               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.3.11.
            COM(2021) 114 final
            2021/0059(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás részes feleinek tervezett határozatával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya a Bizottság által az Európai Unió nevében a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodással (a továbbiakban: megállapodás) összefüggésben a megállapodás helyi költségekkel kapcsolatos rendelkezéseinek módosítására irányuló tervezett határozattal kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat. Ezek a rendelkezések meghatározzák a támogatott exportszerződés értékének azon maximális százalékos arányát, amely helyben, azaz a rendeltetési országban, nem pedig az exportáló országban vagy harmadik országban beszerzett termékekből és szolgáltatásokból állhat. A tervezett határozat megemelné ezt a maximális százalékarányt, és a valós piaci körülményeknek megfelelő, nagyobb rugalmasságot tenne lehetővé.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Megállapodás a hivatalosan támogatott exporthitelekről

               A megállapodás egy informális megállapodás az EU, az USA, Kanada, Japán, Korea, Norvégia, Svájc, Ausztrália, Új-Zéland és Törökország között, melynek célja, hogy keretet biztosítson a hivatalosan támogatott exporthitelek szabályszerű alkalmazásához. A gyakorlatban ez egyenlő versenyfeltételek megteremtését (azáltal, hogy a verseny alapját az exportált termékek és szolgáltatások ára és minősége képezi, nem pedig a biztosított pénzügyi feltételek), valamint az arra való törekvést jelenti, hogy megszűntessék a támogatásokat és a kereskedelemnek a hivatalosan támogatott exporthitelekkel kapcsolatos torzulásait. A megállapodás 1978 áprilisában határozatlan időtartamra hatályba lépett, és bár az OECD titkárságától kap adminisztratív támogatást, nem az OECD jogi aktusa
                  1
               .

               A megállapodást rendszeresen frissítik, figyelembe véve azokat a pénzügyi piaci és szakpolitikai fejleményeket, amelyek hatást gyakorolnak a hivatalosan támogatott exporthitelek nyújtására. Az 1233/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  2
                rögzíti, hogy a megállapodásban meghatározott iránymutatások alkalmazandók az Unióban, és ezáltal azok az EU-ban jogilag kötelező erejűvé váltak
                  3
               . A megállapodás feltételeinek felülvizsgálatait az e rendelet 2. cikke szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén építik be az uniós jogba.

               2.2.A hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás részes felei

               Az Uniót az Európai Bizottság képviseli a megállapodás részes feleinek (a továbbiakban: felek) ülésein, valamint a felek írásbeli döntéshozatali eljárásaiban. A megállapodás valamennyi módosításáról konszenzussal határoznak. Az Unió álláspontját a Tanács fogadja el, és azt a tagállamok az exporthitelekkel foglalkozó tanácsi munkacsoportban vitatják meg
                  4
               .

               A megállapodás 62. cikke úgy rendelkezik, hogy „A felek rendszeresen felülvizsgálják a megállapodás működését. A vizsgálat során a felek többek között megvizsgálják a bejelentési eljárásokat, a differenciált leszámítolási kamatláb (DDR) rendszer alkalmazását és működését, a kötött segéllyel kapcsolatos szabályokat és eljárásokat, az egyeztetés kérdéseit, az előzetes kötelezettségvállalásokat és a megállapodásban való szélesebb részvétel lehetőségeit.”

               2.3.A hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás részes feleinek tervezett jogi aktusa

               A megállapodás részes feleinek 2019. júniusi 141. ülésén a felek megvitatták a helyi költségekre nyújtott hivatalos támogatás növelésére irányuló uniós javaslattervezetet. A javaslattervezet kedvező fogadtatásban részesült, a többi fél pozitívan reagált, azonban egy delegáció nem foglalt állást, és felkérte az EU-t, hogy szolgáltasson további háttér-információkat és pontosításokat.

               A megállapodás részes feleinek következő, 2019. novemberi ülésén ismét megvitatták a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás növelését. A megbeszélés a javaslattervezet lehetséges módosításaira vonatkozott, többek között arra, hogy a helyi költségek fedezését meghatározott ágazatokra vagy országokra korlátoznák. A felek azonban nem jutottak egyetértésre, és a megbeszélések folytatását későbbi ülésekre halasztották. A megállapodás részes feleinek 2020. júniusi 144. ülésén az a delegáció, amelyik nem támogatta az uniós javaslattervezetet, ellenjavaslatot nyújtott be a helyi költségekhez nyújtott támogatásról. Ez a javaslat nem nyerte el a többi fél támogatását, de kompromisszumos megoldásokra és módosításokra vonatkozó ajánlatok születtek a lezáratlan kérdések megoldása érdekében, amelyek megvitatásra kerültek.

               Az EU felülvizsgálta javaslattervezetét, tudomásul véve a megállapodás részes feleinek korábbi ülésein kifejtett véleményeket, és a felek 2020. november 17-i 145. ülésén kompromisszumos javaslattervezetet nyújtott be. Néhány fél kisebb módosításokat javasolt a kompromisszumos javaslattervezethez. Némi egyeztetést követően valamennyi fél jelezte, hogy támogatja a kompromisszumos javaslattervezet és a javasolt módosítások kombinációját. A megállapodás részes feleinek írásbeli eljárás keretében határozatot kell felfogadniuk az Unió kompromisszumos javaslattervezetéről.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               A helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás fő elveit a megállapodás 10. cikke határozza meg. A 10. cikk úgy rendelkezik, hogy a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás nem haladhatja meg az exportszerződés értékének 30 %-át (nemzeti tartalom és harmadik országból származó beszerzés). Ezeket a rendelkezéseket 2006-ban vezették be, amikor a hivatalos támogatás maximális szintjét az exportszerződés értékének 15 %-áról 30 %-ra emelték. Az elmúlt évtizedekben a globális kereskedelmi és termelési minták jelentős fejlődésen mentek keresztül. A globális értékláncok megjelenése megváltoztatta az exportőrök beszerzésének módját: azok a vállalatok, amelyek elsődleges termelésüket korábban egy országban végezték, most a költséghatékonyság és a földrajzi elérhetőség alapján optimalizálják beszerzésüket, és az egyetlen végső késztermék gyakran több országban működő gyártó- és összeszerelősorok eredményeiből áll össze. Az EU exportágazata régóta kérte, hogy nagyobb rugalmasságra legyen lehetőség a helyi költségek tekintetében. A helyi költségekhez nyújtott támogatás jelenlegi korlátozása versenyhátrányt jelent az uniós exportőrök számára a megállapodás hatálya alá nem tartozó országok exportőreivel szemben.

               A helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás növelésére vonatkozó tervezett határozat azt jelentené, hogy a helyi költségek maximális szintje a magas jövedelmű országokban
                  5
                (a megállapodásban szereplő I. országkategória) az exportszerződés értékének 40 %-ára, a közepes és alacsony jövedelmű országokban (a megállapodásban szereplő II. országkategória) pedig 50 %-ra emelkedne. A módosítás összhangba hozná a megállapodás fő szövegében szereplő, helyi költségekre vonatkozó rendelkezésekkel a megújuló energiák felhasználását,az éghajlatváltozás hatásainak enyhítését és az azokhoz való alkalmazkodást célzó, valamint a vízügyi projektekhez nyújtott exporthitelekről szóló ágazati megállapodás helyi költségekkel kapcsolatos rendelkezéseit. Ezenkívül a határozat a megállapodást felülvizsgálati záradékkal egészítené ki, amely úgy rendelkezne, hogy a helyi költségekre vonatkozó új rendelkezéseket hatálybalépésük után három évvel felül kell vizsgálni.

