               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.21.
            COM(2016) 668 final
            2016/0329(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, Svájc, a Norvég Királyság és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Norvég Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A javaslat az általános tarifális preferenciák rendszere keretében alkalmazandó 2010-es származási szabályoknak a 2454/93/EGK rendeletet módosító 2010. november 18-i 1063/2010/EU rendelettel bevezetett reformjával összefüggésben készült.

               A reform keretében feltételesen Törökország is bekerült a származási kumuláció rendszerébe, amely korábban az Európai Unió, Svájc és Norvégia között működött.

               A reform során a regisztrált exportőrök származási bizonyítványainak új rendszere is bevezetésre került, ám ennek alkalmazását 2017. január 1-jéig elhalasztották.

               Mindezek alapján az Unió és Norvégia közötti származási kumulációs rendszerre alkalmazandó meglévő jogi aktust felül kell vizsgálni. E javaslatnak ez a célja.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A javaslat összhangban van a közös kereskedelempolitikával, különösen a vámpolitikával, valamint az áruk szabad mozgásával és a származási szabályokkal.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  N/A

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés és különösen annak 218. cikke (6) bekezdése;
                  a 2000. december 5-i 2001/101/EK tanácsi határozat.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A javaslat a közös kereskedelempolitikához kapcsolódik, amely az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.

               •Arányosság

               A javaslat összhangban áll az arányosság elvével, mert hatásai szigorúan az ahhoz szükséges mértékre korlátozódnak, hogy biztosítsák a Svájcból vagy Norvégiából származó árukkal összefüggésben meglévő kumuláció Törökországra való kiterjesztését.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkének (6) bekezdése szerint a Tanács a főtárgyaló javaslata alapján a megállapodás megkötéséről határozatot fogad el. Ez a javaslat ilyen határozatra irányul.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  N/A

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk egy minden elemében teljes mértékben elfogadott megállapodás megkötését tették lehetővé.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  N/A

               •Hatásvizsgálat

                  Figyelemmel a mellékelt ütemtervre és a minőségi jogalkotásra vonatkozó iránymutatásra, hatásvizsgálatra nem került sor, mivel a javaslat az Unió, Svájc, Norvégia és esetleg Törökország közötti származási kumulációra vonatkozik, azaz egy már meglévő rendszerre, amely most úgy módosul, hogy megfeleljen a REX rendszer 2017. január 1-jétől kezdődő végrehajtásával járó technikai követelményeknek.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  N/A

               •Alapjogok

                  A javaslat nem érinti az alapjogok védelmét.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  N/A

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Az intézkedést a felek rendszeresen értékelni fogják, ami a REX rendszer végrehajtásával kapcsolatos rendszeres kapcsolattartással, továbbképzésekkel és találkozókkal jár együtt.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  N/A

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               A Közösség és az Általános Preferenciális Rendszer keretében preferenciális tarifális kedvezményeket nyújtó egyes EFTA-tagországok közötti, a Norvégiából vagy Svájcból származó terméket tartalmazó áruknak a Közösség vámterületére érkezésekor a Közösségből származó terméket tartalmazó árukkal azonos módon való kezelésének biztosításáról szóló, az Európai Közösség nevében jóváhagyott (a 2000. december 5-i tanácsi határozat), levélváltás formájában kötött korábbi megállapodást egy új megállapodással kell felváltani, amely figyelembe veszi az általános tarifális preferenciák rendszere keretében alkalmazandó származási szabályoknak a 2010. november 18-i 1063/2010/EU rendelettel elfogadott reformját. A 2012. március 8-án a Tanács által a Bizottságnak adott felhatalmazás alapján a Bizottság lefolytatta és lezárta a tárgyalásokat Norvégiával erről az új megállapodásról.

               2016/0329 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, Svájc, a Norvég Királyság és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Norvég Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdése a) pontjának v. alpontjával,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,

               mivel:

               (1)Az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet
                  1
                41. cikke b) pontjának megfelelően a Norvégiában, Svájcban vagy Törökországban olyan anyagok felhasználásával előállított termékek, amelyek nem teljes egészében az adott országban jöttek létre vagy kerültek előállításra, de a felhatalmazáson alapuló rendelet 45. cikke értelmében kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson estek át, az adott kedvezményezett országból származónak minősülnek (kumulációs rendszer).

               (2)Az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 54. cikke szerint a kumulációs rendszer alkalmazásának feltétele, hogy Norvégia viszonossági alapon ugyanilyen elbánást biztosítson a kedvezményezett országokból származó azon termékeknek, amelyek az Unióból származó anyagokból készültek.

               (3)Ami Norvégiát illeti, ezt a kumulációs rendszert eredetileg egy, az Unió és Norvégia között levélváltás formájában létrejött megállapodás formájában vezették be. A levélváltásra 2001. január 29-én került sor, miután a Tanács a 2001/101/EK határozattal
                  2
                jóváhagyta a megállapodást.

               (4)Annak biztosítása érdekében, hogy a származó termék fogalmára az Unió általános tarifális preferenciarendszerének („GSP”) származási szabályaiban meghatározottal azonos fogalmat használjon, Norvégia módosította a saját GSP származási szabályait. Ezért van szükség a megállapodás – az Unió és Norvégia közötti levélváltás formájában történő – módosítására.

               (5)A helyettesítő FORM A származási bizonyítványok az Unió, Norvégia és Svájc általi kölcsönös elfogadása rendszerének a módosított levélváltás keretében továbbra is érvényben kell maradnia, és e rendszert – az Unió, Norvégia, Svájc és Törökország közötti kereskedelem előmozdítása érdekében – feltételesen Törökországra is alkalmazni kell.

               (6)Ezenfelül az Unió általános tarifális preferenciarendszerének származási szabályai egy új rendszer bevezetéséről rendelkeznek a regisztrált exportőrök származási igazolásai tekintetében, amely 2017. január 1-jétől kezdődően kerül alkalmazásra. A levélváltás keretében e tekintetben is módosításokat kell végezni.

               (7)Az új rendszer és az ahhoz kapcsolódó szabályok előrehozott alkalmazásának érdekében a Tanács 2012. március 8-án felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyaljon Norvégiával egy, a helyettesítő FORM A származási bizonyítványok vagy helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatok kölcsönös elfogadásáról, valamint a Norvégiából, Svájcból vagy Törökországból származó terméket tartalmazó áruknak az Unió vámterületére érkezésekor az Unióból származó terméket tartalmazó árukkal azonos módon való kezelésének biztosításáról szóló, levélváltás formájában kötendő megállapodásról.

               (8)A Bizottság lefolytatta a tárgyalásokat Norvégiával, amelynek eredményeként létrejött a levélváltás formájában kötött megállapodás.

               (9)A megállapodást az Unió nevében jóvá kell hagyni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, Svájc, a Norvég Királyság és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Norvég Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodást (a továbbiakban: a megállapodás) az Unió nevében a Tanács e határozattal jóváhagyja.

               A levélváltás formájában létrejött megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.

               2. cikk

               A Tanács elnöke kijelöli azt a személyt, aki jogosult a levélváltás formájában kötött megállapodás 18. cikke szerinti értesítést az Európai Unió nevében megtenni annak érdekében, hogy kifejezze, az Európai Unió a megállapodást magára nézve jogilag kötelező erejűnek ismeri el.

               3. cikk

               Ez a határozat 2017. január 1-jén lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Bizottság 2015. július 28-i (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló rendelete a 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Uniós Vámkódex egyes rendelkezéseire vonatkozó részletes szabályok tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 343., 2015.12.29., 1. o.).

                     (2)
                  A Tanács 2000. december 5-i 2001/101/EK határozata a Közösség és az Általános Preferenciális Rendszer keretében preferenciális tarifális kedvezményeket nyújtó EFTA-tagországok (Norvégia és Svájc) közötti, a Norvégiából vagy Svájcból származó terméket tartalmazó áruknak a Közösség vámterületére érkezésekor a Közösségből származó terméket tartalmazó árukkal azonos módon való kezelésének biztosításáról szóló, levélváltás formájában kötött megállapodás jóváhagyásáról (kölcsönös megállapodás) (HL L 38., 2001.2.8., 24. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.21.
            COM(2016) 668 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, Svájc, a Norvég Királyság és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Norvég Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

               Levélváltás formájában létrejött megállapodás az Európai Unió és a Norvég Királyság között az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, Svájc, a Norvég Királyság és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról

               A. Az Unió levele

                     …, …

                     [hely és dátum]

               Tisztelt Uram!

               1. Az Európai Unió („az Unió”) és a Norvég Királyság („Norvégia”) mint e megállapodás Részes Felei elismerik, hogy az általános tarifális preferenciák rendszere („GSP”) vonatkozásában mindkét Fél hasonló származási szabályokat alkalmaz – a következő általános elvekkel:

               (a)a származó termék fogalmának azonos kritériumokon alapuló meghatározása;

               (b)a regionális származási kumulációra vonatkozó rendelkezések;

               (c)rendelkezések a kumulációnak a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagokra való alkalmazására vonatkozóan;

               (d)rendelkezések a nem származó anyagok általános tűréshatárára vonatkozóan;

               (e)rendelkezések a kedvezményezett országból származó termékek változtatásának tilalmáról;

               (f)rendelkezések a helyettesítő származási igazolások kiadásáról vagy kiállításáról;

               (g)a származási igazolások kérdésében az illetékes hatóságokkal való adminisztratív együttműködés követelménye a kedvezményezett országokban.

               2. Az Unió és Norvégia elismeri, hogy a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagok bármelyik Fél GSP-rendszere kedvezményezett országának származását megszerzik, ha a szóban forgó kedvezményezett országban olyan megmunkáláson vagy feldolgozáson esnek át, amelynek mértéke túlmegy azokon a műveleteken, amelyek a termék származó státusának megalapozása szempontjából nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak tekintendők. Ez az albekezdés a Svájcból és Törökországból származó anyagokra alkalmazandó, a 15., illetve 16. bekezdésben meghatározott feltételek teljesülésére is figyelemmel.

               Az uniós tagállamok és Norvégia vámhatóságai megfelelő adminisztratív együttműködést folytatnak egymással, különösen az előző albekezdésben említett anyagokra vonatkozó származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. Az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti, 1973. május 14-i megállapodáshoz kapcsolódó 3. jegyzőkönyvben szereplő, az adminisztratív együttműködésre vonatkozó rendelkezések alkalmazandók.

               E bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a Vámegyüttműködési Tanácsot létrehozó, 1950. december 15-én Brüsszelben elfogadott egyezmény által létrehozott szervezet által elfogadott Harmonizált Áruleíró és Kódrendszer („harmonizált rendszer”) 1–24. fejezetében szereplő termékekre.

