               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.7.1.
            COM(2019) 294 final
            2019/0140(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című ajánlástervezettel kapcsolatban képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában az Unió által „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című ajánlástervezet tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.A tiltott kereskedelem elleni fellépésről szóló ajánlástervezet

               „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című ajánlástervezetet (a továbbiakban: ajánlástervezet) az OECD tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoportja – az OECD Közigazgatási Bizottságán belül működő magas szintű, kockázatokkal foglalkozó fórum egyik kisegítő testülete – dolgozta ki hat évnyi elemzői munka és szakértői konzultáció alapján, amely során meghatározták, melyek a szabadkereskedelmi övezetekben a tiltott kereskedelmet elősegítő fő kihívások.

               Az ajánlástervezet fő célja a szabadkereskedelmi övezetekben az átláthatóság növelése annak megakadályozása érdekében, hogy bűnszervezetek visszaéljenek az ilyen övezetek kínálta lehetőségekkel. E célból az ajánlástervezet felhívja az OECD-tagokat és a tagsággal nem rendelkező országokat a következőkre: i. a szabadkereskedelmi övezetek megfelelő szintű felügyeletének és ellenőrzésének biztosítása; valamint ii. a szabadkereskedelmi övezetek működtetőinek ösztönzése arra, hogy megfeleljenek „A tiszta szabadkereskedelmi övezetek magatartási kódexének”, amelyet az ajánlástervezet függeléke tartalmaz, és amely annak szerves részét képezi.

               Az első pilléren belül az ajánlástervezet ismerteti azokat a területeket, amelyeken a csatlakozó országoknak további lépéseket kell tenniük – többek között nemzetközi együttműködés révén –, hogy fokozzák a joghatóságuk alá tartozó szabadkereskedelmi övezetek nyomon követését és ellenőrzését. Az ilyen intézkedések közé tartozik a szabadkereskedelmi övezetek jogi kerete, amely lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára, hogy hatékony helyszíni vizsgálatokat, ellenőrzéseket vagy szemléket hajtsanak végre, és érvényesíthessék a szabadkereskedelmi övezetben alkalmazandó tilalmakat és korlátozásokat. Az ajánlástervezet ezen túlmenően biztosítani kívánja, hogy több olyan összesített statisztikai adat álljon rendelkezésre, amely a szabadkereskedelmi övezetbe belépő és azt elhagyó árukra vonatkozóan tarifális alapon nyújt információt.

               Az ajánlástervezet második pillére azt tanácsolja az ajánláshoz csatlakozó országoknak, hogy hozzanak olyan intézkedéseket, amelyek a szabadkereskedelmi övezetek működtetőit a magatartási kódex önkéntes betartására ösztönözik. Az ilyen intézkedések magukban foglalhatják a szabályokat be nem tartó szabadkereskedelmi övezetekből érkező szállítmányok szigorúbb ellenőrzését. A megfelelés értékelése és nyomon követése az ajánlástervezet elfogadását követően kidolgozásra kerülő mechanizmus segítségével történik. A gyakorlatban a magatartási kódex azt is magában foglalja, hogy a szabadkereskedelmi övezetek felügyelik a területükön letelepedett gazdasági szereplőket, együttműködnek a vámhatóságokkal, és elősegítik a vizsgálatokhoz szükséges információk rendelkezésre állását. Ennek célja az elszámoltathatóság fokozása és az egyenlő versenyfeltételek megteremtése, amelynek pozitív nettó eredményeként csökken a tiltott kereskedelem aránya.

               2.2.Az OECD Tanácsa és az OECD Közigazgatási Bizottsága

               Az OECD Tanácsa az OECD döntéshozó szerve. Tagállamonként egy képviselőből, valamint az Európai Bizottság képviselőjéből áll. A Tanács az állandó képviselők szintjén rendszeresen részt vesz az OECD ülésein, ahol a döntéseket konszenzussal hozzák meg. Az üléseken az OECD főtitkára elnököl. Az Unió huszonhárom tagállama tagja az OECD-nek, és így szavazati joggal rendelkezik az OECD Tanácsában. Az Unió nem tagja az OECD-nek, és ezért nem jogosult szavazásra, amikor az OECD Tanácsa jogi aktusokat fogad el. Az OECD Közigazgatási Bizottsága az OECD Tanácsa által adott megbízás alapján működik. Bár az Európai Bizottság kifejezésre juttatja az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában az e tanácsi határozaton alapuló uniós álláspontot, az Unió azon tagállamai tudják szavazati jogukat az Unió nevében történő együttes fellépésre felhasználni, amelyek egyúttal az OECD tagországai is.

               2.3.Az OECD Tanácsának tervezett jogi aktusa

               Az OECD tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoportjának irányítóbizottsága 2019. március 29-én véglegesítette az ajánlástervezet szövegét – amely az OECD jogilag nem kötelező erejű jogi eszköze –, majd azt megvitatás céljából az OECD Közigazgatási Bizottsága elé terjesztették annak 2019. április 16-i ülésén. E tanácsi határozat hatálybalépése nyomán az ajánlástervezet írásbeli eljárás keretében kerül benyújtásra jóváhagyás céljából az OECD Közigazgatási Bizottságához. Ez utóbbi jóváhagyásának függvényében az ajánlástervezetet elfogadás céljából az OECD Tanácsa elé terjesztik.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               Az Unió aktív szerepet játszik a tiltott kereskedelem elleni küzdelemben, többek között az Uniós Vámkódexben foglalt rendelkezések és a szellemitulajdon-jogok vámhatósági érvényesítésére vonatkozó szabályok révén.

               Az elmúlt évtizedekben a gazdasági fejlődés ösztönzésének egyik módjaként a világ számos országa hozott létre szabadkereskedelmi övezeteket. Ezen fejlemények azonban egyes országokban gyorsabban mentek végbe, minthogy a szabadkereskedelmi övezetekben folytatott tevékenységek hatékony felügyeletét szabályozó normák és szabályozások elfogadására került volna sor. Ennek következtében bűnözői hálózatok módot találtak az egyes szabadkereskedelmi övezetekben előforduló felügyeleti hiányosságokkal való visszaélésre annak érdekében, hogy a tiltott termékeket a belföldi piacokra irányítsák vagy csempésszék, termelőegységeket hozzanak létre a hamisított és csempészáruk számára, tiltott áruk átszállítását végezzék, és elősegítsék tiltott szolgáltatások folytatását. Egyes országokban a szabadkereskedelmi övezetet minden célra úgy kezelik, mintha az az ország vámterületén kívül lenne; következésképpen ezeken a területeken az áruk kivitele vagy behozatala minimális vámellenőrzés mellett történik.

               E kihívások kezelése érdekében az Európai Bizottság szorosan együttműködött az OECD tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoportjával, hogy olyan iránymutatást dolgozzon ki, amely segíti a kormányokat és a politikai döntéshozókat abban, hogy csökkentsék és korlátozzák a szabadkereskedelmi övezeteken keresztüli vagy azokon belüli illegális kereskedelmet. Az ennek eredményeként született ajánlástervezet intézkedéseket állapít meg az átláthatóság fokozása, a szabadkereskedelmi övezetekben a tiszta és méltányos kereskedelem előmozdítása, valamint annak érdekében, hogy ezek az övezetek elveszítsék vonzerejüket a jelenleg azokat kihasználó bűnszervezetek számára.

               Tekintettel arra, hogy a tiltott kereskedelem kiterjedt károkat okoz gazdasági, társadalmi, környezeti, sőt politikai szinten, az ajánlástervezetnek az OECD Tanácsában történő elfogadásához nyújtott uniós támogatás erőteljes pozitív üzenetet közvetítene mind a többi OECD-tag, mind pedig harmadik országok számára.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”. A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által elfogadott szabályozás tartalmát.

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az OECD Tanácsa olyan testület, amelyet megállapodás, nevezetesen az OECD-egyezmény hozott létre. Bár az Unió nem tagja az OECD-nek, az Európai Bizottság egy képviselője részt vesz az OECD Tanácsának ülésein, és kifejezi az Unió álláspontját. Az Unió hatáskörébe tartozó kérdések tekintetében az Unió álláspontjának kifejezésére tanácsi határozat alapján kerül sor, és az Unió azon tagállamai, amelyek egyúttal az OECD tagországai is, szavazati jogukat az Unió nevében való együttes fellépésre tudják használni.

               Az ajánlástervezet, amelyet az OECD Tanácsa az OECD Közigazgatási Bizottsága általi jóváhagyást követően fogadhat el, befolyásolni tudja a tagállamok vámhatóságai által az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU rendeletnek megfelelően a vámügyi kockázatkezelési keretrendszerrel összefüggésben elvégzett kockázatelemzést. Ennek az az oka, hogy a magatartási kódex be nem tartása kockázati mutató, amelyet a tagállamok vámhatóságai saját mérlegelési jogkörükben felhasználhatnak az áruk vagy a gazdasági szereplők vámellenőrzésre történő kiválasztására, figyelembe véve az érintett szabadkereskedelmi övezetből érkező vagy azon áthaladó szállítmányokat. Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos. Az (1) bekezdésben foglaltaknak megfelelően az ajánlástervezet célja, hogy segítse a kormányokat és a politikai döntéshozókat abban, hogy csökkentsék és korlátozzák a szabadkereskedelmi övezeteken keresztül vagy azokon belül megvalósuló tiltott kereskedelmet. Ennek megfelelően az ajánlástervezet az EUMSZ 207. cikke értelmében a jogszerű kereskedelem előmozdítására és védelmére irányul.

               4.3.Következtetés

               Ezért az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével együtt értelmezett 207. cikke alapján tanácsi határozatot kell hozni az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában az Unió által képviselendő álláspont kialakítására vonatkozóan. Bár az Európai Bizottság kifejezésre juttatja az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában e tanácsi határozaton alapuló álláspontját, az Unió azon tagállamai tudják szavazati jogukat az Unió nevében történő együttes fellépésre felhasználni, amelyek egyúttal az OECD tagországai is.

               2019/0140 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című ajánlástervezettel kapcsolatban képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A tiltott kereskedelem elleni küzdelemre vonatkozó nemzetközi normák elengedhetetlenek a globális szinten egyenlő versenyfeltételek megteremtéséhez és a jogszerű kereskedelem előmozdításához. Indokolt, hogy ezek a normák a kormányokat és a politikai döntéshozókat a szabadkereskedelmi övezeteken keresztül vagy azokon belül megvalósuló tiltott kereskedelem csökkentésére és korlátozására irányuló erőfeszítéseikben segítő iránymutatásokat foglaljanak magukban, amilyen például „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című OECD-ajánlástervezet (a továbbiakban: ajánlástervezet).