               Ezért a Tanács ajánlja, hogy az Unió írásbeli eljárással hagyja jóvá a megállapodás részes feleinek a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás növelésére vonatkozó határozattervezetét.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  6
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus meghatározó módon befolyásolja az uniós szabályozás tartalmát, nevezetesen a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. november 16-i 1233/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet, mivel annak 2. cikke rögzíti, hogy „[a] Bizottság a 3. cikknek megfelelően a megállapodás résztvevői által az iránymutatásokhoz fűzött módosítások nyomán felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet módosítása céljából”.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a közös kereskedelempolitikával kapcsolatos. Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 207. cikke.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               5.A tervezett jogi aktus kihirdetése

               Mivel a részes felek tervezett határozata módosítani fogja a megállapodást, elfogadását követően helyénvaló kihirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               2021/0059 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás részes feleinek tervezett határozatával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) kötelező érvényű az Unióra nézve a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. november 16-i 1233/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek
                  7
                megfelelően.

               (2)A megállapodás részes felei (a továbbiakban: felek) 2020. november 17-i 145. ülésükön megállapodtak abban, hogy írásbeli eljárás keretében határozatot fogadnak el a megállapodásnak a helyi költségek formájában nyújtott exporthitelek hivatalos támogatásának növelése céljából történő módosításáról.

               (3)Helyénvaló meghatározni az Unió által képviselendő álláspontot a megállapodás részes felei által írásbeli eljárásban elfogadni tervezett határozattal kapcsolatban, mivel a tervezett határozat – az 1233/2011/EU rendelet 2. cikkéből adódóan – meghatározó módon befolyásolja majd az uniós szabályozás tartalmát.

               (4)A helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás növelésére vonatkozó tervezett határozatnak hozzá kell igazítania a megállapodás helyi költségekhez nyújtott támogatásra vonatkozó rendelkezéseit a meghatározó kereskedelmi és termelési mintákhoz. A globális értékláncok megváltoztatták az exportőrök beszerzési döntéseit, és a legtöbb exportőr mostanra több országból szerez be készleteket, és egyre nagyobb mértékben a vevő elhelyezkedése szerinti országból. Az uniós exportőrök számára a nagyobb rugalmasság, valamint optimális beszerzési stratégiák lehetővé tétele érdekében a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás felső határát a magas jövedelmű országokban az exportszerződés értékének 30 %-áról 40 %-ára, a közepes és alacsony jövedelmű országokban pedig az exportszerződés értékének 30 %-áról 50 %-ára kell emelni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás részes feleinek írásbeli eljárásában a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás növelésére vonatkozó, tervezett határozattal kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspontot e határozat melléklete tartalmazza.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az OECD-egyezmény 5. cikkében meghatározottak szerint.

                     (2)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1233/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 326., 2011.12.8., 45. o.).

                     (3)

                        Az OECD-megállapodás korábbi verzióit már korábban átültették tanácsi határozatok útján az uniós jogba.

                     (4)

                        A Tanács határozata a hitelbiztosítással, hitelgaranciával és pénzügyi hitelekkel foglalkozó politika-koordinációs csoport létrehozásáról (HL 66., 1960.10.27., 1339. o.).

                     (5)

                        A Világbank által az egy főre jutó GNI alapján évente megállapítottak szerint.

                     (6)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1233/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 326., 2011.12.8., 45. o.) (a továbbiakban: az 1233/2011/EU rendelet).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.3.11.
            COM(2021) 114 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslat – A Tanács határozata
            az Európai Unió által a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás részes feleinek tervezett határozatával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               MELLÉKLET

               JAVASLAT

               II. FEJEZET: AZ EXPORTHITELEK PÉNZÜGYI FELTÉTELEI

               11.ELŐLEG, MAXIMÁLIS HIVATALOS TÁMOGATÁS ÉS HELYI KÖLTSÉGEK

               d)A felek a következő feltételekkel nyújthatnak hivatalos támogatást a helyi költségekhez:

               1.A helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás maximális összege nem haladhatja meg:

               –az I. kategóriába tartozó országok esetében az exportszerződés értékének 40 %-át,

               –a II. kategóriába tartozó országok esetében az exportszerződés értékének 50 %-át.

               2.Nem nyújtható hivatalos támogatás a helyi költségekhez az ügylethez kapcsolódó exportra vonatkozóan meghatározott feltételeknél kedvezőbb vagy kevésbé korlátozó feltételek mellett.

               3.Amennyiben a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás meghaladja az export szerződés szerinti értékének 15 %-át, az ilyen hivatalos támogatást a 48. cikk értelmében a támogatott helyi költségek jellegének megjelölésével előzetesen be kell jelenteni.

               65.A HELYI KÖLTSÉGEKHEZ NYÚJTOTT HIVATALOS TÁMOGATÁS FELÜLVIZSGÁLATA

               A felek a hivatalos jóváhagyástól számított három éven belül felülvizsgálják a helyi költségekhez nyújtott támogatásra vonatkozó rendelkezéseket.

               A megállapodás IV. melléklete

               ÁGAZATI MEGÁLLAPODÁS A MEGÚJULÓ ENERGIÁK FELHASZNÁLÁSÁT, AZ ÉGHAJLATVÁLTOZÁS HATÁSAINAK ENYHÍTÉSÉT ÉS AZ AZOKHOZ VALÓ ALKALMAZKODÁST CÉLZÓ, VALAMINT A VÍZÜGYI PROJEKTEKHEZ NYÚJTOTT EXPORTHITELEKRŐL

               7. HELYI KÖLTSÉGEK

               a)A legalább 10 millió SDR értékű szerződésekhez kapcsolódó hivatalosan támogatott exporthitelek esetében a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás nem haladhatja meg az exportszerződés értékének 30 %-át.

               b)A kevesebb mint 10 millió SDR értékű szerződésekhez kapcsolódó hivatalosan támogatott exporthitelek esetében:

               1.az ezen ágazati megállapodás I. függelékében felsorolt ágazatok esetében a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás nem haladhatja meg az exportszerződés értékének 45 %-át;

               2.az ezen ágazati megállapodás II. függelékében felsorolt ágazatok és az ágazati megállapodás 4. cikkében meghatározott vízügyi projektek esetében a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás nem haladhatja meg az exportszerződés értékének 30 %-át.

               c)Amennyiben a helyi költségekhez nyújtott hivatalos támogatás meghaladja az exportszerződés értékének 15 %-át, a hivatalos támogatás nyújtásáról ezen ágazati megállapodás 8. cikke értelmében előzetes bejelentés szükséges, amely pontosítja a támogatni kívánt helyi költségek jellegét.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.3.18.
            COM(2021) 127 final
            2021/0066(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 103. ülésén és a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 76. ülésén a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezményt, az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzatot, a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatát és a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló nemzetközi egyezményt érintő módosítások elfogadása tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 2021. május 5–14. között virtuálisan megrendezésre kerülő 103. ülésén (MSC 103) és a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 2021. június 7–17. között virtuálisan megrendezésre kerülő 76. ülésén (MEPC 76) az Unió nevében képviselendő álláspontot megállapító határozat. A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 103. ülésén a tervek szerint a következők tekintetében kerül sor módosítások elfogadására:

               –a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezmény (STCW-egyezmény),

               –az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzat (ESP-szabályzat),

               –a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzata (FSS Code).

               A Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 76. ülésén a tervek szerint a következő tekintetében kerül sor módosítások elfogadására:

               –a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló egyezmény (AFS-egyezmény).

               2.A javaslat háttere

               2.1.A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet létrehozásáról szóló egyezmény

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről (IMO) szóló egyezmény létrehozza az IMO-t, melynek célja fórumot biztosítani az együttműködéshez a nemzetközi kereskedelmi hajózást érintő bármely technikai kérdéshez kapcsolódó szabályozási és gyakorlati kérdésekben. Ösztönzi továbbá a tengeri biztonsággal, a hajózás hatékonyságával, a hajókról származó tengerszennyezés megelőzésével és szabályozásával kapcsolatos lehető legszigorúbb normák általános elfogadását, az egyenlő versenyfeltételek megteremtését, valamint a vonatkozó adminisztratív és jogi kérdések rendezését.