               3. Az Unió és Norvégia vállalják, hogy helyettesítő FORM A származási bizonyítványok („helyettesítő bizonyítványok”) formájában elfogadnak a másik Fél vámhatóságai által kibocsátott helyettesítő származási igazolást, valamint a másik Fél – e célból regisztrált – továbbküldői által kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot.

               Mindegyik Fél a saját jogszabályai szerint vizsgálhatja a helyettesítő származási igazolással érintett termékek preferenciális elbánásra való jogosultságát.

               4. Mindegyik fél úgy rendelkezik, hogy a helyettesítő származási igazolás kiadása vagy kiállítása előtt be kell tartani az alábbi feltételeket:

               (a)helyettesítő származási igazolás csak akkor adható vagy állítható ki, ha a kezdeti származási igazolást az Unióban vagy Norvégiában alkalmazandó jogszabályokkal összhangban adták vagy állították ki;

               (b)kizárólag akkor, ha valamelyik Fél területén a termékeket még nem bocsátották szabad forgalomba, a származási igazolás vagy helyettesítő származási igazolás helyettesíthető egy vagy több helyettesítő származási igazolással abból a célból, hogy a kezdeti származási igazolásban szereplő termékek összességét vagy egy részét a szóban forgó Féltől a másik Félhez szállítsák;

               (c)a termékek vámfelügyelet alatt maradtak a továbbküldő Félnél, és az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semminemű módosításon vagy más átalakításon nem eshettek át (a „változtatás tilalmának elve”);

               (a)ha a termékek a származási szabályok alóli, az egyik Fél által engedélyezett eltérés alapján szereztek származó státust, helyettesítő származási igazolás nem adható vagy állítható ki, ha a termékeket továbbküldik a másik Félhez;

               (b)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékek regionális kumuláció alkalmazása következtében szereztek származó státust;

               (c)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékeket a továbbküldő Fél nem részesíti preferenciális elbánásban.

               5. A (4) bekezdés c) pontja esetében az alábbiak alkalmazandók:

               Ha a változtatás tilalma elvének való megfeleléssel kapcsolatban kétség merül fel, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai kérhetik a nyilatkozattevőt, hogy – bármilyen módon – bizonyítsa az említett elvnek való megfelelést.

               A továbbküldő kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai igazolják, hogy a termékek a szóban forgó Fél területén való tartózkodásuk alatt vámfelügyelet alatt maradtak, és a Fél területén történt tárolásuk alatt a vámhatóságok semminemű módosításukra vagy más átalakításukra nem adtak engedélyt, illetve az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semmiféle műveletet nem engedélyeztek a termékek vonatkozásában.

               Ha a helyettesítő igazolás helyettesítő bizonyítvány, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai arra az időre nem kérhetnek igazolást arról, hogy nem történt manipulálás a termékekkel, ameddig a termékek a másik Félnél voltak.

               6. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               a)
                     ha a helyettesítő származási igazolások megegyeznek az Unió és Norvégia GSP-rendszerének egy kedvezményezett országában kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolásokkal, az uniós tagállamok és Norvégia vámhatóságai megfelelően együttműködnek egymással a szóban forgó helyettesítő származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. A végső rendeltetési hely szerinti Fél kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai elindítják és nyomon követik a megfelelő kezdeti származási igazolások utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást;

               b)
                     ha a helyettesítő származási igazolás megegyezik egy olyan országban kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolással, amely a végső rendeltetési hely szerinti Fél GSP-rendszerének kizárólagos kedvezményezettje, a szóban forgó Fél a kezdeti származási igazolás utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást a kedvezményezett országgal együttműködve folytatja le. Az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolást, vagy az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolás másolatát a továbbküldő Fél vámhatóságai bocsátják a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai részére, hogy az utóbbiak lefolytathassák az utólagos ellenőrzési eljárást.

               7. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               (a)a helyettesítő bizonyítvány jobb felső rovatában minden esetben legyen feltüntetve annak a továbbküldési közbülső országnak a neve, ahol a bizonyítványt kiadták;

               (b)a 4. rovatba legyen beírva a „Replacement certificate” vagy a „Certificat de remplacement” („Helyettesítő bizonyítvány”) szöveg, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítvány kiadásának dátuma és sorszáma;

               (c)az 1. rovatban legyen feltüntve a továbbküldő neve;

               (d)a 2. rovatban feltüntethető a végső címzett neve;

               (e)a továbbküldött termékeknek a kezdeti igazoláson található összes adatát át kell vezetni a 3–9. rovatba;

               (f)a 10. rovatban feltüntethetők a továbbküldő által kiállított számla adatai;

               (g)a helyettesítő bizonyítványt kiadó vámhivatal záradékát a 11. rovatban kell szerepeltetni. A hatóság felelőssége a helyettesítő bizonyítvány kiadására korlátozódik. A 12. rovatban szereplő, a származási országra és a végső rendeltetési országra vonatkozó adatokat a kezdeti FORM A származási bizonyítványból kell átvenni. A továbbküldő köteles a származási bizonyítványt a 12. rovatban aláírni. A 12. rovatot jóhiszeműen aláíró továbbküldő nem felelős a kezdeti FORM A származási bizonyítványon szereplő adatok pontosságáért;

               (h)a helyettesítő bizonyítvány kiadására felkért vámhatóság a kezdeti FORM A származási bizonyítványra feljegyzi a továbbított termékek tömegét, darabszámát és jellegét, és feltünteti rajta a megfelelő helyettesítő bizonyítvány, illetve bizonyítványok sorszámát. A helyettesítő bizonyítvány iránti kérést, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítványt legalább három évig köteles megőrizni;

               (i)a helyettesítő származási bizonyítványt minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               8. Az egyes Felek rendelkeznek arról, hogy:

               (a)a továbbküldő a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton minden esetben megadja az alábbiakat:

               (1)a továbbküldött terméknek a kezdeti származási igazoláson található összes adata;

               (2)a kezdeti származási igazolás kiállításának dátuma;

               (3)a kezdeti származási igazolás adatai, adott esetben ideértve a származásmegjelölő nyilatkozatban szereplő árukra alkalmazott kumulációra vonatkozó információkat is;

               (4)a regisztrált exportőr neve, címe és regisztrált exportőri azonosító száma;

               (5)az Unión vagy Norvégián belüli címzett neve és címe;

               (6)a származásmegjelölő nyilatkozat kiállításának vagy a származási bizonyítvány kiadásának helye és ideje;

               (b)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replacement statement” vagy „Attestation de remplacement” jelölést;

               (c)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot az exportőrök elektronikus öntanúsítási rendszerében, az ún. regisztrált exportőri (REX) rendszerben regisztrált továbbküldők állítják ki, a kezdeti szállítmányban található származó termékek értékétől függetlenül;

               (d)amennyiben egy származási igazolás helyettesítésére kerül sor, a továbbküldőnek a következőket kell megadnia a kezdeti származási igazoláson:

               (1)a helyettesítő származási nyilatkozat(ok) kiállításának napja és a helyettesítő származási nyilatkozatok(on) szereplő árumennyiségek;

               (2)a továbbküldő neve és címe;

               (3)az Unión vagy Norvégián belüli címzett vagy címzettek nevét és címét;

               (e)a kezdeti származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replaced” vagy „Remplacé” jelölést;

               (f)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat a kiállításának dátumát követően tizenkét hónapig érvényes;

               (g)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               9. A kezdeti származási igazolásokat és a helyettesítő származási igazolásokat a továbbküldő azon naptári év végétől számítva legalább három évig köteles megőrizni, amelyben a helyettesítő származási igazolásokat kiadták vagy kiállították.

               10. A Felek megállapodnak abban, hogy az együttműködés módjára vonatkozó, meghatározandó szabályok szerint megosztják a REX rendszer költségeit a Felek illetékes hatóságai között.

               11. A Felek az e megállapodás értelmezéséből vagy alkalmazásából eredő, közöttük felmerülő nézeteltéréseket kizárólag egymással folytatott kétoldalú tárgyalások útján rendezik. Ha a nézeteltérések érinthetik Svájc és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük.

               12. A Felek kölcsönös megállapodással írásban bármikor módosíthatják ezt a megállapodást. Az egyik Fél kérésére mindkét Fél konzultál egymással a megállapodás lehetséges módosításairól. Ha a módosítások Svájc és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük. A módosítások a kölcsönösen elfogadott napon lépnek hatályba, amikor mindkét Fél értesítette a másikat a hatálybalépéshez szükséges belső követelményeinek teljesüléséről.

               13. Bármelyik fél felfüggesztheti e megállapodás alkalmazását, ha annak megfelelő működésével kapcsolatban komoly kétségei merülnek fel – feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               14. Bármelyik fél felmondhatja ezt a megállapodást, feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               15. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Svájcból származó anyagokra, ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Svájccal, és tájékoztatták egymást e feltétel teljesítéséről.

               16. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Törökországból származó anyagokra
                  1
               , ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Törökországgal, és e feltétel teljesítéséről tájékoztatták egymást.

               17. A Norvégia és Törökország közötti megállapodás e megállapodás 2. bekezdése első albekezdése szerinti hatálybalépésétől kezdődően – továbbá a Törökország által tanúsított viszonosság függvényében – mindegyik fél rendelkezhet úgy, hogy a Törökországból származó anyagot tartalmazó, GSP-kedvezményezett országban kétoldalú kumuláció keretében feldolgozott termékek helyettesítő származási igazolása a Felek országában kiadható vagy kiállítható.

               18. Ez a megállapodás egy kölcsönösen elfogadott napon lép hatályba, miután az Unió és Norvégia értesítette egymást az elfogadáshoz szükséges belső eljárásaik befejezéséről. A szóban forgó naptól kezdődően a megállapodás a levélváltás formájában kötött, 2000. december 14-én aláírt megállapodás
                  2
                helyébe lép.

               Lekötelezne, ha megerősítené, hogy Kormánya egyetért a fentiekkel.

               Megtiszteltetés számomra azt javasolni, hogy amennyiben a fentiek elfogadhatók az Ön Kormánya számára, úgy ez a levél és a megerősítés együtt megállapodást hozzon létre az Európai Unió és a Norvég Királyság között.

               Kérem, Uram, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.

               Az Európai Unió részéről,

               B. Norvégia levele

               Tisztelt Uram!

