján történt, ugyanazon a normál vagy speciális
kategórián, és a termékkódban meghatározott azonos biztonsági kategórián belül.
(58)     A b) pont alatt felmerült
kérdésekre vonatkozóan a bevonatról számos érdekelt fél kért több/további
információt. Az eredeti vizsgálat adatait tovább elemezték, és ebből
kiderült, hogy az indiai belföldi piacon értékesített normál terméken
alapbevonat, azaz galvanizált bevonat volt. Ezt az információt az érdekelt
felek által igényelt meghallgatásokon hozták nyilvánosságra, és azokkal az
érdekelt felekkel osztották meg, akik ezt kérték, valamint elhelyezték az
érdekelt felek számára betekintésre összeállított aktába.
(59)     A mintába felvett két
exportáló gyártó további információt kért a bevonatban lévő króm
használatát érintő kiigazításokat illetően. Az indiai együttműködő
gyártó által szolgáltatott adatokat tovább vizsgálták, és ez a rendes érték
kiigazításához vezetett a krómmal kapcsolatos különbségek miatt, amint azt az
alábbi (81) preambulumbekezdés kifejti. Ugyanaz a két exportáló gyártó kért
további felvilágosítást arra vonatkozóan, hogyan állapították meg a
nyereségességet az indiai együttműködő gyártó belföldi
értékesítéseinél; vajon a termelési költségeket a termékkód alapján jelentették
be, vagy átlagköltségeket alkalmaztak; és a rendes értékbe beleszámították-e a
kapcsolt vállalatoknak történt értékesítéseket.
(60)     A rendes értékre vonatkozó
minden idevágó információ a végleges rendelet (93) preambulumbekezdésében
szerepel. Az is ott szerepel, hogy csak a független vállalatoknak való belföldi
értékesítéseket használták fel.
(61)     Ez a
két exportáló gyártó később úgy érvelt, hogy súlyos kétségeik voltak arra
vonatkozóan, hogy a nyereségességre és a reprezentativitásra irányuló
vizsgálatokat megfelelő módon hajtották-e végre. Konkrétabban, a
reprezentativitási vizsgálat tekintetében, ezek az exportáló gyártók
kételkedtek abban, hogy az indiai gyártó belföldi értékesítéseinek mennyisége a
felülvizsgált termékcsoportok vonatkozásában meghaladta az exportált termékek 5 %-át.
A reprezentativitási vizsgálat tekintetében kiderült, hogy az olyan esetekben,
ahol egy bizonyos terméktípusnál az 5 %-os teszt nem teljesült, a belföldi
értékesítések a megfelelő összehasonlításhoz mégis kellő
mértékűnek bizonyultak. A nyereségességi vizsgálatot illetően
bebizonyosodott, hogy azt terméktípusonként végezték el.
(62)     Tekintettel a c) pont alatti
kérdésekre, azaz hogy miért nem használták a rendes érték és az exportár
összehasonlításához a teljes termékkódot, a vizsgálat során világossá vált,
hogy a teljes termékkód nem lenne megbízható mutató. Először, mert az EU
hatóságaival ellentétben sem a kínai, sem az indiai hatóságok nem tesznek
különbséget a 10 KN-kód között, amellyel az érintett terméket meghatározzák.
Másodszor, amint az a végleges rendelet (48) preambulumbekezdésében szerepel,
néhány fél azt állította, hogy a kínai exportáló gyártók által gyártott
kötőelemek szabványos termékek (főként 4,8–8,8 biztonsági kategória),
amelyek a nyersanyagok, az ellenállás, a bevonat vagy a
tanúsítással/biztonsággal kapcsolatos szempontok tekintetében nem rendelkeznek
különleges jellemzőkkel; amelyeket alacsony szintű alkalmazásokra
szántak (nem ipari használat és általános kereskedelem), nem pedig
csúcstechnológiai alkalmazásokra; valamint nem feleltek meg az olyan különleges
végfelhasználók szigorú előírásainak, mint például az autóipar, a vegyipar
vagy a repülőgépipar.
(63)     Ami a fenti d) pontban
felmerült kérdéseket illeti, a „nyomon követhetőség” elemei, a 9000 ISO
szabvány, a hibás egységek aránya és más olyan kritériumok, mint „keménység,
hajlíthatóság, erősség, ütközőszilárdság és súrlódási együtthatók”,
amelyeket két másik exportáló gyártó vetett fel, nem voltak elfogadhatóak,
mivel az érintett vállalatok nem tudták kimutatni, hogyan érintik ezek az
elemek a rendes érték és az export ár összehasonlíthatóságát.
(64)     Az összehasonlíthatóság
állítólagos hiányára vonatkozó konkrét információ híján, valamint az eredeti
vizsgálat során az érdekelt felek által tett ajánlásokra tekintettel,
figyelembe véve az olyan technikai jellemzőkre vonatkozó, rendelkezésre
álló információt, mint például a bevonat, az eredeti vizsgálat során arra a
következtetésre jutottak, hogy az érdekelt felek által kiemelt fő
tényezők és különbségek, különösen a normál és a speciális biztonsági
kategória, kellő alapot adtak a rendes érték és az exportárak
összehasonlításához.
2.6.        További információk
közzététele a rendes értékről 2012. július 11-én
(65)     2012. július 11-én a
Bizottság közzétette a rendes érték fent leírt újraosztályozását, és a fentiek
alapján a dömpingkülönbözet újraszámítását javasolta, valamint észrevételek
megtételét kérte.
(66)     A fenti (32)
preambulumbekezdésben említettek szerint az indiai gyártó az eredeti
beadványában termékkódok nélküli, belföldi értékesítési jegyzéket mellékelt. Az
egyes eladások egyetlen azonosítója a tételkód volt, azaz egy belső kód
minden egyes termék számára, valamint egy szöveglánc a termék leírására,
például:
 M8X1.25X16 FLANGE SCREW
(67)     A végleges rendelet (48) – (57)
preambulumbekezdésében szereplő magyarázatok szerint az indiai vállalat
belföldi értékesítéseit normál és speciális kötőelemekre osztotta fel a (77)
preambulumbekezdésben említett megkülönböztetés alapján. Következésképpen a
belföldi értékesítési jegyzéket két fájlban nyújtották be: „Normál belföldi
értékesítési jegyzék” és „Speciális belföldi értékesítési jegyzék”. Azokat az
értékesítéseket, amelyek sem a normál, sem a speciális értékesítésekhez nem
voltak sorolhatók, kizárták a rendes értékre vonatkozó további számításokból.
(68)     A vizsgálat során az is
világossá vált, hogy a rendes érték megállapításához a kötőelem biztonsági
kategóriája is szükséges. Az indiai vállalat a biztonsági kategóriát a „Normál
belföldi értékesítési jegyzék” és a „Speciális belföldi értékesítési jegyzék” fájlokban
soronként határozta meg, és ezeket egy „fokozat” elnevezésű oszlopban
helyezte el, jelezve a biztonsági kategóriát, például:
 LEÍRÁS || FOKOZAT
 M8X1.25X16 FLANGE SCREW || 8.8
(69)     Az
eredeti rendes értéket ezen az alapon számították ki, a normál/speciális
felosztást és a biztonsági kategóriát alkalmazva, ahogy a 2012. május 30-i
alkalmazási jelentésben szerepel.
(70)     Amint azt az (54)
preambulumbekezdés említi, egyes exportáló gyártók további felvilágosítást
kértek, arra hivatkozva, hogy a kötőelem bevonata, átmérője és hossza
alapján történő összehasonlítás hiányzik, és azzal érveltek, hogy ez
hatással lehet az eredetileg kiszámított rendes érték szintjére.
(71)     A termékkód hiányában az egyes
ügyletekhez tartozó valamennyi szöveges leírást (az azonos leírással ellátott
ügyletek csoportosítását követően) elemezték az értékesített
kötőelemek átmérőjének és hosszának megismerése céljából. A fenti
példát véve, M8 = átmérő, és 16 = hossz. Ebben az esetben ez egy 8
milliméter átmérőjű, 16 milliméter hosszúságú csavarnak a leírása. Az
1,25 a csavarmenetre vonatkozik, amelyet az érintett termék osztályozásánál nem
használtak fel.