               Az egyezmény 1958. március 17-én lépett hatályba.

               Az egyezménynek valamennyi tagállam részes fele.

               Szintén valamennyi tagállam részes fele a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. évi nemzetközi egyezménynek (a továbbiakban: MARPOL-egyezmény), amely 1983. október 2-án lépett hatályba, valamint a szóban forgó egyezmény VI. mellékletének, amely 2005. május 18-án lépett hatályba. Az Unió nem részes fele a MARPOL-egyezménynek.

               Az 1980. május 25-én hatályba lépett „Életbiztonság a tengeren” tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezménynek (SOLAS-egyezmény) valamennyi tagállam részes fele. Az Unió nem részes fele a SOLAS-egyezménynek.

               A SOLAS-egyezmény kötelezővé tette a gázokat vagy más alacsony lobbanáspontú tüzelőanyagokat használó hajók biztonságáról szóló nemzetközi szabályzatot (IGF-szabályzat), melynek célja, hogy nemzetközi szabványt határozzon meg a gázt vagy alacsony lobbanáspontú folyékony tüzelőanyagot használó hajók számára. A szabályzat minden olyan területre kitér, amely különös mérlegelést igényel a gáz vagy az alacsony lobbanáspontú folyékony tüzelőanyagok tekintetében, továbbá meghatározza a tüzelőanyagként gázt használó hajtóművek és kiegészítő célokat szolgáló gépek elrendezésére és telepítésére vonatkozó kritériumokat, amelyek integritása így a biztonság és a megbízhatóság tekintetében azonos lesz azzal, mint ami az új és összehasonlítható, hagyományos, tüzelőanyagként olajat használó fő- és kiegészítő gépek esetében érhető el.

               2.2.A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) az Egyesült Nemzeteknek a hajózás biztonságáért és védeleméért, valamint a hajók által okozott tengerszennyezés megelőzéséért felelős szakosított ügynöksége. Az IMO a nemzetközi hajózás biztonságával, védelemével és környezeti teljesítményével kapcsolatos szabványok megalkotásáért világszinten felelős hatóság. A szervezet legfőbb feladata egy igazságos, hatékony, egységesen elfogadott és alkalmazott szabályozási keret kialakítása a hajózási ágazat számára.

               Az IMO-ban való tagság valamennyi állam előtt nyitva áll, és az IMO-nak valamennyi uniós tagállam a tagja. Az EU és az IMO közötti kapcsolatok elsősorban a Kormányközi Tengerészeti Tanácsadó Szervezet (IMCO) és az Európai Közösségek Bizottsága között 1974-ben létrejött, a felek kölcsönös érdeklődésére számot tartó kérdésekben való együttműködésről és összefogásról szóló megállapodáson alapulnak.

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága, amelynek munkájában a szervezet valamennyi tagja részt vesz, évente legalább egyszer ülésezik. Ülése során a bizottság az olyan, a szervezet hatáskörébe tartozó témákról tárgyal, mint a navigációs segédeszközök, a hajók megépítése és felszerelése, a személyzeti kérdések biztonsági vonatkozásai, az ütközések megelőzésére irányuló szabályok, a veszélyes rakományok kezelése, a tengeri biztonsági eljárások és követelmények, a hidrográfiai tájékoztatás, a hajónaplók és navigációs feljegyzések, a tengeri baleseteket érintő vizsgálatok, a segítségnyújtás és mentés; valamint minden más, a tengeri biztonságot közvetlenül érintő kérdésről.

               Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága, amelynek munkájában szintén a szervezet valamennyi tagja részt vesz, évente legalább egyszer ülésezik. E bizottság a szervezet hatáskörébe tartozó környezetvédelmi kérdésekkel foglalkozik, így a MARPOL-egyezmény hatálya alá tartozó hajók által okozott szennyezés ellenőrzésével és megelőzésével, legyen az kőolaj, ömlesztve szállított vegyi anyag, valamint a hajókról származó szennyvíz, hulladék és a levegőbe történő kibocsátások, ideértve a légszennyező anyagok vagy üvegházhatást okozó gázok kibocsátását. Hatáskörébe tartozik még a ballasztvízkezelés, a lerakódásgátló rendszerek, a hajók újrafeldolgozása, a szennyezés elleni felkészültség és reagálás, valamint a különleges területek és a különösen érzékeny tengeri területek azonosítása.

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága és a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága hozza meg az IMO-egyezmény, az IMO közgyűlése vagy az IMO tanácsa által rájuk ruházott feladatok ellátásához szükséges, valamint a fenti feladatkörbe tartozó bármely más, nemzetközi jogi eszköz által vagy alapján rájuk ruházott és az IMO által elfogadott kötelezettség teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. A Tengerészeti Biztonsági Bizottság és a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság és kisegítő testületeik határozatait a tagok többségének támogatásával kell elfogadni.

               2.3.Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának tervezett jogi aktusai

               Az MSC 2021. május 5–14. között megtartandó 103. ülésén az STCW-egyezmény és -szabályzat, az ESP-szabályzat, a Tűzbiztonsági rendszerek szabályzata, a SOLAS-egyezmény III. fejezete és az LSA-szabályzat tekintetében kell módosításokat elfogadni.

               Az STCW-egyezmény 1/1. szabályának tervezett módosításai a „nagyfeszültség” fogalommeghatározásának beillesztésére, az STCW-szabályzat A-1/1. szakaszának módosítása pedig a „végrehajtási szint” fogalmának oly módon történő módosítására irányul, hogy az magában foglalja az „elektrotechnikus tisztet” is.

               A 2011. évi ESP-szabályzat B. melléklete A. részének 2. mellékletét érintő tervezett módosítások célja, hogy az első, megújítási célú szemlén a kettős héjazatú olajszállító tartályhajók vastagságának mérését a gyanús területekre korlátozzák.

               A Tűzbiztonsági rendszerek szabályzatának (FSS) 9. fejezetét érintő tervezett módosítások célja tisztázni, hogy a teherhajókon és a személyszállító hajók kabinerkélyein elhelyezett, egyedileg azonosítható tűzérzékelő rendszereket esetében elfogadható a kevésbé összetett és költséges, szakaszonkénti azonosításon alapuló hibafeltárás alkalmazása.

               2.4.Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának tervezett jogi aktusa

               2021. június 10–17. között 76. ülésén az MEPC az AFS-egyezményt érintő módosításokat tervez elfogadni. A tervezett módosítások célja a cibutrinnak a tiltott lerakódásgátló anyagok jegyzékébe való felvétele. Erre a módosításra uniós kezdeményezés eredményeként kerül sor.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               3.1.A tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezmény módosításai

               Az emberi tényezőkkel, a képesítéssel és az őrszolgálat ellátásával foglalkozó albizottság 2019. április 29. és május 3. között Londonban tartott 6. ülésén (HTW 6) az albizottság elfogadta az ITF azon javaslatot tartalmazó kérését, hogy az STCW-szabályzat A-I/1. szakaszában (Fogalommeghatározások és pontosítások), az „operatív szint” meghatározásában kerüljön pontosításra az „elektrotechnikus tiszt” feladatainak operatív szintje, valamint hogy a szakaszba kerüljön be a „nagyfeszültség” fogalmának új meghatározása.

