				|

		52011PC0838

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA II) létrehozásáról /* COM/2011/0838 végleges - 2011/0404 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Ezt a javaslatot a 2014-2020 közötti
időszak pénzügyi tervének „Az Európa 2020 stratégia költségvetése”
közleményben meghatározott valamennyi javasolt pénzügyi eszköze összefüggésében
kell vizsgálni[1]. A közlemény meghatározza
a 4. költségvetési fejezet (Globális Európa) szerinti uniós külső
fellépési eszközök költségvetési keretét, beleértve az Előcsatlakozási
Támogatási Eszközt (IPA) is. Ennek alapján a Bizottság az új IPA jogszabályi
kereteit meghatározó rendelettervezetet, valamint az eszköz lehetséges
forgatókönyveit bemutató hatásvizsgálatot nyújt be.
Az Európai Unióról szóló szerződés 49.
cikke úgy rendelkezik, hogy bármely olyan európai állam kérheti felvételét az
Unióba, amely tiszteletben tartja a Szerződés 2. cikkében említett uniós
értékeket és elkötelezett azok érvényesítése mellett.
Az elmúlt 50 év során az Unió egyidejűleg
folytatta az integrációt és a bővítést, a kezdeti 6 tagállamból mára 27
lett, és a kevesebb mint 200 milliós lakosság 500 milliósra nőtt. Az Unió
2004-ben történt ötödik bővítése után végzett felülvizsgálat[2]
megállapította, hogy a legutóbbi bővítés nagyobb jólétet hozott valamennyi
uniós állampolgár számára és Európát a világgazdaság erősebb
szereplőjévé tette; az Unió intézményi és jogi keretei illetve közös
szakpolitikái alapvető szerepet játszanak a siker biztosításában; a
vállalkozók és az állampolgárok egyértelmű előnyöket élveztek, és a
kibővített Unió jobban felkészült a jelenlegi és jövőbeli kihívások
kezelésére.
Az Unió bővítése folytatásának érveit
legutóbb a 2010. december 14-i tanácsi következtetések is felidézték: „A
bővítés erősíti a békét, a demokráciát és a stabilitást Európában, az
EU stratégiai érdekeit szolgálja, továbbá segíti az Uniót a gazdaságélénkítés
és a fenntartható növekedés szempontjából kulcsfontosságú területekre vonatkozó
szakpolitikai célkitűzéseinek hatékonyabb megvalósításában”. A tanácsi
következtetések megerősítették, hogy a Lisszaboni Szerződés hatályba
lépésével az Unió egyszerre tudja végrehajtani a bővítési menetrendet és
fenntartani az integráció mélyítésének lendületét.
Jelenleg az Unió 5
tagjelölt országgal[3] és 4 potenciális tagjelölttel[4]
folytat tárgyalásokat. 2014-ig a tervek szerint csak Horvátország válhat
tagállammá. A társadalmi-gazdasági mutatók alapján a bővítésben érintett
országok Izland kivételével jóval az Unió átlaga alatti szinten vannak,
sőt még a leggyengébb tagállam szintje alatt is. Ez az alacsony
társadalmi-gazdasági fejlettségi szint jelentős beruházásokat követel meg
ahhoz, hogy ezek az országok az Unió szintjéhez közelebb kerüljenek, vállalni
tudják a tagsággal járó kötelezettségeket, és el tudják viselni az egységes
piac versenye által támasztott nyomást. Ezen felül ezeknek az országoknak fel
kell készülniük az olyan globális kihívásokkal való szembenézésre, mint az
éghajlatváltozás, valamint igazodniuk kell az Európai Unió
erőfeszítéseihez ezen összetett kérdés kezelése érdekében. Az intelligens,
fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló EU 2020 stratégia 5 kiemelt célkitűzése
között szerepelnek az éghajlatváltozás kezelésére és a megújuló energiára
vonatkozó célok. Az Unió bízik az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású növekedési modellben, és ezt a külső
kapcsolatokban meg kell jeleníteni a bővítési folyamatok során is.
Ráadásul a nyugat-balkáni országok a volt
Jugoszlávia felbomlása után létrejött viszonylag fiatal államok. A politikai
stabilitás, a demokrácia elveinek teljes körű érvényesítése, az emberi
jogok és a jó kormányzás biztosítása – amelyek mindegyike az Unió
alapvető értéke – még erősítésre szorul.
Ezek az országok egyedül nem tudják
fenntartani azokat az erőfeszítéseiket és fedezni azokat a költségeket,
amelyek az uniós csatlakozás kritériumainak a teljesítéséhez szükségesek. A
legtöbbjük egyedül nem tudja finanszírozni azokat az intézményi reformokat és
állami beruházásokat, amelyek társadalmuk és gazdaságuk stabilizálásához
szükségesek és a fenntartható növekedés pályájára állítják őket.
Jelenleg a bővítésben érintett
országok számára az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA) nyújt
technikai és pénzügyi támogatást[5]. Ez az eszköz 2013
végén szűnik meg. A jövőbeli csatlakozások érdekében az Uniónak
folyatnia kell a technikai és pénzügyi támogatás nyújtását a tagjelölt országok
és a potenciális tagjelöltek számára, hogy ki tudjanak lábalni nehéz
helyzetükből és fenntartható módon tudnak fejlődni.
Az új előcsatlakozási eszköznek továbbra
is a bővítési politika végrehajtására kell összpontosítania, ami az
Unió külső fellépéseinek egyik központi prioritása, ezáltal hozzájárul a
stabilitás, a biztonság és a jólét előmozdításához Európában. Ennek
érdekében az új eszköznek fenn kell tartania azt az általános politikai
célkitűzést, hogy támogatást nyújt a tagjelölt országok és a potenciális
tagjelöltek számára az uniós tagságra történő felkészülésük, intézményeik
és gazdaságuk európai uniós normákhoz és politikákhoz történő fokozatos
közelítése során az egyedi igényeiknek és a saját bővítési menetrendjüknek
megfelelően. Erősíteni kell a koherenciát a pénzügyi támogatás és az
előcsatlakozási stratégia végrehajtása során elért átfogó eredmény között.
Ezenkívül a jövőbeli előcsatlakozási
támogatást az eddigieknél még inkább stratégiai alapon, hatékonyabb és
célzottabb módon kell nyújtani, amelynek célja ezen országok tagságra való
felkészültségének javulását biztosító fenntartható eredmények és hatások
elérése. Az új eszköznek rugalmasabban kell működnie, és több egyéb
támogatóktól vagy magánszektorból származó pénzeszközt kell kiaknáznia
innovatív finanszírozási eszközök révén, ugyanakkor egyszerűsítve és
csökkentve a pénzügyi támogatás kezelésével kapcsolatos adminisztratív
terheket.
Összhang egyéb szakpolitikákkal
A bővítési folyamat kiterjeszti az Unió
belső politikáit a kedvezményezett országokra. Ez hozzájárul többek között
a belső piac, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló
térség és a transzeurópai energia- és közlekedési hálózatok bővítéséhez, a
foglalkoztatási lehetőségek javításához, a készségek fejlesztéséhez, az
oktatáshoz és a társadalmi befogadáshoz, a szegénység csökkentéséhez, a
környezet védelméhez és az országhatárokon átterjedő levegő- és
vízszennyezés csökkentéséhez, a közös agrárpolitika és a közös halászati
politika reformjával történő összehangoláshoz, az energiaforrások
diverzifikálását[6], az energiahatékonyság
elérését, a katasztrófákkal szembeni ellenálló-képesség és a
kockázatmegelőzés és –kezelés javítását, valamint a tengerpolitikák, a
tudományos kiválóság és az európai digitális menetrend egységesebb és
stratégiaibb szemléletét célzó erőfeszítésekhez.
Ezenkívül az uniós éghajlatpolitikájához és jogszabályaihoz történő
konvergencia jelentős hasznot hoz a kedvezményezett országok számára az
éghajlatváltozás hatásaira nagyon érzékeny régióban végrehajtott, alacsony
szén-dioxid-kibocsátással járó fejlesztés és létrehozott zöldebb munkahelyek
révén.
A tagjelölt országokkal és a potenciális
tagjelöltekkel kötött stabilizációs és társulási megállapodások és más
megállapodások révén az Unió aktívan ösztönzi a bővítésben érintett
országokat versenyjogi rendszerek létrehozására. A jövőbeli
előcsatlakozási támogatást a kutatási és innovációs kapacitás valamint az
információs és kommunikációs technológiák (ikt-k) erősítésének szentelik,
ami viszont elősegíti az Innovatív Unió létrehozását, támogatja az Európa
2020 stratégia többi célkitűzését, valamint az Unió műszaki
előírásainak és szabványainak való megfelelést számos más szakpolitika
(pl. közegészségügy, élelmiszerbiztonság és éghajlat-politika és
környezetvédelem, beleértve a biológiai sokféleséget és az ökoszisztémát)
terén.
Európa biztonságosabbá tétele a Stockholmi
Programban meghatározottak szerint kiemelt helyet foglal el az Unió terveiben.
Az előcsatlakozás pénzügyi támogatásának megerősített stratégiai
irányultsága hozzájárul a bővítésben érintett országok támogatásához a
szervezett bűnözés és a korrupció megelőzése és kezelése, valamint a
bűnüldözési, határvédelmi és migrációkezelési képességeik erősítése
érdekében.
A bővítés révén az Unió nagyobb súllyal
és erővel tud véleményt nyilvánítani nemzetközi fórumokon. A Lisszaboni
Szerződés hatályba lépésével az Unió rendelkezésére állnak azok az azon
eszközök, amelyek révén még nagyobb globális súlyt lesz képes elérni. E
lehetőség egyik példája az a szerep, amelyet az Unió játszott az ENSZ Közgyűlése
Koszovóról szóló határozatának elfogadásában. Az ötödik bővítés új
lendületet adott az EU keleti és déli szomszédaihoz fűződő
kapcsolatainak, és új kezdeményezések lehetőségének feltérképezéséhez
vezetett a Balti-tenger és a Fekete-tenger régióinak vonatkozásában. A
Nyugat-Balkán országai és Törökország csatlakozási folyamata kapcsán tovább növekszik az Unió érdekeltsége és befolyása a
Földközi-tenger és a Fekete-tenger régióiban, valamint a Duna medencéjében.
Amennyiben Törökország szerepe saját régiójában a csatlakozási folyamat mellett
és az Unióval egyeztetve erősödik, az
mindkét fél súlyát növelheti a világpolitikában, nem utolsó sorban a
Közel-Keleten és a Dél-Kaukázusban. Közös fellépéssel az EU és Törökország
erősíthetik energiabiztonságukat, kezelhetik a regionális konfliktusokat
és megelőzhetik, hogy etnikai vagy vallási különbségek mentén törésvonalak
alakuljanak ki, valamint erősíthetik együttműködésüket a tengerügyi
kérdésekben, különös tekintettel a Fekete-tengerre. Izland és az EU együtt
fontos szerepet játszhatnak az Északi-sarkvidék energiával, környezetvédelemmel,
éghajlatváltozással, tengeri ügyekkel és
biztonsággal kapcsolatos kérdéseiben.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK
EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK
A jövőbeli előcsatlakozási
támogatásról az érdekelt felekkel folytatott konzultáció
Az új Előcsatlakozási Támogatási Eszközre
vonatkozó javaslat az érdekelt felekkel folytatott kiterjedt konzultáción
alapul, amely a Bizottság által 2010. december 6–7. között Brüsszelben
szervezett „IPA: fenntartható eredmények és hatás” című
konferencián kezdődött. Ezt egy sor, az érdekelt felekkel tartott
konzultáció követte 2011 első felében, amely segítséget nyújtott az
előzetes értékeléshez a jövőbeli Előcsatlakozási Támogatási
Eszköz előkészítése során. Ezek a konzultációk az alábbiakat tartalmazták:

·
Online felmérés,
amelyre 338 válasz érkezett az alábbiaktól: a tagállamok képviselői; a
tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek IPA támogatásból részesülő
közigazgatásai és nem állami érdekelt felei; bizottsági
tisztviselők; donorok és nemzetközi finanszírozó
intézmények; egyéb nemzetközi szervezetek; civil szervezetek, kutatók,
szakértők és érdekcsoportok.
·
Egy sor fókuszcsoport, különösen egy magas
szintű munkacsoport; bizottsági tisztségviselőkből és külső
érdekelt felekből álló négy vegyesbizottság; a határokon átnyúló
együttműködés, regionális fejlesztés, humánerőforrás-fejlesztés és
vidékfejlesztés IPA támogatásával foglalkozó három speciális fókuszcsoport; a
Bizottságot az előcsatlakozási támogatás végrehajtásában segítő technikai
bizottság tagállamokbeli képviselőivel tartott két ülés; valamint a
nyugat-balkáni országok hatóságaival tartott ülés, amelyen a nyugat-balkáni
régión belüli jövőbeli határokon átnyúló együttműködés
lehetőségeit tárgyalták meg.
·
Konzultációk az
alábbiakkal: a központban és a kedvezményezett országok uniós küldöttségeiben
dolgozó bizottsági tisztségviselők; a kedvezményezett országoknak
technikai segítséget vagy szakpolitikai támogatást nyújtó eszközök; a nemzeti
IPA-koordinátorok irodái a kedvezményezett országokban; multilaterális és
bilaterális donorok; nemzetközi és regionális szervezetek (ENSZ ügynökségek,
Regionális Együttműködési Tanács, EBESZ stb.); és civil szervezetek
(Európai Stabilitási Kezdeményezés, Nemzetközi Válságcsoport, Nyílt Társadalom
Alapítvány stb.) uniós szinten.
·
A Bizottság a magyar elnökséggel
együttműködésben munkaülést szervezett május 10–11. között
Zágrábban, ahol a konzultációk előzetes eredményeit bemutatták valamennyi
IPA érdekelt fél számára és megtárgyalták velük.
Az érdekelt felekkel folytatott konzultáción
kifejtett álláspontok értékelése azt mutatta, hogy támogatják az alábbiakat:
–
az eszközök folytatása
hasonló szintű erőforrásokkal mind az intézményi fejlesztés, mind a
társadalmi-gazdasági fejlődés érdekében;
–
a támogatás kialakítása
az egyes országok igényeinek és jellemzőinek megfelelően;
–
az ágazati alapú megközelítés erősítése olyan koherens hosszú távú tervezési folyamattal, amelynek az
eredménye a donorok összehangolására és a magánszektor beruházásainak az
irányítására szolgáló stratégiai eszköz;
–
többéves tervezés bevezetése a következő többéves pénzügyi keret időtartamára,
félidős értékeléssel, és további többéves programozás kialakítása
az átmeneti támogatási és intézményépítési cselekvések számára is; a
kedvezményezettek jobb bevonásával a programozásba, amelyet az IPA
összehangolásáért felelős erősebb nemzeti hatóságok irányítanak;
–
a jó teljesítmény megjutalmazása az abszorpció és a stratégiai célok elérése alapján; a
feltételrendszerek szigorúbb és következetesebb alkalmazása országos,
ágazati stratégiai és projekt szinten;
–
különböző szintű támogatásokhoz való
hozzáférés, amely nem függ a tagjelölt/potenciális
tagjelölt státuszától, de függ a végrehajtási készségtől, a támogatás
decentralizált irányításának fokozatos bevezetésével együttesen alkalmazva;
–
a jelenlegi alkotóelem struktúra felülvizsgálata, beleértve a szakpolitikai területek közötti jobb összehangolást;
–
a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel folytatott
együttműködés folytatása, a nemzetközi pénzügyi szervezetek és egyéb
donoralapok jobb kiaknázása,
–
a nyomon követés és értékelés háromszintű
megközelítésének elfogadása, amely az
előrehaladást i. a csatlakozáshoz vezető úthoz; ii. a nemzeti
stratégiákhoz és iii. a program, ágazat és intézkedés szintjén elért
eredményekhez képest értékeli.
Belső konzultáció a jövőbeli
előcsatlakozási támogatásról
A Bizottságon belül a 2013 utáni új IPA-ra
való felkészülés során kiterjedt megbeszéléseket tartottak a támogatás
irányításában részt vevő négy szolgálaton – a Bővítési Főigazgatóság;
a Regionális Politikai Főigazgatóság; a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek
és a Társadalmi Összetartozás Főigazgatósága; és a Mezőgazdasági és
Vidékfejlesztési Főigazgatóság – belül és azok között, valamint az
izlandi, a nyugat-balkáni és a törökországi uniós küldöttséggel vagy
összekötő irodával.
Nyilvános konzultáció valamennyi külső
fellépési eszközről
A jövőbeli előcsatlakozási támogatás
is témája volt az Unió külső fellépéseinek jövőbeli finanszírozásáról
szóló szélesebb körű nyilvános konzultációnak, amelyet a Bizottság 2010.
november 26. és 2011. január 31. között tartott. A konzultáció egy online
kérdőíven alapult, amelyet a Bizottság és az érintett Európai Külügyi
Szolgálatok által készített „Milyen finanszírozásra van szükség az Unió külső
fellépéseiben 2013 után?” című háttéranyaggal együtt küldtek el. A kapott
220 válasz tükrözi a külső fellépésekben részt vevők széles körű
és eltérő struktúráját és véleményét.
A kifejezetten a fejlesztési támogatásra
vonatkozó válaszok közül az alábbiak érintik az előcsatlakozási támogatást
is:
·
A válaszadók többsége megerősítette, hogy az
uniós támogatás jelentős hozzáadott értéket hoz létre a külső
fellépés pénzügyi eszközei által támogatott fő szakpolitikai területeken[7].
Az uniós hozzáadott értéket sok válaszadó említette a jövő fő
hajtóerejeként: az Uniónak ki kell aknáznia a globális jelenlétéből,
széles körű szakértelméből, államok feletti jellegéből,
együttműködést elősegítő szerepéből és a méretgazdaságosságból
adódó komparatív előnyeit.
·
Majdnem minden válaszadó támogatott egy differenciáltabb
megközelítést, amelyet megalapozott kritériumok és hatékony
adatgyűjtés alapján, a kedvezményezett ország helyzete szerint alakítanak
ki az uniós pénzügyi eszközök hatásának növelésére szolgáló eszközként.
·
Az eszközök egyszerűsítése témájában a
földrajzi és tematikus eszközök között egyensúly tekintetében a vélemények
megoszlottak az Unió tematikus programjainak a felülvizsgálata és a számuk
lehetséges csökkentése vonatkozásában. A válaszadók jelentős többsége támogatta
az uniós eszközök nagyobb földrajzi szempontú rugalmasságát a régiók
közötti kihívásokra adott válaszként.
Szakvélemények
felhasználása
A Bővítési
Főigazgatóság két szakértői tanulmányt rendelt meg a támogatások
logikájának értékelése és a jelenlegi IPA programok tanulságainak levonása (IPA
metaértékelés) céljából, illetve a 2013 utáni jövőbeli
előcsatlakozási támogatás előzetes értékelésének elkészítése
érdekében. Mindkét tanulmány elérhető a Bővítési Főigazgatóság honlapján
az alábbi címen: http://ec.europa.eu/enlargement/how-does-it-work/financial-assistance/phare/evaluation/interim_en.htm