(72)     A kínai exportáló gyártók
által használt termékkód ezt az adatot kicsit másképp jelzi. A fenti csavar
átmérőjét és hosszát „080016” -ként jelölték volna.
(73)     A rendes érték és az exportár
egyeztetése érdekében a Bizottság három egyenlő sávba sorolta az
átmérőt és a hosszúságot, a 2012. július 5-i második tájékoztató
levélnek megfelelően.
 Mutató || Átmérő || Hosszúság
 Kis formátum || M4-től M10-ig || 0–100 mm
 Közepes formátum || M12-től M20-ig || 100–200 mm
 Nagy formátum || M22-től M30-ig || 200–300 mm
(74)     Az
indiai gyártó néhány értékesítése kívül esett ezeken a paramétereken, így a
rendes érték kiszámításához nem használták fel őket. A fent leírt csavar a
felülvizsgált termékkóddal „GSS” = 8.8 biztonsági kategóriába tartozna; kis
átmérőjű, és rövidnek minősülne.
(75)     A fenti példából világosan
kitűnik, hogy a termék szövegláncos leírása az indiai belföldi gyártó
által használt bevonatról nem tartalmaz információt. Ezért a vizsgálati aktát
megvizsgálták, hogy nem szerepel-e benne az indiai gyártó által a belföldi
piacon értékesített normál kötőelemnél használt, a bevonatra vonatkozó
információ. Az aktában szereplő bizalmas információk szerint, melyeket az
indiai gyártó telephelyén ellenőriztek, a belföldi piacra szánt normál
kötőelemeket galvanizált bevonattal látták el (a termékkód szerinti A
típusú bevonat), és ezt az információt a Bizottság 2012. július 5-én
valamennyi fél számára közzétette.
2.7.        Észrevételek a 2012. július 11-i
tájékoztatóhoz
(76)     A
fenti tájékoztatóra több exportáló gyártó válaszolt. Ezeknek az exportáló
gyártóknak a kérésére a Kereskedelmi Főigazgatóságon működő
meghallgató tisztviselő elnökletével meghallgatást tartottak, hogy folytassák
a párbeszédet a Bizottsággal, és megbeszéljék a felmerült kérdéseket. Az
exportáló gyártók főképp a következő kérdéseket érintették:
a)      a módszer, amellyel az indiai gyártó a
belföldi értékesítésit normál és speciális csoportokra osztotta fel;
b)      „fontos kiigazítás” garantálása abban az
esetben, ha egyes, a gépjárműiparban értékesített kötőelemeket normál
kötőelemeknek tekintenek;
c)      a rendes értéknek a 2. cikk (10) bekezdés
b) pontja szerinti kiigazítása az Indiába importált huzalra kivetett közvetett
adókra tekintettel,
d)      a normál kötőelemek bevonatában
található króm VI;
e)      a Bizottság módszere, amikor egy adott
exportügyletnek nem felelt meg belföldi értékesítés, valamint
f)       az indiai gyártó
belföldi értékesítései termékkódjainak közzététele.
(77)     A
fenti a) pont tekintetében az indiai gyártó belföldi értékesítéseit normál és
speciális csoportokra osztotta fel, úgy ítélve meg, hogy az ügyfél tervei
szerint készült kötőelemek speciális kötőelemeknek tekintendők,
míg az egyéb értékesítések normál kötőelemekre vonatkoztak, azaz nem az
ügyfél vagy mások speciális tervének megfelelő termékek.
(78)     A
fenti b) pont tekintetében, ahogy az említett érdekelt feleknek a július 11-i
meghallgatást követően, 2012. július 13-án elküldött, az aktához
tartozó tájékoztatóban is szerepel, a Bizottság megerősítette, hogy mivel
hiányzik a vevők neve, a Bizottság a fenti, (47) preambulumbekezdésre
hivatkozik. A Bizottság megjegyzi, továbbá, hogy az Európai
Kötőelemgyártók Szövetsége szerint, „Európában, ha egy vevő – különösen
a gépjárműiparban – olyan kötőelemet rendel, melyet tervrajz alapján
gyártanak, de amely egyúttal teljes mértékben megfelel a nemzetközi
szabványoknak (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), ezt a terméket a kötőelem
gyártója mindenképpen speciális terméknek tekinti, ennek megfelelően
sorolja be, a vállalat nemzetközi osztályozásán belül speciálisként, ….
világszerte, tehát Indiában is így működnek a kötőelemgyártók.” A
Bizottság ezért bízik benne, hogy a gépjárműiparnak szánt normál
kötőelemek nem szerepeltek az eredeti vizsgálat megállapításaihoz csatolt
normál kötőelemek listáján. Ezért ezt a kérést elutasították.
(79)     A fenti c) pont tekintetében
egy meghallgatáson az exportáló gyártók felvetették a kiigazítás kérdését, az
alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja értelmében, hogy figyelembe
legyen véve az Indiába importált huzal behozatali vámja, amely a rendes érték
részét képezi, de a kínai exportárban nincsen benne. Az eredeti vizsgálat
idején a mintába felvett kínai vállalatok Kínában gyártott hengerhuzalt vettek.
(80)     Az indiai gyártó által
importált nyersanyagra az alapvám (a felmérhető érték 5 %-a), és a
vámra kivetett oktatási illeték (az alapvám értékének 3 %-a, valamint a
kiegyenlítő vám összege) vonatkozott. Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése
b) pontja szerint azonban a közvetett adókhoz kapcsolódó kiigazítás akkor
kérhető, ha a vámokat a hasonló termékre és az abba fizikailag beépített
anyagokra vetik ki, ha a termékeket a belföldi piacon való felhasználásra
szánják, és az Európai Unióba exportált termék vonatkozásában nem szednék be,
vagy nem térítenék vissza. Érvek és olyan bizonyíték hiányában, miszerint a
fent említett, az EU-ba exportáló gyártóknak kedvezne, ha a nyersanyag (huzal)
importjára vonatkozó importköltségeket nem szednék be, illetve visszatérítenék,
a kérést el kell vetni. Emellett egy ilyen kiigazítás általában nem
kérhető olyan esetben, amikor az érintett exportáló gyártó, mint ahogy
ennek a felülvizsgálatnak az esetében is, az összes nyersanyagot belföldi szállítóktól
szerzi be, és ezért nincs behozatali költsége.
(81)     A fenti d) pontra tekintettel
az eredeti vizsgálat aktájában szereplő bizonyíték azt mutatta, hogy az
indiai belföldi piacon árusított normál kötőelemeken lévő szabvány
bevonat króm Cr3-at tartalmazott, és ezért megfelelt a termékkód azon
definíciójának, hogy a bevonat nem tartalmaz hozzáadott VI krómot. Ezért
újraszámították a dömpingkülönbözetet, az export oldalon a legdrágább
krómbevonatot véve alapul, exportár-kiigazítás nélkül. Két exportáló gyártó azzal
érvelt, hogy a bevonattal kapcsolatos információ inkább a jelenlegi helyzetre
vonatkozik, és nem a vizsgálati időszakra. Ez nem felel meg a valóságnak.
Az eredeti vizsgálat alatt az ellenőrzés során igazolt bizonyítékokat
szereztek be, amelyekből kiderült, hogy az eredeti vizsgálati időszak
alatt Indiában valamennyi belföldön értékesített normál kötőelem
galvanizált bevonattal rendelkezett.
(82)     A fenti e) pont tekintetében
megerősíthető, hogy a dömpingkülönbözeteket olyan alapon számították
ki, hogy ahol nem volt megfelelő belföldi értékesítés, ott a dömping
kiszámításából kizárták az exportügyletet. Egyes felek azzal érveltek, hogy a
dömpingkülönbözet kiszámításánál semmi alapja nem volt egyes exportügyletek
kizárásának. A mintába felvett valamennyi kínai exportáló gyártó esetében
azonban a belföldi és az exportértékesítések között jelentős számú
egyezést találtak ahhoz, hogy megfelelően képviselve legyenek a különféle
felek értékesítései.