               Az albizottság ezt követően megállapodott a „nagyfeszültség” fogalommeghatározásnak az STCW I/1. szabályába illesztendő tervezetéről, amelyet a HTW 6/13 7. melléklete tartalmaz, és amelyet elfogadás céljából jóváhagyásra be kell nyújtani az MSC 102. ülésére. Az albizottság egyetértett továbbá az STCW-szabályzat A-I/1. szakaszának azon módosítástervezetével, amely szerint az „elektrotechnikus tisztet” bele kell foglalni az „operatív szint” meghatározásába, amely módosítás annak a következménye, hogy ez a feladatkör a 2010. évi manilai módosítások részeként bekerült a HTW 6/13 8. mellékletébe, és jóváhagyás céljából az MSC 102. ülése elé terjesztették.

               Az MSC 102. ülése jóváhagyta a módosításokat, és az ülésről készült jelentés (MSC 102/24) 13.9. és 13.10. pontja értelmében a módosításokat előreláthatólag az MSC 103. ülésén el fogják fogadni.

               Az Uniónak támogatnia kell ezeket a módosításokat, mivel azok egyértelművé teszik az „elektrotechnikai tiszt” feladatainak operatív szintjét, és bevezetik a „nagyfeszültség” kifejezés közös meghatározását.

               3.2.Az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzat (ESP-szabályzat) módosítása

               A hajók tervezésével és építésével foglalkozó albizottság a 7. ülésén megvizsgálta az IACS arra irányuló, tanulmányon alapuló javaslatát, hogy módosítsák a 2011. évi ESP-szabályzat B. melléklete A. részének az MSC.461(101) határozattal módosított 2. mellékletét, és a módosítás értelmében a kettős héjazatú olajszállító tartályhajók első, megújítási célú szemléje során a vastagság mérésekor elegendő legyen csak a gyanús területeket figyelembe venni. Rövid megbeszélést követően az albizottság megállapodott abban, hogy a 2011. évi ESP-szabályzatot érintő, a 7. mellékletben foglalt módosítástervezeteket jóváhagyás és azt követő elfogadás céljából az MSC 102. ülése elé terjeszti.

               Az MSC 102. ülése jóváhagyta a módosításokat, és az ülésről készült jelentés (MSC 102/24) 17.24. pontja értelmében a módosításokat előreláthatólag az MSC 103. ülésén el fogják fogadni. Ez a kérdés már szerepelt a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 102. üléséről szóló informális uniós dokumentumban.

               Az Uniónak támogatnia kell ezeket a módosításokat, mivel azok lehetővé teszik, hogy az IACS a kettős héjazatú olajszállító tartályhajók vastagságának mérésekor a gyanús területekre összpontosítson.

               3.3.A Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának (FSS Code) módosítása

               Az MSC 98. ülése az albizottság 2018–2019-es kétéves menetrendjében és az SSE 6 ideiglenes menetrendjében „A Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának 9. fejezetét érintő módosítások az egyedileg azonosítható tűzérzékelő rendszerekkel felszerelt teherhajókra és személyszállító hajók kabinerkélyeire vonatkozó, szakaszonkénti azonosításon alapuló hibafeltárási követelmények tekintetében” címmel beillesztett egy új dokumentumot, és hozzá kapcsolódóan 2020-as megvalósítási időpontot tűzött ki (MSC 98/23, 20.34. pont).

               A Hajózási Rendszerekkel és Felszerelésekkel Foglalkozó Albizottság (SSE) 7. ülése – az MSC 102. ülése általi jóváhagyás céljából – jóváhagyta a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának (FSS Code) 9. fejezetére vonatkozó módosítástervezeteket és a kapcsolódó MSC-határozattervezetet, az SSE 7/21. sz. jelentésének 3. mellékletében foglalt formában.

               Az MSC 102. ülése jóváhagyta a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának 9. fejezetét érintő módosítások tervezetét, és az ülésről készült jelentés (MSC 102/24) 19.8. pontja értelmében a módosításokat előreláthatólag az MSC 103. ülésén el fogják fogadni.

               Az Uniónak támogatnia kell ezeket a módosításokat, mivel azok lehetővé teszik olyan rendszerek alkalmazását, amelyek a személyhajók esetében előírt, fokozott biztonságot nyújtó, egyedileg azonosítható tűzérzékelőket a kizárólag teherhajók és a személyszállító hajók vezetőfülkéi esetében elfogadhatónak minősített, kevésbé összetett és költséges, szakaszonkénti azonosításon alapuló hibafeltárással kombinálják.

               3.4.Az antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló egyezmény módosításai

               Az MEPC 71. ülése elfogadta az EU azon kérését, amelynek lényege, hogy új javaslatot terjesszenek elő a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló 2001. évi egyezmény (AFS-egyezmény) 1. mellékletének a cibutrin ellenőrzésével való kiegészítése céljából történő módosítására, és azt megvitatás céljából terjesszék a Szennyezésmegelőzési és -kezelési albizottság 5. ülése (PPR 5) elé.

               Az MEPC 73. ülésének résztvevői megjegyezték, hogy miután a PPR 5 először megállapította, hogy az AFS-egyezmény 1. mellékletének a cibutrin ellenőrzésére vonatkozó, az Unió nevében a PPR 5/19 dokumentumban benyújtott eredeti javaslat, valamint a PPR 5/INF.9 dokumentumban foglalt információk megfelelnek az AFS-egyezmény 2. mellékletében foglalt követelményeknek, később kimondta, hogy indokolt a cibutrin részletesebb felülvizsgálata.

               A PPR 7 keretében folytatott megbeszéléseket követően az albizottság jóváhagyta, hogy 1) az AFS-egyezmény 1. mellékletét (Az antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzése) érintő módosítástervezet, amelynek értelmében a mellékletbe a 6. melléklet 1. mellékletében foglaltak szerint bekerülne a cibutrin ellenőrzése, az MEPC 75. ülése elé kerüljön megvitatás céljából, azzal a céllal, hogy a jelenleg szögletes zárójelben szereplő hatálybalépési időpontokat konkrét időpontokkal váltsák fel, majd azokat jóváhagyják; és 2) az AFS-egyezmény 4. mellékletét (Antivegetatív bevonatrendszerek szemlézési és bizonyítvány-kiállítási követelményei) érintő módosítástervezetet, beleértve az antivegetatív bevonatrendszerre vonatkozó nemzetközi bizonyítvány mintájának tervezett módosításait is, az MEPC 75. ülésén való megvitatás és jóváhagyás céljából.

               Az MEPC 75. ülése véglegesítette az AFS-egyezmény módosításainak szövegét, és az MEPC-ülésről készült jelentés (MSC 75/18) 10.17. pontja értelmében a módosításokat előreláthatólag az MEPC 76. ülésén el fogják fogadni. Az e módosításokat támogató álláspont bekerült az MEPC 75. ülésére készült informális uniós dokumentumba.

               Ez a konkrét antivegetatív anyag az EU-n belül már be van tiltva, és globális betiltására az Unió szólított fel. Az Uniónak ezért támogatnia kell ezeket a módosításokat, mivel azok globális tilalmat vezetnek be ezen anyagra vonatkozóan, és ezáltal teljesül az EU célja.

               3.5.A vonatkozó uniós jogszabályok és az uniós hatáskör

               3.5.1.A tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezmény módosításai

               A 2008/106/EK irányelv
                  1
                értelmében a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a tengerészek képzése legalább az STCW-egyezmény követelményeivel összhangban történjen, valamint alkalmazniuk kell az STCW-szabályzat kötelező A. részét. Az irányelv 1. cikkének (6) és (7) bekezdése, amely meghatározza az egyes hajótisztek elektromos kérdésekkel kapcsolatos felelősségét, valamint az I. melléklet I. fejezetének III/5. szabálya, amely konkrétan az alkalmassági követelményekben meghatározott képességekhez kötődő elektrotechnikai, elektronikai és a vezérléstechnikai feladatkörökre vonatkozik, e tekintetben különös jelentőséggel bír. Az MSC 103. ülésén elfogadandó módosítások, amelyek az STCW-szabályzat A. része tekintetében vezetnek be módosításokat, érintik az irányelv követelményeit.