               (2)Az ajánlástervezetről széles körű viták folytak az OECD Közigazgatási Bizottságán belül működő magas szintű, kockázatokkal foglalkozó fórum egyik kisegítő testülete, az OECD tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoportja keretében hat évnyi elemző munka és többek között a Vámegyüttműködési Tanáccsal és a Kereskedelmi Világszervezettel folytatott szakértői konzultációk alapján.

               (3)Az ajánlástervezetet várhatóan először az OECD Közigazgatási Bizottságához kerül előterjesztésre jóváhagyás céljából, majd az OECD Tanácsához elfogadás céljából.

               (4)Helyénvaló kialakítani az Unió által az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában képviselendő álláspontot az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével összhangban, mivel az ajánlástervezet befolyásolni tudja a tagállamok vámhatóságai által az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU rendeletnek megfelelően a vámügyi kockázatkezelési keretrendszerrel összefüggésben elvégzett kockázatelemzést. Ennek az az oka, hogy a magatartási kódex be nem tartása kockázati mutató, amelyet a tagállamok vámhatóságai saját mérlegelési jogkörükben felhasználhatnak az áruk vagy a gazdasági szereplők vámellenőrzésre történő kiválasztására, figyelembe véve az érintett szabadkereskedelmi övezetből érkező vagy azon áthaladó szállítmányokat. A tiltott kereskedelem kiterjedt károkat okoz gazdasági, társadalmi, környezeti, sőt politikai szinten, és elengedhetetlen, hogy az Unió támogassa az ajánlástervezet elfogadását az OECD Tanácsában.

               (5)Az OECD Tanácsa olyan testület, amelyet megállapodás, nevezetesen az OECD-egyezmény hozott létre. Az Unió huszonhárom tagállama tagja az OECD-nek, és az OECD Tanácsában szavazati joggal rendelkezik. Az Unió nem tagja az OECD-nek, és ezért nem jogosult szavazásra, amikor az OECD Tanácsa jogi aktusokat fogad el. Bár az Európai Bizottság kifejezésre juttatja álláspontját az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában, indokolt, hogy az Unió azon tagállamai, amelyek egyúttal az OECD tagországai is, szavazati jogukat az Unió nevében történő együttes fellépésre használják fel, az Unió álláspontjának megfelelően,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása tekintetében az Unió nevében képviselendő álláspont az e határozathoz csatolt, „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című ajánlástervezeten alapul.

               Az ajánlástervezet kisebb módosításairól az Uniónak az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában ülésező képviselői újabb tanácsi határozat nélkül is megállapodhatnak.

               2. cikk

               Az 1. cikkben említett álláspontot az Unió azon tagállamai képviselik együttesen eljárva, amelyek az OECD tagországai.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.7.1.
            COM(2019) 294 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA Tanács határozata

               az Európai Unió által az OECD Közigazgatási Bizottságában és az OECD Tanácsában „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című ajánlástervezettel kapcsolatban képviselendő álláspontról

               CSATOLMÁNY

               Ajánlás a tiltott kereskedelem elleni fellépésről: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása

               1.E dokumentum bemutatja a mellékletben szereplő, „A tiltott kereskedelem elleni fellépés: a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása” című ajánlástervezetet (a továbbiakban: ajánlástervezet), amely az OECD Közigazgatási Bizottságának (a továbbiakban: Közigazgatási Bizottság) keretében működő, kockázatokkal foglalkozó magas szintű fórum kisegítő testülete, a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport
                  1
                keretében került kidolgozásra. Célja, hogy segítse a kormányokat és a politikai döntéshozókat abban, hogy csökkentsék és korlátozzák a szabadkereskedelmi övezeteken keresztüli vagy azokon belüli illegális kereskedelmet.

               2.Az OECD tematikus tanulmányok és országok közötti adat-összehasonlítás formájában kiterjedt kutatást végzett az illegális piacok megértésének és feltérképezésének elősegítése érdekében. Megállapításai tudományos alapot szolgáltatnak a különböző ágazatok közötti kockázatkezelési politikák kialakításához.

               3.A Közigazgatási Bizottság 2017–2018-ra vonatkozó munkaprogramjában és költségvetésében [GOV/PGC (2016) 9/FINAL] előirányzottaknak megfelelően az OECD az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalával (EUIPO) együttműködésben végzett munkája során megvizsgálta a hamisítványok határokon átnyúló tiltott kereskedelmének kereskedelmi útvonalait, valamint a tiltott áruk különböző típusait. Az elemzés számos szakpolitikai hiányosságot tárt fel, melyek egyikét a szabadkereskedelmi övezetek alkotják, ahol további erőfeszítések szükségesek a felügyelet megerősítése és a kockázattudatos bűnüldözési gyakorlatok fokozása érdekében. A Miniszteri Tanács 2017. évi nyilatkozata üdvözölte az OECD tiltott kereskedelemmel foglalkozó munkacsoportjának további munkáját, és elismerte, hogy nemzetközi együttműködésre és partnerségre van szükség a nemzetközi korrupció és a tiltott kereskedelem elleni küzdelemben
                  2
               .

               Az ajánlástervezet kidolgozásának indokai

               4.Az elmúlt évtizedekben a szabadkereskedelmi övezetek létrehozásának üteme rekordsebességre váltott új üzleti és külföldi befektetések vonzása érdekében. A cél a kereskedelem és a gazdasági növekedés elősegítése a vámtarifák, a kvóták és egyéb adók eltörlésével, valamint a bürokratikus követelmények minimalizálásával, ideértve bizonyos vámeljárásokat és tájékoztatási követelményeket. A szabadkereskedelmi övezetek hatóköre és jellege országonként változó; függ attól, hogy az övezeten belül milyen szabályok és tevékenységtípusok engedélyezettek, e területek pedig számos néven szerepelhetnek, például vámszabad területként, vállalkozói övezetként, exportfeldolgozó övezetként, különleges gazdasági övezetként, külkereskedelmi övezetként stb. Mivel a globalizáció dinamikus kontextusában a szabadkereskedelmi övezetek egyre elterjedtebbé válnak, e területek számos ország és vezető gyártó számára egyre inkább központi szerepet játszanak.

               5.E változások azonban egyes országokban gyorsabban mentek végbe, minthogy a szabadkereskedelmi övezetekben folytatott tevékenységek hatékony felügyeletét szabályozó normák és szabályozások elfogadására került volna sor. Ennek következtében bűnözői módot találtak az egyes szabadkereskedelmi övezetekben előforduló felügyeleti hiányosságokkal való visszaélésre annak érdekében, hogy a tiltott termékeket a belföldi piacokra irányítsák vagy csempésszék, termelőegységeket hozzanak létre a hamisított és csempészáruk számára, tiltott áruk átszállítását végezzék, és elősegítsék tiltott szolgáltatások folytatását. Egyes országokban a szabadkereskedelmi övezeteket minden célra úgy kezelik, hogy azok a nemzeti vámterületen kívül helyezkednek el, ami azt eredményezi, hogy az árukat minimális vámellenőrzés mellett léptetik be vagy viszik ki ezeken a területeken. Bár a szabadkereskedelmi övezet létrehozásának feltételei szabályozottak, gyakran nincsenek vámellenőrzések vagy beavatkozások, illetve hatókörük nem elégséges. A végrehajtás még abban az esetben is gyenge lehet, ha a szabadkereskedelmi övezet ellenőrzése a jogszabályok értelmében kifejezetten a vámhatóságok jogkörébe tartozik.

               6.Számos szabadkereskedelmi övezet gazdasági előnyöket biztosít a helyi gazdaságok számára, ugyanakkor meggyőző bizonyítékok támasztják alá, hogy e területeken többek között hamisított áruk, vadon élő állatok és növények, fegyverek stb. tiltott kereskedelmére kerül sor. Az OECD elemzése – a szabadkereskedelmi övezetekben megvalósuló foglalkoztatás és az ott működő vállalkozások tekintetében – pozitív korrelációt mutat e területek mérete és a hamisított áruk tiltott kereskedelmének értéke között. Megállapítást nyert, hogy egyes szabadkereskedelmi övezetek kulcsfontosságú átrakodási pontként működnek olyan tiltott áruk esetében, amelyeket származási helyük leplezése céljából újracsomagoltak vagy újracímkéztek, hogy azok beléphessenek a rendes szállítói láncba.

               7.A Miniszterek Tanácsának miniszteri szintű, 2017. évi ülésén a miniszterek „elismerték, hogy a nemzetközi korrupció és a tiltott kereskedelem elleni fellépéshez nemzetközi együttműködés és partnerség szükséges, többek között a meglévő normák végrehajtásának megerősítése révén”, és „üdvözölték az OECD tiltott kereskedelemmel kapcsolatos további, többek között a tiltott kereskedelemmel foglalkozó munkacsoport keretében megvalósuló erőfeszítéseit”.

               8.E kihívások kezelése érdekében és a miniszterek felhívására válaszul a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport OECD tanácsi ajánlástervezetet dolgozott ki, melyben intézkedéseket javasolt a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozására az e területekkel kapcsolatos visszaélések csökkentése, valamint annak érdekében, hogy e területek veszítsenek vonzerejükből a jelenleg azokat kihasználó bűnszervezetek számára.

               9.Az ajánlástervezet az OECD keretében folytatott, hat évnyi elemző munkán és szakértői konzultáción alapul, mindenekelőtt az alábbiakon:

               10.a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport ülései a bűnüldözés számára a szabadkereskedelmi övezetek által jelentett, a különböző illegális piacokon jelen lévő kihívásokról, valamint két közös munkaértekezlet különböző kormányközi szervezetekkel. Az első munkaértekezletre 2016 novemberében, Brüsszelben került sor a Vámigazgatások Világszervezetével (WCO), a másodikra pedig 2017 szeptemberében Alicantéban az EUIPO-val;

               11.az „Irányítási keretek a tiltott kereskedelem elleni küzdelem területén” (Governance Frameworks to Counter Illicit Trade) című OECD-jelentés, amely többek között tükrözi e megbeszélések irányvonalait
                  3
                , valamint az OECD és az EUIPO „A hamisított áruk kereskedelme és a szabadkereskedelmi övezetek” (Trade in Counterfeit Goods and Free Trade Zones) című, 2018 márciusában közzétett közös jelentése
                  4
               , amely statisztikai korrelációt állapított meg a szabadkereskedelmi övezetek mérete (az ott székhellyel rendelkező vállalkozások, a munkavállalók, valamint az általános exportértékhez való hozzájárulás tekintetében) és az egy adott joghatóság területéről érkező hamis áruk értéke között.

