				|

		52011PC0843

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a harmadik országokkal folytatott együttműködésre irányuló Partnerségi Eszköz létrehozásáról /* COM/2011/0843 végleges - 2011/0411 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A Partnerségi Eszközre irányuló ezen javaslat
az iparosodott és egyéb, magas jövedelmű országokkal és területekkel
folytatott együttműködés finanszírozási eszköze (ICI)[1] helyébe lép, amely 2007-ben
lépett hatályba, és amely az Unió magasan fejlett országokkal folytatott
együttműködésének főbb eszköze. Az ICI hatékony eszköztárnak
bizonyult a 17 országgal (iparosodott országok és magas jövedelmű
területek Észak-Amerikában, az Ázsia-Csendes óceáni térségben és a Perzsa-öböl térségében)
folytatott együttműködés kibővítésének és elmélyítésének
differenciált és megfelelő megközelítésében. Az ICI+ javaslat
elfogadásával nemrég kiterjesztették a fejlődő országokra. Ugyanakkor
mivel ez az eszköz 2013 végén lejár, új pénzügyi eszközre van szükség ahhoz,
hogy ezen országokkal 2013 után is tovább folytatódjék az együttműködés.
Továbbá az ICI-rendelet hatályba lépését
követően szemtanúi lehettünk különösen India, Kína és Brazília
gazdaságának felemelkedésének, amely országok egyre jelentősebb szerepet
játszanak a nemzetközi gazdaságban és kereskedelemben, a multilaterális
fórumokon ( ENSZ és a G20-csoport) és a globális kihívások kezelésében.
Miközben a legfontosabb feladat változatlanul a fejlődés és a
szegénységcsökkentés, ezek az országok fokozatosan maguk mögött hagyják a
fejlődő országok státusát. Gazdaságának fellendülése érdekében az
EU-nak stratégiai érdeke fűződik ahhoz, hogy ösztönözze ezen országok
erőfeszítéseit az olyan globális kihívások megfelelő kezelésében,
mint az éghajlatváltozás.
Az EU is széles körű megállapodásokat
kötött legfontosabb partnerországaival és a feltörekvő országokkal a
kétoldalú kérdések és globális ügyek kezelésére. Ezen eszközök (pl. a
szerződések, nyilatkozatok, cselekvési tervek stb.) végrehajtásához külön
e célra létrehozott pénzügyi eszköz szükséges, hogy az EU érdekeit világszerte
hatékonyan tudja érvényesíteni, és ahol szükséges, globális kérdésekkel
foglalkozhasson.
Ezenfelül az Oroszországgal fennálló kapcsolat
fejlődése, a világgazdaság és gazdasági rendje számára új kihívásokat
jelentő pénzügyi válság, az Unió és legfontosabb partnerországai közötti
szorosabb kölcsönös függőség; a változó kereskedelmi rendszerek, a civil
társadalom és az üzleti/kereskedelmi közösségek erősödő szerepe,
amely mind Európában, mind a partnerországokban intenzívebb párbeszédet,
integrációt és tapasztalatcserét követel meg. Egyre nagyobb szükség van a
társadalmi kihívások (a globalizáció előnyeinek egyenlőtlen
megoszlása, a gazdasági visszaesés fogyasztásra, jövedelmekre és
munkahelyteremtésre gyakorolt súlyos hatása), valamint a környezeti és
éghajlat-változási kihívások kezelésére. E tekintetben a feltörekvő
gazdaságok növekvő szerepe, beleértve a déli országok egymás közötti
kereskedelmének és együttműködésének kérdéseit, a fejlesztési segélyek,
kereskedelmi eszközök, üzleti párbeszédek, infrastrukturális- és technológiai
fejlesztés és a befektetés ötvözésének szükségessége az intelligens és inkluzív
növekedés, a kereskedelmi integráció, a magánszektor fejlődése, a társadalmi
kohézió, a reform- és modernizációs programok támogatása érdekében szükségessé
tették egy új eszköz létrehozását.