               3.5.2.Az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzat módosítása

               Az 530/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  2
                5. és 6. cikke értelmében a 15 évnél idősebb egyhéjazatú olajszállító tartályhajók esetében kötelező az IMO állapotminősítési rendszerének (CAS) alkalmazása. Ezen alaposabb vizsgálat elvégzésének módját az ömlesztettáru-szállító hajók és a kőolajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrző program (ESP) határozza meg. Mivel az állapotminősítési rendszer az ESP-t alkalmazza célja elérése érdekében, az ESP keretében végzett vizsgálatok bármely módosítása, így a jelenlegi módosítások is, amelyek célja, hogy a kettős héjazatú olajszállító tartályhajók első, megújítási célú szemléje során a vastagság mérésekor csak a gyanús területeket kelljen figyelembe venni, az 530/2012/EU rendelet révén automatikusan alkalmazandó lesz.

               3.5.3.A Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának (FSS Code) módosítása

               A személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló 2009/45/EK irányelv
                  3
                6. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontja a módosított SOLAS-egyezményt az A. osztályú személyhajókra vonatkoztatja. A SOLAS-egyezmény a személyhajók számára kötelezővé teszi az IGF-szabályzatot.

               Ezért az FSS-szabályzatnak a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 103. ülésén elfogadandó módosításai érintenék a 2009/45/EK irányelv révén alkalmazandó követelményeket.

               3.5.4.Az antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló egyezmény módosításai

               A biocid termékekről szóló 528/2012/EU rendelet
                  4
                szabályozza többek között a lerakódásgátló termékek forgalmazását és felhasználását. Számos tudományos tanulmány és az uniós szinten elvégzett szakértői értékelés eredményeit figyelembe véve a Bizottság elfogadta a 2016. január 27-i (EU) 2016/107 végrehajtási határozatot
                  5
               , amely gyakorlatilag megtiltja a cibutrint tartalmazó lerakódásgátló festékek forgalmazását és használatát valamennyi uniós tagállamban és EGT-tagállamban. Ezért az antivegetatív bevonatrendszerekről szóló egyezmény módosításai hatással lesznek az 528/2012/EU rendeletre.

               3.5.5.Az uniós hatáskör

               Az STCW-szabályzat A. részének módosításai a 2008/106/EK irányelv alkalmazása révén érintenék az uniós jogot.

               Az ESP-szabályzat módosításai az 530/2012/EU rendelet alkalmazása révén érintenék az uniós jogot.

               A Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának (FSS Code) módosításai a 2009/45/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdése a) pontja i. alpontjának alkalmazása révén érintenék az uniós jogot.

               A hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló nemzetközi egyezmény módosításai az 528/2012/EU rendelet alkalmazása révén érintenék az uniós jogot.

               Az Unió ezért az EUMSZ 3. cikke (2) bekezdésének utolsó mondata alapján kizárólagos hatáskörrel rendelkezik, és ennek megfelelően helyénvaló meghatározni az Unió által a fent említett módosításokat elfogadó jogi aktusokkal kapcsolatban képviselendő álláspontot.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Alapelvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése attól függetlenül alkalmazandó, hogy az Unió tagja-e a szervnek vagy részes fele-e a megállapodásnak
                  6
               .

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  7
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága és Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága egy megállapodás, nevezetesen a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről szóló egyezmény által létrehozott szervek.

               Az IMO e két bizottsága által elfogadandó határozatok joghatással bíró jogi aktusok. A tervezett jogi aktusok meghatározó módon befolyásolják a következő uniós jogszabályokat:

               –A tengerészek képzésének minimumszintjéről szóló, 2008. november 19-i 2008/106/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv; Ennek oka, hogy az irányelv alkalmazza az STCW-szabályzat A. részét.

               –Az egyhéjazatú olajszállító tartályhajókra alkalmazandó kettős héjazatra vagy azzal egyenértékű szerkezeti megoldásra vonatkozó követelmények gyorsított bevezetéséről szóló, 2012. június 13-i 530/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet. Ennek oka, hogy a rendelet értelmében az IMO állapotminősítési rendszerét (CAS) minden tizenöt évnél régebbi egyhéjazatú olajszállító tartályhajóra kötelezően alkalmazni kell. Ezen alaposabb vizsgálat elvégzésének módját az ömlesztettáru-szállító hajók és a kőolajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrző program (ESP) határozza meg. Mivel az állapotminősítési rendszer az ESP-t alkalmazza célja elérése érdekében, az ESP keretében végzett vizsgálatok bármely módosítása az 530/2012/EU rendelet révén automatikusan alkalmazandó.

               –A személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv. Ennek oka az, hogy a 2009/45/EK irányelv megállapítja, hogy az A. osztályú személyhajóknak maradéktalanul meg kell felelniük a módosított SOLAS-egyezmény követelményeinek. A Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatát a SOLAS-egyezmény teszi kötelezővé.

               –Az biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet. Ennek oka, hogy a rendelet valamennyi uniós tagállamban és EGT-tagállamban megtiltja a cibutrint tartalmazó antivegetatív festékbevonatok forgalmazását és használatát.

               Ezért amennyiben módosításra kerül:

               –a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezmény,

               –az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzat,

               –a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzata (FSS Code),

               –a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló nemzetközi egyezmény,

               az a tengerészek képzésének minimumszintjéről szóló, 2008. november 19-i 2008/106/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, az egyhéjazatú olajszállító tartályhajókra alkalmazandó kettős héjazatra vagy azzal egyenértékű szerkezeti megoldásra vonatkozó követelmények gyorsított bevezetéséről szóló, 2012. június 13-i 530/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló, 2009. május 6-i 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, és a biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazása révén hatással lenne az uniós jogra.

               A tervezett jogi aktusok nem egészítik ki és nem módosítják a megállapodás intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Alapelvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik csak járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen anyagi jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt anyagi jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a tengeri szállítással kapcsolatos. Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2021/0066 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 103. ülésén és a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 76. ülésén a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezményt, az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzatot, a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatát és a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló nemzetközi egyezményt érintő módosítások elfogadása tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről (IMO) szóló egyezmény 1958. március 17-én lépett hatályba.

               (2)Az IMO az Egyesült Nemzeteknek a hajózás biztonságáért és védeleméért, valamint a hajók által okozott tengerszennyezés és légköri szennyezés megelőzéséért felelős szakosított ügynöksége. Az IMO-nak valamennyi uniós tagállam a tagja. Az Unió nem tagja az IMO-nak.

               (3)Az IMO-egyezmény 28. cikkének b) pontja értelmében a Tengerészeti Biztonsági Bizottság módosításokat fogadhat el a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezmény (STCW-egyezmény)
                  8
                és az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény (SOLAS-egyezmény)
                  9
                tekintetében.

               (4)Az IMO-egyezmény 38. cikkének a) pontja értelmében a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság módosításokat fogadhat el a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló egyezmény (AFS-egyezmény)
                  10
                tekintetében.

               (5)A Tengerészeti Biztonsági Bizottság a 2021. május 5. és 14. között tartandó 103. ülésén várhatóan módosításokat fogad el az STCW-egyezmény, az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzat (ESP-szabályzat) és a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzata (FSS Code) tekintetében.

               (6)2021. június 10–17. között tartandó 76. ülésén a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság módosításokat készül elfogadni az AFS-egyezményhez.

               (7)Helyénvaló meghatározni a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 103. ülésén az Unió által képviselendő álláspontot, mivel az STCW-egyezménynek, az ESP-szabályzatnak és a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának a módosításai meghatározó módon befolyásolhatják az uniós jogot, nevezetesen a 2008/106/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  11
               , az 530/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  12
               , illetve a 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  13
                tartalmát.

