				|

		52012PC0270

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról /* COM/2012/0270 final - 2012/0145 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
2012. február 2-án
a Bíróság a C-249/10 ügyben[1]
(P - Brosmann és mások kontra az Európai Unió Tanácsa, a továbbiakban:
Brosmann-ügy) hozott ítéletében a kérelmezők tekintetében
semmissé nyilvánította a Kínai Népköztársaságból és Vietnamból származó, egyes
bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó
végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám
végleges beszedéséről szóló, 2006. október 5-i 1472/2006/EK tanácsi
rendeletet. Ítéletében a Bíróság kimondta, hogy az 1225/2009/EK tanácsi
rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat az egyéni
piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek a 2. cikk (7) bekezdésének
c) pontja alapján történő elbírása tekintetében nem alkalmazható.
Ítéletében a Bíróság megállapította, hogy a 2. cikk (7) bekezdésének
c) pontja alapján azon együttműködő gyártók, akik nem kerültek
be a mintába, jogosultak arra, hogy piacgazdasági elbánás iránti kérelmüket
kivizsgálják, függetlenül attól, hogy a mintába be nem került, adott
vállalatokra kellett-e egyéni dömpingkülönbözetet számítani. A Bíróság
kifejtette továbbá, hogy a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja
szerinti elbírálást a vizsgálat elindításától számított három hónapon belül
kell megtenni.
A Bíróságnak a 1225/2009/EK tanácsi
rendelet alkalmazására vonatkozó ítélete alapján a Bizottságnak meg kellene
vizsgálnia a minta részét nem képező együttműködő gyártók által
benyújtott valamennyi piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, függetlenül a
gyártók számától. Ugyanakkor ez a gyakorlat aránytalanul nagy adminisztratív
terhet róna az uniós vizsgálati hatóságokra. Ezért helyénvaló módosítani az
1225/2009/EK rendeletet, különösen a piacgazdasági elbánás iránti kérelmek
elbírálására a Bizottság számára biztosított három hónapos határidő
tekintetében.
Megjegyzendő továbbá, hogy az
1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi
gyakorlatnak az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az 2. cikk
(7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása
szempontjából való alkalmazása nem sérti az Unióra a Kereskedelmi
Világszervezet szabályai alapján vonatkozó kötelezettségeket. A Kereskedelmi
Világszervezet Vitarendezési Testülete ezért a DS405 vitában (Európai Unió —
egyes Kínából származó lábbelikre vonatkozó dömpingellenes intézkedések,
jelentés elfogadása: 2012. február 22.) úgy ítélte meg, hogy Kína nem
bizonyította, hogy az Európai Unió ellentétesen cselekedett volna a
dömpingellenes megállapodás 2.4. és 6.10.2. cikkével, a Kínára vonatkozó csatlakozási
jegyzőkönyv 15. bekezdése a) pontjának ii. alpontjával, valamint
a Kína csatlakozására vonatkozó munkacsoporti jelentés 151. e) és f)
pontjával azáltal, hogy a korlátozott idejű eredeti vizsgálat során nem
vizsgálta meg a mintába be nem került, együttműködő kínai gyártók
piacgazdasági elbánás iránti kérelmét.
Ezért ezen előzményeket figyelembe véve,
valamint a jogbiztonság okán megfelelőnek tűnik bevezetni egy olyan
rendelkezést, mely egyértelműsíti, hogy az a döntés, miszerint a
vizsgálatot a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikke alapján
történő mintavétel útján a gyártók egy korlátozott számára kell
szűkíteni, azon felekre is vonatkozik, amelyek piacgazdasági elbánás
iránti kérelme a 2. cikk (7) bekezdésének b) és c) pontja
szerinti elbírálás alatt áll. Következésképpen egyértelműsíteni kell, hogy
azon gyártók tekintetében, akik nem képezik a minta részét, nem kell a
2. cikk (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást
alkalmazni, kivéve ha ezen gyártók a 17. cikk (3) bekezdése szerint
egyedi vizsgálatot kérnek, amelynek a Bizottság helyt is ad.