Az EU jelenleg nem rendelkezik olyan valódi
eszközzel, amely lehetővé tenné az együttműködést az új
feltörekvő gazdaságokkal az EU alapvető érdekét előmozdító
kérdések terén és a közös globális kihívások (mint például az éghajlatváltozás
vagy a fenntartható fejlődés előmozdítása minden szinten)
tekintetében. Bár az ICI-t kiterjesztették a fejlődő országokra az
ICI+ 2011. december 1-jei elfogadásával, hatálya korlátozott.
A javasolt Partnerségi Eszköz célja, hogy
megszüntesse ezt a korlátot, amely akadályozza, hogy az EU nemzetközi téren a
leghatékonyabb módon léphessen fel. Ez áthidalná a fent említett problémát és
elsősorban azt tenné lehetővé az EU számára, hogy a globális
szereplőkkel a fejlesztési együttműködésen túlmutató cselekvési
programokat valósítson meg, és azt is lehetővé tenné, hogy szükség esetén
bármely más partnerrel megvédje a fő uniós érdekeket. Megerősítheti a
bilaterális fejlesztési segélyt maga mögött hagyó országokkal kialakítandó új
partnerségeket is.
Ez különösen a következő konkrét
célkitűzéseket foglalja magába:
(a)
az Európa 2020 stratégia nemzetközi dimenziójának
megvalósítása az Unió bilaterális, regionális és interregionális
együttműködési partnerségi stratégiáinak támogatásával, a szakpolitikai
párbeszéd előmozdításával, az olyan globális kihívások közös
megközelítésének és kezelésének kidolgozásával, mint az energiabiztonság, az
éghajlatváltozás és a környezet;
(b)
a piacra jutás javítása az európai vállalkozások,
elsősorban a kkv-k kereskedelemi, befektetési és üzleti
lehetőségeinek javítása a gazdasági partnerség és az üzleti és
szabályozási együttműködés révén;
(c)
az Unió és a világban betöltött szerepe széles körű
megértésének és láthatóságának javítása a nyilvános diplomácián keresztül,
oktatási/tudományos együttműködés és tájékoztatási tevékenység az uniós
értékek és érdekek előmozdítása érdekében.
A Partnerségi
Eszköz ezért előmozdítja és támogatja az Uniót és a közös érdekeket,
az Európa 2020 stratégiát globális szintre emeli, hatékonyan és rugalmasan
reagálva az Unió partnerországaival fenntartott együttműködésének
célkitűzéseire a globális kihívások kezelésével. Globális hatókörrel fog
rendelkezni, különös figyelmet fordítva a stratégiai partnerekre és a
feltörekvő gazdaságokra. Nem lesz kötelező a kiadások hivatalos
fejlesztési támogatásként (ODA) történő besorolása, ugyanakkor ezt a
lehetőséget biztosítani kell, különösen a kereskedelemösztönző
támogatás és a kereskedelmi vonatkozású segítségnyújtás tekintetében. A
2014–2020 közötti időszakra a keretösszeg 1131 millió EUR.
A Partnerségi Eszköz a külső tevékenység
általános szerkezetének szerves részét képezi. A pénzügyi eszközök négy fő
fejezetbe tartoznak: a szakpolitikán alapuló fejezet elsősorban a
partnerországokkal minden szinten megvalósuló együttműködést célozza; a
horizontális prioritásokat és értékeket érintő munkával kapcsolatos
fejezetek: emberi jogok és demokrácia, humanitárius segítségnyújtás, és polgári
védelem, valamint válságkezelés és megelőzés.