               Megtiszteltetés számomra, hogy igazolhatom levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól:

               1. Az Unió és Norvégia mint e megállapodás Részes Felei elismerik, hogy az általános tarifális preferenciák rendszere („GSP”) vonatkozásában mindkét Fél hasonló származási szabályokat alkalmaz – a következő általános elvekkel:

               (a)a származó termék fogalmának azonos kritériumokon alapuló meghatározása;

               (b)a regionális származási kumulációra vonatkozó rendelkezések;

               (c)rendelkezések a kumulációnak a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagokra való alkalmazására vonatkozóan;

               (d)rendelkezések a nem származó anyagok általános tűréshatárára vonatkozóan;

               (e)rendelkezések a kedvezményezett országból származó termékek változtatásának tilalmáról;

               (f)rendelkezések a helyettesítő származási igazolások kiadásáról vagy kiállításáról;

               (g)a származási igazolások kérdésében az illetékes hatóságokkal való adminisztratív együttműködés követelménye a kedvezményezett országokban.

               2. Az Unió és Norvégia elismeri, hogy a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagok bármelyik Fél GSP-rendszere kedvezményezett országának származását megszerzik, ha a szóban forgó kedvezményezett országban olyan megmunkáláson vagy feldolgozáson esnek át, amelynek mértéke túlmegy azokon a műveleteken, amelyek a termék származó státusának megalapozása szempontjából nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak tekintendők. Ez az albekezdés a Svájcból és Törökországból származó anyagokra alkalmazandó, a 15., illetve 16. bekezdésben meghatározott feltételek teljesülésére is figyelemmel.

               Az uniós tagállamok és Norvégia vámhatóságai megfelelő adminisztratív együttműködést folytatnak egymással, különösen az előző albekezdésben említett anyagokra vonatkozó származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. Az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti, 1973. május 14-i megállapodáshoz kapcsolódó 3. jegyzőkönyvben szereplő, az adminisztratív együttműködésre vonatkozó rendelkezések alkalmazandók.

               E bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a Vámegyüttműködési Tanácsot létrehozó, 1950. december 15-én Brüsszelben elfogadott egyezmény által létrehozott szervezet által elfogadott Harmonizált Áruleíró és Kódrendszer („harmonizált rendszer”) 1–24. fejezetében szereplő termékekre.

               3. Az Unió és Norvégia vállalják, hogy helyettesítő FORM A származási bizonyítványok („helyettesítő bizonyítványok”) formájában elfogadnak a másik Fél vámhatóságai által kibocsátott helyettesítő származási igazolást, valamint a másik Fél – e célból regisztrált – továbbküldői által kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot.

               Mindegyik Fél a saját jogszabályai szerint vizsgálhatja a helyettesítő származási igazolással érintett termékek preferenciális elbánásra való jogosultságát.

               4. Mindegyik fél úgy rendelkezik, hogy a helyettesítő származási igazolás kiadása vagy kiállítása előtt be kell tartani az alábbi feltételeket:

               (a)helyettesítő származási igazolás csak akkor adható vagy állítható ki, ha a kezdeti származási igazolást az Unióban vagy Norvégiában alkalmazandó jogszabályokkal összhangban adták vagy állították ki;

               (b)kizárólag akkor, ha valamelyik Fél területén a termékeket még nem bocsátották szabad forgalomba, a származási igazolás vagy helyettesítő származási igazolás helyettesíthető egy vagy több helyettesítő származási igazolással abból a célból, hogy a kezdeti származási igazolásban szereplő termékek összességét vagy egy részét a szóban forgó Féltől a másik Félhez szállítsák;

               (c)a termékek vámfelügyelet alatt maradtak a továbbküldő Félnél, és az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semminemű módosításon vagy más átalakításon nem eshettek át (a „változtatás tilalmának elve”);

               (a)ha a termékek a származási szabályok alóli, az egyik Fél által engedélyezett eltérés alapján szereztek származó státust, helyettesítő származási igazolás nem adható vagy állítható ki, ha a termékeket továbbküldik a másik Félhez;

               (b)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékek regionális kumuláció alkalmazása következtében szereztek származó státust;

               (c)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékeket a továbbküldő Fél nem részesíti preferenciális elbánásban.

               5. A (4) bekezdés c) pontja esetében az alábbiak alkalmazandók:

               Ha a változtatás tilalma elvének való megfeleléssel kapcsolatban kétség merül fel, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai kérhetik a nyilatkozattevőt, hogy – bármilyen módon – bizonyítsa az említett elvnek való megfelelést.

               A továbbküldő kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai igazolják, hogy a termékek a szóban forgó Fél területén való tartózkodásuk alatt vámfelügyelet alatt maradtak, és a Fél területén történt tárolásuk alatt a vámhatóságok semminemű módosításukra vagy más átalakításukra nem adtak engedélyt, illetve az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semmiféle műveletet nem engedélyeztek a termékek vonatkozásában.

               Ha a helyettesítő igazolás helyettesítő bizonyítvány, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai arra az időre nem kérhetnek igazolást arról, hogy nem történt manipulálás a termékekkel, ameddig a termékek a másik Félnél voltak.

               6. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               (a)
                     ha a helyettesítő származási igazolások megegyeznek az Unió és Norvégia GSP-rendszerének egy kedvezményezett országában kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolásokkal, az uniós tagállamok és Norvégia vámhatóságai megfelelően együttműködnek egymással a szóban forgó helyettesítő származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. A végső rendeltetési hely szerinti Fél kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai elindítják és nyomon követik a megfelelő kezdeti származási igazolások utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást;

               (b)
                     ha a helyettesítő származási igazolás megegyezik egy olyan országban kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolással, amely a végső rendeltetési hely szerinti Fél GSP-rendszerének kizárólagos kedvezményezettje, a szóban forgó Fél a kezdeti származási igazolás utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást a kedvezményezett országgal együttműködve folytatja le. Az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolást, vagy az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolás másolatát a továbbküldő Fél vámhatóságai bocsátják a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai részére, hogy az utóbbiak lefolytathassák az utólagos ellenőrzési eljárást.

               7. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               (a)a helyettesítő bizonyítvány jobb felső rovatában minden esetben legyen feltüntetve annak a továbbküldési közbülső országnak a neve, ahol a bizonyítványt kiadták;

               (b)a 4. rovatba legyen beírva a „Replacement certificate” vagy a „Certificat de remplacement” („Helyettesítő bizonyítvány”) szöveg, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítvány kiadásának dátuma és sorszáma;

               (c)az 1. rovatban legyen feltüntve a továbbküldő neve;

               (d)a 2. rovatban feltüntethető a végső címzett neve;

               (e)a továbbküldött termékeknek a kezdeti igazoláson található összes adatát át kell vezetni a 3–9. rovatba;

               (f)a 10. rovatban feltüntethetők a továbbküldő által kiállított számla adatai;

               (g)a helyettesítő bizonyítványt kiadó vámhivatal záradékát a 11. rovatban kell szerepeltetni. A hatóság felelőssége a helyettesítő bizonyítvány kiadására korlátozódik. A 12. rovatban szereplő, a származási országra és a végső rendeltetési országra vonatkozó adatokat a kezdeti FORM A származási bizonyítványból kell átvenni. A továbbküldő köteles a származási bizonyítványt a 12. rovatban aláírni. A 12. rovatot jóhiszeműen aláíró továbbküldő nem felelős a kezdeti FORM A származási bizonyítványon szereplő adatok pontosságáért;

               (h)a helyettesítő bizonyítvány kiadására felkért vámhatóság a kezdeti FORM A származási bizonyítványra feljegyzi a továbbított termékek tömegét, darabszámát és jellegét, és feltünteti rajta a megfelelő helyettesítő bizonyítvány, illetve bizonyítványok sorszámát. A helyettesítő bizonyítvány iránti kérést, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítványt legalább három évig köteles megőrizni;

               (i)a helyettesítő származási bizonyítványt minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               8. Az egyes Felek rendelkeznek arról, hogy:

               (a)a továbbküldő a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton minden esetben megadja az alábbiakat:

               (1)a továbbküldött terméknek a kezdeti származási igazoláson található összes adata;

               (2)a kezdeti származási igazolás kiállításának dátuma;

               (3)a kezdeti származási igazolás adatai, adott esetben ideértve a származásmegjelölő nyilatkozatban szereplő árukra alkalmazott kumulációra vonatkozó információkat is;

               (4)a regisztrált exportőr neve, címe és regisztrált exportőri azonosító száma;

               (5)az Unión vagy Norvégián belüli címzett neve és címe;

               (6)a származásmegjelölő nyilatkozat kiállításának vagy a származási bizonyítvány kiadásának helye és ideje;

               (b)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replacement statement” vagy „Attestation de remplacement” jelölést;

               (c)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot az exportőrök elektronikus öntanúsítási rendszerében, az ún. regisztrált exportőri (REX) rendszerben regisztrált továbbküldők állítják ki, a kezdeti szállítmányban található származó termékek értékétől függetlenül;

               (d)amennyiben egy származási igazolás helyettesítésére kerül sor, a továbbküldőnek a következőket kell megadnia a kezdeti származási igazoláson:

               (1)a helyettesítő származási nyilatkozat(ok) kiállításának napja és a helyettesítő származási nyilatkozatok(on) szereplő árumennyiségek;

               (2)a továbbküldő neve és címe;

               (3)az Unión vagy Norvégián belüli címzett vagy címzettek nevét és címét;

               (e)a kezdeti származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replaced” vagy „Remplacé” jelölést;

               (f)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat a kiállításának dátumát követően tizenkét hónapig érvényes;

               (g)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               9. A kezdeti származási igazolásokat és a helyettesítő származási igazolásokat a továbbküldő azon naptári év végétől számítva legalább három évig köteles megőrizni, amelyben a helyettesítő származási igazolásokat kiadták vagy kiállították.

               10. A Felek megállapodnak abban, hogy az együttműködés módjára vonatkozó, meghatározandó szabályok szerint megosztják a REX rendszer költségeit a Felek illetékes hatóságai között.

               11. A Felek az e megállapodás értelmezéséből vagy alkalmazásából eredő, közöttük felmerülő nézeteltéréseket kizárólag egymással folytatott kétoldalú tárgyalások útján rendezik. Ha a nézeteltérések érinthetik Svájc és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük.

               12. A Felek kölcsönös megállapodással írásban bármikor módosíthatják ezt a megállapodást. Az egyik Fél kérésére mindkét Fél konzultál egymással a megállapodás lehetséges módosításairól. Ha a módosítások Svájc és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük. A módosítások a kölcsönösen elfogadott napon lépnek hatályba, amikor mindkét Fél értesítette a másikat a hatálybalépéshez szükséges belső követelményeinek teljesüléséről.

               13. Bármelyik fél felfüggesztheti e megállapodás alkalmazását, ha annak megfelelő működésével kapcsolatban komoly kétségei merülnek fel – feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               14. Bármelyik fél felmondhatja ezt a megállapodást, feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               15. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Svájcból származó anyagokra, ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Svájccal, és tájékoztatták egymást e feltétel teljesítéséről.