(83)     A fenti f) pont tekintetében a
kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló azt állították, hogy az indiai
gyártó nem indokolta megfelelően, hogy miért nem engedte meg a
Bizottságnak a belföldi értékesítései termékkódjaival kapcsolatos konkrét
információk közzétételét. A Bizottság a lehető legtöbb információt
nyújtotta, betartva ugyanakkor a titoktartási szabályokat, az aktához tartozó
számos feljegyzés és a valamennyi érdekelt fél számára hozzáférhető
tájékoztatók révén, és meghallgatást biztosított a kínai kereskedelmi kamara és
minden olyan kínai exportáló számára, akik ezt kérték. Az indiai gyártó
termékkódjainak közzétételére vonatkozó kéréssel kapcsolatban úgy ítéli meg,
hogy ezen információ közzététele lehetővé tenné, hogy a többi fél
viszonylagos pontossággal ki tudja számolni az indiai gyártó belföldi árait,
amit a bizalmas üzleti információk védelme érdekében el kell kerülni. A
bizalmas információk védelmének elmulasztásáért a Bizottság ellen kártérítési
keresetet nyújthatnának be, és eltántoríthatná a vizsgálatokban való
részvételtől az olyan, analóg országokban működő vállalatokat,
amelyek önkéntesen együttműködtek volna. A kérést ezért elutasították.
2.8.        Változtatások a végleges
rendeletben használt, a rendes érték kiszámításánál alkalmazott módszerben
(84)     Figyelembe véve a
felülvizsgálatban szereplő kínai exportáló gyártóknak az indiai rendes
érték kiszámításához szükséges terméktípusok meghatározására vonatkozó
észrevételeit (miszerint a normál és speciális elemekre, valamint a biztonsági
kategóriára vonatkozó megkülönböztetésen kívül az átmérő, a hosszúság és a
bevonat is fontos), valamint a meghallgató tisztviselő jelenlétében zajló
meghallgatásokat és párbeszédeket, az indiai gyártóra vonatkozó adatokat
újravizsgálták.
(85)     Az újravizsgálatot
követően a Bizottság meg tudta határozni az indiai belföldi piacon
értékesített kötőelemek átmérőjét és hosszúságát. Ahhoz, hogy ezeket
a kötőelemeket a Kínai Népköztársaságból exportált kötőelemekkel
tisztességesen össze lehessen hasonlítani, az átmérőt és a hosszúságot
osztályozni kellett, és minden fokozatra ki kellett számítani a rendes értéket.
Ezt két, 2012. július 5-i és 11-i, minden érdekelt fél számára
hozzáférhető tájékoztatóban részletesen elmagyarázták. A termék
osztályokba sorolása révén meg lehetett különböztetni az indiai gyártó által
értékesített termékek főbb dimenzióit, és így ez a módszer tisztességes
összehasonlítást tett lehetővé a kínai vállalatok exportjaival az érdekelt
felek kérésének megfelelően. Ezt követően két exportáló gyártó azt
állította, hogy nem volt hiánytalan az információ, és mivel az osztályozás
homályos volt és nem megfelelő, ezért nem állt rendelkezésükre elég
információ ahhoz, hogy fizikai különbségek miatt kiigazítást kérjenek. Ezeken
az általános kijelentéseken túl azonban a két exportáló gyártó nem tett érvényes
elfogadható javaslatot, és nem nyújtott be érdemi bizonyítékot. Ezért az
állítást elutasították.
(86)     Az Európai Forgalmazók
Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy az átmérő és a hosszúság használata
nem tükrözte a valóságot, és olyan alternatívát javasolt, amely két kritériumot
kapcsolt össze, hogy ezzel véleményük szerint elkerülhessék egyes termékek
kimaradását; ezt az alternatív megközelítést azonban nem támasztották alá. A
Bizottság által javasolt osztályozás nem zárt ki egy terméktípust sem (minden lehetséges
átmérő- és hossz-kombinációra kiterjedt), ezért ennek a javaslatnak a
vizsgálatát nem lehetett folytatni.
(87)     Valamennyi értékesített normál
kötőelemről kiderült, hogy galvanizált bevonattal rendelkezik, így a
rendes értéket olyan bevonat alapján számították ki, amely megfelel az „A”
típusú termékkódnak. Olyan esetben, amikor a kínai exportáló gyártó nem A
típusú bevonatú kötőelemeket exportált, az ahhoz legközelebbi
bevonat-típust használták, exportár-kiigazítás nélkül.
(88)     A biztonsági kategóriára
vonatkozó adatok, a normál és speciális közötti felosztás változatlan maradt.
(89)     Két exportáló gyártó a
Kereskedelmi Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő
közbenjárását kérte az indiai analóg gyártó bizalmas adatainak megvizsgálása
céljából, és hogy garanciát nyújtson a belföldi értékesítéseinek bizalmas
jellegére, valamint a normál kötőelemek bevonatának, a bevonaton lévő
krómnak, és a normál kötőelemek hosszával és átmérőjével kapcsolatos
információ megszerzésének kérdésére vonatkozóan. Az indiai analóg gyártó
bizalmas adatainak vizsgálata után a meghallgató tisztviselő válaszolt a
két exportáló gyártó által feltett kérdésekre. A meghallgató tisztviselő
jelentését az érdekelt felek számára betekintésre az aktában helyezték el.
(90)     A fent említett
kiegészítő információ, tisztázások, meghallgatások és párbeszédek ellenére
bizonyos felek továbbra is azt állították, hogy nem rendelkeznek kellő
információval ahhoz, hogy kiigazítási kérelmet nyújthassanak be az igazságos
összehasonlítás biztosítására. A Bizottság kiterjedt tájékoztatást biztosított
a feleknek a rendes érték megállapításához használt termékcsoportokról, a
Fellebbezési Testület[6]
előírásainak megfelelően. Ezen felül a 2012. május 30-tól
július 19-ig terjedő hosszú időszak alatt a Bizottság
információt szolgáltatott és minden fél által feltett minden kérdésre
válaszolt. Ezen felül további 20 napot biztosított valamennyi félnek arra,
hogy az utolsó tájékoztató értesítéssel kapcsolatban kifejtsék észrevételeiket.
(91)     Ugyanazok a felek úgy
érveltek, hogy a Fellebbezési Testület jelentésével ellentétesen a Bizottság,
indokolás nélkül, nem volt hajlandó információt közzétenni az indiai gyártó
azon konkrét termékeiről, amelyeket a rendes érték meghatározásához
használtak. A WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5 cikke kiköti, hogy a
bizalmas információt, vagy a bizalmas alapon nyújtott információt a vizsgáló
hatóságok ennek megfelelően kezelik. Ebben az esetben az indiai gyártó a
belföldi piacon értékesített terméktípusokra vonatkozó információt bizalmas
alapon szolgáltatta, és a vállalat ismételten bizalmas kezelés iránti kérelmet
nyújtott be a Bizottsághoz, melyben kijelenti, hogy továbbra is szigorúan
bizalmasnak tekinti az említett információt ahogyan a (82)
preambulumbekezdésben szerepel. Ezek a felek azt is állították, hogy a
Bizottság nem tudott világos, nyilvánosságra hozható összefoglalót készíteni az
indiai gyártó által benyújtott információról, bár a jelentések ezt
előírták. A folyamatos párbeszéd részeként, és a fenti preambulumbekezdésekben
említettek szerint a Bizottság azonban az indiai gyártóhoz kapcsolódó minden
releváns információt közzétett – a bizalmas közlés megszabta kereteken belül –
valamennyi érdekelt fél számára, hogy meg tudják védeni saját érdekeiket.
2.9.        A rendes érték meghatározása a
kínai exportáló gyártók esetében, rendes érték, exportárak, összehasonlítás
(92)     A rendes értéket kiszámították
és az exportárakkal összehasonlították, a fentieknek megfelelően. Ott,
ahol az érintett kötőelemek bevonatához króm VI-ot adtak hozzá, az
exportárakat kiigazították, hogy eltűnjön az árkülönbözet. A kettő
összehasonlítása gyártelepi alapon történt, hasonlóan az eredeti vizsgálatban
történtekhez.
2.10.      Kiigazítási kérelmek a termék
jellemzői alapján
(93)     Egy exportáló gyártó az alaprendelet
2. cikke (10) bekezdése a) pontja értelmében, az érintett termék
különböző típusainak (hatszögű csavarok, facsavarok, csavarok, stb.)
eltérő fizikai jellemzőire tekintettel kért kiigazítást. Mivel az
érintett exportáló gyártó titoktartási okokból nem fér hozzá a rendes értékre
vonatkozó teljes adatokhoz, a vállalat saját exportárait vette alapul annak
bizonyítására, hogy az egyes kötőelemek árai mennyire eltérnek egymástól.