Az Európa 2020 stratégia egyik fő
prioritása a növekedés helyreállítása, amely összhangban van Európa alacsony
szén-dioxid-kibocsátású gazdaságot célzó jövőképével, és a fenntartható
fejlődés célkitűzéseivel. A menetrend felismeri, hogy a gyorsan
fejlődő, feltörekvő gazdaságok, amelyek egyre szélesebb
középosztállyal rendelkeznek, kritikus szerepet játszanak az európai áru- és
szolgáltatásexport fenntartásában, amiben az EU komparatív előnnyel
rendelkezik. Példaként Kína, India, Brazília, és az USA jövőbeni
éghajlat-változási politikájának (vagy annak hiányának) jelentős hatása
lesz a jövőbeni versenyképességre, a K+F-re és az ezen régiók közötti
tudományos együttműködésre, csakúgy, mint a nemzetközi kereskedelemre. A
maximális összehangolás és együttműködés támogatása saját érdekünk. A
Partnerségi Eszköznek hozzá kell járulnia a kereskedelempolitika támogatásához[2], elsősorban a stratégiai
gazdasági partnerországok vonatkozásában. Az európai vállalkozások piacra
jutásának támogatása kiegészíti a versenyképességi és kkv-program keretében
finanszírozott cselekvéseket.
A jelen gazdasági válság idején a
feltörekvő gazdaságok felelős partnerországként egyre fontosabb
szerepet játszanak az általános kihívások kezelésében. Az EU felismeri a
feltörekvő gazdaságok fokozott felelősségvállalásának fontosságát a
legkevésbé fejlett országok iránt. A kritikus kérdések, úgymint a szegénység
csökkentése, a versenyképesség, a kereskedelem liberalizációja, a környezet, az
éghajlatváltozás, az energiaügy, a fenntartható fejlődés, a tisztességes
munka – beleértve a munkaügyi alapnormákat és a szociális párbeszédet, – a
digitális jártasság, és befogadás, a pandémiák, a kiberbiztonság, a terrorizmus
és a szervezett bűnözés és a kalózkodás kérdése csak nemzetközi
összefüggésben kezelhetők. A gyorsuló globalizáció hátterében
elengedhetetlen, hogy Európában a fenntartható növekedés és munkahelyek
biztosításának belső menetrendjét, és általában az Unió belső
politikáit megfelelő külső pénzügyi támogatás segítse. A belső politika
e külső dimenziójának nagyobb következetességet és koherenciát kell
biztosítania az Unió külső tevékenységéhez, elkerülve a párhuzamos
erőfeszítéseket és növelve a hatásokat.
Ezért a Partnerségi Eszköz elsőbbséget
biztosít más külső uniós politikák, mint pl. a kereskedelem, valamint az
uniós politikák olyan területeket érintő külső dimenziójának
támogatásának, mint az éghajlat-változás, a környezet, az energia, a
közlekedés, a foglalkoztatási politika, valamint az információs és
kommunikációs technológiák. A Partnerségi Eszköz keretében az
éghajlat-változási politika érvényesítése és az éghajlati célkitűzések
különösen jelentősek az iparosodott és feltörekvő gazdaságokkal
folytatott politikai párbeszéd előmozdítását célzó tevékenységek
szempontjából.
Az erőforrás-hatékonyság kulcsfontosságú
annak biztosításában, hogy a gazdasági növekedés a környezeti korlátok mellett
fenntartható maradjon. Az EU erőforrás-hatékonysági stratégiát fogad el,
amely az Európa 2020 stratégia egyik kiemelt kezdeményezése. Ez érinteni fogja
az uniós normákat, de csak akkor lehet teljesen hatékony, ha minden
jelentős gazdaság elfogadja a valóban erőforrás-hatékony
gyakorlatokat. A feltörekvő gazdaságoknak lehetősége van arra, hogy
átugorják azokat a fenntarthatatlan fogyasztási és termelési mintákat,
amelyeket az iparosodás korában az Unió országai és más fejlett gazdaságok
olyan gyakran követtek, és az Uniónak alapvető érdeke, hogy segítse
őket ebben.
Ugyanakkor a feltörekvő gazdaságokban –
elsősorban Indiában és Kínában – hatalmas tömegek élnek teljes
szegénységben, és az egészséges ökoszisztémáktól – úgymint a tiszta víz és a
megélhetésüket biztosító termékeny tengerek és erdők – függenek.
Ugyanakkor Brazíliában, Dél-Afrikában, Indiában és Kínában jelentős a
biológiai sokféleség. Ezek a gazdaságok ugyancsak egyre jelentősebb
szerepet játszanak az erőforrások kihasználásának alakítása terén a
fejlődő világ más részein, elsősorban a szegényebb fejlődő
országokban. Az ökoszisztémák védelme terén történő együttműködés és
azok fenntartható kezelése az EU és partnerországainak közös érdeke.