               12.Az elemzés azonosítja azokat a fő kihívásokat, amelyekkel a szabadkereskedelmi övezeteket sérülékennyé teszi a tiltott kereskedelemmel szemben:

               ·Előfordulhat, hogy a szabadkereskedelmi övezet működési környezete nem rendelkezik a bűnüldöző hatóságok által biztosított megfelelő felügyelettel amiatt a gyakori téves felfogás miatt, hogy az övezeten belül letelepedett vállalatok tulajdonképpen az adott ország területének joghatóságán kívül működnek. Emiatt az a félreértés alakul ki, hogy a nemzeti bűnüldöző és vámhatóságok nem rendelkeznek jogkörrel az e területeken működő gazdasági szereplők telephelyeihez, illetve a rájuk vonatkozó információkhoz való hozzáféréshez.

               ·Még azokban a gazdaságokban is, ahol a helyi vám- és egyéb bűnüldöző hatóságok megfelelően értelmezik szabadkereskedelmi övezetekhez való hozzáférési jogkörüket, túl kevés az ösztönző a tevékenységek és átrakodások ellenőrzésére, kivéve, ha az árukból elegendő mennyiség kerül a belföldi piacra.

               13.A szabadkereskedelmi övezetekbe könnyű készpénzt bevinni, mivel elegendő úgy nyilatkozni, hogy az kiskereskedelmi ügyletek rendezésére szolgál, de nincs hivatalos ellenőrzési eljárás, amely megerősítené, hogy felhasználására jogszerű üzleti tevékenység céljából került sor. Ráadásul az elektronikus teheráru-követő rendszerek és az illetékes hatóságok közötti összeköttetés hiánya hátráltatja az időben történő kockázatelemzést.

               14.Habár a szabadkereskedelmi övezetekben tiltott kereskedelem céljából folytatott visszaélésekre vonatkozó nem hivatalos információk ráirányították a nemzetközi figyelmet e területek némelyikére, a szabadkereskedelmi övezetekkel kapcsolatos kockázatokra vonatkozó ismeretek szintje továbbra is viszonylag alacsony.

               15.A szakértői találkozók és eszmecserék, az OECD szabadkereskedelmi övezetekről szóló legújabb kiadványai és a korábbi OECD-jelentések
                  5
                alátámasztják azt a következtetést, hogy a számos szabadkereskedelmi övezetben folytatott tevékenységek nyomon követésének, felügyeletének és átláthatóságának hiánya tiltott áruk előállítását, szállítását, tárolását és csempészését teszi lehetővé. E megállapításokat alátámasztotta a Miniszterek Tanácsának miniszteri szintű, 2017. évi ülésén a miniszterek által az OECD számára megfogalmazott felhívás, amelynek értelmében a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozása céljából nemzetközi fellépést kell mozgósítani, ezáltal csökkentve az e területekkel kapcsolatos, a tiltott kereskedelem céljából való visszaélések arányát.

               Az ajánlástervezet kidolgozásának folyamata

               16.A kockázatokkal foglalkozó magas szintű fórum 2017. decemberi ülésén megállapodott abban, hogy a munkacsoport az illegális kereskedelemmel szembeni fellépésről szóló iránymutatás-tervezetet dolgoz ki, támogatva az OECD azon munkáját, amely globális normák és a globalizáció tekintetében egyenlő feltételek létrehozására irányul. A javasolt intézkedések a bűnüldözési kapacitás megerősítését célozzák a hatékony fellépések, valamint annak érdekében, hogy a szabadkereskedelmi övezetek kevésbé legyenek vonzók az illegális tevékenységeket folytató vállalkozók számára.

               17.A tiltott kereskedelem elleni fellépésről szóló első iránymutatás-tervezetet a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport 2018 márciusi ülésén vitatták meg és észrevételezték [GOV/PGC/HLRF/TFCIT(2018)1]; írásbeli észrevétel érkezett a Pénzügyi Akció Munkacsoporttól, a Vámigazgatások Világszervezetétől és a Kereskedelmi Világszervezet titkárságaitól.

               18.A Közigazgatási Bizottságot annak 57. ülésén, 2018. április 12-én tájékoztatták a folyamatról, és felkérték, hogy tegyen észrevételeket a tiltott kereskedelemmel szembeni fellépést szolgáló igazgatási keretek megerősítését célzó szakpolitikai alternatívákról, ideértve egy inkluzív konzultációs folyamatot. A Közigazgatási Bizottság megállapodott arról is, hogy az iránymutatás-tervezetet nyilvános konzultációra bocsátja [GOV/PGC/A(2018)1].

               19.Miután az iránymutatás-tervezet a kockázatokkal foglalkozó magas szintű fórum és a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport által megfogalmazott további észrevételekkel egészült ki, 2018. július 8-án internetes nyilvános konzultáció indult, amely 2018. szeptember 3-ig tartott. A konzultációban valamennyi érdekelt fél részt vehetett; észrevétel érkezett többek között az OECD tagjaitól és harmadik országoktól, szabadkereskedelmi övezetek működtetőitől, azok szervezeteitől, közvetítőitől (ideértve a feladókat, a szállítmányozókat és futárokat), valamint a szabadkereskedelmi övezetben székhellyel rendelkező, illetve az e területeket szállítói láncaikban igénybe vevő gazdasági ágazatokat. A nyilvános konzultációban, amelyre csaknem 100 oldalnyi írásbeli észrevétel érkezett, több mint 200 érdekelt fél vett részt.

               20.Emellett az iránymutatás-tervezetet a Kereskedelmi Bizottság munkacsoportjának 2018. júniusi 18-i ülésén is előterjesztették, és belső konzultációkra került sor a Gazdaságpolitikai Bizottság titkárságával, a Kereskedelmi Bizottsággal, a nemzetközi kereskedelmi ügyleteket érintő megvesztegetésekkel foglalkozó munkacsoporttal és az átláthatósággal és információcserével foglalkozó globális fórummal (GFTEI). Emellett a pénzmosás elleni akció munkacsoporttal is konzultációra került sor. A beérkezett értékes észrevételek segítettek megerősíteni az iránymutatás-tervezetnek a már meglévő eszközökkel való egységességét és koherenciáját.

               21.A nyilvános konzultáció, valamint a más OECD-testületekkel és -titkárságokkal való konzultáció során kapott minden releváns és fontos észrevétel beépítését követően a felülvizsgált tervezetet újfent a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport és a kockázatokkal foglalkozó magas szintű fórum elé terjesztették, ezúttal ajánlásként. Ezen a ponton egyes küldöttségek számos kérdést vetettek fel, többek között azt, hogy hogyan lehet a leghatékonyabban ellenőrizni, hogy az adott szabadkereskedelmi övezet megfelel-e a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexnek. E kérdésekre válaszul született a mellékletben szereplő szövegtervezet, amelyben nem szerepel a megfelelés nyomon követésére vonatkozó konkrét rendelkezés, de nyilatkozatot tartalmaz arról a szándékról, hogy az ajánlás elfogadását követő egy éven belül egyértelmű eszközöket dolgozzanak ki a megfelelés nyomon követésére.

               22.A felülvizsgált ajánlástervezet a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoporthoz kerül előterjesztésre jóváhagyás és a kockázatokkal foglalkozó magas szintű fórumhoz való továbbítás céljából, majd a Közigazgatási Bizottsághoz kerül továbbításra jóváhagyás céljából, végül pedig a végrehajtó bizottságon keresztül elfogadás céljából a Tanácshoz továbbítják.

               Az ajánlástervezet célja és hatálya

               23.A tiltott kereskedelem megakadályozására irányuló tágabb keret részeként született ajánlástervezet célja, hogy átláthatóságot biztosítson a szabadkereskedelmi övezetekben. A tiltott kereskedelem kiterjedt károkat okoz gazdasági, társadalmi, környezeti, sőt politikai szinten – egészében véve káros a fenntartható fejlődés szempontjából. Aláássa a jó kormányzást, a kormány és a jogállamiság iránti bizalmat, és potenciálisan veszélyezteti a politikai stabilitást, mivel az érintett gazdasági szereplők illegális piaci részesedésük védelme érdekében figyelemelterelést hajtanak végre.

               24.Az ajánlástervezet szélesebb körű célja, hogy idővel egyértelmű elvárásokat állapítson meg a tiltott kereskedelem elleni küzdelemre irányuló hatékony szakpolitikák tekintetében. A globalizációra vonatkozó közös normák célja annak biztosítása, hogy az előnyök teljes mértékben megoszthatók legyenek, az ártalmakat pedig a lehetőségekhez mérten csökkentsék. Ehhez az szükséges, hogy az országok fokozzák együttműködésüket, és fektessenek be a megfelelő intézményi kapacitások fejlesztésébe
                  6
               .

               25.Az ajánlástervezet felhívja a tagokat és az ajánláshoz csatlakozó harmadik országokat (a továbbiakban: az ajánláshoz csatlakozók), hogy ösztönözzék a szabadkereskedelmi övezeteket az ajánlástervezet függelékében szereplő, a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó önkéntes magatartási kódex elfogadására, szem előtt tartva azt, hogy a megállapodás rendelkezéseinek való megfelelést az ajánlástervezet elfogadását követő egy éven belül létrehozandó mechanizmus (diagnosztikai eszköz) fogja értékelni és nyomon követni. A cél az ajánlástervezet hatásának biztosítása és az átláthatóság hatékony előmozdítása annak érdekében, hogy a szabadkereskedelmi övezetek felügyeljék az övezetben letelepedett gazdasági szereplőket, és együttműködjenek az illetékes közhatóságokkal. A szabadkereskedelmi övezeteknek elő kell segíteniük a vizsgálatok számára hasznos információk rendelkezésre állását, valamint biztosítaniuk kell az elszámoltathatóságot és az egyenlő versenyfeltételeket; e folyamat pozitív nettó eredményeként csökken a tiltott kereskedelem aránya.

               26.Az ajánlástervezet olyan kettős megközelítést javasol, amely figyelembe veszi azokat a szempontokat, amelyek relevánsak a szabadkereskedelmi övezetek jó közigazgatásában érintett valamennyi érdekelt fél számára – ideértve a vámhatóságokat és szükség esetén a tágabb értelemben vett bűnüldöző közösséget (amely magában foglalhatja a környezeti bűnözés ellen fellépő hatóságokat, az adó- és egyéb hatóságokat), a szabadkereskedelmi övezeteket, az adott övezeten belül működő gazdasági szereplőket és a civil társadalmat.