Hatásvizsgálat
Az előcsatlakozási eszközről szóló
javaslat előkészítésének részeként a Bizottság elvégzett egy
hatásvizsgálatot, amely az alábbi lehetőségeket vette figyelembe:
1. lehetőség - „Az eszköz
változatlanul hagyása”
2. lehetőség - „A meglévő
szabályozás módosítása” az alábbi alternatívákkal:
–
2.1. allehetőség - „Hatókör csökkentése és
a végrehajtási intézkedések fenntartása”, amely a
csatlakozási kritériumok teljesítéséhez szükséges jogi és intézményi
változtatásokra összpontosít anélkül, hogy jelentős forrásokat kötne le a
társadalmi-gazdasági fejlődést célzó állami beruházás
társfinanszírozására.
–
2.2. allehetőség - „Az alkotóelem struktúra
megtartása és a beruházásokra történő nagyobb összpontosítás” a kedvezményezett országokban nagyobb társadalmi-gazdasági hatás
elérése, illetve a strukturális, kohéziós és vidékfejlesztési alapok kezelésére
történő felkészülésük felgyorsítása érdekében.
–
2.3. allehetőség - „A hatókör megtartása és
a végrehajtási intézkedések kiigazítása”, amely mind a
csatlakozási kritériumok teljesítését, mind a társadalmi-gazdasági
fejlődés támogatását magában foglalja. Ezenkívül a jelenlegi IPA
létrehozási és végrehajtási módok szempontjainak a kiigazítását.
3.
lehetőség - „Új eszköz kidolgozása”. Ez a
lehetőség nem került részletes elemzésre.
A különböző lehetőségek gazdasági
hatását felmérték abból a szempontból, hogy a lehetőség milyen
valószínűséggel i. késlelteti vagy gyorsítja fel a bővítést, és van
ezáltal pozitív gazdasági hatása a belső piac bővítésére; ii. tartja
szinten vagy csökkenti az Unió és a tagállamok biztonsági kérdésekkel és
kockázatokkal, határellenőrzéssel és illegális migrációval kapcsolatos
költségeit; iii. szűkíti vagy javítja a jobb gazdasági integráció
lehetőségeit, pl. a transzeurópai hálózatok jobb integrációja révén; iv.
van negatív vagy pozitív hatása a donorok és a befektetők bizalmára a
kedvezményezett országokban.
A különböző lehetőségek társadalmi
hatását felmérték abból a szempontból, hogy milyen várható hatása van a
szegénységre és a kirekesztésre a bővítésben érintett országokban a
csatlakozás felé történő haladás kapcsán, valamint a jobb gazdasági
feltételek megteremtésére és az ezeket a kérdéseket kezelni képes politikai
intézkedések létrehozására. Azt is figyelembe vették, hogy a csatlakozás
késedelme illetve a csatlakozással kapcsolatos kockázatok következtében milyen
veszély fenyegeti a kedvezményezett országokban az igazságszolgáltatás területén
a jogokat és a jogállamiságot.
A különböző lehetőségek környezeti
hatását felmérték abból a szempontból, hogy milyen valószínűséggel
merülnek fel környezeti költségek, amennyiben a bővítés késedelmet szenved
vagy veszélybe kerül amiatt, hogy a kedvezményezett országok alacsonyabb környezetvédelmi
szintet alkalmaznak versenyelőnyök elérése érdekében és/vagy késedelmesen
hajtják végre az uniós környezetvédelmi vívmányok átvételéhez szükséges
költséges beruházásokat.
Az értékelés eredménye szerint a 2.1.
lehetőségnek várhatóan negatív hatásai vannak minden
szempontra. A 2.2. és 2.3. lehetőség az 1. lehetőséghez képest
várhatóan – az egyes szempontok esetében különböző mértékű – pozitív
hatással jár. Az értékelés szerint a 2.3. lehetőség alapján
nyújtandó támogatás végrehajtásának javított feltételei, amelyek növelik a
támogatás koncentráltságát, hatékonyságát, eredményességét, áttételes és
közvetlen hatását, összességében nagyobb pozitív hatással járnak, mint a 2.2.
lehetőség szerinti társadalmi-gazdasági fejlődést célzó növelt beruházások.

3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A bővítési politika az Európai Unióról
szóló szerződés 21. cikkén alapul, amely kimondja, hogy „az Unió
nemzetközi szintű fellépése azon elvekre épül, amelyek létrehozását,
fejlődését és bővítését vezérelték, és arra irányul, hogy ezek
érvényesülését a világ többi részén is előbbre vigye; ezek az alapelvek a
demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és alapvető szabadságok
egyetemes és oszthatatlan volta, az emberi méltóság tiszteletben tartása, az
egyenlőség és a szolidaritás elvei, valamint az Egyesült Nemzetek
Alapokmányában foglalt elvek és a nemzetközi jog tiszteletben tartása.”
Az előcsatlakozási pénzügyi támogatás
jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 212.
cikkének (2) bekezdése.
Az új Előcsatlakozási Támogatási
Eszközről szóló javaslat összhangban van az Európai Unióról szóló
szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás és arányosság elvével.
A szubszidiaritás tekintetében az uniós
szintű fellépés jelentős hozzáadott értékkel jár számos tényező
kapcsán:
–
Az Unió egymást követő fordulókban
történő bővítés természeténél fogva közös feladat, amelyet
csak uniós szinten lehet végrehajtani. Csak az együttesen cselekvő
tagállamok tudnak dönteni az új tagjelöltek csatlakozási kérelméről. Az
uniós költségvetésből nyújtott előcsatlakozási támogatás célja, hogy
segítsen a tagjelölt országoknak/potenciális tagjelölteknek felkészülni a
jövőbeli tagságra: Az IPA célja, hogy az országok a csatlakozás előtt
„kipróbálhassák” a tagságból adódó kötelezettségeket (például a csatlakozás
utáni uniós alapok kezeléséért felelős intézmények létrehozása és/vagy az
uniós vívmányok és uniós szabványok átvétele). Egyetlen más multilaterális vagy
bilaterális eszköz sem tud ilyen átfogó eszközrendszert nyújtani, és
mindenképpen csak az Unió tudja meghatározni, milyen fajta támogatásra van
szükség az uniós vívmányok átvételére történő felkészüléshez.
–
27 tagállam cselekszik a közös politikák és
stratégiák mentén, de csak az Unió rendelkezik a globális kihívások kezeléséhez
szükséges kritikus súllyal. Az egyes tagállamok fellépése korlátozott és
szétaprózott lehet, és olyan projekteket tartalmaz, amelyek túl kicsik ahhoz,
hogy fenntartható eredményt érjenek el az adott területen. A tagállamok
munkájának egyszerűsítése az Unió révén lehetővé teszi a jobb
összehangolást és hatékonyabbá teszi az Unió munkáját.
–
Az utóbbi évek során az uniós tagállamok
csökkentették a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek számára
nyújtott bilaterális támogatás szintjét, elismerve, hogy az összehangolt uniós
szintű fellépés hatékonyabb. 2009-ben az Unió által a bővítésben
érintett országok számára nyújtott teljes pénzügyi támogatásnak nagyjából a
fele az Unió költségvetéséből származott. A multilaterális
donorszervezetek nagy része fokozatosan megszüntette támogatását, a többiek
pedig az uniós prioritásokhoz igazítják programjaikat. Az Unióval történő
együttműködés olcsóbb is. Az igazgatási költségek alacsonyabbak, mint a
bilaterális segítséget nyújtó legfontosabb donorok átlagos igazgatási költségei.
–
Az előcsatlakozási támogatás az Unió
jövőjébe tett beruházás, amely támogatja a szomszédos országok
stabilitását és jólétét, és biztosítja a tagjelölt országok képességét, hogy
csatlakozáskor érvényesítsék az uniós vívmányokat, beleértve az Unió
strukturális, kohéziós, mezőgazdasági és vidékfejlesztési, tengerügyi és
halászati alapjainak kezelését és szakpolitikáit. A technikai segítségnyújtás
és a pénzügyi támogatás felgyorsítja a felkészülés folyamatát, és létrehozza a
társadalom, a jogrendszer és a gazdaság átalakításához szükséges
ösztönzőket. Az ilyen támogatás elősegíti az Unió belső
politikái célkitűzéseinek a teljesítését, lehetőséget teremt az uniós
vállalkozások számára, és kézzelfogható megtérülést biztosít. Az előcsatlakozási
támogatás révén megvalósuló intenzív részvétel és szorosabb partnerség nélkül
az Uniónak bizonyosan többet kellene költenie az illegális migráció
leküzdésére, az Unió külső határainak a biztosítására, az energiaellátás
biztonságának szavatolására, a biztonságos és higiénikus élelmiszerbehozatalra
a polgárai számára, illetve az éghajlatváltozás és a szennyezés hatásainak
leküzdésére.
Az arányosság
elvének megfelelően a javasolt rendelet nem lépi túl a célkitűzései
eléréséhez szükséges mértéket.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT
A 2011. júniusi „Az Európa 2020 stratégia
költségvetése” című közleményében az Európai Bizottság
14 110 100 000 EUR (jelenlegi árakon) összeg odaítélését
javasolta az új Előcsatlakozási Támogatási Eszköz számára a 2014–2020
közötti időszakra.
A javaslat részletes várható pénzügyi hatását
a javaslatot kísérő pénzügyi kimutatás tartalmazza. Az alábbi táblázat
mutatja az indikatív éves költségvetési kötelezettségvállalásokat*.
 Előcsatlakozási eszköz || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 1898.0 || 1935.9 || 1974.6 || 2014.1 || 2054.4 || 2095.5 || 2137.4 || 14110.1
*Jelenlegi
árakon, millió EUR-ban
A kiszámíthatóság biztosítása érdekében az
„Erasmus mindenkinek” program keretében harmadik országokban zajló
felsőoktatási tevékenységek finanszírozását az EU külső fellépési
célkitűzéseinek megfelelően 2 többéves allokáció formájában bocsátják
rendelkezésre, melyek csak az első 4 illetve a fennmaradó 3 évre terjednek
ki. Ez a finanszírozás az IPA többéves indikatív stratégiai dokumentumaiban
jelenik majd meg, az érintett országok megállapított igényeivel és
prioritásaival összhangban. Nagy horderejű előre nem látható
körülmények vagy jelentős politikai változások esetén ezek az összegek az
uniós külső fellépés prioritásaival összhangban módosíthatók. Az „Erasmus mindenkinek”
létrehozásáról szóló …/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[8]
(a továbbiakban: „Erasmus mindenkinek” rendelet) rendelkezései alkalmazandók e
források felhasználásakor.
A ciprusi török
közösség pénzügyi támogatása tovább folytatódik a 2014–2020 közötti
időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló tanácsi
rendelet 11. cikkének (2) bekezdésének tervezett kiigazításáig. A pénzügyi
támogatást továbbra is a ciprusi török közösség gazdasági fejlődésének
ösztönzését elősegítő pénzügyi támogatási keret létrehozásáról szóló,
2006. február 27-i 389/2006/EK tanácsi rendelet szabályozza. A ciprusi török
közösség támogatásának pénzügyi szükségleteit az Előcsatlakozási
Támogatási Eszközre elkülönített teljes keretből fedezik.
5.           OPCIONÁLIS ELEMEK
Egyszerűsítés
A Bizottság számára az új rendelettel
kapcsolatban a többéves pénzügyi kereten belüli egyéb programokhoz hasonlóan az
az egyik prioritás, hogy egyszerűbbé tegyék a szabályozási környezetet, a
kedvezményezett országok és régiók, a civil társadalmi szervezetek, kkv-k stb.
pedig könnyebben hozzáférhessenek az uniós támogatásokhoz.
Ez a javaslat elsősorban a fő
szakpolitikai területek alkotóelem struktúrájának racionalizálása révén
törekszik az egyszerűsítésre. Ez az eszköz jogszabályi kereteinek és a
jövőbeli végrehajtási szabályainak egyszerűsítését eredményezi a
rendelkezések racionalizálása révén. Az alkotóelem struktúra
egyszerűsítése kapcsán az egyes szakpolitikai területeken a
támogatáshoz való nem differenciált hozzáférés következtében a
kedvezményezett országokat nem kell többé külön nevesíteni az eszköz
jogalapjában. Ennek eredményeképpen nem lesz többé szükség egy nehézkes
folyamaton végigmenni a kedvezményezett státuszában történt változás
átvezetéséhez, ami csökkenti a pénzügyi támogatásra vonatkozó politikai döntés
és a helyszíni megvalósítás közti szakadékot. Hasonlóan, amikor egy új ország
az uniós csatlakozás potenciális tagjelöltjévé válik, jelentősen
egyszerűsödnek az eljárási követelmények, amiket teljesíteni kell ahhoz,
hogy az adott ország a támogatás kedvezményezettjei közé bekerüljön.
Különböző bizottsági szolgálatok feladata
lesz továbbra is a különböző szakpolitikai területeket célzó támogatások
irányítása és végrehajtása. A helyszíni koordináció, kommunikáció és
végrehajtás azonban tovább javul számos szempont egyszerűsítése révén,
beleértve a végrehajtás terén az előrelépés alakulásának szorosabb
közös nyomon követését a kedvezményezett országokban, valamint kevesebb
számú eljárást az akkreditációhoz és az irányítási hatáskörök
átruházásához. A Bizottság fellépéseinek nagyobb koherenciája is
jelentősen csökkenti a kedvezményezett országok koordinációval kapcsolatos
költségeit és terheit a Bizottság által használt különböző kommunikációs
csatornák és eljárások kapcsán.
A javaslat azt is előirányozza, hogy a
támogatás odaítélésére vonatkozó stratégiai döntéseket a jelenlegi évenként
felülvizsgált, hároméves gördülő indikatív stratégiai dokumentumokon
alapuló rendszer helyett átfogó, adott országra vagy országcsoportra vonatkozó
stratégiák révén hozzák meg, amelyek az új pénzügyi keret teljes
időtartamát (2014–2020) lefedik és félidőben felülvizsgálatra
kerülnek. Ez csökkenti valamennyi érintett érdekelt fél adminisztratív terhét,
amelyet az egyes dokumentumok éves felülvizsgálata és abból következő
esetleges módosítása okoz. Hasonlóképpen, a többéves programozás bevezetése
kevesebb adminisztrációt és gyorsabban megvalósuló támogatást jelent mindenki
számára az átmeneti és a kapacitásépítő támogatások esetében is.
A támogatások odaítélése ágazati alapú
megközelítésének a bevezetése azokban az ágazatokban, ahol ennek a feltételei
adottak, szintén hozzájárul az egyszerűsítéshez. Ez a megközelítés
amellett, hogy elősegíti a támogatás javuló eredményességét és
növekvő hatását, alacsonyabb számú projekt/szerződés finanszírozását
eredményezi, ezért csökkenti a projekt/szerződés kezelésével kapcsolatos
adminisztratív terhet. Amennyiben a feltételek lehetővé teszik, az ágazati
megközelítés költségvetési támogatás alkalmazásával is járhat, ami megint csak
csökkenti a projekt támogatáshoz képest az adminisztratív terheket.
Külön végrehajtási szabályok fognak
részletesen rendelkezni a közös nyomon követés és az akkreditációs
eljárásokról. E szabályok további egyszerűsítésre fognak törekedni a
tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek közötti határokon átnyúló
együttműködés területén azáltal, hogy a programozást és a végrehajtást még
jobban összhangba hozzák a strukturális alapok megközelítésével.
Az új rendelet
végrehajtása során az egyszerűsítés és a rugalmas eljárások lehetővé
teszik a végrehajtási intézkedések gyorsabb elfogadását és hamarabb
megkezdődhet az uniós támogatás nyújtása. Ezen felül a rendkívül lényeges,
külső fellépésekre vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó költségvetési
rendelet felülvizsgálata is hozzájárul majd a civil társadalmi szervezetek és
kisvállalkozások részvételének ösztönzéséhez, például a szabályok
egyszerűsítésével, a részvétel költségeinek csökkentésével és a
szerződés-odaítélési eljárások felgyorsításával. E rendelet végrehajtása
során, a Bizottság az új költségvetési rendeletben meghatározott
egyszerűsített eljárásokat alkalmazza.
A javaslat
egyedi rendelkezéseinek részletes magyarázata
A jelenlegi javaslat és a kapcsolódó
jövőbeli végrehajtási szabályok összességében az eszköz létrehozása és a
végrehajtási módozatai alábbi felülvizsgálatát irányozzák elő (az
egyszerűsítéshez kapcsolódó, fent már említettek mellett):
1.
A támogatás egységesebb, határozottabban stratégiai
alapú és eredményorientáltabb végrehajtása az alábbiak révén:
·
A szakpolitikai területek szelektív kezelése
többéves átfogó, az adott országra (és több kedvezményezettre) vonatkozó
stratégiai dokumentumok révén, amelyek a bővítési stratégia politikai
prioritásait tükrözik, és mindegyik kiválasztott politikai terület esetében
tartalmazzák az összes szükséges intézményfejlesztést, az uniós vívmányoknak
való megfelelést és a beruházási intézkedéseket. A hatókör az igényfelmérésen
alapul majd és az ország helyzetéhez igazítják.
·
Az elfogadott ágazati stratégiák (társ)finanszírozásának
a megerősítése, ami az egyedi projektekkel ellentétben hozzájárul a
politikai célkitűzésekhez, ezáltal elmozdul a tisztán támogatásból
finanszírozott projektek felől, és növeli az ágazati szintű támogatásból finanszírozott támogatás részarányát
(beleértve a ténylegesen meghatározott feltételek alapján a kiválasztott
szakpolitikai területek számára nyújtott ágazati költségvetési támogatást). Az
uniós vívmányoknak való megfelelés érdekében nyújtott támogatás azonban –
amennyiben átfogó ágazati stratégiák nem fedik le – továbbra is rendelkezésre
fog állni projekt támogatás vagy más végrehajtási módozat révén, mint például
adott célra szolgáló eszközök.
·
Az átmeneti és intézményépítési támogatás (pl.
közigazgatási reform, igazságszolgáltatási rendszer reformja stb.) politikai célkitűzései
esetében is rendszerezettebb többéves programozás, amely támogatja a
kapcsolódó ágazati stratégiák eredményes végrehajtását és végső soron a
kapcsolódó célkitűzések elérését.
·
A pénzügyi támogatás
közvetlenebb feltételeként előírásként szerepel a
kormányzás javítása és a növekvő szerepvállalás a
kedvezményezett országok részéről. Rugalmassági elemek bevezetése a
felmerülő igények kielégítése és a teljesítmény javítását szolgáló
ösztönzők biztosítása érdekében.
2.
A támogatás rugalmasabb és személyre
szabottabb végrehajtása az igények kezelése érdekében az alábbiak
révén:
·
A támogatáshoz való nem differenciált hozzáférés
lehetővé tétele (függetlenül a tagjelölt vagy potenciális tagjelölt
státuszától), habár különböző hatókörrel vagy intenzitással, az igények
illetve a technikai és igazgatási kapacitás alapján. A kedvezményezett országok
igényei képezik az ágazatok/szakpolitikai területek támogatásának a kiinduló
pontját.
·
Előirányzatként szerepel a pénzügyi
támogatás progresszívebb, fokozatos megközelítése, a Bizottság vagy a
kedvezményezett ország általi irányítást alkalmazva a Bizottság általi
előzetes ellenőrzéssel vagy anélkül, a csatlakozási státusztól/kilátásoktól, a támogatás
ágazati/szakpolitikai területétől, az igazgatási, technikai és
irányítási kapacitástól függően. A
csatlakozásra való felkészülés során az adott ágazatokban a cél továbbra
is az, hogy létrehozzák azokat az irányítási struktúrákat és eljárásokat,
amelyeknek a csatlakozás után működniük kell.
·
A különböző irányítási fázisokban az elért
eredmények politikai prioritásokhoz kötése az elért
eredményekről szóló jelentésekben leírtak szerint, a tárgyalási
referenciaértékek elérése vagy a társulási megállapodások végrehajtásának
nyilvántartása.
·
A prioritások közötti rugalmasság növelése a
támogatás eredményorientáltabb végrehajtása érdekében, ami lehetővé teszi
a juttatások szakpolitikai területek közötti átcsoportosítását, a
költségvetési rendelet által megengedett esetekben a források következő
évre történő átvitelének lehetőségével.
3.
A támogatás hatékonyabb és eredményesebb
végrehajtása az alábbiak révén:
·
Innovatív pénzügyi eszközök további meghatározása és alkalmazása, amelyek további magán forrásokat
tudnak mozgósítani, és lehetőségek felkutatása a szinergiák kiaknázására a
belső szakpolitikák céljára kialakított innovatív pénzügyi eszközök révén,
az uniós költségvetés ilyen eszközökre történő felhasználása esetében
érvényes összehangolt megközelítés és összehangolt szabályok alapján.
·
Az ágazati szintű támogatás megerősített
irányultságának további részeként a stratégiai szintű
együttműködés növelése más támogatókkal és nemzetközi és más pénzügyi
intézményekkel, megállapodás a politikai prioritásokról és az
egyértelműbb munkamegosztásról.
·
A regionális programok/projektek támogatásának
folytatása, amelyek hozzáadott értéket hoznak létre a tudás és tapasztalatok
cseréjének ösztönzése, a politikák összehangolása, a közös prioritások
megállapítása és a kölcsönös bizalom építése révén. A regionális programok
is képesek fokozni a politikák eredményességét, pl. a közlekedés, energiaügy,
környezetvédelem, éghajlatváltozás, statisztika, szervezett bűnözés elleni
küzdelem és a migrációs kérdések területén.
·
Az ikertámogatás beszerzési szabályainak az
egyszerűsítése és a bevont szakértők alkalmassága
megerősítésére használt mechanizmusok bevezetése, a felmerülő igények
teljesítése érdekében az adott célra létrehozott eszköz forrásai lehívásának a
lehetőségét is biztosítva.
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
Mivel a
felvételüket kérő államok státuszára vonatkozó, mérlegelési jogkörön
alapuló politikai döntéseket más szinten kell meghozni, a javasolt rendelet
mellékletében meghatározott kedvezményezett országok jegyzékének a módosítását
javasoljuk annak érdekében, hogy az ilyen döntéseket felhatalmazáson alapuló
jogi aktus révén hozzák meg az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 290. cikkének megfelelően, mivel az ilyen módosítások
ténylegesen nem érintik a rendelet lényeges elemeit.
Azt is
javasolták, hogy a Bizottságot felhatalmazáson alapuló hatáskörökkel ruházzák
fel a javasolt rendelet végrehajtásának egységes feltételei meghatározására a
részletes szabályok elfogadása érdekében, különös tekintettel az igazgatási
struktúrákra és eljárásokra. Az ilyen szabályokra a közös végrehajtási rendelet
által létrehozott külső fellépésekre vonatkozó uniós eszközök
végrehajtására vonatkozó közös szabályok és eljárások kiegészítése érdekében
van szükség. A szabályoknak figyelembe kell venniük a korábbi
előcsatlakozási támogatások igazgatásából és végrehajtásából levont
tanulságokat és azokat kedvezményezett országok helyzetének alakulásához kell
igazítani.
2011/0404 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz
(IPA II) létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 212. cikke (2)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság
javaslatára,
A jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamenteknek való továbbítását követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[9],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[10],

rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A Bizottságnak az Európai Parlamenthez, a
Tanácshoz, a Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához
intézett „Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című közleményében[11],
a Bizottság meghatározza az Unió külső fellépési eszközeinek a
költségvetési keretét, beleértve az előcsatlakozási támogatási eszközt
(IPA).
(2)
Mivel az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz
(IPA) létrehozásáról szóló, 2006. július 17-i 1085/2006/EK tanácsi rendelet[12]
2013. december 31-én hatályát veszti és az Unió külső fellépéseinek eredményesebbé
tétele érdekében, a 2014–2020 közötti időszakban is fenn kell tartani a
külső támogatás tervezésének és végrehajtásának a keretét. Az Unió
bővítési politikáját továbbra is egy konkrét pénzügyi eszköznek kell
támogatnia. Az előcsatlakozási támogatási eszközt (IPA II) ezért meg kell
újítani.
(3)
Az Európai Unióról szóló szerződés 49. cikke
úgy rendelkezik, hogy bármely olyan európai állam kérheti felvételét az Unióba,
amely tiszteletben tartja az emberi méltóság, a szabadság, a demokrácia, az
egyenlőség, a jogállamiság valamint az emberi jogok tiszteletben tartásának
értékeit.
(4)
Egy uniós csatlakozás iránti kérelmet benyújtott
európai állam csak akkor válhat az Unió tagjává, ha megállapították, hogy
teljesíti a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok, a kisebbségek
tiszteletben tartását és védelmét biztosító intézmények stabilitására vonatkozó
koppenhágai kritériumokat, ha a gazdasága eléggé fejlett ahhoz, hogy el tudja
viselni az egységes piac versenye által támasztott nyomást, ha vállalni tudják
nemcsak a szerződésekből eredő jogokat, hanem a kötelezettségeket
is, továbbá feltéve, hogy a csatlakozás nem haladja meg az Uniónak az új tag
integrálására vonatkozó képességét. Ezek a kritériumok az olyan intézmények
stabilitásával kapcsolatosak, amelyek garantálják a demokráciát, a jogállamot,
az emberi jogok tiszteletét, a kisebbségek tiszteletét és védelmét, a gazdaság
fejlődését, amelynek elegendőnek kell lennie az egységes piac
versenye által támasztott nyomás elviseléséhez, valamint a képességet a
Szerződések szerinti jogok mellett az azokban meghatározott
kötelezettségek vállalásához.
(5)
A csatlakozási folyamat objektív kritériumokon és
valamennyi felvételt kérelmező államra érvényes egyenlő elbánás elvén
alapul. A csatlakozásra való felkészülésben elért haladás függ attól, hogy a
felvételt kérelmező állam milyen mértékben hajlandó és képes vállalni a
politikai, intézményi, jogi, igazgatási és gazdasági rendszereinek az Unió
szabályaihoz, szabványaihoz, politikáihoz és gyakorlatához történő
igazítása által megkövetelt reformokat.
(6)
Az Európai Tanács tagjelölt ország státuszt biztosított
Izland, Montenegró, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Törökország
számára. Megerősítette Albánia, Bosznia-Hercegovina, Szerbia, valamint
Koszovó[13] európai perspektíváját,
amelyeket potenciális tagjelölteknek tekintenek.
(7)
E rendelet szerinti pénzügyi támogatást kapnak az
ezen rendelet mellékletében felsorolt tagjelölt országok és potenciális
tagjelöltek („a kedvezményezett országok”) függetlenül a státuszuktól.
(8)
Az e rendelet szerinti támogatást az Unió által az
egyes kedvezményezett országokra meghatározott bővítési politika
kereteinek megfelelően kell nyújtani, és azt tükröznie kell a Bizottság
éves bővítési csomagjának, amely tartalmazza az elért eredményekről
szóló jelentést és a bővítési stratégiát, valamint a stabilizációs és
társulási megállapodásoknak és az európai vagy csatlakozási partnerségeknek. A
támogatásnak korlátozott számú szakpolitikai területre kell összpontosítania,
amelyek segítenek a kedvezményezett országoknak a demokratikus intézmények és a
jogállamiság megerősítésében, az igazságszolgáltatási és közigazgatási
rendszer reformjában, az alapvető jogok tiszteletben tartásában, a nemek
közötti egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség előmozdításában.
Ezenkívül elő kell segítenie gazdasági és társadalmi fejlődésüket,
támogatva az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedési tervet az Európa
2020 stratégiával összhangban és fokozatosan közelítve a koppenhágai
kritériumokhoz. Erősíteni kell a koherenciát a pénzügyi támogatás és az
előcsatlakozási stratégia végrehajtásában elért átfogó eredmény között.
(9)
A tagjelölt országoknak és a potenciális tagjelölt
országoknak felkészültebbeknek kell lenniük az olyan globális kihívásokra, mint
a fenntartható fejlődés és az éghajlatváltozás, és igazodniuk kell az Unió
által ezen összetett kérdés kezelésére tett erőfeszítésekhez. Az e
rendelet szerinti uniós támogatásnak hozzá kell járulnia ahhoz a célhoz, hogy
az Unió költségvetéséből éghajlatváltozással kapcsolatos kérdésekre
fordított arány legalább 20 %-ra növekedjen.
(10)
A Bizottság és a tagállamok biztosítják támogatásuk
összehangolását, koherenciáját és kiegészítő jellegét, különösen a
támogatási folyamat különböző fázisai során tartott rendszeres
konzultációk és a vonatkozó információk gyakori cseréje révén.
(11)
A csatlakozási folyamat és az e rendelet alapján
nyújtott pénzügyi támogatás és technikai segítségnyújtás közötti koherencia
biztosítása és a csatlakozási terv célkitűzéseinek a végrehajtása
érdekében a Bizottságnak az eszköz alkalmazására vonatkozó közös stratégiai
keretet kell létrehoznia. Ennek a keretnek többek között meg kell határoznia az
e rendelet által támogatható főbb intézkedések jegyzékét és a támogatási
összegek odaítélésének kritériumait. A közös stratégiai keretnek egy adott
országra vagy országcsoportra vonatkozó stratégiai dokumentumok
referenciakeretét kell alkotnia.
(12)
A támogatás célkitűzéseit a Bizottság által a
vonatkozó uniós többéves pénzügyi keret időtartamára létrehozott, egy
adott országra vagy országcsoportra vonatkozó együttműködési stratégiai
dokumentumokban kell meghatározni a kedvezményezett országokkal partnerségben,
egyedi igényeik és a bővítési menetrend alapján. A stratégiai
dokumentumoknak meg kell határozniuk a támogatás szakpolitikai területeit és, a
költségvetési hatóság előjogainak a sérelme nélkül, rögzíteniük kell
politikai területenként a juttatott indikatív támogatási összegeket éves
bontásban, beleértve az éghajlatváltozással kapcsolatos kiadások becsült
értékét. Megfelelő rugalmasságot kell beépíteni a felmerülő igények
kielégítése és a teljesítmény javítását szolgáló ösztönzők biztosítása
érdekében. A stratégiai dokumentumoknak biztosítaniuk kell a koherenciát és
összhangot a kedvezményezett országok nemzeti költségvetésben tükrözött
erőfeszítéseivel, és figyelembe kell venniük a más donorok által nyújtott
támogatást. A belső és külső fejlődés figyelembe vétele
érdekében a stratégiai dokumentumokat megfelelően felül kell vizsgálni.
(13)
Az Unió érdekében áll, hogy segítsen a
kedvezményezett országoknak rendszereik reformjában, azoknak az Unió
rendszereihez történő igazítása érdekében. Mivel e rendelet
célkitűzését a tagállamok nem tudják kellőképpen megvalósítani, és
ezért az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió az Európai Unióról szóló
szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban
intézkedéseket fogadhat el. Az 5. cikkben meghatározott arányosság elvének
megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célkitűzés eléréséhez
szükséges mértéket.
(14)
Annak érdekében, hogy e rendelet a Tanács által
hozott politikai döntések eredményét gyorsan tükrözhesse, az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 290. cikke szerinti aktusok
elfogadására vonatkozó felhatalmazást kell adni a Bizottság részére a
kedvezményezett országok e rendelet mellékletében található jegyzékének aktualizálása
vonatkozásában.
(15)
Míg az Unió külső fellépési eszközeinek a
végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a .../.../EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet[14] (továbbiakban „a közös
végrehajtási rendelet”) határozza meg, a Bizottság számára ezen rendelet
végrehajtásának egységes feltételeit – különösen az igazgatási struktúrák és
eljárások tekintetében – létrehozó részletesebb szabályok elfogadására
vonatkozó felhatalmazást is kell adni. Ezeknek a
szabályoknak figyelembe kell venniük a múltbeli előcsatlakozási
támogatások irányításával és végrehajtásával kapcsolatos tapasztalatokat, és
igazodniuk kell a kedvezményezett országok helyzetének alakulásához.
(16)
Az ilyen felhatalmazások alapuló jogi aktusok
tekintetében különösen fontos, hogy a Bizottság megfelelő egyeztetéseket
folytasson le az előkészítő munka során, beleértve a szakértői
szinteket is. Továbbá a Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
előkészítése és megfogalmazása során biztosítania kell a megfelelő dokumentumoknak
az Európai Parlament és a Tanács számára történő egyidejű, idejében
és megfelelő módon történő megküldését.
(17)
A támogatás esetében továbbra is az
előcsatlakozási folyamat során bevált struktúrákat és eszközöket kell
igénybe venni. Az előcsatlakozási alapoknak a Bizottság általi közvetlen
igazgatásáról a kedvezményezett országokra átruházott decentralizált
igazgatására történő átmenetet fokozatosan és az egyes kedvezményezett
országok kapacitásával összhangban kell végrehajtani.
(18)
Az IPA közös stratégiai keretével és a stratégiai
dokumentumokkal kapcsolatos végrehajtási hatásköröket a Bizottság végrehajtási
hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok
szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 182/2011/EU európai
parlamenti és a tanácsi rendeletnek[15] megfelelően kell
gyakorolni. E végrehajtási aktusok sajátosságait – és különösen azok
politikaorientáló jellegét vagy pénzügyi vonzatait – figyelembe véve e
végrehajtási aktusok elfogadására elvileg a vizsgálóbizottsági eljárást kell
alkalmazni, kivéve a kevés költséggel járó technikai jellegű végrehajtási
intézkedések esetében.
(19)
Az e rendelet szerint elfogadott bizottságnak az
előző Előcsatlakozási Támogatási Eszköz végrehajtására, valamint
a ciprusi török közösségnek nyújtott pénzügyi támogatás végrehajtására
vonatkozó illetékességgel is kell rendelkeznie.
(20)
Amennyiben egy kedvezményezett ország megszegi az
Unió alapjául szolgáló elveket, vagy nem teljesíti az Unióval kötött vonatkozó
megállapodásokban rögzített kötelezettségvállalásokat, vagy nem ér el
megfelelő eredményeket a csatlakozási kritériumok teljesítésében, a Tanács
a Bizottság javaslatára megfelelő intézkedéseket hozhat a helyzet
orvoslására.
(21)
Az e rendelet szerint nyújtott támogatás
célkitűzései és tárgya miatt az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az
Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával
konzultálni kell az elfogadása előtt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I.
CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Általános célkitűzés
Az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (a
továbbiakban: IPA) célja az e rendelet mellékletében felsorolt tagjelölt
országok és potenciális tagjelöltek támogatása az uniós tagság érdekében az
ország uniós értékekhez való közelítéséhez, valamint az uniós szabályokkal,
normákkal, politikákkal és gyakorlatokkal történő fokozatos összhangba
hozásához szükséges megfelelő politikai, intézményi, jogi, igazgatási,
társadalmi és gazdasági reformok végrehajtásában.
2. cikk
Konkrét célkitűzések
(1)
Az e rendelet szerinti támogatásnak az alábbi
konkrét célkitűzések elérésre kell törekednie az egyes kedvezményezett
országok igényeinek és saját bővítési tervüknek megfelelően:
a)      A politikai reformok támogatása, többek
között:
i.        a demokratikus intézmények és a
jogállamiság erősítése, beleértve annak érvényesítését;
ii.       az emberi jogok és az alapvető
szabadságjogok előmozdítása és védelme, a kisebbségi jogok kiemelt
tiszteletben tartása, a nemek közötti egyenlőség és
megkülönböztetésmentesség, sajtószabadság és jószomszédi viszonyok előmozdítása;
iii.      a korrupció és a szervezett
bűnözés elleni küzdelem;
iv.      közigazgatási reform és jó kormányzás;
v.       a civil társadalom és a társadalmi
párbeszéd fejlődése;
vi.      megbékélés, béketeremtés és
bizalomépítő intézkedések.
b)      A fenntartható, intelligens és inkluzív
növekedést célzó gazdasági, társadalmi és területi fejlődés és reformok
támogatása, többek között az alábbiak révén:
i.        a gazdaságban és a gazdasági
kormányzásban az uniós színvonal elérése;
ii.       az Unión belüli versenykényszerrel és
piaci erőkkel való megbirkózáshoz szükséges gazdasági reformok a
gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi célokra irányuló törekvések
fenntartása mellett;
iii.      a foglalkoztatás elősegítése és az
humántőke fejlesztése;
iv.      társadalmi és gazdasági befogadás,
különösen a kisebbségek és a kiszolgáltatott csoportok tekintetében;
v.       a fizikai tőke fejlesztése, az
uniós és regionális hálózatokkal fenntartott kapcsolatok javítása.
c)      A kedvezményezett országok azon
képességének a javítása, hogy teljesíteni tudják a tagsággal járó
kötelezettségeket az uniós vívmányokhoz, a strukturális, kohéziós,
mezőgazdasági és vidékfejlesztési alapokhoz, valamint az uniós
szakpolitikákhoz való fokozatos közelítés, azok elfogadásának, végrehajtásának
és érvényesítésének támogatása révén.
d)      Regionális integráció és területi
együttműködés a kedvezményezett országok, a tagállamok és adott esetben
harmadik országok részvételével az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz
létrehozásáról szóló, […/EU] rendelet[16] keretében.
(2)
Az (1) bekezdésben
meghatározott konkrét célkitűzések elérésében elért eredményeket olyan
mutatókkal kell mérni, amelyek többek között az alábbiakra vonatkoznak:
–
a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok
tiszteletben tartása, az igazságügyi rendszer és az igazgatási kapacitás
szintje területén elért eredmények;
–
a gazdasági reformok előrehaladása; a
társadalmi és gazdasági fejlődés stratégiáinak az alapossága és
eredményessége, az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés terén elért
eredmények, beleértve az IPA által támogatott állami beruházások révén elérteket;
–
a jogszabályok összhangba hozása a közösségi
vívmányokkal; az Unióval kapcsolatos intézményi reform előrehaladása,
beleértve az e rendelet szerint nyújtott támogatás decentralizált igazgatása
felé történő átmenetet;
–
a regionális és területi együttműködési
kezdeményezések megfelelősége és a kereskedelmi forgalom alakulása.
Ezeket a mutatókat adott esetben a teljesítmény
nyomon követésére, értékelésére és felülvizsgálatára kell alkalmazni.
3. cikk
Szakpolitikai területek
(1)
Az e rendelet szerinti támogatásnak főleg az
alábbi szakpolitikai területekre kell vonatkoznia:
a)      az uniós tagsághoz vezető átmeneti
folyamat és kapacitásépítés;
b)      regionális fejlesztés;
c)      foglalkoztatás, szociálpolitika és
humánerőforrás fejlesztés;
d)      mezőgazdaság és vidékfejlesztés;
e)      regionális és területi együttműködés.
(2)
Az (1) bekezdésben említett szakpolitikai
területeken nyújtott támogatásnak segítenie kell a kedvezményezett országokat
az 1. és 2. cikkben meghatározott általános és konkrét célkitűzések
elérésében.
(3)
Az (1) bekezdés b)-d) pontjában említett
szakpolitikai területeken nyújtott támogatás többek között az Európai
Regionális Fejlesztési Alapra és a növekedést és munkahelyteremtést célzó