               (8)Az STCW-egyezmény STCW-szabályzatának A. részét érintő módosítások egyértelművé teszik az „elektrotechnikai tiszt” feladatainak operatív szintjét, és bevezetik a „nagyfeszültség” kifejezés közös meghatározását. Az Uniónak ezért támogatnia kell ezeket a módosításokat, mivel azok egyértelművé teszik a fedélzeten dolgozó személyek feladatait, és ezáltal egyértelműbbé teszik a különböző felelősségi köröket és feladatokat.

               (9)Az ESP-szabályzat B. melléklete A. része 2. mellékletének módosításai lehetővé tennék az ellenőrök számára, hogy a kettős héjazatú olajszállító tartályhajók vastagságának mérésekor a gyanús területekre összpontosítsanak. Az Uniónak ezért támogatnia kell ezeket a módosításokat, mivel azok növelik a tengeri biztonságot és csökkentik a balesetek esetén a kiömlés kockázatát.

               (10)Az FSS-szabályzat 9. fejezetének módosításai lehetővé tennék olyan rendszerek alkalmazását, amelyek a személyhajók esetében előírt, fokozott biztonságot nyújtó, egyedileg azonosítható tűzérzékelőket a kizárólag a teherhajók és a személyszállító hajók vezetőfülkéi esetében elfogadhatónak minősített, kevésbé összetett és költséges, szakaszonkénti azonosításon alapuló hibafeltárással kombinálják. Az Uniónak ezért támogatnia kell ezeket a módosításokat, mivel azok a fedélzeten tartózkodó személyek hatékonyabb védelmét eredményezik tűz esetén.

               (11)Helyénvaló meghatározni a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 76. ülésén az Unió által képviselendő álláspontot, mivel az AFS-egyezmény 1. és 4. mellékletének módosításai meghatározó módon befolyásolhatják majd az uniós jog, nevezetesen a biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet tartalmát.

               (12)Az AFS-egyezmény 1. és 4. mellékletének módosításai biztosítanák egy az Unión belül már betiltott antivegetatív anyag, a cibutrin globális betiltását.

               (13)Az Unió álláspontját az Unió azon tagállamainak kell képviselniük közösen eljárva, amelyek tagjai az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának és Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 103. ülésén az Unió által képviselendő álláspont az, hogy támogatni kell a következőket:

               a)a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló nemzetközi egyezményt érintő, az MSC 102/24. sz. IMO-dokumentum 7. és 8. mellékletében foglalt módosítások elfogadása;

               b)az ömlesztettáru-szállító hajók és az olajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrzési programról szóló nemzetközi szabályzatot érintő, az MSC 102/24. sz. IMO-dokumentum 15. mellékletében meghatározott módosítások elfogadása; valamint

               c)a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatát érintő, az MSC 102/24. számú IMO-dokumentum 20. mellékletében meghatározott módosítások elfogadása.

               2. cikk

               Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 76. ülésén az Unió nevében képviselendő álláspont az, hogy támogatni kell a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló egyezményt érintő, az MEPC 75/18. számú IMO-dokumentum 7. mellékletében meghatározott módosítások elfogadását.

               3. cikk

               (1)Az 1. cikkben említett álláspontot az Unió azon tagállamai képviselik közösen eljárva, amelyek tagjai az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának.

               (2)A 2. cikkben említett álláspontot az Unió azon tagállamai képviselik közösen eljárva, amelyek tagjai az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 323., 2008.12.3., 33. o.

                     (2)

                        HL L 172., 2012.6.30., 3–9. o.

                     (3)

                        HL L 163., 2009.6.25., 1–140. o.

                     (4)

                        HL L 167., 2012.6.27., 1–123. o.

                     (5)

                        HL L 21., 2016.1.28., 81–82. o.

                     (6)

                        C-399/12 sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. pont.

                     (7)

                        C-399/12. sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (8)

                        Az STWC-egyezmény 1984. április 28-án lépett hatályba.

                     (9)

                        A SOLAS-egyezmény 1980. május 25-én lépett hatályba.

                     (10)

                        Az AFS-egyezmény 2008. szeptember 17-én lépett hatályba.

                     (11)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2008/106/EK irányelve (2008. november 19.) a tengerészek képzésének minimumszintjéről (HL L 323., 2008.12.3., 33. o.);

                     (12)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 530/2012/EU rendelete (2012. június 13.) az egyhéjazatú olajszállító tartályhajókra alkalmazandó kettős héjazatra vagy azzal egyenértékű szerkezeti megoldásra vonatkozó követelmények gyorsított bevezetéséről (HL L 172., 2012.6.30., 3. o.).

                     (13)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2009/45/EK irányelve (2009. május 6.) a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről (HL L 163., 2009.6.25., 1. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.6.21.
            COM(2021) 314 final
            2021/0147(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodással létrehozott Kereskedelmi Bizottságban a Kereskedelmi Bizottság eljárási szabályzatának elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodással (a továbbiakban: a megállapodás) létrehozott Kereskedelmi Bizottságban a Kereskedelmi Bizottság eljárási szabályzatának tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodás

               A megállapodás szabadkereskedelmi területet hoz létre az Unió és Vietnám között. A megállapodás célkitűzése, hogy liberalizálja és megkönnyítse a Felek közötti kereskedelmet és beruházásokat. Ezek a célkitűzések a Felek azon tágabb szándékának részét képezik, hogy a fenntartható fejlődés célkitűzésével összhangban erősítsék a gazdasági, kereskedelmi és beruházási kapcsolatukat és oly módon mozdítsák elő e megállapodás keretében a kereskedelmet és a beruházást, hogy figyelembe veszik a környezetvédelem és a munkaügyi védelem magas szintjét, valamint a kapcsolódó nemzetközileg elismert normákat és megállapodásokat. A megállapodás 2020. augusztus 1-jén hatályba lépett.

               2.2.A Kereskedelmi Bizottság

               A megállapodás 17.1. cikke Kereskedelmi Bizottságot hoz létre. A megállapodás 17.2. cikke öt szakbizottságot hoz létre: az Árukereskedelmi Bizottságot, a Vámügyi Bizottságot, az állat- és növényegészségügyi intézkedésekkel foglalkozó bizottságot, a beruházással, a szolgáltatáskereskedelemmel, az elektronikus kereskedelemmel és a közbeszerzésekkel foglalkozó bizottságot, valamint a kereskedelemmel és fenntartható fejlődéssel foglalkozó bizottságot. A 17.3. cikk két munkacsoportot is létrehoz: a szellemitulajdon-jogokkal, köztük a földrajzi árujelzőkkel foglalkozó munkacsoportot, valamint a gépjárművekkel és gépjárműalkatrészekkel foglalkozó munkacsoportot.

                  A Kereskedelmi Bizottság a Felek képviselőiből áll, és – annak eltérő döntése hiányában – évente egyszer, illetve sürgős esetekben valamely Fél kérésére találkozik. A Kereskedelmi Bizottság társelnöki tisztét a vietnámi ipari és kereskedelmi miniszter és az Európai Bizottság kereskedelemért felelős tagja látják el.

                  A Kereskedelmi Bizottság, a szakbizottságok és a munkacsoportok felelősek a megállapodás vonatkozó területen való végrehajtásáért és alkalmazásáért.

               2.3.A Kereskedelmi Bizottság tervezett jogi aktusa

               A Kereskedelmi Bizottság a megállapodás 17.1. cikke (4) bekezdésének f) pontjával összhangban elfogadhatja saját eljárási szabályzatát (a továbbiakban: a tervezett jogi aktus).

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               Az Unió által képviselendő álláspont célja a Kereskedelmi Bizottság eljárási szabályzatának elfogadása a megállapodás rendelkezéseinek megfelelően.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  1
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A Kereskedelmi Bizottságot megállapodás, nevezetesen az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodás hozta létre.