               27.Az ajánlástervezet célja, hogy támogassa az ajánlástervezethez csatlakozókat, és hasznos iránymutatást nyújtson a kihívások kezeléséhez, valamint a tiltott kereskedelem visszaszorításával kapcsolatos bevált gyakorlatok azonosításához. A szabadkereskedelmi övezetekben folytatott tiltott kereskedelem visszaszorítására irányuló átfogó megközelítés beruházásokat tesz szükségessé egyrészt az ajánláshoz csatlakozók fellépései tekintetében, másrészt azon szabadkereskedelmi övezetek nyomon követésének és ellenőrzésének fokozására irányuló együttműködés terén, ahol tiltott kereskedelem folytatása érdekében visszaélésekre kerül sor. Ezen okból az ajánlástervezet kifejezetten az OECD kutatásának keretében meghatározott legfontosabb szükségletekre koncentrál, többek között a következőkre:

               ·Összehangolt nemzetközi erőfeszítés a nemzeti jogalkotó és végrehajtó hatóságok között annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti bűnüldöző és vámhatóságok kifejezetten felhatalmazást kapjanak arra, hogy a nemzeti joggal összhangban, előzetes értesítés vagy bírói engedély nélkül hatékony helyszíni vizsgálatokat, ellenőrzéseket vagy szemléket hajtsanak végre az alkalmazandó jog, szabályozás vagy szakpolitikai utasítás végrehajtásának elősegítése érdekében.

               ·Nemzetközi együttműködés, melynek keretében ösztönzőket dolgoznak ki a helyi hatóságok számára annak érdekében, hogy azok fokozott éberséget és ellenőrzést gyakoroljanak a szabadkereskedelmi övezetek felett, mivel a belföldi piacokon tapasztalható negatív externáliák nem elegendőek ahhoz, hogy e hatóságokat a tiltott kereskedelem kockázatait csökkentő fellépésekre motiválja.

               ·A politikai akarat megteremtése arra, hogy megoldást találjanak a kihívásokra.

               A végrehajtás, az ajánlással kapcsolatos információk terjesztése és a szabályok harmadik országok általi betartásának nyomon követése

               28.Az ajánlástervezet az alábbiakat írja elő a Közigazgatási Bizottság számára:

               ·Az ajánlás végrehajtása tekintetében a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport felhasználása információcserére és önkéntes szakértői értékelések lebonyolítására szolgáló fórumként. Ez megvalósulhat például az érdekelt felek arra irányuló kötelezettségvállalása formájában, hogy felhívják a figyelmet az egyes szabadkereskedelmi övezetekben zajló tiltott kereskedelem kockázatára, megvitassák a tiszta szabadkereskedelmi övezetek magatartási kódexének való megfelelést, továbbá hogy összehasonlítsák a tapasztalatokat és megvizsgálják a gyakorlatokat a tiltott kereskedelem kockázatának csökkentése és visszaszorítása terén.

               ·Olyan mechanizmus (diagnosztikai eszköz) létrehozása, amelynek segítségével mérhető az adott szabadkereskedelmi övezet teljesítménye és megfelelősége a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódex viszonylatában. A mechanizmust több érdekelt felet tömörítő folyamat keretében, a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport irányításával, a kockázatokkal foglalkozó magas szintű fórum és a Közigazgatási Bizottság égisze alatt hozzák létre az ajánlás elfogadásától számított egy éven belül.

               ·Az ajánlás elfogadásától számított egy éven belül az ajánláshoz csatlakozóknak az ajánlás alkalmazásában való támogatása érdekében eszköztár létrehozása, ideértve annak elősegítését és ösztönzését, hogy a szabadkereskedelmi övezetek megfeleljenek a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexnek: a tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport irányításával, a kockázatokkal foglalkozó magas szintű fórum és a Közigazgatási Bizottság égisze alatt zajló, több érdekelt felet tömörítő folyamat keretében eszköztár kerül kidolgozásra, amely támogatást nyújt a gyakorlati végrehajtáshoz az ajánláshoz csatlakozók és a szabadkereskedelmi övezetek számára, többek között a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexnek való megfelelés tekintetében. Az eszköztár magában foglalná egy, a szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó kockázatértékelési modell kidolgozását vállalatok számára, amely számos referenciamutató segítségével teszi mérhetővé a szabadkereskedelmi övezetekben a jó közigazgatás integritását és megfelelőségét. Emellett konkrét példákkal illusztrált, bevált gyakorlatokat tartalmazó adattárat is magában foglalna, és több érdekelt felet tömörítő együttműködési platformok kialakítására is sor kerülhet, melyek célja a szakpolitikai, irányítási és végrehajtási hiányosságok megszüntetése.

               ·Az ajánlás végrehajtásának nyomon követése és arról legkésőbb az elfogadását követő öt éven belül, majd ezt követően legalább tízévenként jelentéstétel a Tanácsnak: ez a jelentés értékeli az ajánlástervezet relevanciáját és hatását annak biztosítása érdekében, hogy az továbbra is korszerű maradjon, valamint adott esetben megállapítja a felülvizsgálat szükségességét. A jelentés a következőkön fog alapulni: az eszköztár kidolgozása során nyert bevált gyakorlatokra vonatkozó információk, a Közigazgatási Bizottságban és releváns kisegítő testületeiben az ajánlástervezet végrehajtására vonatkozó megbeszélések, valamint a Közigazgatási Bizottság és az e kérdéssel foglalkozó kisegítő testületei munkájának segítése érdekében létrehozott, több érdekelt felet tömörítő együttműködési platformok keretében megvalósult eszmecserék.

               29.Az ajánlástervezet felkéri a főtitkárt és az ajánláshoz csatlakozókat az ajánlás terjesztésére. Elfogadását követően az ajánlástervezet elérhető lesz az

                  OECD jogi eszközeinek

                online gyűjteményében. A terjesztés megkönnyítése érdekében az ajánlástervezet szövegét tartalmazó tájékoztató füzet és a vonatkozó háttér-információk PDF formátumban is hozzáférhetők lesznek. A titkárság az ajánlástervezetek szövegét az érintett minisztériumokkal, parlamenti csoportokkal, ágazati szövetségekkel, szakmai testületekkel és az érintett tudományos és szakértői hálózatokkal folytatott megbeszéléseken terjeszti.

               30.Az ajánlástervezethez tagsággal nem rendelkező országok is csatlakozhatnak. Az ajánláshoz való csatlakozás az ajánláshoz csatlakozók részéről az ajánlástervezetben foglaltak betartását célzó politikai kötelezettségvállalást jelent. Ha érdeklődő harmadik országok csatlakoznak az ajánlástervezethez, az azt jelzi, hogy aktív szerepet tudnak betölteni a tiltott kereskedelem elleni fellépésre irányuló erőfeszítések terén, és hozzá tudnak járulni ahhoz, hogy a feltételek világszerte egyenlőbbé váljanak. Az ajánlástervezethez csatlakozó harmadik országok az ajánlás végrehajtásának támogatása és figyelemmel kísérése érdekében részt vesznek a tevékenységekben.

               FÜGGELÉK

               A Tanács ajánlástervezete
                  a szabadkereskedelmi övezetek átláthatóságának fokozásáról

               A TANÁCS,

               tekintettel a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezetről szóló, 1960. december 14-i egyezmény 5. cikkének b) pontjára;

               tekintettel a

                  súlyos bűncselekmények leküzdése céljából az adó- és egyéb bűnüldöző hatóságok közötti együttműködés elősegítéséről szóló tanácsi ajánlásra

                [OECD/LEGAL/0384];

               tekintettel a növényvédő szerek tiltott kereskedelme elleni fellépésről szóló tanácsi ajánlásra [

                  OECD/LEGAL/0446

               ];

               tekintettel a 2012. évi FATF-ajánlásokra, a szellemitulajdon-jogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló 1994. évi WTO-megállapodásra és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló 2017. évi WTO-megállapodásra;

               TUDATÁBAN a WCO által felülvizsgált Kiotói Egyezmény külön D. mellékletének 2. fejezetében (vámszabad területek) foglalt, a vámügyi eljárásokra és ellenőrzésekre vonatkozó alapelveknek;

               FELISMERVE, hogy a tiltott kereskedelem a globális gazdaság árnyékában működik, és az egyre kifinomultabb gyakorlatokat alkalmazó csempészek számos tiltott áruval és szolgáltatással, többek között hamisítványokkal foglalkoznak;

               FELISMERVE, hogy a tiltott kereskedelem és a bűnözői hálózatok globálisan egyre nagyobb biztonsági problémává válnak, és veszélyt jelentenek a közösségekre és a társadalmak egészére nézve, lehetővé téve a jövedelmező bűnözői tevékenységet, a terrorizmus finanszírozását, valamint a nagyobb instabilitást és erőszakot világszerte;

               FELISMERVE, hogy különböző nemzetközi normák vannak érvényben a tiltott kereskedelem különböző ágazatainak – ideértve az emberkereskedelmet, a kábítószer-kereskedelmet, a hamisítványok, valamint a veszélyeztetett és az illegálisan szerzett növény- és állatfajok, régiségek és hagyományos fegyverek tiltott kereskedelmét – betiltása vagy szabályozása céljából; valamint a tiltott kereskedelemből származó jövedelmek elleni küzdelemre irányuló jogi, szabályozási és operatív intézkedések végrehajtásának előmozdítása érdekében;

               FIGYELEMBE VÉVE, hogy függetlenül az áruktól, további, a különböző illegális piacok mindegyikét célzó harmonizált iránymutatásra van szükség, amely hatékony eszközöket biztosít a kormányok számára a tiltott kereskedelem kimutatására, visszaszorítására és csökkentésére;

               FELISMERVE annak szükségességét, hogy proaktív intézkedések kerüljenek foganatosításra az illegális piacokon a tiltott áruk és szolgáltatások kínálatának visszaszorítására;

               FELISMERVE, hogy a szabadkereskedelmi övezetek ösztönözni tudják a törvényes gazdasági növekedést, és központi üzleti szerepet tölthetnek be számos gazdaság és vezető gyártó számára;

               FELISMERVE, hogy a normák, a felügyelet és a szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó egyéb ellenőrzések, bár egyre elterjedtebbek, nem minden esetben tartottak lépést a gazdasági szereplők számának növekedésével és az áruk és szolgáltatások tiltott kereskedelme volumenével;