(94)     Az eredeti vizsgálatban a
rendes érték és az exportár összehasonlítása úgy történt, hogy
megkülönböztették a normál és a speciális kötőelemeket, amint az a
végleges rendelet (102) preambulumbekezdésében szerepel, valamint meghatározták
a biztonsági kategóriát. A teljes termékkódot ebben az esetben nem használták,
mivel az analóg országban lévő gyártó nem a termékkód alapján
kategorizáltan nyújtotta be az információt, noha úgy kérték tőle. Az
eredeti termékkód egyik eleme aszerint határozta meg a különböző
kötőelem-típusokat, hogy melyik KN-kód alá tartoztak. Mivel az indiai
gyártó ezt az információt nem biztosította, ezt az elemet nem lehetett
felhasználni az eredeti vizsgálatban lévő összehasonlításban.
(95)     Az exportáló gyártó által
nyújtott információ szerint megalapozott lenne a különböző típusú
kötőelemek különbözősége miatti kiigazítás. A javasolt módszert
azonban nem tekintették megfelelőnek, mivel a vállalat nem biztosított
pontos információt a KN-kód szerinti terméktípusról, a (34) preambulumbekezdés
magyarázatai szerint, és amint azt eredetileg kérték. Alternatív megoldásként
megvizsgálták az uniós gazdasági ágazat árkülönbségeit az uniós piacon, annak
meghatározása érdekében, hogy a különböző kötőelemek között
léteznek-e árkülönbségek. Az uniós gazdasági ágazat által szolgáltatott
információ az eredeti kérésnek megfelelően a teljes termékkód
felhasználásával történt. Ez a vizsgálat megerősítette, hogy az EU piacán
az árak a kötőelem típusától függően különböznek. Ezen az alapon
megfelelőnek tekintették a rendes érték kiigazítását, hogy tükrözzék
ezeket a különbségeket. A kiigazítás alapjául az uniós gazdasági ágazat átlagos
értékesítési árait az uniós piacon 1-nek értékelték, és minden egyes típus
saját egyéni értéket kapott, attól függően, hogyan viszonyul az ára az
átlagárhoz. Ezeket az értékeket azután arra a rendes értékre alkalmazták,
amelyet az exportáló gyártó által gyártott minden egyes típussal való
összehasonlításhoz használtak.
(96)     Mivel ezeket a kiigazításokat
az uniós piacon értékesített termékek fizikai jellemzőiből adódó
különbségek piaci értékének alapján végezték, megfelelőnek vélték, hogy
hasonló kiigazításokat tegyenek minden exportáló gyártó dömpingkülönbözetének
kiszámításánál.
(97)     Az általános tájékoztató
dokumentum közzétételét követően a gépek és elektronikai termékek
behozatalával és kivitelével foglalkozó kínai kereskedelmi kamara (China
Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronics
Products) és egy kínai exportáló azt állította, hogy a Bizottság továbbra is
megsérti a WTO dömpingellenes megállapodásának 2.4, 6.2, és 6.4 cikkét azzal,
hogy nem szolgáltat megfelelő időben információt, amelynek alapján az
exportárat és a rendes értéket összehasonlítják, és felkérte a Bizottságot,
hogy tegyen közzé átfogó információt a rendes értékű terméktípusokról,
eleget téve kötelezettségeinek, hogy a kínai exportáló gyártóknak
lehetőséget biztosítson érdekeik védelmére, ügyük megfelelően
informált bemutatására, valamint az exportárak és a rendes érték igazságos
összehasonlítására. Nevezett felek ezért arra kérték a Bizottságot, hogy
vizsgálja újra a következőket:
a)      A rendes értékhez használt terméktípusok
teljes nyilvánosságra hozatala;
b)      annak biztosítása, hogy a kínai exportáló
gyártó által gyártott normál kötőelemeket nem hasonlítják össze az analóg
gyártó által gyártott, csúcstechnológiai alkalmazásokra használt
kötőelemekkel;
c)      a kiigazítások iránti kérelmek
megfelelő bizonyítékainak bemutatása;
d)      információ nyújtása egyes kiigazítások
végrehajtásának módjáról; valamint
e)      az EU azon kötelezettsége, hogy nem
hagyhatja figyelmen kívül az exportügyleteket.
(98)     Az a) pont tekintetében a 2012.
május 30-i, 2012. július 11-i és július 13-i tájékoztatókban, a 2012. július 31-i
általános tájékoztató dokumentumban és különösen a (77)–(96)
preambulumbekezdésekben, valamint a konzultációs folyamat alatti meghallgatások
során nyújtott információ fényében, a Bizottság szerint az érdekelt feleknek
minden olyan információt biztosítottak, amelyet a titoktartási előírások
határain belül nyilvánosságra lehetett hozni.
(99)     A b) pont tekintetében annak
biztosítására vonatkozóan, hogy a kínai exportáló gyártók által gyártott normál
kötőelemeket nem hasonlítják össze az analóg gyártó által gyártott,
csúcstechnológiai alkalmazásokra használt kötőelemekkel, ezt a kérdést már
a fenti (78) preambulumbekezdés is tárgyalta. Újabb bizonyíték hiányában, és
szembesülve nevezett felek bizonyítatlan állításaival, miszerint esetleg
nemcsak a gépjárműiparnak szántak csúcstechnológiai alkalmazásokra
használt kötőelemeket, a Bizottság úgy véli, hogy az aktában szereplő
információ kellőképpen megbízható ahhoz, hogy garantálni lehessen, hogy az
említett kínai exportáló exportárainak összehasonlítása céljából csak a normál
kötőelemeket használták fel a rendes érték meghatározásához.
(100)   A c) pont és azon állítások
tekintetében, melyek szerint a Bizottság nem szolgáltatott információt arról,
hogyan tudják a kínai exportáló gyártók alátámasztani a „nyomon
követhetőség” elemeire, az 9000 ISO szabványra, a hibás egységek arányára
és más olyan kritériumokra, mint „keménység, hajlíthatóság, erősség,
ütközőszilárdság és súrlódási együtthatók” (lásd a fenti, (62)
preambulumbekezdést) vonatkozó kiigazítási kérelmeiket, valamint a behozatali
vámokról (lásd a (78) és (79) preambulumbekezdéseket), a Bizottság a
következőket jegyzi meg. Először, emlékeztet arra, hogy ezeket az
elemeket a felek úgy hozták fel, hogy további részletekkel nem szolgáltak. Egy 2012. július 11-i,
a meghallgató tisztviselő által tartott meghallgatás során a Bizottság a
fent említett kérdésekkel kapcsolatos további információ benyújtására kérte a
feleket, de nem érkezett be kiegészítő információ. Az exportárak
kiigazítására vonatkozó kérelmek tekintetében azon az alapon, hogy figyelembe
vegyék az Indiába irányuló hengerhuzal behozatali vámját, és azt, hogy a kínai
exportáló gyártók általában olcsóbban férnek hozzá a nyersanyagokhoz, a
Bizottság a (80) preambulumbekezdésben részletesen elmagyarázta, miért nem
elfogadható ez a kiigazítás. Továbbá, amint az eredeti rendelet (63)
preambulumbekezdésében szerepel, a fő nyersanyag – az acélhuzal – költsége
alapjában véve nem tükrözte a piaci értéket. Kiderült, hogy a belföldi piacon
számlázott acél hengerhuzalok ára jelentősen alacsonyabb volt a más
piacokon kapható huzalok áránál. Ezért ezeket a torzított árakat nem lehet a
nevezett felek által kért kiigazítások alapjául használni. Ilyen körülmények
között a Bizottság nem látja, hogy a kínai kereskedelmi kamara és az exportáló
gyártó véleménye szerint milyen további információra lenne szükség e két
kiigazítási kérelem alátámasztásához.
(101)   A d) pont tekintetében
emlékeztetni kell arra, hogy „az uniós gyártók rendesérték-típusai és
árszintjei, valamint az ebből következő kiigazítások hatása az analóg
gyártó rendes érték-típusaira” bizalmas adat és nem hozható nyilvánosságra. A
kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó további felvilágosítást
kért arról, hogyan történt a bevonat árkülönbségének kiigazítása. Amint a fenti
(92) preambulumbekezdésben is szerepel, meg kell jegyezni, hogy a különleges
tájékoztatóban a Bizottság jelezte, melyik exportált terméktípusokat
igazították ki, és ezzel lehetővé tette, hogy az érintett felek megértsék,
hogyan is történt a kiigazítás.