               16. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Törökországból származó anyagokra
                  3
               , ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Törökországgal, és e feltétel teljesítéséről tájékoztatták egymást.

               17. A Norvégia és Törökország közötti megállapodás e megállapodás 2. bekezdése első albekezdése szerinti hatálybalépésétől kezdődően – továbbá a Törökország által tanúsított viszonosság függvényében – mindegyik fél rendelkezhet úgy, hogy a Törökországból származó anyagot tartalmazó, GSP-kedvezményezett országban kétoldalú kumuláció keretében feldolgozott termékek helyettesítő származási igazolása a Felek országában kiadható vagy kiállítható.

               18. Ez a megállapodás egy kölcsönösen elfogadott napon lép hatályba, miután az Unió és Norvégia értesítette egymást az elfogadáshoz szükséges belső eljárásaik befejezéséről. A szóban forgó naptól kezdődően a megállapodás a levélváltás formájában kötött, 2000. december 14-én aláírt megállapodás
                  4
                helyébe lép.

               Megtiszteltetés számomra megerősíteni azt, hogy Kormányunk egyetért a fentiekkel.

                     (1)
                  Az Unió ezt a feltételt a Bizottságtól származó értesítésnek a 2454/93/EGK rendelet 85. cikke szerinti közzétételével teljesítette, végrehajtva a Közösségi Vámkódex azon rendelkezéseit, amelyek az említett cikkel létrehozott kétoldalú kumulációs rendszert Törökországra is kiterjesztik; HL C 134., 2016.4.15., 1. o.

                     (2)
                  HL L 38., 2001.2.8., 24. o.

                     (3)
                  Az Unió ezt a feltételt a Bizottságtól származó értesítésnek a 2454/93/EGK rendelet 85. cikke szerinti közzétételével teljesítette, végrehajtva a Közösségi Vámkódex azon rendelkezéseit, amelyek az említett cikkel létrehozott kétoldalú kumulációs rendszert Törökországra is kiterjesztik; HL C 134., 2016.4.15., 1. o.

                     (4)
                  HL L 38., 2001.2.8., 24. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.12.
            COM(2016) 620 final
            2016/0300(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodással létrehozott Európai Unió/Svájc GNSS-bizottságban képviselendő uniós álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               A csatolt javaslat képezi az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodással (a továbbiakban: megállapodás) létrehozott Európai Unió/Svájc GNSS-bizottságban (a továbbiakban: vegyes bizottság) képviselendő uniós álláspont jóváhagyásának jogi eszközét.

               A Tanács 2013. szeptember 23-án határozatot fogadott el a megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és a megállapodás egyes rendelkezéseinek ideiglenes alkalmazásáról.

               Ezt követően 2013. december 18-án, Brüsszelben az Európai Unió Tanácsa ülésének alkalmával sor került a megállapodás aláírására. A megállapodás 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően a megállapodás 2014. január 1-jétől ideiglenesen alkalmazandó.

               Svájc 2015. július 7-én megerősítette a megállapodást, míg az uniós szintű ratifikálás folyamatban van.

               A megállapodás létrehozta az Európai Unió/Svájc GNSS-bizottságot a megállapodással kapcsolatos igazgatási feladatok ellátása és a megállapodás előírásszerű alkalmazása érdekében. A vegyes bizottságnak eljárási szabályzatot kell elfogadnia.

               2.A TÁRGYALÁSOK EREDMÉNYEI

               A megállapodás 20. cikkének (2) bekezdése szerint a vegyes bizottság elfogadja eljárási szabályzatát, amely többek között az ülések összehívására, az elnök kijelölésére, valamint az elnök hivatali idejére vonatkozó rendelkezéseket tartalmazza.

               A mellékelt szabályzattervezet a Svájccal folytatott tárgyalások eredményeként jött létre.

               3.A JAVASLAT JOGI ELEMEI

               Az együttműködési megállapodással létrehozott vegyes bizottságban képviselendő uniós álláspont jóváhagyásának jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek a 218. cikke (9) bekezdésével összefüggésben értelmezett 172. cikke.

               A fent említett tárgyalások fényében az Európai Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács fogadja el a vegyes bizottságban az eljárási szabályzat tekintetében képviselendő uniós álláspontot jóváhagyó határozatot.

               2016/0300 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodással létrehozott Európai Unió/Svájc GNSS-bizottságban képviselendő uniós álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 172. cikke első bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) 2014. január 1-jétől ideiglenesen alkalmazandó.

               (2)A megállapodás 20. cikke létrehozza az Európai Unió/Svájc GNSS-bizottság elnevezésű vegyes bizottságot (a továbbiakban: vegyes bizottság), továbbá úgy rendelkezik, hogy ennek a bizottságnak létre kell hoznia eljárási szabályzatát.

               (3)Ezért indokolt meghatározni az Unió álláspontját a vegyes bizottság által elfogadandó eljárási szabályzattal kapcsolatban,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)Az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodással létrehozott vegyes bizottságban a vegyes bizottság eljárási szabályzatának elfogadása tekintetében képviselendő uniós álláspont alapja az e határozathoz mellékelt határozattervezet.

               (2)Az Uniót a vegyes bizottságban képviselő személyek a Tanács további határozata nélkül elfogadhatnak kisebb módosításokat a határozattervezethez.

               2. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.12.
            COM(2016) 620 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodással létrehozott Európai Unió/Svájc GNSS-bizottságban képviselendő uniós álláspontrólTervezetAZ EURÓPAI UNIÓ/SVÁJC GNSS-BIZOTTSÁG (VEGYES BIZOTTSÁG) 1/2016 HATÁROZATA(2016. XXX)az eljárási szabályzata elfogadásáról

               MELLÉKLET

               a következőhöz:

               Javaslat
                  A TANÁCS HATÁROZATA

               az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodással létrehozott Európai Unió/Svájc GNSS-bizottságban képviselendő uniós álláspontról

                  Tervezet
                  AZ EURÓPAI UNIÓ/SVÁJC GNSS-BIZOTTSÁG (VEGYES BIZOTTSÁG)
                  1/2016 HATÁROZATA
                  (2016. XXX)
                  az eljárási szabályzata elfogadásáról

               A VEGYES BIZOTTSÁG,

               tekintettel az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség (a továbbiakban: Svájc) között létrejött, az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodásra (a továbbiakban: megállapodás) és különösen annak 20. cikkére,

               mivel:

               (1)A megállapodás az Európai Unió hatáskörébe tartozó elemek tekintetében 2014. január 1-jétől ideiglenesen alkalmazandó Svájc és az Európai Unió között.

               (2)A megállapodás 20. cikkének (2) bekezdése értelmében a vegyes bizottságnak meg kell állapítania eljárási szabályzatát.

               (3)A vegyes bizottság határozhat munkacsoportok és szakértői csoportok létrehozásáról, amelyek segítik a vegyes bizottságot feladatainak végrehajtásában.

               (4)A megállapodás 27. cikkének (2) bekezdése szerint a megállapodás ideiglenes alkalmazása alatt a vegyes bizottság Svájc és az Európai Unió küldötteiből áll,

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

               Egyetlen cikk

               A vegyes bizottság elfogadja az e határozathoz mellékelt eljárási szabályzatát.

               Kelt Brüsszelben és Bernben, angol nyelven, 2016. XXXX-án/-én, illetve 2016. XXXX-án/-én.

                  a vegyes bizottság részéről

                  az elnök
                        titkár az EU részéről

                        titkár Svájc részéről

               AZ EURÓPAI UNIÓ/SVÁJC GNSS-BIZOTTSÁG (VEGYES BIZOTTSÁG)

               eljárási szabályzata

               1. cikk

               A vegyes bizottság összetétele

               1. A vegyes bizottság egyrészről az Európai Unió és tagállamai képviseletében a Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) és az Európai Unió tagállamai kormányainak küldötteiből, másrészről Svájc képviseletében a svájci szövetségi kormány küldötteiből áll. A két félre a továbbiakban külön-külön mint félre, együttesen mint felekre történik utalás.

               2. A felek küldötteit más tisztviselők is kísérhetik.

               3. A megállapodás ideiglenes alkalmazása alatt a vegyes bizottság Svájc küldötteiből, valamint az Európai Unió képviseletében a Bizottság küldötteiből áll.

               2. cikk

               Elnökség

               1.A felek a vegyes bizottság elnökségét naptári évenként felváltva látják el.

               A megállapodás hatálybalépése szerinti első naptári év során az elnökséget Svájc látja el.

               2.Az elnökséget ellátó fél kijelöli a vegyes bizottság elnöki tisztjét betöltő személyt és helyettesét.

               3. Az elnök irányítja a vegyes bizottság munkáját.

               4. A megállapodás ideiglenes alkalmazása alatt az elnökségre vonatkozó rendelkezéseket értelemszerűen kell alkalmazni.

               3. cikk

               Megfigyelők és szakértők

               A vegyes bizottság a felek közös megegyezésével dönthet úgy, hogy magánszemélyeket szakértői minőségükben vagy más szervek képviselőit meghívja, hogy megfigyelőként részt vegyenek a vegyes bizottság ülésén abból a célból, hogy bizonyos témakörökben tájékoztatással szolgáljanak. A vegyes bizottság megállapodik arról, hogy e megfigyelők milyen feltételek mellett vehetnek részt az üléseken.

               4. cikk

               Titkárság

               1.Az Európai Bizottságnak és Svájc kormányának egy-egy tisztviselője együttesen a vegyes bizottság titkáraiként járnak el.

               2.A titkárság felel a felek közötti kommunikációért, beleértve a dokumentumok továbbítását is.

               3.A titkársági feladatok ellátásáért az elnökséget ellátó fél felelős.

               5. cikk

               A vegyes bizottság ülései

               1.A vegyes bizottság szükség szerint, elvben évente egy alkalommal ülésezik.

               Az elnök a felekkel való konzultáció után egy kölcsönösen egyeztetett időpontra és helyre összehívja a vegyes bizottság ülését. Telefon- vagy videokonferencia is tartható, ha a felek ebben állapodnak meg.

               Az elnök akár az Európai Unió, akár Svájc kérésére összehívja a vegyes bizottság rendkívüli ülését.

               A vegyes bizottság egy, a megállapodás 22. cikkének (2) bekezdése szerinti kérés benyújtásától számított 15 naptári napon belül összeül.

               2.Ha a felek másként nem állapodnak meg, a vegyes bizottság Brüsszelben vagy Svájcban ül össze attól függően, hogy az elnökséget melyik fél látja el.