               FELISMERVE, hogy egyes szabadkereskedelmi övezetekben az illetékes közhatóságok nem feltétlenül tudnak időben hozzáférni a telephelyekhez, és gyakran nehézséget okoz számukra a szabadkereskedelmi övezetben letelepedett gazdasági szereplők tevékenységére vonatkozó információk megszerzése, valamint a szabadkereskedelmi övezeten átszállított vagy a szabadkereskedelmi övezetben előállított vagy összeszerelt áruk tulajdonjogára vonatkozó információk megszerzése, még abban az esetben is, ha más releváns nemzetközi normák értelmében erre képesnek kellene lenniük;

               ELISMERVE, hogy egyes gazdasági szereplők kihasználhatják a szabadkereskedelmi övezetek nem megfelelő felügyeletét, ellenőrzését és az átláthatóság hiányát kereskedelmi csalás, a szellemitulajdon-jogok megsértése, csempészet, a fegyverek elterjedésének az elősegítése és a bűncselekményekből származó jövedelmek tisztára mosása céljából;

               TUDOMÁSUL VÉVE annak lehetőségét, hogy felelősségre vonhatóvá válnak azok az illetékes hatóságok, amelyek összejátszanak olyan gazdasági szereplőkkel, vagy mulasztást követnek el olyan gazdasági szereplők felügyelete során, amelyek a személyeket, a vállalkozásokat és a környezetet károsító tiltott kereskedelmet folytatnak vagy tesznek lehetővé;

               A Közigazgatási Bizottság javaslatára,:

               I. EGYETÉRT abban, hogy ezen ajánlás alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat alkalmazza:

               –„Szabadkereskedelmi övezet”: azon, egy ország vagy joghatóság által kijelölt terület, ahol az e területre belépő árukra nem vetnek ki behozatali vagy kiviteli vámot, illetve alacsonyabb vámot vetnek ki, mint amelyeket akkor alkalmaznának, ha ezeket az árukat szabad forgalomba bocsátás céljából jelentenék be a belépés időpontjában. Az átmeneti megőrzésre vagy vámraktározási eljárásra használt létesítményeket nem tekintik szabadkereskedelmi övezetnek.

               –Az „illetékes hatóságok” közé többek között a következő közhatóságok tartoznak: az érintett személyek, helyek, folyamatok/eljárások vagy áruk felett joghatósággal rendelkező rendőrségi, vámügyi, adóügyi és piacfelügyeleti tisztviselők.

               II. JAVASOLJA, hogy az ajánláshoz csatlakozó tagok és harmadik országok (a továbbiakban: az ajánláshoz csatlakozók) segítsék elő az átláthatóságot a szabadkereskedelmi övezetekkel a tiltott kereskedelem eszközeiként való visszaélés visszaszorítása érdekében.

               E célból az ajánláshoz csatlakozóknak – megkülönböztetéstől mentes módon és indokolatlan kereskedelmi akadályok létrehozása nélkül – törekedniük kell a következőkre:

               1.Annak biztosítása, hogy a területükön létrehozott vagy egyébként közigazgatási felügyeletük alatt álló szabadkereskedelmi övezetre vonatkozó jogi keret:

               ·Biztosítja az illetékes hatóságok számára azt a jogot, hogy a releváns adatokat, dokumentumokat, mintákat és az áruk előállításával és mozgásával kapcsolatos egyéb információkat bekérjék, és a nemzeti joggal összhangban hivatalból bármikor ellenőrizzék a szabadkereskedelmi övezetben tárolt, gyártott vagy csomagolt árukat és nyújtott szolgáltatásokat, illetve ott végzett tevékenységeket.

               ·Lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára, hogy nemzeti jogukkal összhangban végrehajtsák a megfelelő fellépéseket és megtegyék a megfelelő intézkedéseket.

               ·Felhatalmazza az illetékes hatóságokat arra, hogy a szabadkereskedelmi övezetbe való belépéskor vagy azt követően bármikor megvizsgálják az árut, amennyiben a vizsgálatot szükségesnek tekintik bármely olyan törvény, szabályozás vagy utasítás megfelelő végrehajtásának elősegítéséhez, amelyet az illetékes hatóság érvényesíteni jogosult.

               ·Felhatalmazza az illetékes hatóságokat arra, hogy érvényesítse az alkalmazandó tilalmakat és korlátozásokat a szabadkereskedelmi övezetben folytatott tevékenységekre vonatkozóan, a szóban forgó áru jellegére, a vámfelügyelet követelményeire vagy a biztonsági és védelmi követelményekre figyelemmel.

               ·Felhatalmazza az illetékes hatóságokat arra, hogy azoknak a személyeknek, akik nem biztosítják a szükséges garanciákat a vámjogszabályok betartására, megtiltsa, hogy a szabadkereskedelmi övezetben tevékenységet végezzenek.

               ·Az illegális gazdasági vagy pénzügyi tevékenység miatt elítélt jogi vagy természetes személyeket eltiltja a szabadkereskedelmi övezetben való tevékenység végzésétől.

               ·Biztosítja, hogy a szabadkereskedelmi övezetek területe, valamint belépési és kilépési helye az illetékes hatóság felügyelete alá tartozzon.

               ·Biztosítja, hogy a szabadkereskedelmi övezetbe belépő és azt elhagyó árukat, személyeket és szállítóeszközöket hatékony ellenőrzésnek vessék alá.

               ·Biztosítja, hogy azok a gazdasági szereplők, amelyek számára engedélyezett a szabadkereskedelmi övezetben való működés, fizikailag a szabadkereskedelmi övezetben helyezkednek el, és tájékoztatják az illetékes hatóságot az ügyleteikben érintett ügyfelek személyazonosságáról. Ha az ügyfél ügynökként vagy képviselőként jár el, akkor a gazdasági szereplőnek közölnie kell az illetékes hatóságokkal a megbízó(k) kilétét is, azaz annak vagy azoknak a személyeknek a kilétét, akik nevében az ügynök eljár.

               2.Biztosítja, hogy az illetékes hatóságok hozzáférnek a szabadkereskedelmi övezetbe belépő és azt elhagyó árukra vonatkozó, az áruk tarifális besorolásán alapuló összesített statisztikai adatokhoz, valamint az áruk tulajdonosának vagy tulajdonosainak azonosítását lehetővé tevő információkhoz.

               3.A bűnüldözési információcsere tekintetében nemzetközi együttműködést folytat, és konzultációt biztosít az illetékes hatóságokkal és az érintett gazdasági ágazatokkal a szabadkereskedelmi övezetekkel kapcsolatos, tiltott kereskedelem céljából való visszaélések egyedi eseteire vonatkozó vizsgálatok és egyéb jogi vagy közigazgatási eljárások során. Ez többek között az alábbi eszközöket foglalja magában:

               ·Pénzügyi és adminisztratív információk spontán módon és kérésre történő megosztása a bírósági eljárások során bizonyíték benyújtása, illetve a szabadkereskedelmi övezetek hatékony felügyeletének és ellenőrzésének biztosítása és elősegítése érdekében, a nemzeti joggal összhangban.

               ·A vámhatóságok közötti együttműködésre vonatkozó jelenlegi megállapodások hatékonyabb alkalmazása és betartása, a vámigazgatási szervek közötti kölcsönös segítségnyújtásról szóló egyezményekben és más bűnüldözési információmegosztási és tájékoztatási portálokon és jegyzőkönyvekben előírtaknak megfelelően.

               ·Együttműködés és segítségnyújtás a szabadkereskedelmi övezetekben folytatott tiltott kereskedelem elleni fellépést célzó szakpolitikák és gyakorlatok kidolgozásában és végrehajtásában, ideértve az illetékes hatóságok, a szabadkereskedelmi övezetek és a gazdasági szereplők számára a nyilvántartásra szolgáló továbbfejlesztett rendszerek megosztását és fejlesztését célzó technikai segítségnyújtást is.

               4.A nemzeti ügynökségek közötti együttműködés fokozása, beleértve a jogellenes magatartás gyanújának az illetékes közhatóságok felé történő bejelentésére vonatkozó kötelezettségeket és az információk ügynökségek közötti megosztását; valamint egyéb együttműködési mechanizmusok, mint például közös vizsgálatok és közös hírszerzési központok.

               5.Az illetékes hatóságok és a magánszektor érdekelt felei (pl. fő közvetítők, ideértve a szállítmányozási ügynököket, a szállítmányozókat, a vámügynököket és a logisztikai vállalatokat) figyelmének felhívása a szabadkereskedelmi övezetben való működéssel kapcsolatos szerepek és feladatok, valamint a szabadkereskedelmi övezetben eszközölt ügyletekkel kapcsolatos kockázatok megértése érdekében.

               6.Az érdekelt felek közötti partnerségek ösztönzése a magas kockázatú szabadkereskedelmi övezetekben – például amelyek nem hajtották végre az ezen ajánlás mellékletében szereplő és annak szerves részét képező, a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexet – folytatott tiltott kereskedelem elleni fellépés érdekében. Ez magában foglalja azokat az erőfeszítéseket, amelyek arra ösztönzik a szabadkereskedelmi övezeteket igénybe vevő vagy az ilyen övezeteken belül működő gazdasági szereplőket finanszírozó üzleti közösséget, hogy olyan szabadkereskedelmi övezetekkel folytassanak üzleti tevékenységet vagy tartsanak kapcsolatot, amelyek eleget tesznek a szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexnek.

               7.A szabadkereskedelmi övezet tevékenységeinek nyomon követése és éves mutatók közzététele, amelyek elősegítik annak felmérését, hogy az adott övezet esetében fennáll-e a tiltott kereskedelem elősegítésének kockázata.

               8.Releváns előzetes statisztikák kidolgozása a korábbi meg nem felelésekre vagy végrehajtásra vonatkozóan, ideértve a szabadkereskedelmi övezetekből származó vagy onnan feladott tiltott áruk vámhatóság általi feltartóztatása és lefoglalása, valamint az adott szabadkereskedelmi övezetre vonatkozóan már meghozott végrehajtási intézkedések tekintetében.

               9.Célzott műveletek végzése a magas kockázatú – például a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexet nem végrehajtó – szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó szállítmányok tekintetében.

               10.A szabadkereskedelmi övezetben folytatott tiltott kereskedelem elleni küzdelem érdekében olyan meglévő vagy új nemzetközi megállapodások nagyobb arányú alkalmazása, amelyek rendelkezéseket tartalmaznak a kölcsönös jogsegélyre vagy a bűnüldözési együttműködés egyéb formáira vonatkozóan. Az ilyen megállapodások alkalmazásakor az ajánláshoz csatlakozók a megállapodásokban részt vevő felek illetékes hatóságai közötti kommunikáció elősegítése érdekében kijelölik az illetékes hatóságokat és azok kapcsolattartási pontjait.