beruházások céljára vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló,
ÉÉÉÉ/HH/NNNN-i XXXX/201X európai parlamenti és tanácsi rendeletben[17],
a Kohéziós Alapról szóló, ÉÉÉÉ/HH/NNNN-i XXXX/201X európai parlamenti és
tanácsi rendeletben[18], az Európai Szociális
Alapról szóló, ÉÉÉÉ/HH/NNNN-i XXXX/201X európai parlamenti és tanácsi
rendeletben[19], az Európai Regionális
Fejlesztési Alap által az európai területi együttműködési
célkitűzésnek nyújtott támogatásra vonatkozó egyedi rendelkezésekről
szóló, ÉÉÉÉ/HH/NNNN-i XXXX/201X európai parlamenti és tanácsi rendeletben[20],
valamint az Európai Vidékfejlesztési Mezőgazdasági Alapból (EVFMA)
nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, ÉÉÉÉ/HH/NNNN-i XXXX/201X európai
parlamenti és tanácsi rendeletben[21] megállapított
intézkedéstípusokat finanszírozhat.
(4)
Az (1) bekezdés e) pontjában említett szakpolitikai
területen nyújtott támogatás különösen több országot érintő vagy
horizontális intézkedéseket, valamint határokon átívelő, több államot
érintő és régiók közötti együttműködési intézkedéseket
finanszírozhat.
4. cikk
Koherencia, összeegyeztethetőség és összehangolás
(1)
Az e rendelet szerint pénzügyi támogatás
összhangban áll az Unió szakpolitikáival. Megfelel azon megállapodásoknak,
melyeket az Unió és a tagállamok a kedvezményezett országokkal kötöttek, valamint
teljesíti Unió által aláírt multilaterális megállapodásokban rögzített
kötelezettségvállalásokat.
(2)
A Bizottság, a tagállamok és az Európai Beruházási
Bank biztosítja az e rendelet szerint nyújtott támogatás és az Unió, a
tagállamok és az Európai Beruházási Bank által nyújtott támogatás közötti
koherenciát.
(3)
A Bizottság és a tagállamok biztosítják a vonatkozó
támogatási programjaik összehangolását a támogatás végrehajtása
eredményességének és hatékonyságának növelése és a kettős finanszírozás
elkerülése érdekében, a külső támogatás területén történő operatív
összehangolás erősítésére és a szakpolitikák és eljárások összehangolására
vonatkozó megalapozott elveknek megfelelően. Az összehangolás magában
foglalja a támogatási folyamat különböző fázisai során tartott rendszeres
konzultációkat és a vonatkozó információk gyakori cseréjét különösen helyi
szinten, és a tagállamok és az Unió programozási folyamataiban fontos lépést
jelent.
(4)
A támogatás
végrehajtása során az eredményesség és a hatékonyság fokozása és a kettős
finanszírozás elkerülése érdekében a Bizottság a tagállamokkal
folytatott kapcsolattartás révén megteszi azokat a szükséges lépéseket, amelyek
biztosítják a megfelelő összehangolást és együttműködést a
multilaterális és regionális szervezetekkel és intézményekkel, mint például a
nemzetközi pénzügyi intézmények, az Egyesült Nemzetek Szervezetének
ügynökségei, alapjai és programjai és az Unión kívüli donorok.
(5)
A támogatás előkészítése, végrehajtása és
nyomon követése során a rendelet értelmében a Bizottság elvben a
kedvezményezett országok partnereként jár el. A partnerségbe, ahol indokolt,
hatáskörrel rendelkező nemzeti, regionális és helyi hatóságokat, gazdasági
és szociális partnereket, a civil társadalmat és egyéb nem állami
szereplőket is bevonnak.
II.
CÍM
STRATÉGIAI TERVEZÉS
5. cikk
IPA közös stratégiai keret
(1)
A Bizottság közös stratégiai keretet hoz létre az
Előcsatlakozási Támogatási Eszköz számára. Az IPA közös stratégiai keret a
bővítési politika szakpolitikai prioritásait az e rendelet alapján
támogatásban részesülhető főbb intézkedésekké alakítja.
(2)
Az IPA közös stratégiai keret többek között az
alábbiakat tartalmazza:
a)      a támogatási összegek kedvezményezett
országok, valamint több országot érintő és területi együttműködési
intézkedések számára történő juttatására vonatkozó kritériumok;
b)      az IPA által finanszírozható intézkedések
típusai;
c)      az IPA irányításának és végrehajtásának
horizontális elvei.
(3)
A Bizottság elfogadja az IPA közös stratégiai
keretet és annak esetleges módosításait a 15. cikk (3) bekezdésében
meghatározott vizsgálati eljárásának megfelelően.
6. cikk
Stratégiai dokumentumok
(1)
Az e rendelet szerinti támogatás nyújtása a
Bizottság által az érintett kedvezményezett országgal vagy országokkal
partnerségben a vonatkozó uniós többéves pénzügyi keret időtartamára
létrehozott, egy országra vagy több országra vonatkozó indikatív stratégiai
dokumentumok (a továbbiakban: stratégiai dokumentumok) alapján történik.
(2)
A stratégiai dokumentumok a 3. cikkben említett, az
e rendelet szerinti pénzügyi támogatásban részesülő szakpolitikai
területek megfelelő ötvözetét állapítják meg az igényeket és a
prioritásokat tükrözve, a 2. cikkben említett célkitűzéseknek, az 5.
cikkben említett közös stratégiai keretnek megfelelően, és adott esetben a
nemzeti stratégiákkal összhangban.
(3)
A stratégiai dokumentumok tartalmazzák az uniós
támogatási összegek indikatív felosztását a szakpolitikai területek között,
adott esetben éves bontásban, az 5. cikkben említett IPA közös stratégiai
keretben meghatározott kritériumokkal összhangban. A támogatási összegek
indikatív felosztásának megfelelően figyelembe veszi az igényeket, az
abszorpciós és igazgatási kapacitásokat. Lehetővé teszi a felmerülő
igények kezelését és tartalmazza a kedvezményezett országok teljesítményének
javítására vonatkozó ösztönzőket tekintettel a stratégiai dokumentumokban
meghatározott célkitűzésekre.
(4)
A stratégiai dokumentumokat félidőben felül
kell vizsgálni és adott esetben módosítani kell. A Bizottság javaslatára
bármikor módosítani lehet őket.
(5)
A Bizottság a stratégiai dokumentumokat és azok
esetleges módosításait a közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (3)
bekezdésében meghatározott vizsgálati eljárással összhangban fogadja el.
III.
CÍM
VÉGREHAJTÁS
7. cikk
Általános keret
Az e rendelet szerinti uniós támogatásokat a
közös végrehajtási rendelet 2. és 3. cikkében említett programok és intézkedések révén kell végrehajtani, az e
rendelet végrehajtásának egységes feltételeit meghatározó egyedi szabályoknak
megfelelően, különösen az igazgatási struktúrák és eljárások tekintetében,
amelyeket a Bizottság e rendelet 10. és 11. cikkével összhangban fogad el. A
végrehajtás főszabály szerint éves és többéves, országspecifikus vagy több
országra vonatkozó programok formájában történik, amelyeket
a 6. cikkben említett többéves indikatív stratégiáknak megfelelően hoztak
létre és alakítottak ki a kedvezményezett országok és/vagy adott esetben a
Bizottság.
8. cikk
Keretmegállapodások és kiegészítő megállapodások
(1)
A Bizottság és a kedvezményezett országok
keret-megállapodásokat kötnek a támogatás végrehajtására vonatkozóan.
(2)
A támogatás végrehajtására kiegészítő
megállapodás köthető a Bizottság és a kedvezményezett ország vagy szükség
esetén annak végrehajtó hatóságai között.
9. cikk
Több eszközt érintő rendelkezések
(1)
Kellően indokolt körülmények esetén, valamint
az uniós finanszírozás koherenciájának és hatékonyságának biztosítása és a
regionális együttműködés támogatása érdekében a Bizottság dönthet úgy,
hogy a 7. cikk szerinti programokra és intézkedésekre azok az országok,
területek és régiók is jogosultak, amelyek egyébként az 1. cikk alapján nem
lennének jogosultak finanszírozásra, amennyiben a végrehajtandó program vagy
intézkedés globális, regionális vagy határokon átnyúló jellegű.
(2)
Az Európai Regionális Fejlesztési Alap hozzájárul a
kedvezményezett országok és a tagállamok közötti, e rendelet szerint
létrehozott határokon átnyúló együttműködési programokhoz vagy
intézkedésekhez. Az Európai Regionális Fejlesztési Alap által nyújtott
támogatás összegét az Európai Regionális Fejlesztési Alap által az európai
területi együttműködési célkitűzésnek nyújtott támogatásra vonatkozó
egyedi rendelkezésekről szóló, …/…/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet 4. cikke alapján kell meghatározni. E hozzájárulás felhasználása során
jelen rendelet rendelkezéseit alkalmazzák.
(3)
Adott esetben az IPA hozzájárulhat az Európai
Regionális Fejlesztési Alap által [az európai területi
együttműködési cél érdekében nyújtott támogatásra vonatkozó különös
rendelkezésekről] szóló, …/…/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet szerint létrehozott és végrehajtott, több államot érintő és
interregionális együttműködési programjaihoz, amelyekben az IPA
kedvezményezett országok részt vesznek.
(4)
Adott esetben az IPA hozzájárulhat az Európai
Szomszédsági Eszköz létrehozásának általános rendelkezésekről szóló,
…/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerint létrehozott és
végrehajtott, határokon átnyúló együttműködési programjaihoz, amelyekben
az IPA kedvezményezett országai részt vesznek.
IV.
CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
10. cikk
Hatáskör-átruházás a Bizottságra
A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a
11. cikk szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e rendelet
mellékletének módosítására, és kiegészítse a közös végrehajtási rendeletet az e
rendelet végrehajtásának egységes feltételeit létrehozó egyedi szabályokkal.
11. cikk
A Bizottságra ruházott jogkörök gyakorlása
(1)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadásának hatáskörét a Bizottságra ruházzák az e cikkben meghatározott
feltételeknek megfelelően.
(2)
A hatáskörök Bizottságra történő átruházása e
rendelet érvényességi időtartamára szól.
(3)
Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja a felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti
az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való közzétételét követő napon vagy a határozatban megjelölt
későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már
hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az
Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép
hatályba, ha az értesítést követő két hónapos időtartam leteltéig sem
az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló
jogi aktus ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam
leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy
nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére
az említett időtartam 2 hónappal meghosszabbodik.
12. cikk
Bizottsági eljárás
(1)
A Bizottságot az IPA-bizottság segíti. Ez a
bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2)
A 3. cikk b) és c) pontjában említett szakpolitikai
területekhez tartozó és a kedvezményezett országok által közvetve végrehajtott
programok esetében a Bizottság munkáját a Közös Stratégiai Kerethez tartozó
Európai Regionális Fejlesztési Alapra, Európai Szociális Alapra, Kohéziós
Alapra, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és Európai
Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról,
az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a
Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az
1083/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, …-i …/…/EU
európai parlamenti és tanácsi rendelet[22] 143. cikkében
említett alapok koordinációs bizottsága segíti. A 3. cikk d) pontjában
említett szakpolitikai területekhez tartozó és a kedvezményezett országok által
közvetve végrehajtott programok esetében a Bizottság munkáját az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési
támogatásról szóló, …-i …/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[23].
cikkében említett Vidékfejlesztési Bizottság segíti. Ilyen esetekben a
IPA-bizottságot haladéktalanul tájékoztatni kell a más bizottságok által adott
véleményről.
(3)
Az (1) és (2) bekezdésben említett bizottságok
hatáskörrel rendelkeznek az egy Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA)
létrehozásáról szóló, 2006. július 17-i 1085/2006/EK rendelet[24]
szerinti jogi aktusok és kötelezettségvállalások tekintetében. Ezen felül az
IPA-bizottság hatáskörrel rendelkezik a ciprusi török közösség gazdasági
fejlődésének ösztönzését elősegítő pénzügyi támogatási keret
létrehozásáról és az Európai Újjáépítési Ügynökségről szóló, 2000.
december 5-i 2667/2006/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2006. február
27-i 389/2006/EK tanácsi rendelet[25] 3. cikkének
végrehajtására vonatkozóan.
13. cikk
Az uniós támogatás felfüggesztése
A kedvezményezett
országokkal és -régiókkal kötött partnerségi és együttműködési
megállapodásokban a támogatás felfüggesztésével kapcsolatban megállapított
rendelkezések sérelme nélkül, amennyiben egy kedvezményezett ország nem tartja
be a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok, a kisebbségi jogok és az alapvető
szabadságjogok elveit vagy az Unióval kötött vonatkozó megállapodásokban
vállalt kötelezettségeket, vagy amennyiben a csatlakozási kritériumok
teljesítésében történt előrelépés nem kielégítő, akkor az Unió
felkérheti a kedvezményezett országot, hogy konzultációk keretében találjon
mindkét fél számára elfogadható megoldást, a különösen sürgős eseteket
kivéve. A Tanács, amennyiben a kedvezményezett országgal folytatott
konzultációk nem vezetnek mindkét fél számára elfogadható megoldáshoz, vagy az
egyeztetést elutasítják, illetve különösen sürgős esetekben, az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 215. cikke
(1) bekezdésével összhangban megfelelő intézkedéseket hozhat, amelyek
magukban foglalhatják a támogatás teljes vagy részleges felfüggesztését. Az
Európai Parlamentet az ezzel összefüggésben meghozott határozatról
haladéktalanul, teljes körűen tájékoztatni kell.
14. cikk
Pénzügyi referenciaösszeg
(1)
A 2014-től 2020-ig terjedő időszakra
e rendelet végrehajtásának pénzügyi referenciaösszege 14 110 100 000
millió EUR (jelenlegi árakon). A pénzügyi referenciaösszeg legfeljebb 3%-át a
kedvezményezett országok és az uniós tagállamok közötti határokon átnyúló
együttműködési programokra különítik el.
(2)
Az éves előirányzatokat a költségvetési
hatóság engedélyezi az Unió többéves pénzügyi keretében meghatározott határokon
belül.
(3)
Az „Erasmus mindenkinek” rendelet 13. cikkének (2)
bekezdése szerint a felsőoktatás nemzetközi dimenziójának ösztönzése
érdekében a különböző külső finanszírozási eszközökből
(Fejlesztési Együttműködési Eszköz, Európai Szomszédsági Támogatási
Eszköz, Előcsatlakozási Támogatási Eszköz, Partnerségi Eszköz és az
Európai Fejlesztési Alap) együttesen 1 812 100 000 EUR
indikatív összeget különítenek el az EU-n kívüli országokba irányuló/országokból
érkező tanulási mobilitással kapcsolatos fellépésekre, valamint ezen
országok hivatalaival/intézményeivel/szervezeteivel való együttműködésre
és szakpolitikai párbeszédre. E források felhasználásakor az „Erasmus
mindenkinek” rendelet rendelkezései alkalmazandók.
A finanszírozás 2 többéves allokáción keresztül
lesz elérhető, melyek kizárólag az első 4, illetve a fennmaradó 3
évre terjednek ki. Ez a finanszírozás ezen eszközök többéves indikatív
programozásában jelenik majd meg, az érintett országok megállapított igényeivel
és prioritásaival összhangban. Nagy horderejű előre nem látható
körülmények vagy jelentős politikai változások esetén ezek az összegek az
uniós külső fellépés prioritásaival összhangban módosíthatók.
15. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2014. január 1-jétől
alkalmazandó.
Ez a
rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi
tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
MELLÉKLET
–
Albánia
–
Bosznia-Hercegovina
–
Izland
–
Koszovó*
–
Montenegró
–
Szerbia
–
Törökország,
–
Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság

*Az 1244/99 sz. ENSZ BT határozat értelmében
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)

              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
irányítási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó
rendelkezések
              2.2.    Igazgatási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra
gyakorolt becsült hatás összegzése
              3.2.2. Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik felek
részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ

1.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1.
A javaslat/kezdeményezés címe

Előcsatlakozási
Támogatási Eszköz (IPA)

1.2.
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[26]

Bővítés

1.3.
A javaslat/kezdeményezés típusa

x (A javaslat/kezdeményezés új
intézkedésre irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő
intézkedést követő új intézkedésre irányul[27]

¨ (A javaslat/kezdeményezés jelenlegi
intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek
megfelelően módosított intézkedésre irányul

1.4.
Célkitűzések
1.4.1.
A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves
bizottsági stratégiai célkitűzések

A
bővítési politika általános célkitűzése az Európai Unióról szóló
szerződés 49. cikkének a végrehajtása, amely európai perspektívát ajánl
valamennyi európai államnak, amely tiszteletben tartja az Unió alapvető
értékeit és elkötelezett azok érvényesítése iránt.
A
bővítési politika előmozdítja a stabilitást, a biztonságot és a
jólétet Európában, és növeli az Unió súlyát a nemzetközi színtéren.
A
bővítési politika elősegíti a demokrácia és a jogállamiság
megerősítését Európában. Javítja a gazdasági lehetőségeket és növeli
az Unió súlyát a globális kihívások kezelésében, mint például az
éghajlatváltozás, a versenyképesség és a pénzügyi piacok szabályozása és
felügyelete, és elősegíti az Európa 2020 stratégiai céljainak a kezelését
szolgáló közös erőfeszítések érdekében történő mozgósítást. A
csatlakozási folyamat erősen ösztönzi a politikai és gazdasági reformokat.
A
bővítési folyamat által elért szorosabb integráció szintén segíti az Uniót
célkitűzései elérésében számos olyan területen, amelyek kulcsfontosságúak
az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedéshez szükséges gazdasági
reform érdekében, beleértve az energiaügy, a közlekedés, a környezetvédelem, a
katasztrófákkal szembeni ellenállóképesség területeit és az éghajlatváltozás
kezelését célzó erőfeszítéseket. Az új tagsági kérelmek mutatják az Unió
vonzerejét és a stabilitás, biztonság és jólét területén játszott szerepét.
Az Unió
bővítési politikája lehetővé tesz egy olyan gondosan irányított
folyamatot, amelynek során a tagjelöltek és potenciális tagjelöltek saját
politikai és gazdasági reformjaik ütemében, valamint a tagságból fakadó,
koppenhágai kritériumok szerinti kötelezettségek vállalásának a képessége
szerint közelítenek az Unióhoz. A nyugat-balkáni országokban a regionális
együttműködés továbbra is kulcsfontosságú, és a stabilizációs és társulási
folyamat központi elemét képezi.
Miután a
Tanács határozatot hoz egy felvételét kérő állam csatlakozási
tárgyalásainak megkezdéséről, az uniós vívmányokra vonatkozó megnyitott és
lezárt fejezetek a felvételét kérő állam európai normák teljesítése felé
tett előrehaladását tükrözik.
Az elmúlt öt év során a kibővített Unió megmutatta,
hogy képes együttműködni az előtte álló fontos kihívások kezelésében. Ezen időszak alatt a bővítésben
érintett országok reformjainak az előrehaladása lehetővé tette
számukra a csatlakozási folyamat egymást követő fázisainak teljesítését.
Az Unió bővítési folyamatának előrehaladási
ütemét nagy részben az határozza meg, hogy a felvételre váró államok milyen
mértékben tudják vállalni a tagsággal járó kötelezettségeket. Ehhez hitelt érdemlő és
meggyőző tartós reformokra, valamint jogszabályi és intézményi
hozzáigazítására van szükség. Amint az érintett országok teljesítik a
meghatározott előírásokat, köztük a demokráciával, jogállamisággal és
alapvető jogokkal és szabadságokkal kapcsolatosakat, az EU elkötelezett
amellett, hogy együtt dolgozzon velük a folyamat következő szintjére lépés
érdekében.
Az Európai
Bizottság a bővítési stratégia pénzügyi pilléreként a belső
szakpolitikák és tematikus kérdések valamennyi dimenzióját magában foglaló,
egyetlen integrált előcsatlakozási eszközt javasol.
A cél annak biztosítása, hogy a tagjelölt országok és a
potenciális tagjelölt országok teljes mértékben felkészültek legyenek a
későbbi csatlakozásra. Hangsúlyt kap a jó kormányzás, az igazgatási
kapacitás, a társadalmi-gazdasági fejlődés, a regionális
együttműködés, a közösségi vívmányok átvétele és alkalmazása, és a
belső politikák csatlakozás utáni kezelésére történő felkészülés. A
megvalósítása a kedvezményezettekkel egyeztetett nemzeti/több kedvezményezettet
érintő programok révén történik, és tükrözi a strukturális alapokat, a
Kohéziós Alapot és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapot
(EMVA), beleértve a közjavak előállításának középpontba helyezését.
Szükség esetén
továbbra is rendelkezésre állnak majd a bővítési országok számára a politikai
és a pénzügyi válsághoz kapcsolódó eszközök (makroszintű pénzügyi
támogatás, Stabilitási Eszköz).

1.4.2.
Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú
irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
tevékenység(ek)

... sz. konkrét célkitűzés
(a)
A politikai reformok támogatása
(b)
A fenntartható, intelligens és inkluzív növekedést
célzó gazdasági, társadalmi és területi fejlődés és reformok támogatása
(c)
A kedvezményezett országok azon képességének a
javítása, hogy vállalni tudják a tagsággal járó kötelezettségeket az uniós
vívmányokhoz való fokozatos közelítés, azok elfogadásának, végrehajtásának és
érvényesítésének támogatása révén beleértve az uniós strukturális, kohéziós,
mezőgazdasági és vidékfejlesztési alapok végrehajtására és kezelésére
történő felkészülést.
(d)
Regionális integráció és területi
együttműködés
A
tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
04.06
Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA) — Humánerőforrás fejlesztés
05.05
Előcsatlakozási intézkedések a mezőgazdaság és vidékfejlesztés
területén
13.05
Strukturális politikákkal kapcsolatos előcsatlakozási tevékenységek
22.02
Bővítési folyamat és stratégia
22.04.02
Tájékoztatási és kommunikációs programok nem tagállamok számára

1.4.3.
Várható eredmény(ek) és hatások

Tüntesse fel, milyen hatásokat gyakorolhat a
javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/az érintett célcsoportokra.
Az új
előcsatlakozási eszköz továbbra is a bővítési politika
végrehajtására összpontosít, ami az Unió külső fellépéseinek egyik
központi prioritása, ezáltal hozzájárul a stabilitás, a biztonság és a jólét
előmozdításához Európában. Ennek érdekében az új
eszköz folytatja azt az általános politikai célkitűzést, miszerint
támogatást nyújt a tagjelölt és potenciális tagjelöltek számára az uniós
tagságra történő felkészülésük, nemzeti rendszereik/gazdaságuk európai
uniós normákhoz és politikákhoz történő fokozatos közelítése során egyedi
igényeiknek és saját bővítési tervüknek megfelelően.
Az elérendő
eredmények és hatások tekintetében az új eszköz az alábbiakat kezeli: i.
fejlettségi különbségek/kihívások a kedvezményezett országokban, ii. ezek saját
forrásokból történő leküzdésének korlátozott képessége, és gyenge
közintézményi és/vagy igazgatási kapacitás a kedvezményezett országokban, és
iii. a kedvezményezett országok közötti különbségek csökkentése az alábbiak
elérése révén:
i.          jobban
működő demokratikus intézmények, különösen a jogállamiság és az
emberi jogok tiszteletben tartásának, és a kisebbségek befogadásának a
biztosítása; a korrupció és a szervezett bűnözés visszaszorítása; a
közigazgatás reformja és modernizációja;
ii.          uniós
normák a gazdaság és a gazdasági kormányzás területén; nagyobb felkészültség az
Unióban fellépő piaci erőkkel folytatott versenyre; magasabb
foglalkoztatottság, egyre képzettebb humánerőforrások és alacsonyabb
társadalmi különbségek; jobb innovációs képesség;
iii.         a
törvények fokozatos közelítése az elfogadott és érvényesített uniós
vívmányokhoz; az Unió strukturális, mezőgazdasági és vidékfejlesztési
alapjai végrehajtásának és irányításának fokozottabb képessége; nagyobb
részvétel kiválasztott uniós programokban és ügynökségekben;
iv.         magasabb
szintű gazdasági integráció a régióban, beleértve a határokon átnyúló
energia- és közlekedési hálózatokat, szorosabb és megerősített
szomszédsági kapcsolatok a kedvezményezett országok között és az Unióval.
Az ezekben a
konkrét politikai célkitűzésekben elért eredmények is hozzájárulnak a
szélesebb uniós politikai keretek megvalósításához, mint az Európa 2020
stratégia, az uniós éghajlatváltozásra és a megújuló energiaforrásokra
vonatkozó csomag és az Innovatív Unió.

1.4.4.
Az eredmények és hatások mutatói

Tüntesse
fel a javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
Az új eszköz
konkrét célkitűzéseinek elérésében elért eredményeket az alábbi főbb
makromutatókkal lehet értékelni:
·
a csatlakozási referenciaértékek felé történő
előrehaladás során elért eredmények (megnyitott/lezárt fejezetek), vagy
pozitív eredmények a társulási megállapodás végrehajtásában, amit többek között
a pozitív elért eredményekről szóló jelentések tükröznek vagy elismert
nemzetközi szervezetek által felmérések alapján olyan területekre összeállított
mutatók, mint a kormányzás eredményessége; a politikai stabilitás és az
erőszakmentesség; jogállamiság,
·
a társadalmi-gazdasági fejlődés, amit olyan hatásmutatók mérnek, mint az UNDP humán fejlettségi
indexe, ami a jólét általános mérőszáma; a munkanélküliségi mutatók; a
beáramló közvetlen külföldi befektetés; a kereskedelmi mérlegek;
·
a regionális együttműködés és integráció, amit a biztonság és stabilitás érzékelt szintjét (tendenciáját); a
politikai, gazdasági és kulturális kölcsönhatásokat tükröző felmérésen
alapuló mutatók mérnek.
Többek között
az alábbi célok és mérföldkövek kapcsolódhatnak ezekhez a makromutatókhoz:
uniós tagságra vonatkozó kérelem kézhezvétele, a kérelem Bizottság általi
pozitív elbírálása vagy tagjelölt ország státusz megadására vonatkozó ajánlás,
nyílt csatlakozási tárgyalásokra vonatkozó javaslat, tárgyalási fejezetek
megnyitása vagy ideiglenes lezárása, a csatlakozási tárgyalások általános
lezárása, a koppenhágai kritériumoknak való megfelelés mértéke, vízummentességi
és visszafogadási megállapodás hatályba lépése, IPA támogatásra vonatkozó
igazgatási jogkör átruházása, IPA támogatás igazgatására vonatkozó
előzetes ellenőrzések megszüntetése, vámügyi/kereskedelmi
megállapodások hatályba lépése és kereskedelmi korlátok/technikai akadályok
megszüntetése, részvétel regionális kezdeményezésekben, kétoldalú kérdések
megoldása, a transzeurópai hálózatok integrációjának előrehaladása.
Operatív
szinten az elért eredmények a jövőbeli előcsatlakozási eszközhöz
meghatározott i–iv. konkrét célkitűzéseknek megfelelő operatív
célkitűzésekhez viszonyítva mérhetők. Az
operatív célkitűzések az alábbiakat tartalmazzák:
(a)
a demokrácia és az igazságügyi rendszer, valamint
az emberi jogok és a megkülönböztetésmentesség érzékelt szintjének javítása; a
lezáratlan bírósági ügyek és az alapvető jogok megsértése számának
csökkentése; a bűnüldözés kapacitásának és általában az igazgatási
kapacitásnak a növelése, a személyi állomány fluktuációjának a csökkentése;
(b)
alapos és eredményes társadalmi és gazdasági
fejlődési stratégiák kialakítása; a készségek és a képzettség szintjének
növelése és a munkaerő-piaci szolgáltatások erősítése; az állami
beruházások támogatása; az Unió strukturális, kohéziós és vidékfejlesztési
alapjai irányítási struktúráinak létrehozása a csatlakozás időpontjára, az
irányítás akkreditációjának és átruházásának az elvégzése;
(c)
a jogalkotási keretek javítása; a jogszabályoknak a
közösségi vívmányokkal való összhangba hozása; az intézmények és az
érvényesítési struktúrák létrehozása és erősítése; csatlakozás az uniós
programokhoz és a részvétel elmélyítése;
(d)
magasabb szintű együttműködés ösztönzése.
Az operatív
célkitűzéseket az egyes kedvezményezettek helyzetéhez kell igazítani, és a
megállapított kihívások alapján a programozási dokumentumokban kerülnek
meghatározásra
Az
előzetes értékelés rámutatott arra, hogy részletes iránymutatásra és
kapacitásépítésre van szükség a kedvezményezett országokban az operatív
szintű előrehaladás értékeléséhez szükséges adatok rendszerezett
gyűjtéséhez. Az előző bővítések ahhoz vezettek, hogy
nagyobb prioritást kapott a programszintű nyomon követés és értékelés,
illetve a „tényalapú” politikai döntéshozatal az új tagállamokban. A
teljesítményen, valamint a feltételek és az igények teljesítésén alapuló
forráselosztás felé történő elmozdulásnak is hasonló tendenciákat kell
ösztönöznie a tagjelölt országokban és a potenciális tagjelölt országokban.
Az éghajlati
szempontok érvényesítése kapcsán nyomonkövetési rendszer kerül kialakításra,
amely meghatározza, mely programok segítik elő az éghajlatpolitikai fellépést
és az energiahatékonyságot, hogy az Unió egyértelműen meg tudja határozni
az ilyen kérdésekre fordított összegeket. Egyértelmű referenciaértékek,
nyomonkövetési és jelentéstételi szabályok kerülnek kialakításra. Az
éghajlatváltozással kapcsolatos kiadások nyomon követése az OECD módszertanán
alapul („riói egyezmény indikátorai”). A Bizottság e szempontok érvényesítése
iránti nagyobb elkötelezettségével összhangban az OECD DAC indikátort is
használni fogják a biológiai sokféleség és az elsivatagosodás szempontjainak
érvényesítésében elért eredmények nyomon követésére.
A
jövőbeli nyomon követésnek és értékelésnek figyelembe kell vennie, hogy az
eredmények és a hatások a kedvezményezett országok között eltérnek
különbségeik, a csatlakozáshoz vezető úton mutatkozó eltérő
szükségleteik és helyzetük miatt. Mivel az eszköz továbbra is a politikai
tárgyalási folyamattal és a csatlakozásra kiható más támogatásokkal párhuzamosan
működik, nehéz lesz meghatározni a kizárólag ebből az
eszközből származó eredményeket, kivéve a konkrét tevékenységek szintjén.
A jövőbeli program sok „eredménye” – mint a csatlakozás politikai
kritériumainak a teljesítésében elért eredmények – a természeténél fogva
nehezen mérhető; bizonyos mértékig az eszköz célkitűzései
ugyanúgy elérhetők a kedvezményezettnek adott státusz révén, mint az uniós
pénzügyi támogatás eredményeképpen.

1.5.
A javaslat/kezdeményezés indoklása
1.5.1.
Rövid vagy hosszú távon kielégítendő
szükséglet(ek)

A támogatás
kedvezményezettjei a nyugat-balkáni uniós tagjelölt országok és potenciális
tagjelölt országok, Izland és Törökország.
1999-ben az EK
meghatározta az Unió és a Nyugat-Balkán államok közötti kapcsolatok
jövőképét, amelyben az előző regionális megközelítést
felváltotta egy új eszköz, a stabilizációs és társulási folyamat (SAP). Az SAP
amellett, hogy politikai és gazdasági stabilitásra és regionális
együttműködésre törekszik, fokozatosan bővítési eszközöket vont be
annak érdekében, hogy a régió országait közelebb hozza az Unió értékeihez és
normáihoz.
Az Európai Tanács 2000. júniusi feirai ülésén elismerte,
hogy az SAP-ban résztvevő nyugat-balkáni államok „potenciális tagjelöltek”. Ezen országok európai perspektíváját
megerősítette az Európai Tanács 2003. júniusi thesszaloniki ülése, amely
jóváhagyta a „Thesszaloniki cselekvési program a Nyugat-Balkánért” című
dokumentumot. Ez a cselekvési program az Unió
régióval kapcsolatos politikájának a sarokköve. A
2010. június 2-án Szarajevóban az Unió és a Nyugat-Balkán között tartott
miniszteri ülésen az Unió megerősítette elkötelezettségét a Nyugat-Balkán
európai perspektívája iránt, és kiemelte, hogy ezeknek az államoknak a
jövője az Unióban van.
Az eredetileg az SAP-ban résztvevő országok közül
Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és nemrégiben Montenegró
kapott tagjelölti státuszt, míg Albánia, Bosznia-Hercegovina, Koszovó[28] és Szerbia potenciális
tagjelöltek. A további uniós csatlakozási kilátásokkal rendelkező országok
között van Törökország, amely már 1987-ben kérelmezte a tagságot és 1999-ben
kapta meg a kérelmező státuszt; és Izland, amely 2009-ben kérelmezte a
tagságot és 2010-ben kapta meg a tagjelölt státuszt.
A csatlakozás
három fő követelményét az Európai Tanács 1993-ban Koppenhágában tartott
ülésének következtetései (az úgynevezett „koppenhágai kritériumok”) határozzák
meg. Ezek az alábbiak:
i. a
demokráciát, a jogállamiság érvényesülését, az emberi jogok tiszteletét,
valamint a kisebbségek tiszteletben tartását és védelmét garantáló intézmények
stabilitása;
ii.
működő piacgazdaság meglétét; azon képesség megszerzését, hogy az
adott ország meg tudjon birkózni az Unión belül érvényesülő
versenyviszonyokkal és piaci erőkkel; továbbá
iii. a
tagsággal járó kötelezettségek, különösen a politikai, gazdasági és monetáris
unió célkitűzéseinek vállalására való képesség.
Az 1995.
decemberben Madridban tartott Európai Tanács ülése is utalt arra, hogy
szükséges „megteremteni a [csatlakozni szándékozó] országok fokozatos,
harmonikus integrációjának feltételeit, különösen a piacgazdaság fejlesztésén,
igazgatási struktúráik kiigazításán, valamint stabil gazdasági és monetáris
környezet létrehozásán keresztül”.
A leendő
tagoknak teljesíteniük kell a koppenhágai kritériumokat a tagságról szóló
tárgyalások megkezdése előtt. A kedvezményezettek csatlakozási
kritériumokhoz való igazodása jelentős erőfeszítéseket követel meg az
állami beruházások és az alapos szaktudáshoz és szakértelemhez való hozzáférés
tekintetében. Az uniós támogatás célja, hogy segítse a tagjelölteket a fenti
kritériumok teljesítésében.