(102)   Az e) pont és azon állítólagos
igény tekintetében, hogy minden összehasonlítható exportügyletet figyelembe
kell venni a dömpingszámításoknál annak érdekében, hogy a WTO dömpingellenes
megállapodása 2.4.2 cikkének megfelelően biztosítani lehessen az árak
méltányos összehasonlítását, a Bizottság megjegyzi, hogy éppen az említett
felek által benyújtott kérelmet és javaslatokat követően igazították ki a
dömpingkülönbözet meghatározásához használt rendes értéket. Az alkalmazott
módszer magyarázata a fenti (93)–(96) preambulumbekezdésekben található, és
annak oka, hogy a dömping összegét miért azon exportügyletek százalékaként
fejezik ki, amelyeket a dömping kiszámításához használtak, az alábbi, (107) és
(108) preambulumbekezdésekben szerepel. ami maradéktalanul megfelel a WTO
dömpingellenes megállapodása 2.4.2 cikkének, amely az összehasonlítható
exportügyletekre hivatkozik. Ebben az esetben az összehasonlításhoz minden
összehasonlítható ügyletet felhasználtak (terméktípusok szerint). Ezért volt
ésszerű a dömping összegét azon exportügyletek százalékaként kifejezni,
amelyeket a dömping összegének kiszámításához használtak.
(103)   Az általános tájékoztatót
követően két kínai exportáló gyártó megismételte, hogy kiigazításokat kell
végezni az nyersanyagfogyasztás hatékonyságára és a nyersanyaghoz való könnyebb
hozzáférésre, a hatékonyabb villamosenergia-fogyasztásra és az alkalmazottak
alacsonyabb egyéni termelékenységére vonatkozó állítólagos különbségek miatt.
Emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálatban egyik kínai exportáló
gyártó sem részesült piacgazdasági elbánásban, és költségszerkezetük nem
tekinthető olyannak, amely piaci értékeket tükröz és ezért kiigazítások
alapjául szolgálhat, különös tekintettel a nyersanyagokhoz való hozzáférésre.
Ezen felül meg kell jegyezni, hogy a Kínai Népköztársaságban meglévő
gyártási folyamatokat az indiai gyártóéival összehasonlíthatónak ítélték, és az
állítólagos különbségekről kiderült, hogy egészen csekélyek. Ebben az
esetben kiderült, hogy az indiai gyártó az indiai belföldi piacon sok más
gyártóval versenyzett, ezért úgy ítélhető meg, hogy az árai
megfelelően tükrözték a belföldi piacon uralkodó helyzetet. Amint az a (41)
preambulumbekezdésben is szerepel, a rendes érték meghatározásához
működő piacgazdaságok gyártóinak árai és költségei szolgáltak
helyettesítőként alapul.
(104)   Ugyanaz a két kínai exportáló
gyártó azt hangoztatta, hogy az átmérőre és hosszúságra vonatkozó adatok
kategóriákba való összefoglalásakor a Bizottságnak az összehasonlításnál nem
kategóriákat, hanem a hosszúságra és átmérőre vonatkozó konkrét adatokat
kellene használnia. Először is, amint a fenti (70) preambulumbekezdésben
szerepel, egy 2012. június 26-án ugyanazokkal a felekkel tartott
meghallgatást követően a Bizottság beleegyezett abba, hogy az átmérő
és a hosszúság adatait kategóriákba sorolja, hogy figyelembe vegye a fizikai
jellemzők hatását az árakra. Nevezett felek maguk is jeleztek lehetséges
kategóriákat, a Bizottság azonban a meghallgatás alatt jelezte, hogy ezeket
felül kell vizsgálni, hogy valamennyi exportált típust össze lehessen
hasonlítani az indiai gyártó nagyon hasonló típusú termékeivel. Másodszor az
említett felek a 2012. július 3-i meghallgatáson tartott
prezentációjuk során (példaként) azt állították, hogy az átmérőnek csekély
hatása van az egységnyi nyersanyagfogyasztásra. Ezért ezt a kérést a Bizottság
elutasította.
2.11.      Dömpingkülönbözetek
(105)   A dömpingkülönbözet
meghatározása a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott
átlagának összehasonlítása alapján történt.
(106)   A felülvizsgálat hatálya alá
tartozó exportőr számára a végleges dömpingkülönbözet a vámfizetés
előtti CIF uniós határparitásos importár százalékában kifejezve a
következő:
 Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Peking || 0.0%
(107)   A felülvizsgált végleges
dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti CIF uniós határparitásos importár
százalékában kifejezve a következők:
 Kínai exportáló gyártó || Fennálló dömpingkülönbözet || Felülvizsgált dömpingkülönbözet
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. || 69,9% || 43,4%
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. || 93,2% || 63,7%
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. || 74,5% || 64,3%
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. || 105,3% || 69,7%
 Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. || 63,1% || 38,3%
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd || 0% || 0%
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd || 26,5% || 22,9%
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd || 0% || 0%
 A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók || 78,1% || 54,1%
 Minden más vállalat || 115,4% || 74,1%
(108)   Egy exportáló gyártó azt
hangsúlyozta, hogy a dömpingkülönbözetének kiszámításakor a dömping teljes
összegét az összes exportügyletei teljes CIF-értékének százalékaként kellene
kifejezni, és nem a dömping összegének kiszámításához használt exportügyletek
százalékaként. A vállalat véleménye szerint ellenkező esetben a dömping
meghatározásánál nem használt exportügyletek esetében ez a dömping vélelmét
jelentené.
(109)   Az exportár és a rendes érték
súlyozott átlag alapján megállapított összehasonlítását a kínai exportáló
gyártó által gyártott azon típusoknál végezték el, amelyeknek megfelelő
típust az indiai gyártó is gyártott és értékesített. Ezt tekintették a
legmegbízhatóbb alapnak az exportáló gyártó esetleges dömpingszintjének
meghatározásához; pontatlan ténymegállapításokhoz vezetett volna, ha valamennyi
exportált típust megpróbáltak volna az indiai exportáló gyártó által gyártott,
nagyon hasonló típusokkal párosítani. Ezen az alapon helyénvaló a dömping
mértékét azon exportügyletek százalékaként kifejezni, amelyeket a dömping
kiszámításához használtak – ez a következtetés minden exportált típusra nézve
reprezentatívnak tekinthető. Ugyanezt a módszert alkalmazták a többi
exportáló gyártó dömpingkülönbözetének kiszámításakor.
3.           Az uniós gazdasági ágazat
meghatározása
(110)   A felülvizsgálat megindításáról
szóló értesítésben jelzettek szerint a Bizottság újraértékelte az uniós
gazdasági ágazat definícióját annak érdekében, hogy figyelembe vegye a
Vitarendező Testület jelentéseinek ajánlásait, miszerint az EU a WTO
dömpingellenes megállapodásának 4.1 cikkével összeegyeztethetetlen módon járt
el, amikor az uniós gazdasági ágazat definíciójából kizárta azokat a gyártókat,
akik nem akartak részt venni a mintavételben, és azzal, hogy az alaprendelet 4.1
cikkében előírt 25 %-os küszöb véleménye szerint automatikusan az
érintett termék teljes uniós termelésének „jelentős részét” képviselte. A
Fellebbezési Testület 2011. július 15-én közzétett jelentésének (430)
bekezdésében elismeri, hogy „a kötőelem-ágazat szétaprózottsága azonban
lehetővé tehetett egy ilyen alacsony arányt, a további információ
megszerzésének lehetetlensége miatt, feltéve, hogy a folyamat, amellyel a
Bizottság meghatározta a gazdasági ágazatot, nem idézi elő a lényeges
torzulás kockázatát. […] azáltal, hogy a belföldi gazdasági ágazat definícióját
azokra a gyártókra korlátozza, akik hajlandók részt venni a mintavételben, a
Bizottság olyan gyártókat zárt ki, akik releváns információval szolgáltak.”
(a kiemelés utólagos). Most ezeket a gyártókat veszik bele az uniós gazdasági
ágazat definíciójába.