               III. AJÁNLJA, hogy az ajánláshoz csatlakozók hozzanak olyan intézkedéseket, amelyek a szabadkereskedelmi övezeteket a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódex végrehajtására ösztönzik. Ezek az intézkedések magukban foglalják – nem kizárólagos módon – az olyan szállítmányok szigorú ellenőrzését, amelyek olyan szabadkereskedelmi övezetből érkeznek, vagy amelyeket bizonyíthatóan olyan szabadkereskedelmi övezeten szállítottak át, amely nem alkalmazza a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexet.

               IV. AJÁNLJA, hogy az ajánláshoz csatlakozók adott esetben alkalmazzanak kereskedelmi megállapodásokat annak érdekében, hogy ösztönözzék a szabadkereskedelmi övezetben folytatott tiltott kereskedelem elleni fellépés ezen ajánlásban foglalt elveinek betartását.

               V. FELKÉRI a főtitkárt és az ajánláshoz csatlakozókat ezen ajánlás terjesztésére.

               VI. FELKÉRI az ajánláshoz nem csatlakozókat, hogy vegyék figyelembe ezen ajánlást, és alkalmazzák.

               VII. A tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoporton keresztül FELKÉRI a Közigazgatási Bizottságot a következőkre:

               ·Az ajánlás végrehajtása tekintetében működjön információcserére és önkéntes szakértői értékelések lebonyolítására szolgáló fórumként;

               ·Az ajánlás elfogadásától számított egy éven belül hozzon létre olyan mechanizmust, amelynek segítségével az adott szabadkereskedelmi övezetnek a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexhez viszonyított teljesítménye és megfelelősége mérhető, és tegyen jelentést a Tanácsnak;

               ·Az ajánlás elfogadásától számított egy éven belül az ajánláshoz csatlakozó harmadik országok támogatása érdekében hozzon létre eszköztárat, ideértve annak elősegítését és ösztönzését, hogy a szabadkereskedelmi övezetek megfeleljenek a tiszta szabadkereskedelmi övezetekre vonatkozó magatartási kódexnek; továbbá

               ·Kövesse nyomon az ajánlás végrehajtását és arról legkésőbb az elfogadását követő öt éven belül, majd ezt követően legalább tízévenként tegyen jelentést a Tanácsnak.

               MELLÉKLET

               A tiszta szabadkereskedelmi övezetek magatartási kódexe

               Tiszta szabadkereskedelmi övezetek a következők:

               1.Nemzeti jogukkal összhangban feltétel nélküli hozzáférést biztosítanak az illetékes hatóságok számára, hogy azok a gazdasági szereplőkre irányuló, az alkalmazandó jogszabályok és rendelkezések megsértésére vonatkozó vizsgálatokat támogató, zavartalan, hivatalból történő végrehajtás-ellenőrzést végezzenek.

               2.Előzetesen értesítik az illetékes hatóságokat a szabadkereskedelmi övezetben folytatott bármiféle ipari, kereskedelmi vagy szolgáltatási tevékenységről.

               3.Azon gazdasági szereplőknek és személyeknek, amelyek vagy akik nem biztosítják a szükséges garanciákat a vonatkozó vámjogszabályok betartására, megtiltják, hogy a szabadkereskedelmi övezetben tevékenységet végezzenek.

               4.Biztosítják, hogy a szabadkereskedelmi övezetben tevékenykedő gazdasági szereplők részletes digitális nyilvántartást vezessenek az övezetbe belépő és az azt elhagyó áruk valamennyi szállítmányáról, valamint az övezeten belül előállított valamennyi áruról és szolgáltatásról, amely minden pillanatban kellően részletes tájékoztatást nyújt az övezeten belüli tevékenységekről. A digitális nyilvántartás:

               ·Dokumentálja a szabadkereskedelmi övezetbe belépő és az azt elhagyó minden áru és szolgáltatás értékesítési és vételi műveleteit, és kérésre az illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátják.

               ·Teljes körű és pontos nyilvántartást biztosít valamennyi kereskedelmi ügyletről annak érdekében, hogy lehetővé váljon a gyártási és összeszerelési folyamatokban felhasznált olyan anyagok teljes körű elszámoltathatósága, amelyek összeegyeztethetők lehetnek kereskedelmi ügyleteik volumenével és értékével. E nyilvántartást:

               –Legalább öt évig meg kell őrizni.

               –Kérésre kellő időben az illetékes hatóságok rendelkezésére kell bocsánati.

               –Az illetékes hatóságok által előírt formátumban kell vezetni, hogy az felhasználható legyen az illetékes hatóság által végzett kockázati profilalkotásra.

               5.Az illetékes hatóságoknak kellő időben továbbítják a nemzeti joggal összhangban kért és a nyilvántartásra vonatkozó követelmények értelmében vezetendő nyilvántartásokat és információkat.

               6.Gondoskodnak arról, hogy a szabadkereskedelmi övezetben működő gazdasági szereplők az övezet székhelye szerinti illetékes hatóságok kérésére kötelesek legyenek hozzáférést biztosítani részletes digitális nyilvántartásukhoz.

               7.Külön kapcsolattartó pontot jelölnek ki, amely rendelkezik a szükséges készségekkel és erőforrásokkal ahhoz, hogy az illetékes hatóságoktól érkező információkérésekre hatékonyan tudjon reagálni.

               8.A szabadkereskedelmi övezetben aktív és a szabadkereskedelmi övezeten belül történő vagy onnan induló kereskedelmi ügyletek vagy pénzügyi tranzakciók tekintetében ösztönzik az elektronikus fizetést és biztosítják a készpénzes tranzakciók nyomon követhetőségét.

               9.Részt vesznek a társaktól való tanulásban és az ajánláshoz csatlakozókkal folytatott párbeszédben az ajánlásban foglaltak betartásával kapcsolatos problémák megoldása érdekében.

                     (1)

                        A tiltott kereskedelem elleni fellépéssel foglalkozó munkacsoport a többek között hamisított árukat, vadon élő állatokat és növényeket, valamint személyeket érintő, határokon átnyúló tiltott kereskedelem feltérképezésével és mérésével foglalkozik.

                     (2)

                        A Miniszteri Tanács 2017. évi nyilatkozata

                     (3)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (OECD, 2018)

                     (4)

                        Trade in Counterfeit Goods and Free Trade Zones: Evidence from recent trends (OECD-EUIPO, 2018.).

                     (5)

                        Why Do Countries Export Fakes? The Role of Governance Frameworks, Enforcement and Socio-economic Factors (OECD-EUIPO, 2018.); Illicit Trade: Converging Criminal Networks (OECD, 2016).

                     (6)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (OECD, 2018)


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.9.16.
            COM(2019) 414 final
            2019/0194(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által a higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén a fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetéséről és az egyezmény A. mellékletének módosításáról szóló határozat tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által a higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén a fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetéséről és az egyezmény A. mellékletének módosításáról szóló határozat tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.A higanyról szóló Minamata egyezmény

               A higanyról szóló Minamata egyezmény (a továbbiakban: egyezmény) az emberi egészségnek és a környezetnek a higany és a higanyvegyületek emberi eredetű, levegőbe, vízbe és talajba történő kibocsátásával szembeni védelmét szabályozó legfontosabb nemzetközi jogi keret.

               A higany teljes életciklusát lefedi az elsődleges higanybányászattól a higanytartalmú hulladékok ártalmatlanításáig, beleértve a higany, a higany más anyagokkal alkotott legalább 95 %-os higanytartalmú keverékei, ezen belül a higanyötvözetek (a továbbiakban: higanykeverékek), valamint hat higanyvegyület: a higany (I)-klorid, a higany (II)-oxid, a higany (II)-szulfát, a higany (II)-nitrát, a cinóber és a higany-szulfid átmeneti tárolását, a higanytartalmú hulladékokénak a kivételével. Az egyezmény 2017. augusztus 16-án hatályba lépett. Az Európai Unió, csakúgy mint a legtöbb tagállam
                  1
               , részes fele az egyezménynek
                  2
               .

               2.2.A részes felek konferenciája

               Az egyezmény részes feleinek konferenciája ellátja az egyezmény által ráruházott feladatokat, és e célból mérlegeli és végrehajtja többek között az egyezmény célkitűzéseinek eléréséhez szükséges további intézkedéseket, beleértve a vonatkozó iránymutatások elfogadását is.

               Az egyezmény 28. cikke és a részes felek konferenciájának első ülésén (2017. szeptember 24–29.) elfogadott, az eljárási szabályzatról szóló MC-1/1 határozat értelmében a részes felek egy-egy szavazattal rendelkeznek. Ugyanakkor az Unió regionális gazdasági integrációs szervezetként a hatáskörébe tartozó kérdéseket illetően az egyezményben részes tagállamainak számával megegyező számú szavazattal gyakorolja szavazati jogát. Az Unió nem gyakorolhatja szavazati jogát, ha valamelyik tagállama saját maga él szavazati jogával, és fordítva.

               2.3.A részes felek konferenciájának tervezett jogi aktusa

               Az egyezmény részes felei számára rendelkezésre bocsátott információk alapján a részes felek konferenciája a 2019. november 25-én tartandó harmadik ülésén – hat afrikai részes ország (Gabon, Csád, Bissau-Guinea, Botswana, Szenegál és Niger) által az egyezmény 26. és 27. cikkének megfelelően benyújtott közös javaslat nyomán – várhatóan elfogadja a fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetéséről és a Minamata egyezmény A. mellékletének módosításáról szóló határozatot (a továbbiakban: a tervezett jogi aktus).

               Az egyezmény A. mellékletének I. része tartalmazza a hozzáadott higanyt tartalmazó termékek jegyzékét (pl. általános világítási célra szolgáló egyes kompakt fénycsövek), amelyek gyártása, behozatala és kivitele 2021-től tilos a szóban forgó egyezmény 4. cikkének (1) bekezdése értelmében.

               Az egyezmény A. mellékletének II. része kilenc, a fogászati amalgám használatának fokozatos csökkentésére irányuló intézkedést tartalmaz. Az egyezmény 4. cikkének (1) bekezdésével és A. mellékletének II. részével összhangban a feleknek legalább két intézkedést kell foganatosítaniuk (pl. a fogászati amalgám használatának az amalgám kapszulázott formájára történő korlátozása).