Továbbá egyértelművé kell tenni, hogy a
17. cikknek megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel
nem vett gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja
meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet
súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy ezen felekre a rendes értéket
2. cikk (1)−(6) bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének
a) pontja alapján állapították-e meg.
Végül a 2. cikk
(7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálásra biztosított három hónapos
határidő több dömpingellenes eljárásban nem bizonyult megvalósíthatónak a
gyakorlatban, különösen ott, ahol a 17. cikk szerinti mintavétel
alkalmazására került sor. A Lisszaboni Szerződéssel bevezetett rendelkezésekkel
való összhang biztosítása érdekében egyes rendelkezések módosítására tett
bizottsági javaslat („I. kereskedelmi omnibus aktus”)[2] mellékletként tartalmaz egy, az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2.
cikk (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott határidő hat hónapra
történő meghosszabbítására vonatkozó módosítást (az „I. kereskedelmi
omnibus aktus” melléklete 24. címének 1. pontja). Ugyanakkor
figyelemmel az ezen határidő kapcsán a Brosmann-ügyben hozott
ítéletre (amelyet az omnibus aktus után egy évvel hoztak), úgy tűnik, hogy
a határidő hat hónapra történő meghosszabbítása jogbiztonsági okokból
már nem helytálló. Ehelyett alkalmasabb tűnik e határidő törlése az
1225/2009/EK tanácsi rendeletből. Ezért a Bizottságnak nem kell
folytatnia a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott határidő
módosítására a I. kereskedelmi omnibus aktus keretében tett
erőfeszítéseit, és szándékairól tájékoztatnia kell a Tanácsot és a
Parlamentet.
A jogbiztonság érdekében, valamint a jó
közigazgatás elve alapján a lehető legrövidebb időn belül biztosítani
kell ezen módosítások alkalmazását valamennyi új és folyamatban lévő
vizsgálat során.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT
KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLAT
Tárgytalan.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
·
Jogalap
E javaslat jogalapja az Európai Unió
működéséről szóló Szerződés 207. cikkének
(2) bekezdése, amely értelmében a közös kereskedelempolitika
végrehajtásának kereteit meghatározó intézkedéseket rendes jogalkotási eljárás
keretében elfogadott rendeletekben az Európai Parlament és a Tanács határozza
meg.
E javaslat módosítja a
1225/2009/EK tanácsi rendeletet, amely alapjául az Európai Közösséget
létrehozó szerződés egyenértékű rendelkezése (133. cikk) szolgált.
·
A szubszidiaritás elve
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében ez
a javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik. Ezért a szubszidiaritás
elve nem alkalmazható.
·
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének.
·
A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt aktus: európai parlamenti és tanácsi
rendelet.
Más jogi aktus nem felelne meg a
következők miatt: rendelet csak rendelettel módosítható.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
Tárgytalan.
5.           OPCIONÁLIS ELEMEK
Tárgytalan.
2012/0145 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
az Európai Közösségben tagsággal nem
rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak
207. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       A C 249/10 P ügyben[3] a Bíróság kimondta, hogy az
Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló,
2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet[4] 17. cikkében meghatározott
mintavételi gyakorlat nem alkalmazható az egyéni piacgazdasági elbánás iránti
kérelmeknek az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének
c) pontja alapján történő elbírálása céljából.
(2)       A Bíróság ítélete alapján a
Bizottságnak meg kellene vizsgálnia a minta részét nem képező
együttműködő exportáló gyártók által benyújtott valamennyi
piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, akkor is, ha gyártók száma nagy.
Ugyanakkor ez a gyakorlat aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna az uniós
vizsgálati hatóságokra. Ezért a 1225/2009/EK tanácsi rendeletet módosítani
kell.