(111)   Az eredeti vizsgálatban
kiderült, hogy a mintavételben résztvevő, és az eredeti vizsgálatban
teljes mértékben együttműködő uniós gyártók termelése az érintett
termék uniós össztermelésének 27 %-át képviselte. Ezért úgy tekintették,
hogy az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének és 5. cikke (4) bekezdésének
értelmében az uniós gazdasági ágazatot e vállalatok alkotják.
(112)   A Vitarendező Testület
jelentéseinek következtetései, és valamennyi olyan uniós gyártótól
beérkező érvényes jelentkezések alapján, amelyek az egyes Kínai
Népköztársaságból származó vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó
dömpingellenes eljárás megindításáról szóló értesítés[7] (6) bekezdése b) pontjának i)
alpontjában megadott határidőn belül jelentkeztek, és tekintet nélkül
arra, hogy jelezték-e, hogy készek részt venni a mintavételben, a Bizottság
újra kiszámította, hogy az uniós gazdasági ágazat valójában az érintett termék 2006-os
uniós össztermelésének 36,3 %-át képviselte.
(113)   Az uniós gazdasági ágazat
definíciójának felülvizsgálatát követően a Bizottság értékelte, hogy a WTO
dömpingellenes megállapodás 4.1 cikke értelmében a gazdasági ágazatban gyártott
kötőelemek százaléka a becsült össztermelés jelentős részét
képviselte-e.
(114)   Amint a végleges rendelet (112)
preambulumbekezdésében is szerepel, a vizsgálat szerint a hasonló termék
előállításával számos uniós gyártó, a becslések szerint több mint 300 kis-
és középvállalkozás (kkv), de néhány nagyobb vállalkozás is foglalkozik. Az
eredeti vizsgálat megindításának idején a Bizottság kapcsolatba lépett
valamennyi ilyen ismert gyártóval, és felkérte őket, hogy vegyenek részt a
vizsgálatban, és adjanak meg bizonyos információkat működésükkel
kapcsolatban. Sem az eredeti vizsgálat megindítása idején közzétett, az eljárás
megindításáról szóló értesítésben, sem a megindítás napján minden ismert uniós
gyártónak elküldött kísérőlevélben nem történt utalás arra a tényre, hogy
az együttműködni nem kívánó uniós gyártók által benyújtott információkat
nem fogják figyelembe venni.
(115)   Amint ez már említésre került,
a legtöbb uniós kötőelem-gyártó kis-, vagy mikrovállalkozás (családi
vállalkozások), amelyeknek jellemzően korlátozottak a pénzügyi és emberi
erőforrásai, nem tagjai olyan tagállami vagy uniós egyesületeknek, amelyek
a vizsgálat során képviselhetnék őket, és a kkv-kre jellemző módon
nem rendelkeznek elegendő forrással ahhoz, hogy kereskedelmi ügyekben
jártas ügyvédeket és könyvelőket foglalkoztassanak. Az ilyen vizsgálatok
során a kisvállalatoknak igen sokat jelent saját bizalmas adataik védelme is,
ez létfontosságú számukra. Mindazonáltal igen sok gyártó jelentkezett (összesen
63 uniós gyártó), és adta meg a szükséges információkat. Meg kell említeni,
hogy ezek a gyártók kis-és középvállalkozások és nagyobb vállalatok voltak, az
egész Európai Unió területéről. A fentiek fényében és ennek az ügynek a
konkrét körülményeire való tekintettel, ezek a gyártók, akik az érintett termék
uniós össztermelésének 36,3 %-át képviselik, tekinthetők úgy, mint a
teljes uniós gazdasági ágazatnak a jelentős része, a WTO dömpingellenes
megállapodás 4.1 cikkének megfelelően. Emellett – amint az már említésre
került –mivel a vizsgálat megindításakor a legnagyobb uniós gyártók az eredeti
eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül
jelentkeztek, az eredeti vizsgálat mintájában szereplő vállalatok
reprezentatívnak tekinthetők, még az után is, hogy az uniós gazdasági
ágazat meghatározásába további 18 uniós gyártó is bekerült.
(116)   A kínai kereskedelmi kamara
kijelentette, hogy a Bizottság nem teheti meg, hogy csak olyan uniós gyártóktól
beérkező adatokat használ fel, akik a (112) preambulumbekezdésben említett
határidőn belül jelentkeztek, mivel egyes uniós gyártók szándékosan
dönthettek úgy, hogy nem jelentkeznek, mivel nem akartak részt venni a
mintavételben, és tudták, hogy válaszaikat emiatt nem veszik majd figyelembe. A
kínai exportálók arra kérték a Bizottságot, hogy „kezdje el újra az egész
kiválasztási folyamatot, és lépjen kapcsolatba valamennyi uniós gyártóval,
annak megemlítése nélkül, hogy a gyártóknak készen kell állniuk a mintavételben
való részvételre.”[8]
A fentiek fényében azonban a Bizottság úgy ítélte meg, hogy nem kell újra
megnyitni a végső minta kiválasztásának folyamatát, mivel a legnagyobb
ismert uniós gyártók már a megindítás szakaszában jelentkeztek. A tájékoztatót
követően a kínai kereskedelmi kamara megismételte, hogy nem zárható ki,
hogy nagyszámú gyártó azért nem válaszolt a kérdőívre, „mert pontosan
tudta, hogy amennyiben nem hajlandó részt venni a mintavételben, az automatikusan
a belföldi gazdasági ágazatból való kizárását eredményezné.” Meg kell
említeni, hogy az eredeti vizsgálat alatt ugyanezeket az érveket hozták fel
azok a kínai exportáló gyártók és európai importőrök, akik a
keresetindítási jog ellen érveltek. A végleges rendelet (26)
preambulumbekezdése szerint a Bizottság az eljárás kezdeményezését
követően jelentős számú uniós gyártóval lépett kapcsolatba, de csak
néhányan válaszoltak. Meg kell jegyezni, hogy nem történt utalás a végső
mintába való lehetséges felvételükre vonatkozóan. Valójában az uniós gyártóknak
a végső mintába való lehetséges felvételük nem függött össze azzal a
döntésükkel, hogy az eljárás során jelentkeznek-e, mivel a döntésüket a (115)
preambulumbekezdésben kiemeltektől eltérő tényezők befolyásolták.
Ezért a Bizottság a neki címzett kérelmet, miszerint ismét végezzen
kárfelmérést, elutasította.
4.           Az uniós gazdasági ágazat
helyzete
(117)   A jelentéseket követően az
eredeti vizsgálatban szereplő kárral kapcsolatos megállapításokat újra
vizsgálták a (114) preambulumbekezdésnek megfelelően meghatározott uniós
gazdasági ágazat szintjén, a termelés, a termeléskapacitás, a
kapacitáskihasználás, az értékesítések, az egységárak, a piaci részesedés, a
foglalkoztatás és a termelékenység trendjeivel kapcsolatosan, azaz a
mintavételben szereplő hat gyártóról és az uniós gazdasági ágazatba
jelenleg belefoglalt további 57 gyártóról összegyűjtött információból. A
mintavételben szereplő uniós gazdasági ágazatban megismert egyéb
kártényezőket illetően, mivel az árukészletre, a
jövedelmezőségre, a pénzforgalomra (cash flow), a beruházásokra, a
beruházások megtérülésére, a tőke- és befektetés-bevonási képességre és a
bérekre vonatkozó információk a mintában szereplő hat uniós gyártó által a
kérdőívekre adott ellenőrzött válaszokból származnak, a
megállapításokat a felülvizsgálat alátámasztja.
4.1.        Termelés, termelési kapacitás
és kapacitáskihasználás
(118)   A rendelkezésre álló információ
alapján (lásd a (112) preambulumbekezdést) az uniós gazdasági ágazat termelésre,
termelési kapacitásra és kapacitáskihasználásra vonatkozó adatai a
következők:
 A teljes uniós gazdasági ágazat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Vizsgálati időszak
 A termelés volumene (tonna) || 489,993 || 524,571 || 493,924 || 519,880 || 537,877
 Index || 100 || 107 || 100 || 106 || 110
 Termelési kapacitás (tonna) || 859,766 || 881,454 || 902,741 || 919,485 || 944,817
 Index || 100 || 102 || 105 || 107 || 110
 Kapacitáskihasználás (%) || 57% || 60% || 55% || 57% || 57%
(119)   A 2004 és a vizsgálati
időszak közötti jelentős, 29 %-os keresletnövekedés ellenére az
uniós gazdasági ágazat termelési volumene a figyelembe vett időszak során
végig ingadozott; a vizsgálati időszakban 9 %-kal volt magasabb a 2003-as
értéknél az eredeti vizsgálat alatti 6 %-kal szemben, azaz még így is
jelentősen alacsonyabb a 29 %-os keresetnövekedésnél.