               3.Az elnök az ülés előtt legkésőbb 21 naptári nappal megküldi a felek küldötteinek az ülésre szóló meghívót, valamint a napirendtervezetet és az ülésre szánt dokumentumokat. A megállapodás 22. cikkének (2) bekezdése szerint összehívott ülésekre szánt dokumentumokat legkésőbb az ülés előtt 7 naptári nappal meg kell küldeni a feleknek.

               4.Az elnök a felek beleegyezésével az adott ügy sajátosságaira való tekintettel lerövidítheti a (3) bekezdésben meghatározott határidőket.

               5.A feleknek az ülés előtt legalább 7 naptári nappal tájékoztatniuk kell az elnököt a küldöttségük összetételéről.

               6.Ha a felek másképp nem döntenek, a vegyes bizottság ülései nem nyilvánosak.

               6. cikk

               Napirend

               1.Az elnök a titkárok közreműködésével elkészíti az egyes ülések tervezett napirendjét.

               2.Legkésőbb az ülés előtt 7 naptári nappal mindkét fél javaslatot tehet további napirendi pontok felvételére. Minden, további napirendi pontok felvételére vonatkozó kérést megfelelően megindokolva, írásban kell megküldeni az elnöknek.

               3.A vegyes bizottság az ülés kezdetén elfogadja a napirendet.

               7. cikk

               A vegyes bizottság munkacsoportjai

               1.A megállapodás 20. cikkének (4) bekezdése értelmében létrehozandó munkacsoportok és szakértői csoportok összetételéről és működéséről a vegyes bizottság által megállapított megbízás alapján kell megállapodni.

               2.A munkacsoportok és szakértői csoportok ezt az eljárási szabályzatot értelemszerűen alkalmazzák.

               3.A munkacsoportok és a szakértői csoportok a vegyes bizottság felügyelete alatt működnek, amelynek minden ülésük után jelentést nyújtanak be. Nem jogosultak határozatokat hozni, de ajánlásokat megfogalmazhatnak a vegyes bizottság számára.

               4.A vegyes bizottság dönthet úgy, hogy módosítja vagy megszünteti valamely munkacsoport vagy szakértői csoport megbízását.

               8. cikk

               Határozatok és ajánlások

               1.A vegyes bizottság a megállapodás rendelkezéseinek megfelelően a felek közös megegyezésével hoz határozatokat és fogalmaz meg ajánlásokat. A címük „ajánlás” vagy „határozat”, amelyet egy sorszám, az elfogadás időpontja és egy tárgymegjelölés követ.

               2.A vegyes bizottság határozatait és ajánlásait az elnök és a titkárok írják alá, és meg kell őket küldeni a feleknek.

               3.A felek bármelyike dönthet úgy, hogy a vegyes bizottság által elfogadott határozatot vagy ajánlást közzéteszi a saját hivatalos lapjában. A felek értesítik egymást arról, ha szándékukban áll valamely határozatot vagy ajánlást közzétenni.

               4.A vegyes bizottság írásbeli eljárással is elfogadhatja határozatait és ajánlásait, amennyiben a felek erről állapodnak meg. Az írásbeli eljárás a titkárok közötti hivatalos jegyzékváltásból áll, akik a felek egyetértésével járnak el. E célból a javaslat szövegét ezen eljárási szabályzat 5. cikkének megfelelően köröztetni kell egy, a javaslattal kapcsolatos fenntartások, illetve módosítások közlésére nyitva álló, 21 naptári napnál nem rövidebb határidő megjelölésével. Különleges körülményekre tekintettel az elnök a felekkel való egyeztetést követően lerövidítheti e határidőt. Miután megállapodtak az adott határozat vagy ajánlás szövegéről, azt az elnök és a titkárok aláírják.

               5.A vegyes bizottságnak a megállapodás I. mellékletét módosító határozatait a megállapodás hiteles nyelvein kell elfogadni.

               9. cikk

               Jegyzőkönyv

               1.A titkárság elkészíti az ülések jegyzőkönyvtervezetét. A tervezetnek tartalmaznia kell a meghozott határozatokat és a megfogalmazott ajánlásokat. A jegyzőkönyvtervezetet a vegyes bizottság elé kell terjeszteni elfogadásra. A vegyes bizottság általi elfogadást követően az elnök és a titkárok aláírják a jegyzőkönyvet.

               2.A jegyzőkönyvtervezetet az ülést követő 21 naptári napon belül el kell készíteni, és jóváhagyás céljából írásbeli eljárás útján vagy a vegyes bizottság következő ülésén kell a vegyes bizottság elé terjeszteni.

               10. cikk

               Titoktartás

               Amennyiben valamelyik fél bizalmasnak minősített információkat terjeszt a vegyes bizottság elé, a kérdéses információkat a másik félnek is akként kell kezelnie.

               11. cikk

               Költségek

               1.Mindkét fél maga viseli a vegyes bizottság, a munkacsoportok és a szakértői csoportok ülésein való részvételével kapcsolatban felmerült költségeit.

               2.A vegyes bizottság szakértők kiküldetése esetén megegyezik a felmerülő költségek megosztásáról.

               3.Az ülések megrendezésével és a dokumentumok sokszorosításával kapcsolatos költségeket az ülést rendező fél viseli.

               4.Az üléseken való tolmácsolással, valamint a dokumentumok angol, francia és német nyelvre és nyelvről történő fordításával kapcsolatos költségeket az ülést rendező fél fedezi.

               12. cikk

               Levelezés

               A vegyes bizottság elnökének szóló vagy tőle származó leveleket a vegyes bizottság titkárságának kell küldeni.

               13. cikk

               Nyelvek

               A vegyes bizottság munkanyelvei az angol, a francia és a német. Ha a felek másképp nem döntenek, a vegyes bizottság – ezen eljárási szabályzat 8. cikke (5) bekezdésének sérelme nélkül – az említett nyelvek egyikén elkészített dokumentáció alapján hozza meg határozatait és tanácskozik.

               14. cikk

               Az eljárási szabályzat módosítása

               Ezen eljárási szabályzat a 8. cikkének megfelelően módosítható.


|

52010PC0730

Javaslat: A TANÁCS HATÁROZATA az Írországnak nyújtandó uniós pénzügyi támogatásról  /* COM/2010/0730 végleges - NLE 2010/0351 */