Elengedhetetlen a legjelentősebb
energiatermelőkkel és fogyasztókkal folytatott párbeszéd és gyakorlati
együttműködés az EU energiabiztonságának védelmével kapcsolatos kihívás
kezelése érdekében, különösen azért, mert egyre inkább importfüggővé
válunk. E mellé társul az alacsony szén-dioxid-kibocsátást célzó globális
menetrend elősegítése, a globális energiapiacokon a fenntartható
energiapolitikák, az átláthatóság és kiszámíthatóság megvalósítása és a
technológiai együttműködés.
Mivel számos ország maga mögött hagyja a
bilaterális fejlesztési segélyt, új együttműködési formát keresnek. A
technológia és innováció területét illetően, amennyiben az EU meg akar maradni
stratégiai partnerként, és fenn akarja tartani vezető szerepét a globális
szabályozás terén, késznek kell lennie arra, hogy közös érdekeken alapuló
partnerségeket hozzon létre ezeken a területeken.
Az Unió belső politikáinak külső
megjelenítése ezért teljes egészében integrálódik a Partnerségi Eszköz
programozásába. Korlátozott pénzügyi keretével kiegészítheti az egyéb uniós
programok (pl. a Horizont 2020 kutatási és innovációs keretprogram, a
versenyképességi és kkv-program, beleértve a turizmus terén megvalósuló
együttműködést, a Migrációs Alap, a Belső Biztonsági Alap, valamint
az „Erasmus mindenkinek” program) keretében megvalósuló belső politikák
külső dimenzióját a párhuzamosságok elkerülése érdekében. Támogathatja az
olyan uniós külső politikákat is, mint a kereskedelem. A
külső fellépés egyéb földrajzi eszközeivel - így különösen a Fejlesztési Együttműködési
Eszközzel – való koherenciát és kiegészítő jelleget a teljes programozási
időszak alatt figyelembe kell venni, a differenciálás és koncentráció elvével
összehangolva.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT
KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK
Az Európai
Bizottság 2010. november 26. és 2011. január 31. között nyilvános konzultációt
tartott az EU külső tevékenységének jövőbeni finanszírozásáról. A
konzultációt online kérdőív formájában folytatták le, amelyet a „Hogyan
történjék az Unió külső fellépéseinek finanszírozása 2013 után” című
háttérdokumentum kísért, amelyet a Bizottság és az Európai Külügyi
Szolgálat munkatársai állítottak össze.
A válaszadók többsége (mintegy 70 %)
megerősítette, hogy az uniós pénzügyi támogatás jelentős hozzáadott
értéket teremtett az Unió külső fellépési pénzügyi eszközei által
támogatott főbb szakpolitikai területeken[3].
Sokan említették az uniós hozzáadott értéket mint a legfőbb jövőbeni
mozgatóerőt: úgy gondolják, az Uniónak ki kell használnia a globális
jelenlétéből, széleskörű tapasztalataiból, nemzetek feletti
jellegéből valamint a koordináció-közvetítő szerepéből
eredő ezen komparatív előnyt, valamint a méretgazdaságosságot.
Szinte valamennyi válaszadó (92 %)
differenciáltabb megközelítést támogatott, amely a kedvezményezett ország
helyzetéhez igazodik, és az EU pénzügyi eszközeinek hatásának növelése
érdekében szilárd kritériumokon és hatékony adatgyűjtésen alapul.
Az eszköz egyszerűsítésére, valamint a
földrajzi és a tematikus eszközök egyensúlyára vonatkozóan a vélemények
vegyesek voltak. Sokan attól tartottak, hogy az EU tematikus programjainak
számbeli csökkentése magában hordozza a tematikus fellépésekre rendelkezésre
álló teljes összeg csökkenését, és ehelyett a tematikus támogatás
elérhetőségére és megvalósítására vonatkozó szabályok egyszerűsítését
javasolják. Jelentős többség támogatta az uniós eszközök földrajzi
rugalmasságának fokozását mint az interregionális kihívások kezelésének
eszközét.