1.5.2.
Az uniós részvételből adódó többletérték

A
bővítési politika a külső fellépés része, és hozzájárul a globális
kihívásokkal, a globális válaszokkal és a globális vezető szereppel
kapcsolatos közös célkitűzések teljesítéséhez.
Az Unió
egymást követő fordulókban történő bővítés természeténél fogva közös
feladat, amelyet csak uniós szinten lehet végrehajtani. Csak az együttesen
cselekvő tagállamok tudnak dönteni az új tagjelöltek csatlakozási
kérelméről. Az uniós költségvetésből nyújtott előcsatlakozási
támogatás célja, hogy segítsen a tagjelölt országoknak/potenciális
tagjelölteknek felkészülni a jövőbeli tagságra: Az IPA célja, hogy az
országok a csatlakozás előtt „kipróbálhassák” a tagságból adódó
kötelezettségeket (például a csatlakozás utáni uniós alapok irányításáért felelős
intézmények létrehozása és/vagy az uniós vívmányok és uniós szabványok
átvétele). Egyetlen más multilaterális vagy bilaterális eszköz sem tud ilyen
átfogó eszközrendszert nyújtani, és mindenképpen csak az Unió tudja
meghatározni, milyen fajta támogatásra van szükség az uniós vívmányok
átvételére történő felkészüléshez.
Az
előcsatlakozási támogatás az Unió jövőjébe tett beruházás, amely
támogatja a szomszédos országok stabilitását és jólétét, és biztosítja a
tagjelölt országok képességét, hogy csatlakozáskor érvényesítsék az uniós
vívmányokat. A technikai segítségnyújtás és a pénzügyi támogatás felgyorsítja a
felkészülés folyamatát, és létrehozza a társadalom, a jogrendszerek és a
gazdaság átalakításához szükséges ösztönzőket. Az ilyen támogatás elősegíti
az Unió belső politikái célkitűzéseinek a teljesítését,
lehetőséget teremt az uniós vállalkozások számára, és kézzelfogható
megtérülést biztosít. Az előcsatlakozási támogatás révén megvalósuló
intenzív részvétel és szorosabb partnerség nélkül az Uniónak bizonyosan többet
kellene költenie az illegális migráció leküzdésére, az Unió külső
határainak a biztosítására, az energiaellátás biztonságának szavatolására, a
biztonságos és higiénikus élelmiszerbehozatalra a polgárai számára, az éghajlatváltozás és a szennyezés leküzdésére, a
katasztrófák határokon átnyúló hatásainak a kezelésére és az alacsony
katasztrófákkal szembeni ellenállóképességgel rendelkező országokkal
vállalt uniós szolidaritásra.
Az utóbbi évek
során az uniós tagállamok csökkentették a tagjelölt országok és a potenciális
tagjelöltek számára nyújtott bilaterális támogatás szintjét, elismerve, hogy az
összehangolt uniós szintű fellépés hatékonyabb. 2009-ben az Unió által a
bővítésben érintett országok számára nyújtott teljes pénzügyi támogatásnak
nagyjából a fele az Unió költségvetéséből származott. A multilaterális
donorszervezetek nagy része fokozatosan megszüntette támogatását, a többiek
pedig az uniós prioritásokhoz igazítják programjaikat. Megjegyzendő, hogy
az előcsatlakozási támogatás konkrét fejlesztési célkitűzései és
hatása miatt hivatalos uniós fejlesztési támogatásként kerül elszámolásra.

1.5.3.
Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

A 2011.
februárban elvégzett IPA félidős metaértékelés, amely
főleg az IPA stratégiai keretére (többéves indikatív tervezési
dokumentumok) és programozására (főleg technikai segítségnyújtási és
intézményépítési elem) összpontosított, értékelte a támogatás logikáját és a
támogatás (tényleges vagy várható) teljesítményét, különösen relevanciája,
hatékonysága, eredményessége, hatása és fenntarthatósága szempontjából.
A támogatás
logikája (azaz hogyan tervezik és programozzák a támogatást) vonatkozásában az
értékelés azt állapította meg, hogy a többéves indikatív tervezési dokumentumok
a fő programozási dokumentumok, amelyek megadják a programozási folyamat
alapvető irányát és központi elemét, és egyértelműen jobbak, mint a
múltbeli előcsatlakozási támogatási programok egyenértékű
programozási dokumentumai. Az értékelés azt is megállapította, hogy a többéves
indikatív tervezési dokumentumokban rögzített célkitűzések és mutatók
minősége és a programozási dokumentumok idővel javultak. Ennek
ellenére további javítást ajánlottak.
Az értékelés
megállapította, hogy az IPA jó és hasznos eredményeket hozott létre. Az eredményesség az uniós vívmányokkal kapcsolatos
területeken volt a legjobb, míg néhány horizontális területet, mint a
közigazgatási reform, különösen problémásnak találtak. A kedvezményezett
országok pénzügyi szükségletei, különösen az infrastruktúra esetében, egyértelműen
meghaladják az IPA (és más donorok) által nyújtott finanszírozás keretét. Ezért
a legnagyobb jövőbeli kihívás az IPA források hatékony felhasználása és
további finanszírozási források bevonásának a folyamatos elősegítése. Azt
is megállapították, hogy a projektek általában megfelelően célozták meg az
uniós csatlakozási követelményeket, de az intézményépítési támogatás kevesebb
kiemelt ágazatra történő összpontosítása tovább növelhetné az
eredményességet és a hatást. Az értékelés megállapította, hogy megfelelő
mechanizmusok működtek a támogató szervezetek összehangolása és a
támogatás harmonizációja céljából, és a kedvezményezett országok reform iránti
felelősségvállalása és igazgatási kapacitása a hatás és fenntarthatóság
elérésének meghatározó tényezője volt, amelyet erősíteni kell.
Az értékelés arra a következtetésre jutott, hogy a tervezés
és programozás többéves/ágazati megközelítése[29] elősegíti a támogatás
prioritásainak és sorrendiségének a meghatározását és a támogatók
összehangolását, valamint javítja a kedvezményezett országok
felelősségvállalását.
Az első nyolc IPA határokon átnyúló
együttműködési program kétlépcsős időközi
értékelése a Nyugat-Balkánon belüli határokon 2011. májusban
fejeződött be. Az értékelés megállapította, hogy az érdekelt felek a
program következtében javuló szomszédsági viszonyt érzékelnek, és ezt
alapvetőnek tekintik a jövőbeli együttműködés érdekében,
valamint azt, hogy a feltételek megértek a magasabb szintű
együttműködésre. Az értékelés azt javasolta, hogy a társadalmi-gazdasági
elemzést gyakrabban aktualizált statisztikai adatbázissal, az alkalmazott
kritériumok jobb magyarázatával, valamint a statisztikai területek jobb
hozzáigazításával kell megerősíteni. Azt is javasolták, hogy a
pályázati csomag és az értékelési eljárás legyen racionálisabb és
egyszerűbb.
A regionális fejlesztési, humánerőforrás és vidékfejlesztési
operatív programok előzetes értékelését végezték
el a programozási folyamat támogatása és egyszerűsítése érdekében. A
programok irányultságát alátámasztó elemzés erősítését, valamint az
output, eredmény- és hatásmutatók további javítását valamennyi program esetében
javasolták. Az időközi értékelések folyamatban vannak.
A 2013
utáni időszak előcsatlakozási pénzügyi eszközeinek előzetes
értékelése azt állapította meg, hogy erős érvek vannak az uniós
szintű pénzügyi támogatás folytatása mellett a bővítési folyamat
támogatása érdekében. Egyértelmű igény merült fel arra, hogy biztosítsák a
jelenlegi eszköz folyamatosságát, mivel az uniós támogatás irányításához
szükséges struktúrák és rendszerek létrehozása már folyamatban van. A
kedvezményezett országok között fennálló különbségek tükrében
(társadalmi-gazdasági értelemben, az intézményeik és közigazgatásuk fejlettsége
és csatlakozási kilátásaik tekintetében) a konzultáció egyedibb
megközelítést, egyszerűsített végrehajtási szabályokat, nagyobb
rugalmasságot és jobb stratégiai irányultságot javasolt a támogatás
elosztásában, valamint a többéves programozás rendszerezettebb
használatát.

1.5.4.
Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi
eszközökkel

A javaslat
külön integrált előcsatlakozási eszközt tartalmaz a bővítési
stratégia pénzügyi pilléreként, amely magában foglalja a belső politikák
és tematikus kérdések valamennyi dimenzióját. Ennek az az oka, hogy a bővítési
politika elsődleges célja segíteni a partnereket a közösségi vívmányok
fokozatos átvételében, és az Unió kapcsolatai a tagjelölt országokkal és a
potenciális tagjelölt országokkal gyakorlatilag valamennyi tematikus kérdést
(jólét, biztonság, kereskedelem, emberi jogok stb.) lefednek. A koherencia, a
hatékonyság, az eredményesség és a hatás érdekében ezért a belső
politikákat és a tematikus kérdéseket koherens országstratégiákba kell
összefogni, és a kedvezményezett országokkal egyeztetett egy országra
vonatkozó, több kedvezményezettet érintő vagy határokon átnyúló programok
révén kell azokat elérni. Az uniós politikák fejlesztési célú koherenciájára
vonatkozó tervvel összhangban az a tény, hogy az IPA valamennyi belső
politikát lefedi, lehetővé teszi a belső politikák
előcsatlakozási országokra gyakorolt külső hatásainak jobb figyelembe
vételét az uniós fejlesztési célkitűzések tekintetében. Ez különösen
fontos olyan területeken, mint a kereskedelem, az éghajlatváltozás, a migráció
és az energiaügy.
Abban az
esetben azonban, amikor a fellépés természete ezt garantálja (azaz technikai,
globális lefedettségű, szemben az elsősorban csatlakozásra
összpontosítókkal), vagy a kedvezményezett ország nem tart be alapvető
európai értékeket (mint az emberi jogok tiszteletben tartása), vagy a
belső politikai eszköznek különösen fontos külső dimenziója van, más
eszközöket is alkalmazhatnak a bővítési régióban (pl. a demokrácia és az
emberi jogok európai eszköze, a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködési
eszköz, a stabilitási és makroszintű pénzügyi támogatási eszköz, az
európai összekapcsolódási eszköz, ...).

1.6.
Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

x A javaslat/kezdeményezés határozott
időtartamra vonatkozik
x      Javaslat/kezdeményezés hatálybalépése 2014/01/01-től
x      Pénzügyi hatás 2014/01/01-től 2020/12/31-ig
¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
–
Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-tól/-től ÉÉÉÉ-ig
–
azt követően: rendes ütem.

1.7.
Tervezett igazgatási módszer(ek)[30]

ý Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
ý Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
ý         végrehajtó ügynökségek
–
¨         a Közösségek által létrehozott szervek[31]

–
ý         tagállami közigazgatási/közfeladatot ellátó szervek
–
¨         az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében
külön intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49.
cikke szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
ý Megosztott igazgatás a tagállamokkal Az
uniós tagállamok és az IPA kedvezményezett országai közötti határon átnyúló
együttműködési programokat az uniós tagállamok irányító hatóságai hajtják
végre megosztott irányítás keretében.
ý Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
ý Nemzetközi szervezetekkel közös igazgatás:
a közös igazgatásban alapvetően nemzetközi pénzügyi intézmények (mint a
EBB, az EBRD, a Világbank, az Európai Tanács Fejlesztési Bankja), valamint
adott esetben az ENSZ szakosított ügynökségei vesznek részt.
Egynél több igazgatási módszer feltüntetése
esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a „Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések
A rendelet
végső célja annak biztosítása, hogy a támogatást a kedvezményezett
országok teljes felelősségével hajtsák végre, decentralizált igazgatással.
E célkitűzés azonban fokozatosan fog teljesülni, ahogyan a kedvezményezett
országok igazgatási kapacitása fejlődik és az igazgatási hatáskörök
átruházásának a feltételei teljesülnek. A kezdeti szakaszban a Bizottság
megtartja az igazgatás feletti ellenőrzést és/vagy a végrehajtási
feladatokat szakosított szervekre bízza közvetlen vagy megosztott igazgatás
mellett, az adott esettől függően. A centralizált igazgatás az
elsődleges módszer a több országot érintő programok esetében.
Közös
igazgatás szintén alkalmazásra kerül nemzetközi vagy európai pénzügyi
intézményekkel végrehajtott intézkedések esetében a további finanszírozás
bevonásának érdekében, alapvetően a szükséges társadalmi vagy gazdasági
infrastruktúra beruházások érdekében.
Végezetül a
megosztott igazgatás továbbra is fennmarad az uniós tagállamok részvételével
végrehajtott területi együttműködési célkitűzések esetében.

2.
IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.
A nyomon követésre és értékelésre vonatkozó
rendelkezések

Ismertesse a nyomon követés és értékelés
gyakoriságát és feltételeit.
A
nyomonkövetési és értékelési intézkedések a jelenlegi helyzethez képest
erősítésre kerülnek az eredmények határozottabb középpontba helyezésével.
Konkrét, mérhető és elérhető célkitűzéseket, valamint
megfelelő mutatókat határoznak meg.
Az Európai
Bizottság nyomonkövetési és értékelési rendszerei már egyre jobban az
eredményekre összpontosítanak. Belső személyzetet és külső
szakértőket is igénybe vesznek. Az uniós küldöttségeknél és a központban a
feladatfelelősök folyamatosan nyomon követik a projektek és a programok
végrehajtását különböző módszerekkel, beleértve − amikor lehetséges
− a helyszíni látogatásokat. A nyomon követés értékes információkkal
szolgál az elért eredményekről, segít a tényleges és lehetséges szűk
keresztmetszetek azonosításában, és adott esetben a korrekciós intézkedések
időben történő megtételében.
Ezenkívül
külső független szakértőket alkalmaznak az Unió külső
fellépéseinek különböző kiegészítő rendszerekkel történő
értékelésére. Ezek az értékelések hozzájárulnak az elszámoltathatósághoz és a
folyamatban levő támogatások javításához; emellett levonják a tanulságokat
a múltbeli tapasztalatokból a jövőbeli politikák és fellépések
megalapozása érdekében. Az alkalmazott eszközök összhangban vannak a
nemzetközileg elismert OECD-DAC értékelési kritériumokkal, beleértve az
(esetleges) hatást.
A Bizottság a
kedvezményezett országokat is támogatja a saját költség-nyomonkövetési és
-értékelési kapacitásuk kiépítésében. Az új eszköz keretében a nyomonkövetési
és értékelési tevékenységek iránti felelősséget átruházzák a
kedvezményezett országokra. Amikor azonban a támogatást a kedvezményezett
nevében a Bizottság igazgatja, akkor a Bizottság megtartja az elsődleges
felelősséget a nyomon követés és az értékelés tekintetében. Másrészt amikor
a kedvezményezett országok igazgatják a támogatást saját felelősséggel
(decentralizált igazgatás), a Bizottságnak főleg felügyeleti szerepe van
(eltekintve az előzetes és utólagos értékelésektől), és az
elsődleges felelősséget a kedvezményezett viseli.
A tervekhez
képesti előrehaladásról szóló projektszintű nyomonkövetési
jelentés, különösen az alábbiakra vonatkozóan: i. szerződéskötés/támogatás
odaítélése és ii. teljesítések. A feladatfelelősök munkáját az
eredményorientált nyomonkövetési (ROM) rendszer is segíti, amely a
támogatásokból vett minta minőségéről készít eredményközpontú
pillanatképet. Erősen strukturált szabvány módszerük révén a ROM
szakértők osztályzatokat adnak, amelyek megmutatják a projekt
erősségeit és gyengeségeit, továbbá ajánlásokat adnak az eredményesség
javítása érdekében.
A nyomon
követés mellett projektszintű értékelésre is sor kerülhet az uniós
küldöttség vagy a projektért felelős operatív szolgálatok irányításával. A
projektszintű értékelések célja a meglévő nyomonkövetési rendszerek
kiegészítése, céljuk részletesebb, mélyreható elemzés készítése. Segítenek a
projektvezetőknek a folyamatban levő támogatások javításában vagy az
eredményeik és a fenntarthatóság megerősítésében.
Az ágazati
és programszintű monitoring bizottságok, amelyek társelnökét a
kedvezményezett országok és a Bizottság adja, határozzák meg a tervekhez
képesti előrehaladás értékelésének a struktúráját. Ezek a bizottságok a
nyomonkövetési jelentések és az értékelések megállapításaira támaszkodnak. Az
új eszköz keretében a monitoring bizottságok szerepe erősödik a tagjelölt
országok és a potenciális tagjelölt országok esetében annak biztosítása
érdekében, hogy a pénzügyi támogatás végrehajtása megfelelően illeszkedjen
a politikai párbeszédbe, és a bizottságok következtetéseit és ajánlásait
rendszeresebben vegyék figyelembe és kövessék nyomon.
A projekt
feletti szintű értékeléseket (ágazati, program, stratégiai, tematikus
stb. szintű) általában a bizottsági szolgálatok irányítják. Néhány
értékelés, különösen az időközi értékelések, amelyek célja a
döntéshozatali folyamat támogatása, fokozatosan kerül átruházásra a
kedvezményezett országokra a felelősségvállalás és a kapacitásépítés
érdekében.
Az értékelések
eredményeit vagy az összefoglaló megállapításokat rendszeresen közlik az IPA
bizottsággal, a Tanáccsal és az Európai Parlamenttel az IPA éves jelentés
részeként, és közzéteszik őket a Bizottság honlapján.

2.2.
Igazgatási és kontrollrendszer
2.2.1.
Felismert kockázat(ok)

Az IPA
operatív környezetét az eszköz célkitűzéseinek elérésével kapcsolatos
alábbi kockázatok jellemzik:
–
az IPA elsődleges célja decentralizált
igazgatási módban történő működés az uniós tagságra történő
felkészülés szerves részeként. Ebben magasabb belső kockázatok rejlenek,
mivel a végső igazgatásért felelősnek (a Bizottságnak) nincs
közvetlen hatásköre a decentralizált igazgatásért felelős végrehajtási
struktúrájára;
–
a végrehajtási környezetnek a csatlakozási
folyamattal együtt járó rendszeres változásai, pl. átmenet centralizált
igazgatásról decentralizáltra, majd az előzetes ellenőrzések
megszüntetése szokatlanul magas követelményeket támaszt a szervezeti
összehangolás, a személyzet alkalmazkodóképessége, oktatása és elbírálása
tekintetében, ez viszont rendszeres változásokat igényel a Bizottság részéről
a belső ellenőrzés és a szervezeti felépítés területén;
–
a különböző belső ellenőrzési
struktúrákkal és kapacitásokkal rendelkező lehetséges kedvezményezettek
sokszínűsége szétaprózhatja és ezáltal csökkentheti a Bizottság számára a
végrehajtás támogatására és nyomon követésére rendelkezésre álló forrásokat;
–
a kedvezményezett országokban az intézményi és
igazgatási kapacitás hiányosságai hosszan elhúzódó decentralizációs
folyamatokhoz vezethetnek, ami veszélyezteti a lekötött források időben
történő felhasználását és/vagy nehézségeket és késedelmeket okoz az adott
támogatások kialakításában és végrehajtásában;
–
a kedvezményezett országokban az
előcsatlakozási támogatás eredményeiről és hatásáról rendelkezésre
álló adatok gyenge minősége és kis mennyisége megakadályozhatja, hogy a
Bizottság be tudjon számolni az eredményekről, illetve azok számon
kérhetők legyenek rajta;
–
a gazdasági/politikai nehézségek nehéz helyzetekhez
és késedelmekhez vezethetek a támogatások kialakításában és végrehajtásában,
különösen azokban a kedvezményezett országokban, ahol az intézmények még
viszonylag újak és törékenyek;
–
a kedvezményezett országokon belüli illetve azok
közötti megoldatlan alkotmányos, intézményi és határokkal kapcsolatos kérdések
meghiúsíthatják a legfontosabb támogatási projekteket, jelentős támogatási
összegek elvesztéséhez vezethetnek;
–
az igazgatási előirányzatok hiánya ahhoz
vezethet, hogy az eszköz megfelelő igazgatására elégtelen források állnak
rendelkezésre.