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.12.3.COM(2010) 730 végleges2010/0351 (NLE)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz Írországnak nyújtandó uniós pénzügyi támogatásrólSEC(2010) 1516 véglegesINDOKOLÁSÍrország az utóbbi időben növekvő nyomás alá került a pénzügyi piacokon, ami az ír államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos aggályok erősödését tükrözi. A jelenlegi válság drámai hatást gyakorolt az ír államháztartásra is. A banki ágazatnak nyújtott, jelentős tőkeinjekciót tartalmazó támogatások nagyban hozzájárultak a recesszió miatt amúgy is gyenge államháztartási egyenleg romlásához. A jelenlegi piaci aggályok elsősorban azt a tényt tükrözik, hogy az ír állam és a bankrendszer fizetőképessége a válságban elválaszthatatlanul összekapcsolódott; Ez az ír államkötvények hozamának meredek emelkedését eredményezte, míg a hazai bankrendszer ténylegesen elszigetelődött a nemzetközi piaci finanszírozástól, és egyre nagyobb mértékben az eurorendszertől származó finanszírozástól függ.Tekintettel a súlyos gazdasági és pénzügyi zavarokra, Írország 2010. november 21-én hivatalosan pénzügyi támogatást kért az Európai Uniótól, az euroövezeti tagállamoktól és a Nemzetközi Valutaalaptól (IMF), amelynek célja a gazdaság fenntartható növekedésének és a bizalomnak a visszaállítására irányuló szakpolitikai programhoz nyújtandó támogatás, valamint Írország, az euroövezet és az EU pénzügyi stabilitásának megőrzése. A Bizottság és a Tanács elé terjesztett gazdasági és pénzügyi kiigazítási programtervezet célja, hogy helyreálljon a pénzügyi piacoknak az ír bankszektorba és az államba vetett bizalma. A program három fő elemet tartalmaz. Az első a pénzügyi ágazatra irányuló stratégia, amely a banki ágazat alapvető méretcsökkentését, tőkeáttételének csökkentését és átszervezését tartalmazza, a szükséges mértékű megfelelő újratőkésítéssel kiegészítve. A második a nagyszabású költségvetési konszolidációs stratégia, amely részletes költségvetési konszolidációs intézkedéseket határoz meg, azzal a céllal, hogy a bruttó államadósság középtávon határozottan csökkenő pályára kerüljön. A harmadik az ambiciózus strukturális reform ütemterve, mindenekelőtt a munkaerőpiac területén, a kiigazítás megkönnyítése és a gazdaság növekedési potenciáljának erősítése érdekében.A program a 2010 és 2013 közötti időszakra vonatkozik. A program finanszírozási intézkedéscsomagja legfeljebb 85 milliárd EU finanszírozási igényt fedez, ideértve a banki ágazat támogatására irányuló legfeljebb 35 milliárd EUR-t, és az esetleges költségvetési finanszírozási igények fedezését szolgáló maximum 50 milliárd EUR-t. A bankok támogatására irányuló intézkedések felét (17,5 milliárd EUR-t) ír hozzájárulásból finanszírozzák az államkincstár készpénztartalékainak felhasználásával és a National Pensions Reserve Fund (nemzeti nyugdíj-tartalékalap) befektetései révén. Írország legfeljebb 22,5 milliárd EUR összegű támogatást kért az Uniótól a 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelettel létrehozott európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus (EFSM) keretében. Ez részét képezné az Írország európai partnerei által biztosított 45 milliárd eurós teljes támogatásnak, amelyhez kapcsolódik az IMF-től kibővített megállapodás keretében kapott 19,5 milliárd SDR összegű (körülbelül 22,5 milliárd EUR) kölcsön. Ennek ismeretében a 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelettel létrehozott európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus keretében Írországnak nyújtandó legfeljebb 22,5 milliárd EUR összegű uniós támogatás lehetővé tenné a gazdaság fenntartható növekedésének visszaállításához nyújtandó támogatást, a bankrendszer megfelelő működésének biztosítását, valamint az Unió és az euroövezet pénzügyi stabilitásának megőrzését. Az uniós támogatás kifizetésére legfeljebb 13 részfolyósítás révén kerül sor és gazdaságpolitikai feltételek teljesítéséhez kötik. A támogatásra az IMF által biztosított támogatás feltételeihez hasonló feltételeknek kell vonatkozniuk.2010/0351 (NLE)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz Írországnak nyújtandó uniós pénzügyi támogatásrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 122. cikke (2) bekezdésére,tekintettel az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendeletre[1],mivel:1.  Írországra újabban egyre nagyobb nyomás nehezedik a pénzügyi piacokon, ami az ír államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos aggályok erősödését tükrözi, tekintettel a meggyengült pénzügyi ágazatnak nyújtott átfogó állami támogatásra. A hazai bankrendszer az ingatlan- és építési projekteknek való túlzott kitettsége miatt ezen ágazatok összeomlása után komoly veszteségeket szenvedett el. A gazdaság és a banki ágazat jelenlegi válsága drámai hatást gyakorolt az ír államháztartásra is, súlyosbítva a recesszió hatását. Az adóbevételek csökkenése és a ciklikus kiadásoknak a növekvő munkanélküliség miatti emelkedése hozzájárult a magas államháztartási hiányhoz és az adósság meredek emelkedéséhez, a válság előtti kedvező helyzet és a 2008 közepe óta végrehajtott öt fontos költségvetési konszolidációs intézkedéscsomag ellenére. A banki ágazatnak nyújtott, jelentős tőkeinjekciót tartalmazó támogatások nagyban hozzájárultak az államháztartási egyenleg romlásához. A jelenlegi piaci aggályok elsősorban azt a tényt tükrözik, hogy az ír állam és a bankrendszer fizetőképessége a válságban elválaszthatatlanul összekapcsolódott; Ez az ír államkötvények hozamának meredek emelkedését eredményezte, míg a hazai bankrendszer ténylegesen elszigetelődött a nemzetközi piaci finanszírozástól, és egyre nagyobb mértékben az eurorendszertől származó finanszírozástól függ.2.  A kormány ellenőrzésén kívül álló, rendkívüli fejlemények által okozott súlyos gazdasági és pénzügyi zavarokra tekintettel az ír hatóságok 2010. november 21-én hivatalosan pénzügyi támogatást kértek az Európai Uniótól, az euroövezeti tagállamoktól és a Nemzetközi Valutaalaptól (IMF), amelynek célja a gazdaság fenntartható növekedésének visszaállításához nyújtandó támogatás, a bankrendszer megfelelő működésének biztosítása, valamint az Unió és az euroövezet pénzügyi stabilitásának megőrzése. 2010. november 28-án megkötötték a 2010–2013 közötti időszakra vonatkozó átfogó szakpolitikai intézkedéscsomagról szóló technikai megállapodást.3.  A Bizottságnak és a Tanácsnak előterjesztett gazdasági és pénzügyi kiigazítási programtervezet (a továbbiakban: a program) célja, hogy helyreálljon a pénzügyi piacoknak az ír bankszektorba és az államba vetett bizalma, és visszatérjen a fenntartható gazdasági növekedés. E célok eléréséhez a program három fő elemet tartalmaz: az első a pénzügyi ágazatra irányuló stratégia, amely a banki ágazat alapvető méretcsökkentését, tőkeáttételének csökkentését és átszervezését tartalmazza, kiegészítve a szükséges mértékű megfelelő újratőkésítéssel. A második a nagyszabású költségvetési konszolidációs stratégia, amely a hatóságok által 2010. november 24-én közzétett, a 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó nemzeti helyreállítási terven alapul. A terv részletes költségvetési konszolidációs intézkedéseket határoz meg, amelyek célja, hogy középtávon a bruttó államadósság határozottan csökkenő pályára kerüljön. A hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, hogy 2015-ig – a Tanács által 2010. december [7]-én megállapított, módosított határidőig – a hiányt a GDP 3 %-a alá csökkentik. A harmadik – szintén a nemzeti helyreállítási tervre épülő – elem az ambiciózus strukturális reform ütemterve, mindenekelőtt a munkaerőpiac területén, a kiigazítás megkönnyítése és a gazdaság növekedési potenciáljának erősítése érdekében. A hatóságok e nagyszabású szakpolitikai intézkedéscsomag támogatásához pénzügyi segítséget kérnek az Uniótól, az euroövezeti tagállamoktól, kétoldalú kölcsönt az Egyesült Királyságtól, Svédországtól és Dániától, valamint az IMF-től.4.  A nominális GDP növekedésére vonatkozó jelenlegi bizottsági előrejelzések alapján (2011-ben 1,4%, 2012-ben 2,7% és 2013-ban 3,8%) a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerint Írországnak tett 2010. december [7]-i tanácsi ajánlásban meghatározott költségvetési kiigazítási pálya összhangban van az adósság-GDP arány alakulásának pályájával, ami 2010-ben 98,9 %, 2011-ben 113,5 %, 2012-ben 120,0 % és 2013-ban 121,8 %. Így az adósság GDP-hez viszonyított aránya 2013-ban stabilizálódna, majd ezután – a hiány további csökkenését feltételezve – csökkenő pályára kerülne. Az adósság dinamikáját számos vonal alatti művelet befolyásolja, amelyek az előrejelzés szerint 2011-ben GDP-arányosan 5,3 százalékponttal, 2012-ben 0,8 százalékponttal növelik az adósság GDP-hez viszonyított arányát, majd 2013-ban 1,3 százalékponttal csökkentik. Ezek tartalmazzák a bankok számára 2011-re tervezett tőkeinjekciót, a készpénztartalékok csökkenését, valamint a felhalmozott kamatok és a készpénzkamatok kifizetése közötti különbségeket.5.  A Bizottság által az EKB-val együttműködve készített értékelés szerint Írország finanszírozási igénye 2010 decembere és 2013 vége között összesen 85 milliárd EUR. A jelentős költségvetési kiigazítás ellenére az állam esetében a finanszírozási hiány a programidőszakban elérheti az 50 milliárd EUR-t. Ez az esedékes hosszú lejáratú adósság tekintetében 2011 végéig 0 %-os, 2012-ben 20 %-os, 2013-ban pedig 80 %-os refinanszírozási mértéket feltételez. A rövid lejáratú adósság kapcsán szintén vannak a refinanszírozásra vonatkozó visszafogott feltételezések. A programban vázolt, az ír bankrendszerbe vetett bizalom tartós helyreállítását célzó pénzügyi ágazati stratégia egy legfeljebb 35 milliárd EUR összegű banki támogatást tartalmaz. Ebbe beletartozik a kiválasztott bankoknak nyújtandó, legfeljebb 10 milliárd EUR összegű azonnali tőkeinjekció, annak érdekében, hogy alaptőkéjük („1. szintű tőke”) 12 %-ra növekedjen, valamint a tőkeáttétel csökkentését támogató korai intézkedések finanszírozása és a nemzeti vagyonkezelő ügynökséghez (National Asset Management Agency – NAMA) transzferálandó további kölcsönök értékcsökkentésének (haircut) figyelembevétele. 25 milliárd EUR további feltételes tőkekötelezettség pedig biztosítékot jelent ahhoz, hogy a bankok teljesíteni tudják folyó és jövőbeli tőkekötelezettségeiket. A tényleges finanszírozási igény azonban lényegesen alacsonyabb lehet, különösen ha a piaci feltételek jelentős mértékben javulnak és a programidőszakban nem következnek be súlyos, váratlan banki veszteségek.6.  