               A Kereskedelmi Bizottság által elfogadandó jogi aktus joghatással bíró jogi aktus.

               A tervezett jogi aktus kötelező erővel bír és nem egészíti ki, illetve nem módosítja a megállapodás intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a következő területtel kapcsolatos: közös kereskedelempolitika és nemzetközi szállítás.

                  Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés és különösen annak 91. cikke (1) bekezdése, 100. cikke (2) bekezdése és 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdése.

               4.3.Következtetés

                  A javasolt határozat jogalapja ezért az EUMSZ 91. cikkének (1) bekezdése, 100. cikkének (2) bekezdése és 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               5.A tervezett jogi aktus kihirdetése

               A tervek szerint a Kereskedelmi Bizottság határozatát annak elfogadását követően kihirdetik.

               2021/0147 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodással létrehozott Kereskedelmi Bizottságban a Kereskedelmi Bizottság eljárási szabályzatának elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 91. cikke (1) bekezdésére, 100. cikke (2) bekezdésére és 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben annak 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodást (a továbbiakban: a megállapodás) az Unió az (EU) 2020/753 tanácsi határozat
                  2
                révén megkötötte, és a megállapodás 2020. augusztus 1-jén hatályba lépett.

               (2)A megállapodás 17.1. cikke (4) bekezdésének f) pontja értelmében a Kereskedelmi Bizottság elfogadhatja saját eljárási szabályzatát.

               (3)A Kereskedelmi Bizottság az első ülésén elfogadja saját eljárási szabályzatát a megállapodás rendelkezéseinek megfelelően.

               (4)Ezért helyénvaló meghatározni az Unió által a Kereskedelmi Bizottságban a Kereskedelmi Bizottság eljárási szabályzatáról szóló csatolt határozattervezete alapján képviselendő álláspontot a megállapodás hatékony végrehajtásának biztosítása érdekében,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodással létrehozott Kereskedelmi Bizottság első ülésén a Kereskedelmi Bizottság eljárási szabályzatának elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont a Kereskedelmi Bizottság határozatának az e határozathoz csatolt tervezetén alapul.

               2. cikk

               A Kereskedelmi Bizottság határozatát elfogadását követően ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (2)

                        HL L 186., 2020.6.12., 1. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.6.21.
            COM(2021) 314 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodással létrehozott Kereskedelmi Bizottságban a Kereskedelmi Bizottság eljárási szabályzatának elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontról

               CSATOLMÁNY

               A KERESKEDELMI BIZOTTSÁG
               […/2021] HATÁROZATA

               (...)

               eljárási szabályzatának elfogadásáról

               A KERESKEDELMI BIZOTTSÁG,

               tekintettel az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodásra és különösen annak 17.1. cikke (4) bekezdésének f) pontjára,

               mivel:

               (1)A megállapodás 17.1. cikke (4) bekezdésének f) pontja értelmében a Kereskedelmi Bizottság elfogadhatja saját eljárási szabályzatát.

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

               1.A Kereskedelmi Bizottság elfogadja a mellékletben szereplő eljárási szabályzatát.

               2.E határozat [meghatározandó időpont]-án/-én lép hatályba.

               Kelt...-ban/-ben, ....-án/-én.

                        a Kereskedelmi Bizottság részéről

                        a társelnökök

               MELLÉKLET

               az egyrészről az Európai Unió, másrészről a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodás 17.1. cikkével létrehozott

               KERESKEDELMI BIZOTTSÁG ELJÁRÁSI SZABÁLYZATA

               1. CIKK

               A Kereskedelmi Bizottság szerepe és neve

               (1)
                     Az egyrészről az Európai Unió, másrészről a Vietnámi Szocialista Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) 17.1. cikke alapján létrehozott Bizottság felelős a megállapodás 17.1. cikkében említett valamennyi területért.

               (2)
                     A fent említett Bizottság a Bizottság dokumentumaiban – egyebek mellett a határozatokban és az ajánlásokban is – szereplő elnevezése: Kereskedelmi Bizottság.

               2. CIKK

               Összetétel és elnökség

               (1)
                     A megállapodás 17.1. cikkének (1) bekezdése értelmében a Kereskedelmi Bizottság az Európai Unió és a Vietnámi Szocialista Köztársaság képviselőiből áll.

               (2)
                     A Kereskedelmi Bizottság társelnöki tisztét az Európai Bizottság kereskedelemért felelős tagja és a vietnámi ipari és kereskedelmi miniszter – vagy meghatalmazottaik – látják el.

               (3)
                     Amennyiben a Kereskedelmi Bizottság társelnöki tisztét meghatalmazottak látják el, a Felek értesítik egymást a Kereskedelmi Bizottság társelnöki tisztjét ellátó meghatalmazott tisztviselő nevéről, beosztásáról és elérhetőségéről. Ez a meghatalmazott tisztviselő mindaddig jogosult az adott Fél képviseletére, amíg a Fél nem értesíti a másik Felet egy új társelnökről.

               3. CIKK

               Titkárság

               (1)
                     A Felek kereskedelemért felelős szolgálatainak tisztviselői együtt járnak el a Kereskedelmi Bizottság titkárságaként.

               (2)
                     A titkárság kapcsolattartó pontként és szervezési kérdésekben a Kereskedelmi Bizottság facilitátoraként jár el, az eljárási szabályzatban meghatározottak szerint.

               (3)
                     A Felek értesítik egymást a Felek részéről a Kereskedelmi Bizottság titkárságának tagjaként eljáró tisztviselő nevéről, beosztásáról és elérhetőségéről. E tisztviselő mindaddig úgy tekintendő, hogy az adott Fél részéről a titkárság tagjaként jár el, amíg a Fél nem értesíti a másik Felet egy új tagról.

               4. CIKK

               Ülések

               (1)
                     A Kereskedelmi Bizottság a megállapodás 17.1. cikkének (2) bekezdésével összhangban ülésezik. A Kereskedelmi Bizottság – annak eltérő döntése hiányában – évente egyszer, illetve sürgős esetekben valamely Fél kérésére találkozik.

               (2)
                     Az üléseket az ülésnek otthont adó Fél társelnöke hívja össze.

               (3)
                     Az üléseket személyes jelenlét, videokonferencia útján vagy bármely más módon lehet megtartani.

               5. CIKK

               Küldöttségek

               A Kereskedelmi Bizottság titkárságának az adott Fél részéről eljáró tagja – ha lehetséges az ülés előtt legalább 14 nappal – tájékoztatja a másik Fél titkársági tagját az Európai Unió, illetve Vietnám küldöttségének tervezett összetételéről. A listákon fel kell tüntetni a küldöttség minden egyes tagjának nevét és beosztását.

               6. CIKK

               Az ülések napirendje

               (1)
                     A Kereskedelmi Bizottság titkársága az ülésnek otthont adó Fél titkárságának javaslata alapján összeállítja az egyes ülések ideiglenes napirendjét, és határidőt tűz ki a másik Fél számára észrevételek megtételére. Az ideiglenes napirendet lehetőség szerint az ülés előtt 30 nappal, de legkésőbb az ülés előtt 14 nappal kell összeállítani.

               (2)
                     A napirendet a Kereskedelmi Bizottság az egyes ülések kezdetén fogadja el. Az ideiglenes napirenden nem szereplő pontok konszenzussal felvehetők a napirendre.

               7. CIKK

               Jegyzőkönyvek

               (1)
                     Az ülésnek otthont adó Fél titkársági tagja az ülés végét követő 15 napon belül elkészíti az egyes ülések jegyzőkönyvtervezetét, kivéve, ha erről a társelnökök másként határoznak. A jegyzőkönyvtervezetet észrevételezés céljából meg kell küldeni a másik Fél titkársági tagja részére.