2.2.2.
Tervezett ellenőrzési mód(ok)

Az IPA-ban
részt vevő főigazgatóságok belső ellenőrzési/irányítási
folyamatainak a célja indokolt bizonyosságot nyújtani a műveletei
eredményességével, hatékonyságával és gazdaságosságával kapcsolatos
célkitűzések elérése, a pénzügyi jelentéseinek megbízhatósága és a vonatkozó
jogszabályi és eljárási kereteknek történő megfelelés tekintetében.
A
műveletei eredményességének, hatékonyságának és gazdaságosságának
biztosítása (és az előcsatlakozási környezetében rejlő jelentős
kockázatok enyhítése) érdekében, az egész Bizottságot átfogó stratégiai
politikai és tervezési folyamat valamennyi eleme, a belső ellenőrzési
környezet és a Bizottság belső ellenőrzési normáinak más
követelményei mellett a Bővítési Főigazgatóság továbbra is egyedi
pénzügyi támogatáskezelési keretet használ valamennyi eszköze
működtetésére, amelyet a rendszeresen aktualizált belső
ellenőrzési stratégiai dokumentum rögzít (a többi IPA főigazgatóság
hasonló vagy kissé módosított ellenőrzési intézkedéseket alkalmaz,
amelyeket az uniós strukturális és mezőgazdasági alapok ellenőrzési
keretére történő áttérésre lettek optimalizálva). Ez az alábbiakat
tartalmazza:
–
azon nemzeti végrehajtó ügynökségek általi
decentralizált igazgatás, amelyekre a Bizottság igazgatási hatásköröket ruház
át egy szigorú igazgatási normákat meghatározó és azokat többek között átfogó
rendszerellenőrzések révén értékelő alapos folyamat után;
–
a nemzeti végrehajtási rendszerek által jóváhagyott
valamennyi támogatási kérelemnek az Unió küldöttségei által végzett
előzetes ellenőrzése, ameddig ezeknek a rendszereknek az értékelése
meg nem állapítja, hogy már készek és érettek arra, hogy az ilyen előzetes
ellenőrzéseket biztonsággal el lehessen hagyni. A nemzeti ellenőrzési
rendszerek eredményeinek ilyen értékelése többek között az alábbiakat foglalja
magában: a támogatási kérelmek elutasítási arányának alakulása;
–
a nemzeti végrehajtó rendszereknek a Bizottság
utalványozója (igazgatója) általi egyértelmű pénzügyi és eredményekkel
kapcsolatos elszámoltathatósága, amelyre az utalványozó (igazgató) átruházott
felhatalmazást adott, beleértve a szabálytalanságok jelentését, a nemzeti
utalványozók által kiadott éves megbízhatósági nyilatkozatot és a nemzeti
audithatóságok könyvvizsgálati véleményét;
–
alrendszer ellenőrzési program, amelyet a
Bizottság könyvvizsgálói végeztek el az igazgatás átruházását követően az
igazgatási normáknak való folyamatos megfelelés ellenőrzése érdekében;
–
meghatározott záróelszámolási eljárások, beleértve
a nemzeti és a bizottsági könyvvizsgálók által feltárt tranzakciós és rendszerszintű
hibák pénzügyi korrekciójára vonatkozó további vizsgálatokat és strukturált
politikát;
–
az előcsatlakozási támogatás többségére
vonatkozó kihelyezett helyszíni igazgatás az uniós küldöttségek által addig,
amíg az igazgatási hatásköröket a nemzeti végrehajtó ügynökségekre lehet
átruházni;
–
az igazgatással kapcsolatos pénzügyi
elszámoltathatóság egyértelmű átruházása az uniós küldöttségekre a
központban dolgozó közvetve megbízott utalványozóról (igazgatóról) a
küldöttségvezetőre átruházott felhatalmazás által történő
megbízással;
–
megbízhatósági stratégiák létrehozása és éves
aktualizálása az uniós küldöttségek részéről a közvetve megbízott
tisztségviselőik (igazgatóik) számára, beleértve a részletes
kockázatértékelésen alapuló ellenőrzési és audit terveket;
–
rendszeres jelentés az uniós küldöttségektől a
központ számára (átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult
tisztviselő/gazdálkodási jelentés) a támogatás végrehajtásáról és a
megbízhatósági stratégiákról, beleértve az átruházott felhatalmazás által
engedélyezésre jogosult tisztviselők/küldöttségvezetők által kiadott
éves megbízhatósági nyilatkozatot;
–
mind a decentralizált végrehajtást felügyelő
küldöttségek, mind a kihelyezett küldöttségek rendszeres belső
ellenőrzése;
–
a véglegesített programok utólagos ellenőrzése
az arról történő megbizonyosodás érdekében, hogy az irányítási és
ellenőrzési rendszerek valamennyi szintje megfelel az előírt
normáknak;
–
a központ és a küldöttségek személyzete számára
alapos képzési program nyújtása;
–
jelentős támogatás és iránymutatás a
központ/küldöttség részéről (interneten keresztül is);
–
projekt és program cikluskezelési módszertan,
beleértve az alábbiakat:
–
minőségtámogatási eszközök a támogatás, annak
végrehajtási módszere, finanszírozási mechanizmusa, irányítási rendszere, a
végrehajtó partnerek értékelése és kiválasztása stb. megtervezésére;
–
program- és projektirányítási, nyomonkövetési és
jelentési eszközök az eredményes végrehajtás érdekében, beleértve a projektek
rendszeres külső helyszíni nyomon követését;
–
jelentős értékelési és ellenőrzési
elemek.
A
Bővítési Főigazgatóság továbbra is a számviteli és pénzügyi
jelentéskészítés legmagasabb színvonalára törekszik annak biztosítása
érdekében, hogy külső könyvvizsgálói (Európai Számvevőszék) továbbra
is hitelesítő záradékkal lássák el a jelentéseket a Bizottság
eredményszemléletű számviteli rendszere (ABAC) valamint olyan külső
támogatás-specifikus eszközök használatával, mint a Közös Relex Információs
Rendszer (CRIS).
A vonatkozó
jogszabályi és eljárási keretnek való megfeleléssel kapcsolatos
ellenőrzési módszerek meghatározása az 1.3 pontban található (csalás és
szabálytalanságok megelőzésére szolgáló intézkedések).

2.2.3.
A tervbe vett ellenőrzések költségei és haszna
2.2.3.1.
Az ellenőrzés költségei

Az új IPA
eszköz számára javasolt ellenőrzési struktúra nem különbözik lényegesen a
jelenlegi eszközre vonatkozótól. Ezért a költségstruktúrája is hasonló lesz. Az
eszköz újratervezése azonban várhatóan értékelhető mértékben csökkenti a
megfelelés hibáinak valószínűségét. Ehhez hozzá kell járulniuk olyan
szempontoknak, mint a rugalmasabb programozás, amely lehetővé teszi az
optimalizált projekt kiválasztást és az innovatív finanszírozási eszközök (pl.
nemzetközi pénzügyi intézetek és más támogatók kiaknázása) szélesebb körű
használata.
Az alább
bemutatott ellenőrzési költségek jelenlegi árakon alapulnak az alábbi
feltevésekkel:
–
az IPA főigazgatóságok jelenlegi állományának
a szintje változatlan az időszak során
–
egy köztisztviselőre jutó átlagos költség =
127°000 EUR (uniós küldöttségi álláshelyeknél duplája)
–
szerződéses alkalmazott átlagos költsége =
64°000 EUR
Az IPA
végrehajtását decentralizált igazgatás révén végző országok nemzeti
rendszereinek költségei nem szerepelnek benne. Megjegyzendő, hogy az ilyen
rendszerek létrehozásával kapcsolatos beruházási és oktatási költségek
jelentős részét az IPA operatív kiadásokból finanszírozzák.
 Általános IPA igazgatási és ellenőrzési költségek évente (Alkalmazottak: a programhoz vagy a költségvetési gazdálkodáshoz és csalás elleni területhez rendelt munkatársak) Állandó költségek (az operatív kiadások jelenlegi illetve tervezett szintjén) Bővítési Főigazgatóság központjának tisztségviselői Bővítési Főigazgatóság központjának szerződéses alkalmazottai Uniós küldöttségek tisztségviselői Uniós küldöttségek szerződéses alkalmazottai Helyi alkalmazottak költsége, szerződéses alkalmazottak helyi költsége és küldöttségek működtetésének egyéb költségei Más IPA főigazgatóságok tisztségviselői és szerződéses alkalmazottai Más IPA főigazgatóságok külső személyzete az uniós küldöttségeknél Változó költségek (jelenlegi általános éves költség becslése) Szerződéses audit és utólagos ellenőrzések költségei Szerződéses értékelés költségei Szerződéses nyomon követés (ROM) költségei Könyvvizsgálói igazolások (kedvezményezettek szerződései alapján) Helyszíni ellenőrzések és más szerződéses ellenőrzések a pénzügyi folyamatok vizsgálatának részeként        IPA összes éves ellenőrzési költsége || millió EUR     11.2 7.3 9.4 6.5 28.5   2.0 6.0   1.0 3.0 2.0 2.0 0.8     79.7
A táblázatban
szereplő költségek igazgatási és ellenőrzési költségek, összegük
körülbelül 80 millió EUR, ami a 2014–2020 közötti időszakra tervezett éves
kiadás kb. 4 %-a. Tartalmazzák az eszköz teljes igazgatási struktúráját
a tervezéstől a programozáson át a végrehajtásig. A szűkebb
értelemben vett ellenőrzés csak a műveletek szabályosságára közvetlen
hatással levő vizsgálatokat tartalmazza, ennek teljes költsége kb. 30
millió EUR-val kevesebb, azaz nagyjából 50 millió EUR (a 2014-2020 közötti
időszakra tervezett éves kiadás kb. 2,5 %-a).
Az utolsó öt
sor változó költségeket tartalmaz. Ezek éves értéke azon ellenőrzések
intenzitásától függ, amelyeket az átruházott felhatalmazás által engedélyezésre
jogosult tisztviselők megbízhatósági stratégiáikban megállapítottak. Ez az
intenzitás valamennyi fennálló szerződés alapos kockázatértékelésén
alapul, figyelembe véve a rendelkezésre álló költségvetési forrásokat. A
táblázatban szereplő éves értékek a jelenlegi gyakorlaton alapulnak.
A változó
költségek esetében az egyes szerződéses ellenőrzési intézkedések
alábbi hozzávetőleges átlagos egységköltségei érvényesek:
Könyvvizsgálói
igazolások:
            Ellenőrzés
hozzávetőleges átlagos költsége támogatásonként: a szerződéses érték
0,2 %-a
            Ellenőrzés
hozzávetőleges átlagos költsége szolgáltatási szerződésenként: a
szerződéses érték 0,1 %-a
Utólagos
ellenőrzések:
            Átlagban
22 millió EUR értékű alapul szolgáló ügylet utólagos ellenőrzésének
az átlagos költsége (17 millió EUR uniós finanszírozásból): 50 000 EUR (= 2 300
EUR/3 000 EUR ellenőrzött millió eurónként)
Helyszíni
ellenőrzések:
            175
millió EUR értékű alapul szolgáló ügylet ellenőrzésének az átlagos
költsége: 75 000 EUR (430 EUR ellenőrzött millió eurónként).

2.2.3.2.
Az ellenőrzés haszna

Az IPA
előtti és az IPA programok ellenőrzési struktúrája rendszeresen a
kiadások 2 %-a alatti hibaarányokat eredményezett. 2010 végéig a decentralizált
igazgatású befejezett programokból származó visszatéríttetett összegek 29
millió EUR értéket tettek ki a 3 500 millió EUR teljes ellenőrzött összegből
(0,82 %).
A
decentralizált igazgatás esetében az alkalmazott ellenőrzési struktúra
hasznának becslésére szolgáló egyik lehetséges módszer az elutasítási arány
mutató értékeinek és tendenciáinak az alkalmazása. Ahogy a nemzeti rendszerek
egyre kiforrottabbak lesznek és a beszerzési dokumentumok esetében az
előzetes ellenőrzések megszüntetését indokolhatják, az ilyen
előzetes ellenőrzés során az uniós küldöttség által elutasított
támogatási kérelmek arányának nagyon alacsony szintre kell csökkennie.
Egy
csatlakozáshoz most közel kerülő ország (Horvátország) elutasítási arányai
2010-ben 14 % és 20 % között voltak (a támogatási kérelmek típusától
függően). Egy olyan országban, amely még messzebb van attól, hogy az
előzetes ellenőrzéseket meg lehessen szüntetni (Törökország), ezek az
arányok 19 %-tól 60 % feletti értékekig terjedtek.
Támogatási
kérelmeket számos okból lehet elutasítani; gyakran, de nem mindig,
jogszerűségi és szabályszerűségi kérdések miatt. Feltéve, hogy az
elutasítások fele szabálytalanságok alapul, a tapasztalatokból indokoltan arra
lehet következtetni, hogy az előzetes ellenőrzés beszerzés-alapú
struktúrával lehetővé teszi a hibaszint csökkentését 10 % és 30 % közötti
értékről 2 % alá. Ez a számítás nem veszi figyelembe azokat az eltéréseket,
amelyek akkor adódhatnak, ha a támogatási kérelmek száma helyett azok értékét
használják az elemzésben. Azt azonban kellő bizonyossággal
feltételezhetjük, hogy a jelenlegi ellenőrzési struktúra decentralizált
igazgatás esetében nagyjából megfelelően kiegyensúlyozott ahhoz, hogy a
hibaarány a Bizottság belső ellenőrzési célkitűzése szerinti 2
%-os szint alatt maradjon.
Annak
ellenére, hogy az IPA célja a decentralizált igazgatásra történő
lehető leggyorsabb átállás, a centralizált igazgatás az összes IPA kiadás
jelentős hányadát képezheti, ha az igazgatás átruházása egyszerre több
országban késedelmet szenved. Ez történt 2010/11-ben, és valószínűleg
2013-ig így is marad.
2010-ben 350
korrekciót (levonást vagy visszatéríttetést) hajtottak végre a centralizált
vagy a Bővítési Főigazgatósággal közös igazgatás alatti projektek
esetében mintegy 6 millió EUR értékben. Ez 2010-ben az összes centralizált
kifizetés kb. 1 %-a volt, és a pénzügyi folyamatok alapvető
ellenőrzésein belül és azokon felül elvégzett további ellenőrzések
halmozott haszna közelítő mutatójaként használható.
A
decentralizált igazgatáshoz hasonlóan ez összhangban van azzal az
elképzeléssel, hogy az IPA esetében jelenleg alkalmazott ellenőrzési
struktúra hozzávetőlegesen kiegyensúlyozott a meghatározott belső
ellenőrzési célkitűzés eléréséhez.

2.2.3.3.
Alkalmazandó szabályok be nem tartásának várható
szintje

2006-ig az
előcsatlakozási ügyleteket rendszeresen úgy értékelte a Számvevőszék,
hogy lényegi hibát nem tartalmaztak (2 % alatti hibaarány), ami alátámasztotta
az igazgatás véleményét az alkalmazott ellenőrzési struktúra
eredményességéről.
2007 óta az
előcsatlakozási ügyleteket már nem ellenőrzi a Számvevőszék egy
különálló, teljes mértékben reprezentatív minta alapján. A Számvevőszék
értékelésében azóta összevonták az előcsatlakozási mintákat valamennyi más
külső támogatási eszköz mintáival. Ezért azóta nem lehetséges külön az
előcsatlakozási politikai területre és ellenőrzési struktúrára
vonatkozó statisztikai extrapolációt végezni.
Összességében
a Számvevőszék megállapította, hogy az azóta eltelt években a külső
támogatási eszközök általános hibaaránya 2 % és 5 % közé esett.
Figyelembe
véve a fenti 2.2.3.2 pontban leírt elemeket, ezért indokoltan várható, hogy az
előcsatlakozási eszközhöz használt ellenőrzési struktúra
megfelelő egyensúlyt teremt az ellenőrzések költsége és haszna
között, és biztosítja a jövőben a belső ellenőrzési
célkitűzésnek megfelelő, azaz az összes kiadás 2 %-át meg nem haladó
hibaarány elérését.
Ezenkívül az
új eszköz esetében javasolt egyszerűsítési elemek és növelt rugalmasság is
erősíti ezt a feltevést, mivel csökkenti a szabályszerűségi hibák
valószínűségét.
Ezzel szemben
új kockázatok merülnek fel, mivel az elkövetkezendő években viszonylag
alacsony igazgatási kapacitással rendelkező országok számára történik
igazgatási hatáskör átruházás.
Még ha nehéz
is számszerűsíteni az eszköz létrehozásában tett javítások és az újabb
kockázatok együttes hatását, jogosan feltehetjük, hogy az általános belső
ellenőrzési célkitűzések köre a jelenlegi eredményekhez hasonló lesz.
Következésképpen
az ellenőrzési struktúra jól kiegyensúlyozottnak tűnik. A
vezetők kockázat-alapú éves megbízhatósági stratégiáiban
kifejeződő finomhangolt ellenőrzési tervek révén lehetővé
teszi a változó költségek növelését vagy csökkentését a kockázat alakulásának
függvényében, biztosítva az állandó költség-haszon egyensúlyt.
Az általános
ellenőrzési struktúra viszont várhatóan nagyon érzékeny lesz az állandó
ellenőrzési költségek negatív változásaira, különösen mivel ezek a
javaslat szerint nem növekednek az általános kiadásokkal.