A program finanszírozása külső források és ír pénzügyi tartalékok felhasználásával történik. Az Unió a 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelettel létrehozott európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus keretében legfeljebb 22,5 milliárd EUR összegű támogatást nyújt Írországnak. Ez részét képezi az Írország európai partnerei által biztosított 45 milliárd eurós teljes támogatásnak. Az EFSM keretében adott támogatás mellett az Írország uniós partnerországai által nyújtott hitelek tartalmazzák az európai pénzügyi stabilitási eszközből adott hozzájárulást (17,7 milliárd EUR), valamint kétoldalú hitelnyújtást az Egyesült Királyságtól, Svédországtól és Dániától (összesen 4,8 milliárd EUR). Emellett Írország kibővített megállapodás keretében hitelt kért az IMF-től, 19,5 milliárd SDR összegben (körülbelül 22,5 milliárd EUR). Az ír hozzájárulás 17,5 milliárd EUR-t tesz ki és a meglévő államkincstári készpénztartalékok felhasználásával és a National Pension Reserve Fund (nemzeti nyugdíj-tartalékalap) hozzájárulásával történik. Az EFSM keretében nyújtott támogatásra az IMF által biztosított támogatás feltételeihez hasonló feltételeknek kell vonatkozniuk.7.  A Tanácsnak – főként az ír stabilitási program aktualizált változatának és a nemzeti reformprogram végrehajtásának éves felülvizsgálata, valamint a túlzotthiány-eljárás keretében – rendszeresen meg kell vizsgálnia az Írországban végrehajtott gazdaságpolitikát.8.  Az uniós pénzügyi támogatást a Bizottságnak kell kezelnie. Az ír hatóságokkal egyeztetett konkrét gazdaságpolitikai feltételeket indokolt egyetértési megállapodásban rögzíteni. A részletes pénzügyi feltételeket a hitelmegállapodásban kell rögzíteni.9.  A Bizottságnak ellenőrző látogatások és az ír hatóságoktól kért rendszeres – negyedévente benyújtandó – jelentések útján rendszeres időközönként indokolt megvizsgálnia, hogy teljesülnek-e a támogatáshoz kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételek.10.  A program végrehajtása során célszerű, hogy a Bizottság további szakpolitikai tanácsokat, egyes területeken pedig technikai segítséget nyújtson Írországnak.11.  Az uniós pénzügyi támogatás által finanszírozott műveleteknek összhangban kell lenniük az Unió szakpolitikáival és meg kell felelniük az uniós jogszabályoknak. A pénzügyi intézmények támogatására irányuló intervenciókat a versenyjogra vonatkozó uniós előírásokkal összhangban kell végrehajtani.12.  A támogatás tervezett célja, hogy alátámassza a program sikeres végrehajtását,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikk13.  Az Unió hitelt bocsát Írország rendelkezésére legfeljebb 22,5 milliárd EUR összegben, legfeljebb 7,5 éves átlagos futamidővel.14.  A pénzügyi támogatás e határozat hatálybalépését követő első napon kezdődő három éven belül vehető igénybe.15.  A Bizottság az uniós pénzügyi támogatást legfeljebb 13 részfolyósítás keretében bocsátja Írország rendelkezésére. Ezek kifizetése egy vagy több részletben történhet. Az első részfolyósítás keretében kifizetett részletek futamideje hosszabb lehet az (1) bekezdésben említett maximális átlagos futamidőnél. Ebben az esetben a további részletek futamidejét úgy kell megállapítani, hogy az összes részfolyósítás teljesítése után elérjék az (1) bekezdésben említett maximális átlagos futamidőt.16.  Az első részfolyósításra a hitelmegállapodás és az egyetértési megállapodás hatálybalépésétől függően kerül sor.17.  Minden egyes részlet esetében Írország viseli az uniós finanszírozás tényleges költségét, valamint egy, 292,5 bázispontot kitevő kamatrést, amely az IMF-támogatás feltételeihez hasonló feltételeket eredményez.18.  Emellett Írország viseli a 407/2010/EU rendelet 7. cikkében említett költségeket.19.  Amennyiben a hitel finanszírozása megköveteli, úgy meg kell engedni, hogy a legmagasabb hitelminősítéssel rendelkező felek bevonásával kamatswap-ügyletek körültekintő alkalmazására kerüljön sor.20.  A Bizottság dönt a további részfolyósítások nagyságáról és rendelkezésre bocsátásáról. A Bizottság dönt a részletek nagyságáról.2. cikk21.  A támogatást a Bizottság kezeli oly módon, hogy az megfeleljen Írország vállalásainak és a tanácsi ajánlásoknak, különösen a nemzeti reformprogram és a Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával összefüggésben Írországnak adott ajánlásoknak.22.  A Bizottság megállapodik az ír hatóságokkal a pénzügyi támogatáshoz csatolt – a 3. cikkben meghatározott – konkrét gazdaságpolitikai feltételekről. Ezeket a feltételeket az (1) bekezdésben említett vállalásokkal és ajánlásokkal összhangban lévő egyetértési megállapodásba kell foglalni. A részletes pénzügyi feltételeket a Bizottsággal kötendő hitelmegállapodásban célszerű rögzíteni.23.  A Bizottság rendszeres időközönként megvizsgálja, hogy teljesülnek-e a támogatáshoz csatolt gazdaságpolitikai feltételek. E célból az ír hatóságok minden szükséges információt a Bizottság rendelkezésére bocsátanak, és teljes mértékben együttműködnek a Bizottsággal. A Bizottság folyamatosan tájékoztatja a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot a felvett hitelek esetleges refinanszírozásáról és a pénzügyi feltételek átalakításáról.24.  Írország a makroszintű pénzügyi stabilitás céljából további konszolidációs intézkedéseket fogad el és hajt végre, amennyiben a támogatási program során ilyen intézkedések szükségessé válnak. Az ír hatóságok ezeknek a további intézkedéseknek az elfogadása előtt konzultációt folytatnak a Bizottsággal.3. cikk25.  E határozattal elfogadásra kerül az ír hatóságok által kidolgozott kiigazítási program.26.  Az egyes részfolyósításokra akkor kerül sor, ha az ír kormány által kidolgozott, Írország stabilitási programjába és a nemzeti reformprogramba is beemelendő kiigazítási programot, és legfőképpen az egyetértési megállapodásba foglalt konkrét gazdaságpolitikai feltételeket kielégítően végrehajtják. E feltételek között szerepelnie kell többek között az e cikk (4)–(9) bekezdésében előírt intézkedéseknek.27.  Az államháztartási hiány nem lépheti túl 2011-ben az előirányzott GDP 10,6 %-át, 2012-ben 8,6 %-át és 2013-ban 7,5 %-át, annak érdekében, hogy az ország 2015-re a GDP 3 %-a alá tudja csökkenteni a hiányt. A hiány előre jelzett éves pályája nem tartalmazza a kormány által a gazdaság- és pénzügypolitikáról szóló nyilatkozatban meghatározott és a Bizottság és az ír hatóságok között kötendő egyetértési megállapodásban részletezett pénzügyi ágazati stratégiával összefüggő esetleges banktámogatási intézkedések lehetséges közvetlen hatását. Emellett az említett pálya összhangban van az Eurostat által az Anglo Irish Bank számára[2] a saját váltók után fizetendő kamat számbavételi idejének ESA 95 szerinti számviteli kezelésére vonatkozóan adott előzetes véleményével, így e nézet felülvizsgálata a hiánypálya módosítását eredményezné.28.  A (7)–(9) bekezdésben részletezett intézkedéseket Írországnak a megjelölt év vége előtt el kell fogadnia, a 2011–2013-ra vonatkozó pontos határidőket a Bizottság és az ír hatóságok között kötendő egyetértési megállapodás tartalmazza. Írországnak készen kell állnia arra, hogy további konszolidációs intézkedéseket tegyen annak érdekében, hogy a hiányt 2015-re a GDP 3 %-a alá csökkentse, amennyiben a (3) bekezdésben a hiánycéllal kapcsolatban részletezett, lefelé mutató kockázatok megvalósulnak.29.  A pénzügyi ágazatba vetett bizalom helyreállítása érdekében Írországnak az egyetértési megállapodásban meghatározottaknak megfelelően kellő mértékű újratőkésítést, gyors tőkeáttétel-csökkentést és alapos szerkezetátalakítást kell végrehajtania a bankrendszerben. Ennek keretében Írország mindenekelőtt:a) Intézkedéseket tesz az Allied Irish Banks, a Bank of Ireland, az Educational Building Society és az Irish Life and Permanent saját tőke formájában történő újratőkésítésének biztosítására, ha szükséges, annak érdekében, hogy a 10,5 %-os alaptőkében („1. szintű tőke”) meghatározott minimális tőkekövetelmény fennmaradjon, a 2011. évi szavatolótőke-megfelelőségi felülvizsgálat eredményeitől függően.b) A lehető legrövidebb időn belül végrehajtja a válság idején bankokban szerzett részesedések elidegenítését, a pénzügyi stabilitás és az államháztartás szempontjainak megfelelő módon.c) Külön tervet hajt végre az Anglo Irish Bank és az Irish Nationwide Building Society szanálására, amelynek célja ezen nem életképes hitelintézetek hiteleinek kezeléséből eredő tőkeveszteségek minimalizálása.30.  Írország 2010 végéig elfogadja az alábbi intézkedéseket:A 2011. évi költségvetés elfogadása, amely az államháztartási hiány 3. cikk (3) bekezdésében meghatározott időtartamon belül történő csökkentéséhez szükséges költségvetési konszolidációs intézkedéseket tartalmaz összesen 6 milliárd EUR összegben. A költségvetésnek olyan bevételi intézkedéseket kell tartalmaznia, amelyekkel 2011-ben legalább 1,400 millió EUR bevétel érhető el, többek között az alábbiakkal: a személyijövedelemadó-sávok és -jóváírások csökkentése vagy hasonló intézkedések (2011-ben 945 millió EUR bevétel); a nyugdíjjal kapcsolatos adókedvezmények és levonások csökkentése (2011-ben 155 millió EUR); az általános adókiadások csökkentése (2011-ben 220 millió EUR bevétel); a jövedéki adók és egyéb adók növelése (2011-ben 80 millió EUR). Emellett a költségvetésnek részleteznie kell, hogy a kormány milyen módszereket dolgoz ki arra vonatkozóan, hogy az egyszeri és egyéb intézkedésekből 2011-ben legalább 700 millió EUR bevételt érjen el. A költségvetésnek tartalmaznia kell a folyó kiadások csökkentését is, 2011-ben legalább 2,090 millió EUR-val, többek között az alábbiakkal: a szociális védelemmel összefüggő kiadások csökkentése; a közszférában foglalkoztatottak számának csökkentése; a jelenlegi közalkalmazotti nyugdíjak progresszív csökkentése átlagosan több mint 4 %-kal; egyéb kiadásmegtakarítások, ideértve az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadások és egyéb transzferek visszafogását; az állami tőkekiadások legalább 1,800 millió EUR-val való csökkentése a 2011-re vonatkozó jelenlegi tervekhez képest. Rendkívüli körülmények között – a Bizottsággal konzultálva – meg kell fontolni a fent említetteken kívüli egyéb, összehasonlítható eredménnyel járó intézkedések bevezetését.31.  