               (2)
                     Főszabályként a jegyzőkönyv összefoglalja az egyes napirendi pontokat, adott esetben az alábbiak megjelölésével:

               a)
                     a Kereskedelmi Bizottsághoz benyújtott valamennyi dokumentum;

               b)
                     bármely olyan nyilatkozat, amelynek jegyzőkönyvbe vételét a Kereskedelmi Bizottság egyik társelnöke kérte; valamint

               c)
                     az egyes napirendi pontokkal kapcsolatban meghozott határozatok, megfogalmazott ajánlások, jóváhagyott nyilatkozatok és elfogadott következtetések.

               (3)
                     A jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell a Kereskedelmi Bizottság által a legutóbbi ülése óta a 8. cikk (2) bekezdése szerint írásbeli eljárás keretében hozott valamennyi határozat listáját.

               (4)
                     A jegyzőkönyv egyik mellékletében fel kell sorolni a Kereskedelmi Bizottság ülésén részt vevő valamennyi személy nevét, címét és minőségét is.

               (5)
                     Az ülésnek otthont adó Fél titkársági tagja a beérkezett észrevételek alapján módosítja a jegyzőkönyvtervezetet, és a módosított jegyzőkönyvtervezetet a Felek az ülés időpontját követő 30 napon belül, vagy a társelnökök megegyezése szerinti bármely más időpontig jóváhagyják. A jóváhagyást követően a titkárság elkészíti a jegyzőkönyv két eredeti példányát, és a Felek megkapják a jegyzőkönyv egy-egy eredeti példányát.

               (6)
                     Amennyiben e szabályok a szakbizottságok üléseire is vonatkoznak, a szakbizottság ülésének jegyzőkönyvét a Kereskedelmi Bizottság bármely későbbi ülésén rendelkezésre kell bocsátani.

               8. CIKK

               Határozatok és ajánlások

               (1)
                     A Kereskedelmi Bizottság határozatokat és ajánlásokat fogadhat el minden olyan kérdésben, amellyel kapcsolatosan a megállapodás így rendelkezik. A Kereskedelmi Bizottság a megállapodás 17.4. cikke rendelkezéseinek megfelelően konszenzussal hozza meg határozatait és fogadja el ajánlásait.

               (2)
                     Az ülések közötti időszakban a Kereskedelmi Bizottság írásbeli eljárás útján határozatokat vagy ajánlásokat fogadhat el.

               (3)
                     A határozat- vagy ajánlástervezet szövegét az egyik társelnök írásban, a Kereskedelmi Bizottság munkanyelvén benyújtja a másik társelnöknek. A másik Félnek egy hónap vagy a javaslattevő Fél által meghatározott hosszabb idő áll rendelkezésére, hogy kifejezze egyetértését a határozat- vagy ajánlástervezettel kapcsolatban. Ha a másik Fél nem fejezi ki egyetértését, a javasolt határozatot vagy ajánlást meg kell vitatni, és elfogadására a Kereskedelmi Bizottság következő ülésén van lehetőség. A határozat- vagy ajánlástervezeteket elfogadottnak kell tekinteni, amint a másik Fél kifejezi egyetértését, és elfogadásukat a 7. cikk (2) bekezdése szerint a Bizottság ülésének jegyzőkönyvében rögzíteni kell.

               (4)
                     Amennyiben a Kereskedelmi Bizottság a megállapodás értelmében felhatalmazással rendelkezik határozatok és ajánlások elfogadására, ezek a jogi aktusok a „határozat”, illetve az „ajánlás” címet viselik. A Kereskedelmi Bizottság titkársága minden határozatot és ajánlást sorszámmal lát el, valamint megjelöli elfogadásuk időpontját és tárgyukat. Mindegyik határozat vagy ajánlás rendelkezik a hatálybalépésének időpontjáról.

               (5)
                     A Kereskedelmi Bizottság által elfogadott határozatokat és ajánlásokat két példányban kell elkészíteni, azokat a társelnökök hitelesítik, és a Felek megkapják azok egy-egy példányát.

               9. CIKK

               Átláthatóság

               (1)
                     A Felek konszenzussal megállapodhatnak abban, hogy nyilvános üléseket tartanak.

               (2)
                     A Felek dönthetnek úgy, hogy a Kereskedelmi Bizottság határozatait és ajánlásait saját hivatalos lapjukban vagy online közzéteszik.

               (3)
                     Az adott Fél által benyújtott valamennyi dokumentumot bizalmasnak kell tekinteni, kivéve, ha az a Fél másként határoz.

               (4)
                     Az ülések ideiglenes napirendjét a Kereskedelmi Bizottság ülései előtt közzé kell tenni. Az ülések 7. cikkel összhangban jóváhagyott jegyzőkönyveit közzé kell tenni.

               (5)
                     A (2)–(4) bekezdésben említett dokumentumokat a Felek alkalmazandó adatvédelmi szabályainak megfelelően és a megállapodás 17.15. cikkével összhangban kell közzétenni és nyilvánosságra hozni.

               10. CIKK

               Nyelvek

               (1)
                     A Kereskedelmi Bizottság munkanyelve az angol.

               (2)
                     A Kereskedelmi Bizottság a megállapodás módosítására vagy értelmezésére vonatkozó határozatokat azokon a nyelveken fogadja el, amelyeken a megállapodás szövege hiteles. A Kereskedelmi Bizottság minden egyéb határozatát, beleértve azt is, amelyen keresztül ezen eljárási szabályzatot elfogadják, az (1) bekezdésben említett munkanyelven kell elfogadni.

               (3)
                     A Felek gondoskodnak a határozatok és más dokumentumok saját hivatalos nyelvükre/nyelveikre történő fordításáról, amennyiben e cikk szükségessé teszi azokat, és viselik az ilyen fordításokkal kapcsolatos kiadásokat.

               11. CIKK

               Költségek

               (1)
                     A Felek maguk viselik a Kereskedelmi Bizottság ülésein való részvételükkel összefüggő költségeket, különösen a személyzeti, utazási és ellátási költségeket, valamint a video- vagy telekonferenciák, illetve a postai és távközlési kiadások terén felmerülő költségeket.

               (2)
                     Az ülések megrendezésével és a dokumentumok sokszorosításával kapcsolatos költségeket az ülésnek otthont adó Fél viseli.

               (3)
                     Az üléseken a Kereskedelmi Bizottság munkanyelvére és munkanyelvéről való tolmácsolással kapcsolatos kiadásokat az ülésnek otthont adó Fél viseli.

               12. CIKK

               Szakbizottságok és munkacsoportok

               (1)
                     A Kereskedelmi Bizottságot írásban kell tájékoztatni a megállapodás alapján létrehozott szakbizottságok vagy munkacsoportok által kijelölt kapcsolattartó pontokról. Az egyes szakbizottságok és munkacsoportok kapcsolattartó pontjai közötti, a megállapodás végrehajtásával kapcsolatos mindenféle releváns levelezést, dokumentumot és kommunikációt egyidejűleg továbbítani kell a Kereskedelmi Bizottság titkársága részére.

               (2)
                     A megállapodás 17.2. cikkének (6) bekezdése értelmében a szakbizottság jelentést tesz a Kereskedelmi Bizottságnak az egyes ülések eredményeiről és következtetéseiről.

               13. CIKK

               Az eljárási szabályzat módosítása

               Az eljárási szabályzat a Kereskedelmi Bizottság írásbeli határozatával módosítható a 8. cikk rendelkezéseivel összhangban.

               14. CIKK

               A vegyes bizottság tájékoztatása

               A megállapodás 17.1. cikkének (5) bekezdése értelmében a Kereskedelmi Bizottság tájékoztatja a partnerségi és együttműködési megállapodás szerint a közös intézményi keret részeként felállított vegyes bizottságot saját és adott esetben szakbizottságainak tevékenységeiről a vegyes bizottság rendszeres ülésein.