(120)   A termelési kapacitás és a
kapacitáskihasználás tekintetében az eredeti vizsgálat következtetéseit,
jóllehet különböző adatsorokat használva, megerősítették (lásd a
végleges rendelet (130) – (133) preambulumbekezdéseit.
4.2.        Értékesítés, piaci részesedés,
növekedés és átlagos egységárak az Unióban
(121)   Az alábbi számok a
rendelkezésre álló teljes információ (mennyiség és érték) alapján az uniós
gazdasági ágazatnak az Unión belüli, független fogyasztók számára történt
értékesítéseit mutatják:
 A teljes uniós gazdasági ágazat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Vizsgálati időszak
 Az uniós gazdasági ágazat értékesítései az Unióban (1000 EUR) || 990,540 || 1,050,039 || 1,102,684 || 1,198,794 || 1,289,940
 Index || 100 || 106 || 111 || 121 || 130
 Az uniós gazdasági ágazat értékesítései az Unióban (tonna) || 445,769 || 494,307 || 468,892 || 506,752 || 507,750
 Index || 100 || 111 || 105 || 114 || 114
 Az uniós gazdasági ágazat eladási egységárai az Unióban (EUR/tonna) || 2,222 || 2,124 || 2,351 || 2,365 || 2,540
 Index || 100 || 96 || 106 || 106 || 114
 Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (tonna) || N.A. || 28% || 27% || 24% || 22%
 Index || N.A. || 100 || 96 || 86 || 80
(122)   A fenti táblázatban
szereplő felülvizsgált adatok megerősítik a végleges rendelet (137) –
(140) preambulumbekezdésében leírt megállapításokat, abban a tekintetben, hogy
a károkozási tendenciák megerősítést nyertek. Az uniós gazdasági ágazat
értékesítési mennyiségei a figyelembe vett időszak alatt 14 %-kal
nőttek az eredeti vizsgálatban szereplő 12 % helyett, és
értékben 30 %-kal, a megadott 21 % helyett. Valójában a tendenciák
nagyon hasonlóak az eredeti vizsgálatban szereplő tendenciákhoz. Az
értékesítési volumen esése 2004 és 2005 között megerősíti a végleges
rendelet (139) preambulumbekezdésében említett következtetést, miszerint az
uniós gazdasági ágazat nem tudta kihasználni az uniós fogyasztás növekedését,
következésképpen az uniós gyártók piaci részesedése 20 %-kal csökkent
kevesebb mint három év alatt.
4.3.        Foglalkoztatás és
termelékenység
(123)   Az uniós gazdasági ágazatban a
következőképpen alakult a foglalkoztatás és a termelékenység:
 A teljes uniós gazdasági ágazat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Vizsgálati időszak
 Foglalkoztatottak száma || 7,530 || 8,340 || 8,559 || 8,549 || 8,581
 Index || 100 || 111 || 114 || 114 || 114
 Termelékenység (tonna/alkalmazott) || 65 || 63 || 58 || 61 || 63
 Index || 100 || 97 || 89 || 93 || 96
4.4.        A károkozásra vonatkozó
következtetések
(124)   A fentiek fényében a végleges
rendelet (153)–(161) preambulumbekezdésében említett következtetések
megerősítést nyertek.
5.           A dömpingelt import
mennyisége
(125)   Amint az eljárás megindításáról
szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság figyelembe vette a Vitarendező
Testület jelentéseinek következtetéseit, amelyek szerint az EU eljárása nem
volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1 és 3.2 cikkével a
dömpingelt behozatal mennyisége tekintetében a kötőelemekre vonatkozó
eredeti vizsgálatban.
(126)   Következésképpen a Bizottság az
okozott kárra vonatkozó értékelését újravizsgálta annak fényében, hogy
kiderült, egyes exportáló gyártók nem dömpingeltek a vizsgálati időszak
alatt. Emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálatban két kínai exportáló
gyártó nem dömpingelt. A fenti (105) preambulumbekezdésben említettek szerint
további egy exportáló gyártóról derült ki, hogy a felülvizsgálat alatt nem
dömpingelt. E három exportáló gyártó összes behozatalának mennyisége a
vizsgálatai időszak alatt az érintett termék Kínai Népköztársaságból
érkező teljes behozatalának csupán 0,01 % és 0,40 % közötti
részét tette ki. A Kínai Népköztársaságból érkező behozatal alakulására
vonatkozó kárelemzés, amelyet a, dömpingelt behozatalok mennyisége alapján, a
nem dömpingelt behozatalok levonásával végeztek, nem mutat jelentős
változást a végleges rendelet (121) preambulumbekezdésében leírt tendenciákhoz
képest.
 Forrás: Eurostat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Vizsgálati időszak
 A Kínából származó behozatal mennyisége (tonna) || 216,085 || 295,227 || 387,783 || 485,435 || 577,811
 Index || 100 || 137 || 179 || 225 || 267
 A Kínai Népköztársaság piaci részesedése || N.A. || 17% || 22% || 23% || 25%
6.           Okozati összefüggés - Az
uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(127)   Amint az eljárás megindításáról
szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság újraértékelte okozati elemzését,
hogy figyelembe vegye a jelentések következtetéseit, melyek szerint az EU
eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1 és 3.5
cikkeivel, mivel az EUROSTAT által szolgáltatott általános exportstatisztikát
vette figyelembe, és nem az uniós gazdasági ágazat külön exportteljesítményét.
(128)   Az uniós gazdasági ágazat
exportteljesítményének elemzése a végleges rendelet (175)
preambulumbekezdésében található. Kiderült, hogy a harmadik országokba irányuló
export 2006-ban a hasonló termék uniós gazdasági ágazat általi termelésének
csak 11 %-át tette ki. Amint azonban a Vitarendező Testület
jelentéseiben is hangsúlyozták, az uniós gyártók összes exportjára vonatkozó adatok
az Eurostat adataira épültek, és nem az uniós gazdasági ágazat exportjaira. A
Vitarendező Testület jelentéseit követően a Bizottság újraértékelte
okozati elemzését, megvizsgálta, hogy vajon az újonnan meghatározott uniós
gazdasági ágazat exportteljesítménye tényezőként szerepelhetett-e az ért
kár tekintetében. Kiderült, hogy a vizsgálati időszakban a harmadik
országokba irányuló export az újonnan meghatározott uniós gazdasági ágazat
hasonlótermék-gyártásának csak 3,7 %-át képviselte, és nem 11 %-át,
amint az a végleges rendelet (175) preambulumbekezdésében szerepel. 2003 és a
vizsgálati időszak között ezek az kivitelek körülbelül 4 %-kal
növekedtek. Emellett az export árai az uniós piacon érvényes eladási áraknál
folyamatosan lényegesen magasabbak voltak.
 A teljes uniós gazdasági ágazat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || Vizsgálati időszak
 A világ többi részébe irányuló uniós export a figyelembe vett időszakban (tonna) || 19,599 || 23,613 || 21,098 || 20,967 || 20,400
 Index || 100 || 120 || 108 || 107 || 104
 A világ többi részébe irányuló uniós export a figyelembe vett időszakban (1000 EUR) || 47,261 || 55,657 || 52,958 || 58,831 || 55,477
 Index || 100 || 118 || 112 || 124 || 117
 Egységár (EUR/tonna) || 2,411 || 2,357 || 2,510 || 2,806 || 2,719
(129)   Megállapítható, hogy a harmadik
országokba irányuló uniós export nem járult hozzá az Unió gazdasági ágazata
által elszenvedett kárhoz. Továbbá a végleges rendelet (184)
preambulumbekezdésében olvasható végső következtetés, miszerint a Kínai
Népköztársaságból származó dömpingelt behozatalok az alaprendelet 3. cikke
(6) bekezdésének értelmében jelentős kárt okoztak az uniós gazdasági
ágazatnak, megerősítést nyert.