Írország 2011 végéig elfogadja az alábbi intézkedéseket:a) A közszféra új alkalmazottai tekintetében 10 %-os fizetéscsökkentés. A kormánynak megfelelő kiigazítást is meg kell fontolnia, többek között a közszféra béreivel összefüggésben, hogy ellensúlyozza a közigazgatás hatékonyságával és a közalkalmazottak számának csökkentésével összefüggő előirányzott megtakarítások esetleges kieséseit.b) A 2012. évi költségvetés elfogadása, amely az államháztartási hiány 3. cikk (3) bekezdésében meghatározott időtartamon belül történő csökkentéséhez szükséges költségvetési konszolidációs intézkedéseket tartalmaz, összesen legalább 3,6 milliárd EUR összegben. A költségvetés-tervezetnek mindenekelőtt olyan bevételi intézkedéseket kell tartalmaznia, amelyekkel 1,5 milliárd EUR bevétel érhető el az év egészére nézve, ezek többek között a személyijövedelemadó-sávok és -jóváírások csökkentése; a magánnyugdíjjal kapcsolatos adókedvezmények csökkentése; az általános adókiadások csökkentése; új vagyonadó; a tőkenyereség adójának és az állóeszköz-beszerzésre kivetett adónak a reformja; a szén-dioxid-kibocsátással összefüggő adó növelése. A költségvetésnek elő kell írnia a kiadások 2012. évi, 2,1 milliárd EUR-val való csökkentését, ideértve a szociális kiadásokat is; a közalkalmazottak számának csökkentését; a közszférában fizetett nyugdíjak és a programban foglalt egyéb kiadások kiigazítását; és a tőkekiadások csökkentését.c) A vízszolgáltatás hatáskörének a helyi hatóságoktól egy közüzemi vízszolgáltató társasághoz való áthelyezésével kapcsolatos független értékelés véglegesítése és a végrehajtásra vonatkozó javaslatok előkészítése a díjkivetés 2012/2013-ban való megkezdésének céljával.d) Jogszabályok elfogadása, amelyek értelmében az állami nyugdíjkorhatárt 2014-ben 66 évre, 2021-ben 67 évre, 2028-ban pedig 68 évre emelik, az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának erősítése érdekében. Emellett 2011-től a közszféra új alkalmazottainak nyugdíjjogosultságát érintő reformokat kell bevezetni. Ez tartalmazza a közalkalmazottak egyes kategóriáira vonatkozó előrehozott nyugdíj felülvizsgálatát és a nyugdíjak fogyasztói árakhoz kötött indexálását. A nyugdíjaknak az életpálya alatti bérek átlagán kell alapulniuk. Az új belépők nyugdíjkorhatárát az állami nyugdíjkorhatárhoz kell kapcsolni.e) A hiteles költségvetési stratégiát érvényesítő és a költségvetési keretet erősítő intézkedések elfogadása. Írországnak el kell fogadnia és végre kell hajtania azt a költségvetési szabályt, hogy 2011–2015 között a nem tervezett további bevételeket a hiány és az adósság csökkentésére kell fordítani. A 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó nemzeti helyreállítási tervben meghatározott javaslattal összhangban Írországnak költségvetési tanácsadó testületet kell létrehoznia, amely független értékelést ad a kormány költségvetési helyzetéről és előrejelzéseiről. Írországnak el kell fogadnia a költségvetési felelősségről szóló törvényt, amely középtávú kiadási keretet hoz létre minden területen kötelező többéves kiadási felső határértékekkel. Ezt az uniós szintű módosított gazdaságirányítási reformok figyelembevételével és a már folyó reformokra építve kell végrehajtani.f) Írországnak jogszabályi módosításokat kell elfogadnia, hogy megszüntesse a védett ágazatokat, többek között a jogi szakmát, az orvosi szolgáltatásokat és a gyógyszerészeket érintő kereskedelmi és versenykorlátozásokat.g) Az ír hazai bankok újratőkésítése, hogy alaptőkéjük („1. szintű tőke”) elérje a 12 %-os kezdeti szintet, figyelembe véve a NAMA-hoz transzferálandó további kölcsönök értékcsökkentését (haircut), és a rendszer korai tőkeáttétel-csökkentésének finanszírozása 10 milliárd EUR rendelkezésre bocsátásával. Az újratőkésítésnek törzsrészvények formájában kell megvalósulnia (vagy az Educational Building Society esetében egyenértékű instrumentumok révén).h) A minimálbér reformjára irányuló jogszabályok bevezetése, a munkahelyteremtés előmozdítása és az ágazati minimálbérek okozta torzulások elkerülése érdekében, és a Bizottsággal egyeztetve a kollektív szerződések (Registered Employment Agreements) és a foglalkoztatásra vonatkozó rendeletek (Employment Regulation Orders) keretének független felülvizsgálata.i) A munkanélküliek támogatási rendszerének reformja a munkanélküliségből való minél előbbi kilépésre irányuló ösztönzők erősítése érdekében. Erősíteni kell a kedvezményezettek álláskeresését vagy képzésben való részvételét ösztönző intézkedéseket az álláskeresők igényeinek jobb azonosítása, az elkötelezettség előmozdítása és szankciók révén; ezt hatékonyabb nyomon követésnek kell alátámasztania. A szankciórendszert úgy kell kialakítani, hogy tényleges jövedelemkiesést eredményezzen, de ne legyen túlzottan büntető jellegű.j) A lakossági hitelek rendszerére vonatkozó mélyreható értékelés közzététele, és jogszabályi reformok kidolgozása, amelyek révén egyensúlyba kerülnek a hitelnyújtók és a hitelfelvevők érdekei.k) A villamosenergia- és a földgázágazat független értékelését tartalmazó jelentés elkészítése, az állami finanszírozási igények megállapításának segítése és a verseny növelése céljából. A hatóságoknak konzultálniuk kell a Bizottsággal ezen értékelés eredményeiről a megfelelő célok megállapítása érdekében.l) Jogszabályi reformokra van szükség ahhoz, hogy versenyjogi esetekben bírságok vagy más szankciók lehetséges kiszabásával hitelesebb elrettentésre legyen mód, így erősítve a versenyt a nyílt piacokon. Emellett a versenyhatóságoknak elő kell írni, hogy határozzák meg azokat az ágazatokat, amelyek kívül esnek a versenyjog hatályán és állapítsanak meg eljárásokat ezeknek a kizárásoknak a kezelésére.m) A kiskereskedelmi ágazat növekedésének ösztönzéséhez a kormány tanulmányt készít a kiskereskedelmi létesítmények méretére vonatkozó jelenlegi felső határ megszüntetésének gazdasági hatásáról, a verseny erősítésének és a fogyasztói árak csökkentésének céljával. A tanulmányhoz kapcsolódó tervek végrehajtását megvitatja a Bizottsággal.32.  Írország 2012 végéig elfogadja az alábbi intézkedéseket:a) A 2013. évi költségvetés elfogadása, amely az államháztartási hiány 3. cikk (3) bekezdésében meghatározott időtartamon belül történő csökkentéséhez szükséges költségvetési konszolidációs intézkedéseket tartalmaz legalább 3,1 milliárd EUR összegben. A költségvetésnek mindenekelőtt olyan bevételi intézkedéseket kell tartalmaznia, amelyekkel legalább 1,1 milliárd EUR bevétel érhető el (ideértve az átvitelt 2012-ből), többek között az alábbiakkal: a személyijövedelemadó-sávok és -jóváírások csökkentése; a magánnyugdíjjal kapcsolatos adókedvezmény csökkentése; az általános adókiadások csökkentése és a vagyonadó bevezetése. A költségvetésnek elő kell írnia a kiadások 2013. évi legalább 2 milliárd EUR-t kitevő csökkentését, többek között az alábbiakkal: a szociális kiadások csökkentése; a közszférában foglalkoztatottak számának csökkentése; a közalkalmazotti nyugdíjak kiigazítása; a programba tartozó egyéb kiadások visszafogása; és a tőkekiadások csökkentése.b) A lakossági hitelek rendszerének reformjára vonatkozó jogszabályok előterjesztése a parlamentnek, azzal a céllal, hogy a hitelnyújtók és a hitelfelvevők érdekei jobban egyensúlyba kerüljenek.33.  A program feltételeinek zökkenőmentes végrehajtása és az egyensúlytalanságok tartós megszüntetése érdekében a Bizottság a költségvetési, pénzügypiaci és strukturális reformokkal kapcsolatban és a támogatási program keretében folyamatosan tanácsokat és útmutatást nyújt az országnak, az IMF-fel és az EKB-val együttműködve, és rendszeresen értékeli az egyeztetett intézkedések eredményességét, valamint gazdasági és társadalmi hatását, és szükség esetén korrekciókat javasol a növekedés és a munkahelyteremtés erősítése, a szükséges költségvetési konszolidáció biztosítása és a hátrányos társadalmi hatások minimalizálása érdekében, különös tekintettel az ír társadalom legkiszolgáltatottabb csoportjaira.4. cikkÍrország külön számlát nyit az Ír Nemzeti Banknál az uniós pénzügyi támogatás kezelésére.5. cikkEnnek a határozatnak Írország a címzettje.6. cikkEzt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnökA KÖLTSÉGVETÉSRE GYAKOROLT HATÁSRÓL SZÓLÓ KIMUTATÁS(vö. a belső szabályzat 16. cikkével)SZAKPOLITIKAI TERÜLET: 01. CÍM – GAZDASÁGI ÉS PÉNZÜGYEKTEVÉKENYSÉG: PÉNZÜGYI MŰVELETEK ÉS ESZKÖZÖKA FELLÉPÉS MEGNEVEZÉSE: EURÓPAI PÉNZÜGYI STABILIZÁCIÓS MECHANIZMUS – PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS ÍRORSZÁGNAK1. A JAVASLAT CÍME: ÉRINTETT KÖLTSÉGVETÉSI TÉTEL ÉS CÍM01 04 01 03. — Az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus keretében nyújtandó pénzügyi támogatás céljából felvett uniós kölcsönökre vonatkozó európai uniós garancia2. JOGALAP:A Szerződés 122. cikkének (2) bekezdése; a Tanács 407/2010/EU rendelete.3. A PÉNZÜGYI ÉV ÁTFOGÓ ADATAI (EURÓBAN)Itt látható az Európai Unió által vállalt garancia szerkezete. Segítségével a Bizottság képes lehet az adósság (tőkeösszeg, kamatok és egyéb költségek) visszafizetésére, ha az adós (Írország) esetleg nem teljesítene.A költségvetési garanciát tükröző („p.m.” jelzetű) költségvetési tétel csak akkor aktiválódik, ha a garanciát ténylegesen lehívják. A költségvetési garanciát rendes körülmények között várhatóan nem hívják le.3a – TárgyévNem relevánsKötelezettségváll. előirányzat |Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) |Átcsoportosítások |További előirányzat |Összes előirányzat |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt fellépés esetében |3b – Átvitt összegekNem relevánsKötelezettségváll. előirányzat |Átvitt összegek |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt fellépés esetében |3c – Következő pénzügyi évNem relevánsKötelezettségváll. előirányzat |Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) | p.m. |Átcsoportosítások |További előirányzat |Összes előirányzat |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt fellépés esetében | p.m. |4. AZ INTÉZKEDÉS LEÍRÁSAA javasolt, Írországnak nyújtandó középtávú pénzügyi támogatás 22,5 milliárd EUR összegű uniós hitelből áll (ezt az Unió a nemzetközi tőkepiacokon történő hitelfelvétellel fedezi). A hitelt egy nemzetközi finanszírozási csomag keretében nyújtják. Mindenekelőtt az Írország uniós partnerországai által nyújtott hitelek tartalmazzák az európai pénzügyi stabilitási eszközből adott hozzájárulást (17,7 milliárd EUR) és kétoldalú hitelnyújtást az Egyesült Királyságtól, Svédországtól és Dániától (összesen 4,8 milliárd EUR). Emellett Írország kibővített megállapodás keretében hitelt kért a Nemzetközi Valutaalaptól, 19,5 milliárd SDR összegben (körülbelül 22,5 milliárd EUR). Az ír hozzájárulás 17,5 milliárd EUR-t tesz ki és a meglévő államkincstári készpénztartalékok felhasználásával és a National Pension Reserve Fundból (nemzeti nyugdíj-tartalékalap) származó hozzájárulással történik. Az Írországnak nyújtandó uniós pénzügyi támogatás célja, hogy hozzájáruljon a gazdaság fenntartható növekedésének visszaállításához és a bankrendszer megfelelő működésének biztosításához. Ugyanakkor ez a támogatás – a bizalom helyreállítása révén – segíti megőrizni az Unió és az euroövezet pénzügyi stabilitását.Az Unió által Írországnak nyújtandó támogatás finanszírozása céljából tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményektől felvett hiteleket az uniós költségvetés fedezi. Az Írországnak nyújtandó hitelek tőkeösszege 22,5 milliárd EUR.Az Európai Unió költségvetése által vállalt garancia szerkezete lehetővé teszi, hogy Írország nemteljesítése esetén a Bizottság képes legyen az adósság visszafizetésére.Annak érdekében, hogy kötelezettségeinek eleget tudjon tenni, a Bizottság igénybe veheti készpénztartalékait az adósság átmeneti fedezésére. Ebben az esetben az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2007/436/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 130., 2000.5.31., 1. o.) 12. cikke alkalmazandó.5. AZ ELFOGADOTT SZÁMÍTÁSI MÓDSZERTárgytalan.6. FIZETÉSI ÜTEMTERV (EURÓBAN)Tárgytalan.Megnevezés | Előirányzatok | Kifizetések |[n]. év | [n+1]. év | [n+2]. év | [n+3]. év | Későbbi pénzügyi évek |[n]. év |[n+1]. év |n év |[n+1]. év |Összesen |[1] HL L 118., 2010.5.12., 1. o.[2] Lásd: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_member_states.