               A tervezett jogi aktus célja a fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetése. Ennek érdekében a tervezett jogi aktus két lépésben javasolja szabályozni a fogászati amalgám gyártását és nemzetközi kereskedelmét. Először is előírja, hogy 2022-től fokozatosan meg kell szüntetni a tejfogak kezelésére, valamint a 15 év alatti gyermekek és a várandós és szoptató nők fogainak kezelésére szánt fogászati amalgám gyártását, behozatalát és kivitelét. Másodszor úgy rendelkezik, hogy ezt a tilalmat 2025-től ki kell terjeszteni minden egyéb célra szánt fogászati amalgám gyártására, behozatalára és kivitelére, kivéve akkor, ha nem állnak rendelkezésre higanymentes alternatívák. A tervezett jogi aktus mindezek fényében azt javasolja, hogy el kell hagyni az egyezmény A. mellékletének II. részét, valamint hogy a fogászati amalgámot fel kell venni az egyezmény A. mellékletének I. részében foglalt, hozzáadott higanyt tartalmazó termékek jegyzékébe.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               Az Unió által képviselendő javasolt álláspont az, hogy a részes felek konferenciájának harmadik ülésén támogatni kell az uniós vívmányokkal összhangban álló határozat elfogadását.

               A higanyról szóló, 2017. május 17-i (EU) 2017/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  3
                10. cikkének (2) bekezdése szerint az EU-ban 2018. július 1-jétől tilos fogászati amalgámot használni tejfogak kezelésére, valamint a 15 év alatti gyermekek és a várandós és szoptató nők fogainak kezelésére.

               Az (EU) 2017/852 rendelet 19. cikke többek között úgy rendelkezik, hogy a Bizottságnak 2020. június 30-ig jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a fogászati amalgám EU-ban való használatának fokozatos, hosszú távon és lehetőleg 2030-ig történő megszüntetésének kivitelezhetőségéről, figyelembe véve a fogászati amalgám használatának fokozatos csökkentésére irányuló, a 10. cikk (3) bekezdésében említett tagállami nemzeti terveket, és teljes mértékben tiszteletben tartva a tagállamok hatáskörét az egészségügyi szolgáltatások és az orvosi ellátás szervezése és nyújtása tekintetében. Ennek fényében az Európai Bizottság 2018 szeptemberében megkezdte annak vizsgálatát, hogy 2030-ig megvalósítható-e egy ilyen fokozatos megszüntetés az EU-ban. A vizsgálat egy technikai értékelést is tartalmazni fog, amelynek része lesz a fent említett nemzeti tervek elemzése, amelyeket 2019. július 1-jéig valamennyi tagállamnak be kellett nyújtania. Ez a vizsgálat 2020 februárjában zárul le. A vizsgálat eredményeit a Bizottság fel fogja használni a 2020. június végén esedékes jelentésének elkészítéséhez.

               Az uniós vívmányok tehát szabályozzák a fogászati amalgám használatát, de jelenleg nem akadályozzák meg annak gyártását, behozatalát és kivitelét. A jövőben – többek között az (EU) 2017/852 rendelet 19. cikke szerinti felülvizsgálat eredményeitől függően – fontolóra vehető az az alternatíva, hogy a felhasználási korlátozások kiterjesztése a fogászati amalgám gyártásának, behozatalának és kivitelének tilalmát is magában foglalja.

               Ennek megfelelően az egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén az EU kizárólag olyan határozat elfogadását támogathatja, amely összhangban áll az uniós vívmányokkal. Szükség van uniós álláspont kialakítására, mivel az egyezmény részes feleinek – az elfogadását követően – végre kell majd hajtaniuk a tervezett jogi aktust.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”. A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervre irányadó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom tartalmazza azokat az eszközöket is, amelyek a nemzetközi jog értelmében nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  4
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A részes felek konferenciája egy megállapodás, nevezetesen a higanyról szóló Minamata egyezmény által létrehozott szerv.

               A részes felek konferenciája által elfogadandó tervezett jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A tervezett jogi aktus joghatással bír, mivel az egyezmény részes feleinek intézkedéseket kell hozniuk a jogi aktus végrehajtása és betartása érdekében.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem módosítja az egyezmény intézményi keretét. Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik csak járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen anyagi jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a környezettel kapcsolatos. Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 192. cikkének (1) bekezdése.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 192. cikkének (1) bekezdése, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2019/0194 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által a higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén a fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetéséről és az egyezmény A. mellékletének módosításáról szóló határozat tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke (1) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A higanyról szóló Minamata egyezményt
                  5
                (a továbbiakban: egyezmény) az Unió az (EU) 2017/939 tanácsi határozat
                  6
                révén kötötte meg, és az 2017. augusztus 16-án hatályba lépett.

               (2)Az egyezmény részes feleinek konferenciája által az első ülésén elfogadott, eljárási szabályokról szóló MC-1/1 határozat értelmében a felek mindent megtesznek annak érdekében, hogy konszenzussal megállapodásra jussanak valamennyi érdemi kérdésben.

               (3)2019. november 25–29-én tartandó harmadik ülésén az egyezmény részes feleinek konferenciája várhatóan határozatot (a továbbiakban: a javasolt határozat) fogad el a fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetéséről és az egyezmény A. mellékletének módosításáról.

               (4)Tekintettel arra, hogy elfogadása esetén a javasolt határozat joghatással fog bírni, mivel az egyezmény részes feleinek intézkedéseket kell hozniuk az egyezmény nemzeti és/vagy regionális szintű végrehajtása érdekében, helyénvaló meghatározni az Unió által az egyezmény részes feleinek konferenciáján képviselendő álláspontot.

               (5)A javasolt határozat úgy rendelkezik, hogy 2022-től be kell tiltani a tejfogak kezelésére, valamint a 15 év alatti gyermekek és a várandós és szoptató nők fogainak kezelésére szánt fogászati amalgám gyártását, behozatalát és kivitelét. A javasolt határozat továbbá úgy rendelkezik, hogy ezt a tilalmat 2025-től ki kell terjeszteni minden egyéb célra szánt fogászati amalgám gyártására, behozatalára és kivitelére, kivéve akkor, ha nem állnak rendelkezésre higanymentes alternatívák. Az egyezmény szerinti tilalmak végrehajtása érdekében a javasolt határozat rendelkezik az egyezmény A. mellékletének módosításáról.

               (6)A higanyról szóló (EU) 2017/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                10. cikkének (2) bekezdése szerint az Unióban 2018. július 1-jétől tilos fogászati amalgámot használni tejfogak kezelésére, valamint a 15 év alatti gyermekek és a várandós és szoptató nők fogainak kezelésére; az említett rendelet 19. cikke pedig előírja, hogy a Bizottságnak értékelést kell készítenie és 2020. június 30-ig jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a fogászati amalgám használatának az Unióban való fokozatos, hosszú távon és lehetőleg 2030-ig történő megszüntetésének kivitelezhetőségéről.

               (7)A javasolt határozatnak ezért csak azon részeit indokolt támogatni, amelyek a tejfogak kezelésére, valamint a 15 év alatti gyermekek és a várandós és szoptató nők fogainak kezelésére szánt fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetésére vonatkoznak; indokolt előírni, hogy az Unió csak az egyezmény részes feleinek konferenciája által hozott olyan határozat elfogadását támogassa, amely összhangban áll az uniós vívmányokkal,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén az Unió által képviselendő álláspont az, hogy támogatni kell a fogászati amalgám használatának fokozatos megszüntetéséről szóló, az uniós vívmányokkal összhangban álló határozat elfogadását.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        2019. június 20-án huszonhárom tagállam – Ausztria, Belgium, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, az Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Hollandia, Horvátország, Írország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Málta, Németország, Portugália, Románia, Svédország, Szlovákia és Szlovénia – megerősítette a higanyról szóló Minamata egyezményt.

                     (2)

                        A Tanács (EU) 2017/939 határozata (2017. május 11.) a higanyról szóló Minamata Egyezménynek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 142., 2017.6.2., 4. o.).

                     (3)

                        HL L 137., 2017.5.24., 1. o.

                     (4)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (5)

                        A higanyról szóló Minamata egyezmény hiteles változata a következő címen érhető el:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (6)

                        A Tanács (EU) 2017/939 határozata (2017. május 11.) a higanyról szóló Minamata Egyezménynek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 142., 2017.6.2., 4. o.).

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/852 rendelete (2017. május 17.) a higanyról és az 1102/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 137., 2017.5.24., 1. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.9.16.
            COM(2019) 413 final
            2019/0193(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által a higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén a higanytartalmú hulladékokra vonatkozó küszöbértékek meghatározásáról szóló határozatnak az egyezmény 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban történő elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által a higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén az egyezmény 11. cikkének (2) bekezdésében említett, a higanytartalmú hulladékokra vonatkozó küszöbértékek meghatározásáról szóló határozat tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A javaslat háttere

               2.1.A higanyról szóló Minamata egyezmény

               A higanyról szóló Minamata egyezmény (a továbbiakban: egyezmény) az emberi egészségnek és a környezetnek a higany és a higanyvegyületek emberi eredetű, levegőbe, vízbe és talajba történő kibocsátásával szembeni védelmét szabályozó legfontosabb nemzetközi jogi keret. A higany teljes életciklusát lefedi, annak elsődleges kitermelésétől a hulladékká vált higany ártalmatlanításáig.

               Az egyezmény 11. cikkének (2) bekezdése értelmében az egyezmény alkalmazásában a higanytartalmú hulladékok olyan anyagokat vagy tárgyakat jelentenek, amelyek a) higanyból vagy higanyvegyületekből állnak; b) higanyt vagy higanyvegyületeket tartalmaznak; vagy c) higannyal vagy higanyvegyületekkel szennyezettek olyan mennyiségben, amely meghaladja a részes felek konferenciája által meghatározott küszöbértékeket, és amelyeket a nemzeti jognak vagy az egyezménynek megfelelően ártalmatlanítanak, ártalmatlanításra szánnak vagy ártalmatlanítaniuk kell. E rendelkezés hozzáteszi, hogy a higanytartalmú hulladék szóban forgó fogalommeghatározása nem foglalja magában a bányászatból visszamaradó hulladékokat (fedőrétegek, meddő kőzetek és zagyok), kivéve az elsődleges higanybányászatból visszamaradó bányászati hulladékokat, amennyiben azok a részes felek konferenciája által meghatározott küszöbértékeket nem meghaladó mennyiségű higanyt vagy higanyvegyületeket tartalmaznak.