7.           A bizalmas információk
kezelése
(130)   Amint az eljárás megindításáról
szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság felvállalta, hogy újraértékeli a
jelentések döntésein alapuló következtetéseket, melyek szerint az EU eljárása
nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5 és 6.5.1
cikkeivel a bizalmas információk kezelése tekintetében.
(131)   A jelentések nyomán a Bizottság
felkérte a két érintett uniós gyártót, hogy nyilatkozzanak arról, miért nem
készülhetett nyilvánosságra hozható összefoglaló a bizalmas információkról. A
két gyártó további információt szolgáltatott nem bizalmas módon, illetve
amennyiben valamilyen információt nem lehetett összefoglalni, megmagyarázták
ennek okát. Az e gyártók által biztosított információt minden érdekelt félnek
elküldték. Egy uniós importőröket képviselő szövetség kijelentette,
hogy a két uniós gyártó által szolgáltatott információ érthetetlen volt, és nem
tette lehetővé az EUROSTAT-on mindenki számára hozzáférhető adatok
keresztellenőrzését. Erre az érvelésre vonatkozóan meg kell jegyezni, hogy
mivel e két gyártó által szolgáltatott információ vállalatspecifikus, nem
valószínű, hogy léteznek olyan közforrások, amelyek lehetővé tennék a
keresztellenőrzést.
(132)   A kínai kereskedelmi kamara és
az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy a szolgáltatott
kiegészítő információ hiányos volt, mivel a 22., 23. és 32-34. táblázatok
egyes elemei hiányoztak, ezért eltérnek attól, ahogy a Vitarendező
Testület megállapításait alkalmazni kellett volna. Ezen újabb, nem titkos
információ közzétételét követően nem érkeztek más észrevételek. Mivel a 32-34.
táblázatok az érintett vállalat eladásainak és költségeinek részleteit
tartalmazzák, ezt az információt, mely természeténél fogva bizalmas,
összefoglalták, hogy tartalmát tekintve némi információt nyújtsanak anélkül,
hogy bizalmas információkat hoztak volna nyilvánosságra. A többi információt,
amit a 22. (a szállított nyersanyagok típusai és a vásárolt nyersanyag
mennyisége), és a 23. táblázatból (az adózás előtti átlagos haszonkulcsnak
csak az indexált számadatait adták meg, nincsenek külön adatok az EU-n belüli
és kívüli eladásokról) hiányoltak, az érintett uniós vállalat újra benyújtotta
az információ jobb megértése érdekében, és a választ bevitték az érdekelt felek
számára az irathoz adott, megtekinthető jegyzékbe. Következésképpen a
Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebben az ügyben a jelentések ajánlásai teljes
mértékben teljesültek.
(133)   Ezen felül az EFDA azt
állította, hogy az uniós gyártó által benyújtott 24. táblázatból nem lehetett
azt a következtetést levonni, hogy ez a vállalat jelentős kárt szenvedett,
mivel a nyereség, a hasznosítás és a teljesítmény tekintetében fokozatos növekedést
mutatott. A Bizottság azonban újra felmérte az okozott kárt, a mintavételbe
vett hat uniós gyártó adatait is felhasználva, és arra a következtetésre
jutott, hogy a gazdasági ágazatot jelentős kár érte, amint azt a fenti (124)
preambulumbekezdésben is megerősítette. Az állítás ezért megalapozatlan.
(134)   Végül, amint az eljárás
megindításáról szóló értesítés 6. pontjában is említésre került, a WTO
dömpingellenes megállapodás 6.5 és 6.5.1 cikkével kapcsolatos, a bizalmas
információ kezelésére vonatkozó megállapítást követően, 2012. május 30-án
a Bizottság közzétette a kötőelemek uniós termelésére vonatkozó eredetileg
bemutatott Eurostat adatokat.
8.           Egyéb ajánlások és
határozatok
(135)   Amint az eljárás megindításáról
szóló értesítésben említésre került, a Bizottság mérlegelni kívánja a
kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban érintett azon felek észrevételeit,
akiket állításuk szerint a piacgazdasági elbánással vagy a Vitarendező
Testület bármely egyéb ajánlásával vagy határozatával összefüggésben hátrányosan
érintett a megállapítások ismertetése. A Bizottság a Vitarendező Testület
jelentéseinek az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásai
szerint egy vállalatnak egyéni elbánást biztosított.
F. KÖZZÉTÉTEL
(136)   A fent említett megállapításokról
valamennyi felet tájékoztatták. Határidőt is megállapítottak számukra,
melyen belül a nyilvánosságra hozatalt követően észrevételeiket és
nyilatkozataikat benyújthatják. A nyilvánosságra hozatalt követően számos
észrevétel érkezett.
(137)   A fentiekből következik,
hogy a 2009. január 26-i 91/2009/EK rendelettel a Kínai
Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára
kivetett dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani, és a Bulten Fasteners
China behozatalára 0 %-os vámot kell kivetni.
G. KÖVETKEZTETÉS
(138)   A fenti felülvizsgálat alapján
megállapítható, hogy az eredeti vizsgálatban megállapított kárt okozó dömping
megerősítést nyert. A Vitarendező
Testület jelentéseinek az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó
ajánlásainak megfelelően azonban egy vállalatnak egyéni elbánást
biztosítottak. Ezért a végleges rendelet 1. cikke
(2) bekezdését ennek megfelelően módosítani kell.
Ugyanezt a cikket abban a tekintetben is módosítani kell, hogy a
végleges rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében felsorolt vállalatok
tekintetében kiszámított felülvizsgált dömpingellenes vámokat az alábbiak
szerint vegye figyelembe:
 Kínai exportáló gyártó || Dömpingkülönbözet || Kárkülönbözet || Végleges intézkedések
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. || 43,4% || 99,9% || 43,4%
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. || 63,7% || 79,5% || 63,7%
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. || 64,3% || 64,4% || 64,3%
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. || 69,7% || 78,3% || 69,7%
 Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. || 38,3% || 65,3% || 38,3%
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd || 0,0% || 0,3% || 0,0%
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd || 22,9% || 133,2% || 22,9%
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd || 0,0% || 0,0% || 0,0%
 A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók || 54,1% || 77,5% || 54,1%
 Minden más vállalat || 74,1% || 85,0% || 74,1%
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
A 91/2009/EK rendelet 1. cikke (2)
bekezdésében felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés
előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó
végleges dömpingellenes vámokat tartalmazó táblázat helyébe a következő
táblázat lép:
 Vállalat || Vám (%) || TARIC-kiegészítő kód
 Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Sanghaj || 43,4% || A924
 CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd. || 0,0% || A918
 Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu || 38,3% || A919
 Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd, Dongguan City || 22,9% || A920
 Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan || 63,7% || A921
 Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City || 64,3% || A922
 Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. Jiangshan Town || 69,7% || A923
 Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd, Yantai || 0,0% || A925
 Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Peking || 0,0% || A997
 Az I. mellékletben felsorolt vállalatok || 54,1% || A928
 Minden más vállalat || 74,1% || A999
2. cikk
Ez a rendelet az
Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép
hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 201., 2001.7.26., 10. o.
[2]               HL L 29., 2009.1.31., 1. o.
[3]               WTO, A Fellebbezési Testület jelentése, AB-2011-2,
WT/DS397/AB/R, 2011. július 15. WTO, A vizsgálóbizottság jelentése,
WT/DS397/R, 2010. december 3.
[4]               HL C 66., 2012.3.6., 29. o.;
[5]               HL C 160., 2012.6.6., 19. o.;
[6]               A Fellebbezési Testület jelentése: az 512. bekezdés,
amely megállapítja, hogy „a 2.cikk (4) bekezdése arra kötelezi a vizsgálatot
végző hatóságokat, hogy … az ár-összehasonlítás céljára használt
termékcsoportokról legalább tájékoztassák a feleket”
[7]               HL C 267/31, 2007.11.9., 31. o.
[8]               „a Kínai Népköztársaságból származó kötőelemek
behozatalára elrendelt, hatályban lévő dömpingellenes intézkedések
felülvizsgálatáról szóló meghallgatás”, a meghallgató tisztviselő által a
kínai kötőelemgyártók szövetsége számára szervezett meghallgatás,
2012. július 11.