2.3.
A csalások és a szabálytalanságok megelőzésére
vonatkozó intézkedések

Tüntesse fel a meglévő vagy tervezett
megelőző és védintézkedéseket
Az adott
kockázatok mellett, amelyek között a Bővítési Főigazgatóság
működik, a rendszereinek előre kell látniuk az ügyletek esetleges
megfelelési hibáinak az előfordulását, és minél hamarabb megelőzési,
feltárási és korrekciós ellenőrzéseket kell beépítenie a beszerzési és
kifizetési folyamatba. Ez a
gyakorlatban azt jelenti, hogy a Bővítési Főigazgatóság megfeleléssel
kapcsolatos ellenőrzéseiben leginkább a beszerzési ügyletek
Bizottság általi jelentős előzetes ellenőrzéseire, valamint a decentralizált
kifizetési rendszerek rendszeresen végrehajtott rendszerellenőrzéseire
támaszkodik (miközben bizonyos utólagos ellenőrzéseket és
vizsgálatokat is végrehajt), amelyek jóval túlmennek a költségvetési
rendeletben előírt pénzügyi védőintézkedéseken. A Bővítési
Főigazgatóság megfeleléssel kapcsolatos keretrendszere az alábbi főbb
elemekből áll:
-
Megelőző intézkedések
            - csalással
kapcsolatos kérdésekre vonatkozó kötelező alapképzés a támogatás
kezeléséért felelős személyzet számára;
            -
iránymutatás nyújtása (interneten keresztül is), beleértve a szerződésekre
vonatkozó gyakorlati útmutatót és a Bővítési Főigazgatóság
ellenőrzési stratégiai keretében biztosított igazgatási utasításokat;
            -
a nemzeti végrehajtó hatóságok előzetes értékelése annak biztosítására,
hogy az igazgató hatóságok megfelelő csalás elleni intézkedésekkel
előzik meg és tárják fel az uniós források igazgatásával kapcsolatos
csalásokat,
            -
A kedvezményezett országban működő csalás elleni mechanizmusok
előzetes átvilágítása a költségvetés-támogatásra való, az államháztartás
irányítására vonatkozó támogathatósági kritérium értékelésének részeként
(vagyis aktív elkötelezettség a csalás és a korrupció elleni küzdelem mellett,
megfelelő felügyeleti hatóságok, elegendő igazságszolgáltatási
kapacitás, valamint hatékony reagálási és szankcionálási mechanizmusok),
            -
valamennyi nemzeti kezelésű beszerzési szerződés előzetes
ellenőrzése; amelyet el lehet hagyni, amint a nemzeti rendszerek
megfelelnek a szigorú igazgatási és ellenőrzési referenciaértékeknek;
- Feltáró és
korrekciós intézkedések
            -
Bizottsági személyzet által végzett előzetes ellenőrzések,
            -
belső és külső ellenőrzések és vizsgálatok, beleértve az Európai
Számvevőszék által végzetteket;
            -
utólagos ellenőrzések és visszatéríttetések.
Ezenkívül ha a
szabálytalanság szándékosságának (csalásnak) a gyanúja merül fel, a
Bővítési Főigazgatóság más intézkedéseket is alkalmazhat, például:
            -
a kifizetések határidejének a felfüggesztése és az érintett szervezet
értesítése;
            -
célzott ellenőrzések (ad hoc/törvényszéki);
            -
korai előrejelző rendszer és a szerződések fokozott nyomon
követése;
            -
szerződés felfüggesztése/felmondása;
            -
kizárási eljárás;
            -
kifizetési kérelmek nemzeti alapokból történő teljesítésének a
felfüggesztése;
            -
igazgatás átruházásának felfüggesztése vagy megszüntetése.
A Bővítési
Főigazgatóság az OLAF-fal teljes körű partnerségben tevékenykedik a
Bizottság azon új csalás elleni stratégiája cselekvési tervének végrehajtása
során, amelyet a biztosi testület fogadott el 2011-ben.

3.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.
A kiadások a többéves pénzügyi keret mely
fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik

–
Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 Többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés] || Diff/nem diff. előirányzat ([32])   || EFTA országokból[33]   || tagjelölt országokból[34]   || harmadik országokból || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 4. fejezet || 04 01 04 13 Előcsatlakozási eszköz (IPA) – Emberierőforrások-összetevő – Igazgatási kiadások || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 04 06 01 Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA) — Humánerőforrás fejlesztés || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 05 01 04 03 Előcsatlakozási támogatás a mezőgazdaság és vidékfejlesztés (IPARD) terén – Igazgatási kiadások || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 05 05 02 Előcsatlakozási segítségnyújtási eszköz a vidékfejlesztéshez (IPARD) || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 13 01 04 02 Előcsatlakozási eszköz (IPA) – Regionális fejlesztési alkotóelem – Igazgatási kiadások || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 13 05 02 Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA) – Regionális fejlesztési alkotóelem || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 13 05 03 01 Határokon átnyúló együttműködés (CBC) – Hozzájárulás az 1b. alfejezetből || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 13 05 03 02 Határokon átnyúló együttműködés (CBC), valamint a tagjelölt és potenciális tagjelölt országok részvétele a strukturális alapok transznacionális és régiók közötti együttműködési programjaiban – Hozzájárulás a 4. fejezetből || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 01 04 01 Előcsatlakozási támogatás – Igazgatási kiadások || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 01 04 04 A technikai segítségnyújtás és információcsere (TAIEX) előcsatlakozási eszköze – Igazgatási kiadások || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 01 04 30 Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség – Támogatás a „Bővítés”szakpolitikai terület 4. címsora alá tartozó programokból || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 01 A tagjelölt országoknak nyújtott átmeneti és intézményépítési támogatás || Nem diff.   || NEM || NEM || NEM || IGEN
 4. fejezet || 22 02 02 A potenciális tagjelölt országoknak nyújtott átmeneti és intézményépítési támogatás || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || IGEN
 4. fejezet || 22 02 03 Ideiglenes polgári közigazgatások a nyugat-balkáni országokban || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 04 01 Határokon átnyúló együttműködés (CBC) az IPA országok között, valamint részvétel az ERFA transznacionális/régióközi programjaiban és az ENPI tengeri medencékre vonatkozó programjaiban || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 04 02 Határokon átnyúló együttműködés (CBC) tagállamokkal || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 06 Technikai Segítségnyújtás és Információcsere (TAIEX) előcsatlakozási eszköz || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 07 01 Regionális és horizontális programok || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 07 02 Az uniós segítségnyújtás eredményeinek értékelése, nyomonkövetési és ellenőrzési intézkedések || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 10 02 Tájékoztatási és kommunikációs programok harmadik országok számára || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 22 02 07 03 Pénzügyi támogatás a ciprusi török közösség gazdasági fejlődésének előmozdítására || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 4. fejezet || 32 04 11 Energiaközösség || Nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
–
Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon
belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
Az IPA II költségvetésének
kialakítása a költségvetési rendelet 41. cikkének megfelelően történik. E
jogi eszköz teljes forráselosztása a bővítési politikát szolgálja, a
vonatkozó tevékenységek irányítása megosztva történik a DG ELARG, DG REGIO, DG
EMPL és DG AGRI között. E szolgálatok mindegyike a saját szakpolitikai
területéért (területeiért) vállal felelősséget, a Bővítési
Főigazgatóság általános összehangolási szerepének sérelme nélkül.
Ebből a célból az IPA
II teljes forráselosztása megosztásra kerül a szakpolitikai területek között,
biztosítva a megfelelő szakpolitikai arányokat, összhangban a
kedvezményezett országok igényeivel és a négy főigazgatóság közötti közös
megállapodással. Amennyiben a stratégiai dokumentumok és a költségvetés
hatékony végrehajtása érdekében szükséges, a szakpolitikai területek közötti
átcsoportosítás lehetséges az érintett szakpolitikai terület(ek)ért
felelős szolgálat(ok) egyetértésével.
Az IPA II szerinti
támogatás eredményes és hatékony végrehajtása érdekében az IPA és az IPA II
közötti zökkenőmentes átmenet biztosított.
A költségvetési
struktúrára vonatkozó részletes javaslatok megvitatása technikai szinten a
Költségvetési Főigazgatósággal történik, az IPA-ért felelős
főigazgatóságokkal és a Főtitkársággal folytatott szoros konzultáció
révén, a tevékenységalapú költségvetés-tervezés és az igazgatás elveivel
fennálló összhang biztosítása érdekében.

3.2.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
3.2.1.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

millió
EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 4 || Globális Európa
 FŐIGAZGATÓSÁG: AGRI/ELARG/EMPL/REGIO ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 22 02 A tagjelölt országok/potenciális tagjelöltek pénzügyi támogatása 04 06 01 Humánerőforrások 05 05 02 Vidékfejlesztés 13 05 02 Regionális fejlesztés 13 05 03 Határokon átnyúló együttműködés (CBC) 32 04 11 Energiaközösség     || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Kifizetési előirányzatok[35]   || (2) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
 22 02 07 03 Pénzügyi támogatás a ciprusi török közösség gazdasági fejlődésének előmozdítására[36]   || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Konkrét programok forrásaiból finanszírozott igazgatási jellegű előirányzatok[37]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 22 01 04 01/04/30 04 01 04 13 05 01 04 03 13 01 04 02     ||   || (3) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 Az ELARG/AGRI/EMPL/REGIO Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =1+1a +3 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a +3 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Kifizetési előirányzatok || (5) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 A többéves pénzügyi keret 4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || Igazgatási kiadások
millió
EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 FŐIGAZGATÓSÁG: ELARG/AGRI/REGIO/EMPL ||
  Humánerőforrás || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
  Egyéb igazgatási kiadások || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 ELARG/ AGRI/REGIO/EMPL FŐIGAZGATÓSÁGOK ÖSSZESEN ||   || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat) || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
millió
EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1-5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 1925,7 || 1962,7 || 2001,1 || 2040,6 || 2080,9 || 2122,0 || 2163,9 || 14296,8
 Kifizetési előirányzatok || 451,7 || 1196,2 || 1956,3 || 1994,9 || 2034,2 || 2074,4 || 2114,9 || 11822,6

3.2.2.
Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült
hatás:

Ebben a fázisban a költségek bizonytalanok
vagy változóak a programozás közeljövőbeli fázisa miatt, amelynek az
eredményeit nem tudjuk előre megítélni. Ezért az egységköltségek becslését
ebben a fázisban nem lehet megadni. A teljesítéseket nem lehet
számszerűsíteni, mivel az előrehaladást az országok uniós csatlakozás
felé vezető úton elért előrehaladásához viszonyítva mérjük. A
költségek és egységköltségek becslését az országokra illetve országcsoportokra
vonatkozó stratégiai dokumentumok elkészítése és jóváhagyása utáni
igényfelmérés alapján fogjuk megadni.
¨      A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását
ý      A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok
felhasználását vonja maga után

3.2.3.
Az igazgatási jellegű előirányzatokra
gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.
Összefoglalás

¨      A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását.
x      A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Megjegyzés: Az 5. fejezet számai a DG ELARG és az
uniós küldöttségek, valamint a DG AGRI/REGIO/EMPL adatait tartalmazzák. A 4.
fejezet számai a DG ELARG/EMPL/AGRI/REGIO adatait tartalmazzák.
millió EUR (három tizedesjegyig)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[38] nem tartozó előirányzatok   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 49,9 || 50,9 || 52,0 || 53,0 || 54,1 || 55,1 || 55,7 || 370,6
 Egyéb igazgatási jellegű kiadások || 5,5 || 5,6 || 5,7 || 5,8 || 5,9 || 6,1 || 6,2 || 40,8
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE nem tartozó előirányzatok részösszege || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 ÖSSZESEN || 83,2 || 83,3 || 84,1 || 85,3 || 86,4 || 87,6 || 88,3 || 598,2

3.2.3.2.
Becsült humánerőforrás-szükségletek

¨      A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást
ý      A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel
jár:
Megjegyzés: Az 5. fejezet személyzeti számadatai a
Bővítési Főigazgatóság és az uniós küldöttségek, a DG AGRI/EMPL/REGIO
központ adatait tartalmazzák, valamint a horvátországi küldöttségek fokozatos
megszüntetésével kapcsolatos álláshely csökkentéseket.
A 4. fejezet számai a DG ELARG/EMPL/AGRI/REGIO
adatait tartalmazzák.
A becslést egész számmal kell megadni (vagy legfeljebb egy
tizedesjegyig)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 ·               A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek)
 22 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 108,0 || 107,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0
 04 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 10,9 || 10,9 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5
 05 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9
 13 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13
 22 01 01 02 (a küldöttségeknél)[39]   || 46,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0
 22 01 05 01 (közvetett kutatás) || na || na || na || na || na || na || na
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) || na || na || na || na || na || na || na
  Külső személyi állomány – teljes munkaidős egyenértékben kifejezve: FTE)[40]
 22 01 02 01 (AC, INT, END a „teljes keretből”) || 18,6 || 18,5 || 18,3 || 18,1 || 18,1 || 18,1 || 18,1
 04 01 02 01 (AC, INT, END a „teljes keretből”) || - || - || - || - || - || - || -
 05 01 02 01 (AC, INT, END a „teljes keretből”) || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9
 13 01 02 01 (AC, INT, END a „teljes keretből”) || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5
 22 01 02 02 (CA, INT, JED, LA és SNE a küldöttségeknél) || 17,7 || 17,5 || 17,3 || 17,2 || 17,2 || 17,2 || 17,2
 22 01 04 01/04 [41] || - a központban[42]   || 102,3 || 100,1 || 98 || 96 || 93,9 || 91,9 || 90
 - küldöttségeknél || 399,5 || 400,6 || 401,7 || 402,8 || 403,9 || 404,9 || 405,9
 04 01 04 13 a küldöttségeknél || 13,2 || 13,3 || 13,3 || 13,3 || 13,4 || 13,4 || 13,4
 05 01 04 03 a küldöttségeknél || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5
 ·                          13 01 04 02 a küldöttségeknél || 39,7 || 39,8 || 39,9 || 40,0 || 40,1 || 40,2 || 40,3
 ·                          22 01 05 02 (CA, INT, SNE - közvetett kutatás) || ·                          na || na || na || na || na || na || na
 ·                          10 01 05 02 (CA, INT, SNE - közvetlen kutatásban) || ·                          na || na || na || na || na || na || na
 ·                          Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) || ·                          na || na || na || na || na || na || na
 ·                          ÖSSZESEN || 789,3 || 781 || 777,3 || 776,2 || 775,3 || 774,5 || 773,7
A humánerőforrás-igényeknek az adott
főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához rendelt
személyzettel és/vagy az adott főigazgatóságon belüli
személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A források adott esetben a
meglévő költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők az
éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz rendelt további
juttatásokkal.
Az elvégzendő feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak || Pénzügyi támogatás tervezése, programozása, irányítása és nyomon követése
 Külső személyzet || Pénzügyi támogatás tervezése, programozása, irányítása és nyomon követése

3.2.4.
A 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség

ý      A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a 2014–2020
közötti időszakra szóló többéves pénzügyi kerettel.
¨      A javaslat/kezdeményezés miatt a többéves pénzügyi keret
vonatkozó fejezetének átdolgozása szükséges.
Fejtse
ki, miként kell átdolgozni a pénzügyi keretet: tüntesse fel az érintett
költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.
¨      A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági eszköz
alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[43].
Fejtse
ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a
megfelelő összegeket.

3.2.5.
Harmadik felek részvétele a finanszírozásban:

ý      A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő harmadik felek
általi társfinanszírozást
¨      A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült társfinanszírozást
irányozza elő:
Előirányzatok,
millió EUR (három tizedesjegyig)
   || N . év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető. || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás:

ý      A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.
¨      A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre
gyakorolt hatása a következő:
¨      a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást
¨      a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
millió
EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[44]
 N . év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető.
 ..... jogcímcsoport ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Az egyéb címzett bevételek esetében tüntesse fel
az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési tétel(eke)t.
Ismertesse a bevételre gyakorolt hatás
számításának módszerét.
[1]               A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a
Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Az
Európa 2020 stratégia költségvetése (COM(2011) 500 végleges,
2011.6.29.).
[2]               „A kibővített Unió öt éve – gazdasági
eredmények és kihívások” - A Bizottság közleménye a Tanácsnak, a
Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, a Régiók
Bizottságának és az EKB-nak, 2009. február 20.
[3]               Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság,
Izland, Montenegró és Törökország.

[4]               Albánia, Bosznia-Hercegovina, Szerbia, valamint Koszovó
(az 1244/99 sz. ENSZ BT határozat értelmében).
[5]               A Tanács 1085/2006/EK rendelete (2006. július 17.).
[6]               A Bizottság közleménye az energiaellátás-biztonságról és a nemzetközi
együttműködésről – „Uniós energiapolitika: partnerkapcsolatok
fenntartása határainkon túl” COM(2011)539, 2011.9.7.
[7]               azaz a béke és biztonság, a szegénység csökkentése, a
humanitárius segítségnyújtás, a bővítésben és szomszédságpolitikában
érintett országok stabilitásába és növekedésébe történő beruházás, a
globális kihívások kezelése, az uniós és nemzetközi normák és értékek
érvényesítésének előmozdítása, a külföldi növekedés és versenyképesség
támogatása.
[8]               HL L …
[9]               HL C., .o.
[10]               HL C., .o.
[11]               A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a
Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Az
Európa 2020 stratégia költségvetése (COM(2011) 500 végleges, 2011.6.29.).
[12]               HL L 210., 2006.7.31., 82. o.
[13]               Az 1244/99 sz. ENSZ BT határozat
értelmében
[14]               HL L.....
[15]               HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[16]               HL L …
[17]               Hl L …
[18]             Hl L …
[19]             Hl L …
[20]             Hl L …
[21]             Hl L …
[22]             HL L …
[23]             HL L …
[24]             HL L 210., 2006.7.31., 82-93. o.
[25]             HL L 65., 2006.3.7., 5. o.
[26]             Tevékenységalapú irányítás: ABM
(Activity Based Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB
(Activity Based Budgeting).
[27]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[28]             Az 1244/99 sz. ENSZ BT határozat értelmében.
[29]             A támogatás tervezésének és programozásának ágazati
megközelítése ország ágazati stratégiákon alapul, egyesíti a különböző
támogatóktól származó forrásokat, és szélesebb szakpolitikai célkitűzések
elérésére törekszik.
[30]             Az irányítási módszerek részletei és
hivatkozások a költségvetési rendeletre az alábbi BudgWeb oldalon találhatók: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[31]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[32]             Differenciált/nem differenciált előirányzatok.
[33]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[34]             A tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[35]             Kizárólag az új IPA-eszközzel kapcsolatos kifizetések
[36]             A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves
pénzügyi keretről szóló tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdésének
tervezett kiigazításáig a ciprusi török közösség támogatásának pénzügyi
szükségleteit az előcsatlakozási támogatási eszközre elkülönített teljes
keretből fedezik.
[37]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[38]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[39]             Beleértve 5 teljes munkaidős egyenértéket (FTE) az
IPA támogatás befejezéséhez és nyomon követéséhez Horvátországban 2014-ben.
[40]             AC= szerződéses alkalmazott; INT=átmeneti alkalmazott
(„Intérimaire”); AL= helyi alkalmazott; END= kirendelt nemzeti
szakértő; LA = helyi alkalmazott; SNE = kirendelt nemzeti szakértő.
[41]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: „BA” sorok).
Ez a költségvetési tétel magában foglal 22 teljes munkaidős egyenértéket
(FTE) a török ciprusi közösség támogatásának végrehajtásához, nyomon
követéséhez és fokozatos megszüntetéséhez. Ez a rendelkezés megszűnik és
átkerül a költségvetés vonatkozó fejezetébe, amint a 2014-2020-re vonatkozó
többéves pénzügyi keretről szóló tanácsi rendelet 11. cikke (2)
bekezdésének tervezett kiigazítása megtörténik.
[42]             Lényegében a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA).
[43]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[44]             A hagyományos saját források (vámok, cukorilletékek)
tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek)
csökkentett bruttó összegeket kell megadni.