               Az egyezmény 11. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a 11. cikk (2) bekezdése értelmében higanytartalmú hulladéknak minősülő hulladékot környezetkímélő módon kell kezelni.

               Az egyezmény 2017. augusztus 16-án hatályba lépett.

               Az Európai Unió, csakúgy mint a legtöbb tagállam
                  1
               , részes fele az egyezménynek
                  2
               .

               2.2.A részes felek konferenciája

               Az egyezmény részes feleinek konferenciája ellátja az egyezmény által ráruházott feladatokat, és e célból mérlegeli és végrehajtja többek között az egyezmény célkitűzéseinek eléréséhez szükséges további intézkedéseket, beleértve a vonatkozó iránymutatások elfogadását is.

               Az egyezmény 28. cikke és a részes felek konferenciájának első ülésén (2017. szeptember 24–29.) elfogadott, az eljárási szabályzatról szóló MC-1/1 határozat értelmében a részes felek egy-egy szavazattal rendelkeznek. Ugyanakkor az Unió regionális gazdasági integrációs szervezetként a hatáskörébe tartozó kérdéseket illetően az egyezményben részes tagállamainak számával megegyező számú szavazattal gyakorolja szavazati jogát. Az Unió nem gyakorolhatja szavazati jogát, ha valamelyik tagállama saját maga él szavazati jogával, és fordítva.

               2.3.A részes felek konferenciájának tervezett jogi aktusa

               A részes felek konferenciája a második (2018. november 19–23-i) ülésén elfogadta az MC-2/2 határozatot
                  3
                a műszaki szakértők csoportjának létrehozásáról, amelynek megbeszéléseket kell folytatnia a higanytartalmú hulladékok küszöbértékeiről a harmadik ülést megelőző ülésszakközi időszakban. A fent említett csoport megbízatása különösen a higanytartalmú hulladékokra – beleértve a bányászatból visszamaradó hulladékokra – vonatkozó küszöbértékek megállapítására szolgáló megközelítések és módszertanok kidolgozására szólt.

               A szakértői munka eredményeinek fényében a részes felek konferenciája a harmadik ülésén várhatóan határozatot fogad el erről a kérdésről (a továbbiakban: tervezett jogi aktus).

               A tervezett jogi aktus küszöbértékeket fog meghatározni, amelyek lehetővé teszik majd az egyezmény 11. cikkének hatálya alá tartozó, a) higanyból vagy higanyvegyületekből álló, b) higanyt vagy higanyvegyületeket tartalmazó vagy c) higannyal vagy higanyvegyületekkel szennyezett hulladékok azonosítását. Ennek megfelelően a tervezett jogi aktus meghatározza az egyezmény hulladékokra vonatkozó rendelkezéseinek, különösen a higanytartalmú hulladékok környezetkímélő módon való kezelésére vonatkozó kötelezettségről szóló 11. cikke (3) bekezdésének hatályát.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               Az Unió által képviselendő javasolt álláspont az, hogy a részes felek konferenciájának harmadik ülésén támogatni kell az uniós vívmányokkal összhangban álló határozat elfogadását.

               A higanytartalmú hulladékokra uniós szintű szabályozás vonatkozik, nevezetesen a higanyról és az 1102/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. május 17-i (EU) 2017/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  4
               , a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  5
               , az ásványinyersanyag-kitermelő iparban keletkező hulladék kezeléséről és a 2004/35/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. március 15-i 2006/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  6
               , valamint a hulladékjegyzéknek a hulladékokról szóló 75/442/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének a) pontja értelmében történő meghatározásáról szóló 94/3/EK határozat, valamint a veszélyes hulladékok jegyzékének a veszélyes hulladékokról szóló 91/689/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (4) bekezdése értelmében történő meghatározásáról szóló 94/904/EK tanácsi határozat felváltásáról szóló, 2000. május 3-i 2000/532/EK bizottsági határozat
                  7
               .

               A hulladékra vonatkozó uniós jog a fent említett 2008/98/EK irányelv 13. és 17. cikkében meghatározott kulcsfontosságú kötelezettségen alapul, amely szerint a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a hulladékgazdálkodás az emberi egészség veszélyeztetése és a környezet károsítása nélkül történjen. E rendelkezések végrehajtják az egyezmény 11. cikkének (3) bekezdésében foglalt, a környezetkímélő módon való kezelésre vonatkozó kötelezettséget.

               Az EU fontos szerepet játszott az egyezmény kidolgozásában, beleértve a higanytartalmú hulladékokra vonatkozó rendelkezéseit is, és az uniós szakértők jelentős mértékben hozzájárultak a tervezett jogi aktushoz, ugyanakkor a hulladékra vonatkozó uniós vívmányok túlmutatnak az egyezmény 11. cikkén, mivel a szóban forgó rendelkezésben említett valamennyi higanytartalmú hulladékra uniós szintű szabályozás vonatkozik, továbbá higany- és higanyvegyület-tartalmuktól függetlenül környezetkímélő módon kell őket kezelni.

               A fentiek fényében az EU támogatni tudja egy olyan tervezett jogi aktus elfogadását, amely összhangban áll az uniós vívmányokkal.

               Ennek megfelelően az egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén az EU kizárólag olyan határozat elfogadását támogathatja, amely összhangban áll az uniós vívmányokkal.

               Szükség van uniós álláspont kialakítására, mivel elfogadását követően az egyezmény részes feleinek végre kell majd hajtaniuk a tervezett jogi aktust.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervre irányadó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom tartalmazza azokat az eszközöket is, amelyek a nemzetközi jog értelmében nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  8
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A részes felek konferenciája egy megállapodás, nevezetesen a higanyról szóló Minamata egyezmény által létrehozott szerv.

               A részes felek konferenciája által elfogadandó tervezett jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A tervezett jogi aktus joghatással bír, mivel az egyezmény részes feleinek intézkedéseket kell hozniuk a jogi aktus végrehajtása és betartása érdekében.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem módosítja az egyezmény intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a környezettel kapcsolatos.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 192. cikkének (1) bekezdése.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 192. cikkének (1) bekezdése, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2019/0193 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által a higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén a higanytartalmú hulladékokra vonatkozó küszöbértékek meghatározásáról szóló határozatnak az egyezmény 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban történő elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke (1) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A higanyról szóló Minamata egyezményt
                  9
                (a továbbiakban: egyezmény) az Unió az (EU) 2017/939 tanácsi határozat
                  10
                révén megkötötte, és az 2017. augusztus 16-án hatályba lépett.

               (2)Az egyezmény részes feleinek konferenciája által az első ülésén elfogadott, eljárási szabályokról szóló MC-1/1 határozat értelmében a felek mindent megtesznek annak érdekében, hogy konszenzussal megállapodásra jussanak valamennyi érdemi kérdésben.

               (3)2019. november 25–29-én tartandó harmadik ülésén az egyezmény részes feleinek konferenciája várhatóan határozatot (a továbbiakban: javasolt határozat) fogad el az egyezmény 11. cikkének (2) bekezdésében említett higanytartalmú hulladékokra vonatkozó küszöbértékekről, amelyek ebből következően meghatározzák a hulladékokról szóló egyezmény 11. cikkének alkalmazási körét; az egyezmény 11. cikke (2) bekezdésének hatálya alá tartozó higanytartalmú hulladékokat az egyezmény 11. cikkének (3) bekezdése értelmében környezetkímélő módon kell kezelni.

               (4)Tekintettel arra, hogy elfogadása esetén a javasolt határozat joghatással fog bírni, mivel az egyezmény részes felei intézkedéseket kell hozniuk az egyezmény nemzeti és/vagy regionális szintű végrehajtása érdekében, helyénvaló meghatározni az Unió által az egyezmény részes feleinek konferenciáján képviselendő álláspontot.

               (5)Az Unió jelentős mértékben hozzájárult az egyezmény hulladékokra vonatkozó rendelkezéseinek kidolgozásához, valamint az egyezmény részes felei konferenciájának második ülésén elfogadott MC-2/2 határozattal
                  11
                elindított ülésszakközi szakértői munkához, amely a javasolt határozathoz vezetett, továbbá az uniós vívmányok már jelenleg is előírják, hogy az egyezmény 11. cikkének (2) bekezdésében említett valamennyi higanytartalmú hulladékot annak higanytartalmától függetlenül, az emberi egészség veszélyeztetése és a környezet károsítása nélkül kell kezelni.

               (6)Az Unió csak az egyezmény részes feleinek konferenciája által hozott olyan határozat elfogadását támogathatja, amely összhangban áll az uniós vívmányokkal,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az egyezmény részes felei konferenciájának harmadik ülésén az Unió által képviselendő álláspont az, hogy támogatni kell a higanytartalmú hulladékokra vonatkozó küszöbértékek meghatározásáról szóló, az uniós vívmányokkal összhangban álló határozat elfogadását.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        2019. június 20-án huszonhárom tagállam – Ausztria, Belgium, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, az Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Hollandia, Horvátország, Írország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Málta, Németország, Portugália, Románia, Svédország, Szlovákia és Szlovénia – megerősítette a higanyról szóló Minamata egyezményt.

                     (2)

                        A Tanács (EU) 2017/939 határozata (2017. május 11.) a higanyról szóló Minamata Egyezménynek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 142., 2017.6.2., 4. o.).

                     (3)

                        MC-2/2 határozat: A higanytartalmú hulladékokra vonatkozó küszöbértékek; A higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának jelentése a második ülésen végzett munkáról, UNEP/MC/COP2/19, 2018. december 6.; itt olvasható:

                  http://www.mercuryconvention.org/Meetings/COP2/tabid/6355/language/en-US/Default.aspx

                     (4)

                        HL L 137., 2017.5.24., 1. o.

                     (5)

                        HL L 312., 2008.11.22., 3. o.

                     (6)

                        HL L 102., 2006.4.11., 15. o.

                     (7)

                        HL L 226., 2000.9.6., 3. o.

                     (8)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (9)

                        A higanyról szóló Minamata egyezmény hiteles változata a következő címen érhető el:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (10)

                        A Tanács (EU) 2017/939 határozata (2017. május 11.) a higanyról szóló Minamata Egyezménynek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 142., 2017.6.2., 4. o.).

                     (11)

                        MC-2/2 határozat: A higanytartalmú hulladékokra vonatkozó küszöbértékek; A higanyról szóló Minamata egyezmény részes felei konferenciájának jelentése a második ülésen végzett munkáról, UNEP/MC/COP2/19, 2018. december 6.