(3)       Megjegyzendő továbbá,
hogy a Kereskedelmi Világszervezet szabályai alapján lehetőség van az
1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi
gyakorlat alkalmazására az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az
említett rendelet 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja alapján
történő elbírálása céljából. A Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési
Testülete ezért a DS405 vitában (Európai Unió — egyes Kínából származó lábbelikre
vonatkozó dömpingellenes intézkedések, jelentés elfogadása:
2012. február 22.) úgy ítélte meg, hogy Kína nem bizonyította, hogy
az Európai Unió ellentétesen cselekedett volna a dömpingellenes megállapodás
2.4. és 6.10.2. cikkével, a Kínára vonatkozó csatlakozási jegyzőkönyv 15.
bekezdése a) pontjának ii. alpontjával, valamint a Kína
csatlakozására vonatkozó munkacsoporti jelentés 151. e) és f) pontjával
azáltal, hogy a korlátozott idejű eredeti vizsgálat során nem vizsgálta
meg a mintába be nem került, együttműködő kínai gyártók piacgazdasági
elbánás iránti kérelmét.
(4)       Ezért ezen előzményeket
figyelembe véve, valamint a jogbiztonság okán megfelelőnek tűnik
bevezetni egy olyan rendelkezést, mely egyértelműsíti, hogy az a döntés,
miszerint a vizsgálatot a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 17. cikke
alapján történő mintavétel útján a felek egy korlátozott számára kell
szűkíteni, azon felekre is vonatkozik, amelyek a 2. cikk
(7) bekezdésének b) és c) pontja szerinti vizsgálat alatt állnak.
Következésképpen egyértelműsíteni kell, hogy azon exportáló gyártók
tekintetében, akik nem képezik a minta részét, nem kell a 2. cikk
(7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást megtenni, kivéve ha
ezen gyártók a 17. cikk (3) bekezdése szerint egyedi vizsgálatot
kérnek, amelynek a Bizottság helyt is ad.
(5)       Továbbá egyértelművé
kell tenni, hogy a 17. cikknek megfelelően jelentkező, de a
vizsgálati körbe fel nem vett exportőrök vagy gyártók behozatalaira
alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő
felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül
attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket 2. cikk (1)−(6)
bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének a) pontja alapján
állapították-e meg.
(6)       Végül a 2. cikk (7)
bekezdésének c) pontja szerinti elbírálásra biztosított három hónapos
határidő nem bizonyult megvalósíthatónak a gyakorlatban, különösen azon
eljárásokban, ahol a 17. cikk szerinti mintavétel alkalmazására kerül sor.
Ezért ezt a határidőt el kell hagyni.
(7)       A jogbiztonság érdekében,
valamint a jó közigazgatás elve alapján a lehető legrövidebb időn
belül biztosítani kell ezen módosítások alkalmazását valamennyi új és
folyamatban lévő vizsgálat során.
(8)       Az 1225/2009/EK tanácsi
rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet a
következőképpen módosul:
(1) A 2. cikk (7) bekezdése a
következőképpen módosul:
a) A c) pont utolsó előtti mondata a
következőképpen módosul:
A „vizsgálat megkezdésétől számított három
hónapon belül” szövegrészt el kell hagyni.
b) A bekezdés a következő d) ponttal egészül
ki:
„d) Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek
megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, akkor a b) és c) pontok
alapján történő elbírálás a vizsgálatban részt vevő felekre, valamint
a 17. cikk (3) bekezdése alapján egyedi elbánásban részesült
gyártókra korlátozódik”.
(2) A 9. cikk (6) bekezdésében az
első mondat helyébe a következő lép:
„Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek
megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, a 17. cikknek
megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett
exportőrök vagy gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem
haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet
súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket
2. cikk (1)−(6) bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének
a) pontja alapján állapították-e meg.”
2. cikk
Ez a rendeletet hatálybalépésétől
kezdődően minden új és folyamatban lévő vizsgálatra alkalmazandó.

3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező
és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               C-249/10 P ügy – Brosmann Footwear (HK) és mások kontra
az Európai Unió Tanácsa, ítélet: 2012. február 2. (még nem lett
közzétéve az EBHT-ben).
[2]               Az Európai Parlamenti és a Tanács rendelete a közös
kereskedelempolitikára vonatkozó egyes rendeletek bizonyos intézkedések
elfogadási eljárásai tekintetében történő módosításáról szóló javaslata
(COM(2011) 82 végleges).
[3]               C-249/10 P ügy – Brosmann Footwear (HK) és mások kontra
az Európai Unió Tanácsa, ítélet: 2012. február 2.
[4]               HL L 343., 2009.12.22., 51. o.