A különböző érdekek rangsorolására
vonatkozó kérdésnél a legtöbb érdekelt a makrogazdasági és pénzügyi
stabilitást, a gazdasági növekedést, és a kereskedelem és beruházások
támogatását említette, ezt követték az energiát, az erőforrás-hatékonyságot,
és az éghajlatváltozást érintő, valamint, a foglalkoztatási és szociális
kérdések (ezek között a növekedés és a tisztességes munka).
A válaszadók túlnyomó többsége egyetértett
abban, hogy a gazdasági fejlődés húzóereje a magánszféra, amely mint
ilyen, jelentősen hozzájárul a fenntartható fejlődéshez. Ezért szót
emeltek amellett, hogy az Unió szélesítse a kapcsolatait a partnerországokban
és harmadik országokban működő üzleti közösséggel a magánszektornak
mint a fenntartható fejlődés húzóerejének fokozott bevonása érdekében,
mind pénzügyi értelemben, mind pedig a tudásgyűjtés terén.
Sokan egyetértettek azzal, hogy a
tagállamokkal megvalósuló közös programozás és társfinanszírozás növelné az
Unió külső tevékenységének hatását és koherenciáját, egyszerűsítené a
támogatások kifizetését és csökkentené a tranzakciós költségeket.
A
teljesítmény-értékelés tekintetében széles körben helyeselték, hogy fokozott
hangsúlyt kapjon a projektek és programok végrehajtás közben történő
nyomon követése, csakúgy mint a külső finanszírozás szabályainak
egyszerűsítése, amivel biztosítható, hogy az Unió külső eszközei
elérjék a várt eredményt.
Számos érdekelt
támogatta az információs és kommunikációs tevékenység fokozását az uniós
külső támogatások ismertségének növelése érdekében, különösen a
kedvezményezett országokban. Ugyanakkor úgy tűnik, az Unió láthatóságát
jobban szolgálják a hatékony politikák, stratégiák és a harmadik országokban
való jelenléte, mint a kommunikációs kiadások növelése. Nagy támogatást kapott
az Unió donor országai közötti koordináló szerepének megerősítése és annak
biztosítása, hogy a végrehajtásban részt vevő partnerek tegyék az Unió
támogatásait jobban láthatóvá.
A Partnerségi Eszköz létrehozásáról szóló
javaslat benyújtása előtt a Bizottság négy szakpolitikai opciót mérlegelt:
az ICI megszüntetését, a status quo fenntartását, a DCI olyan
módosítását, hogy lehetővé tegye a nem hivatalos fejlesztési támogatásnak
minősülő kiadásokat, vagy egy, az ICI/ICI+-on alapuló új eszköz bevezetését.
Gondos mérlegelés alapján sem az ICI
megszüntetése, sem a status quo fenntartása nem tekinthető
politikailag életképes megoldásnak. Ha a kiadásokat kizárólag a
szegénységcsökkentéshez kapcsolódó intézkedésekre korlátoznánk, vagy ha a
feltörekvő gazdaságokkal folytatott együttműködésben erre az egyetlen
célra összpontosítanánk, az mesterségesen korlátozná az EU külső
tevékenységét, és figyelmen kívül hagyná az EU alapvető érdekeit.
A Fejlesztési Együttműködési Eszköz olyan
módosításának opciója, amely lehetővé tenné a hivatalos fejlesztési
támogatáshoz nem kapcsolódó kiadásokat, előnyös lenne a földrajzi
koherencia szempontjából (országonként egy eszköz), ugyanakkor komoly hátrányt
jelentenének azok a nehézségek, amelyek egy olyan eszköz kezelésével járnak,
amely két teljesen eltérő célkitűzést szolgál.
A hatások értékelése
Gazdasági hatások:
Egy új Partnerségi Eszköz bevezetése egy másik
lehetőséget nyitna meg az EU előtt a vállalkozásai (elsősorban a
kis-és középvállalkozások) és termékei támogatására. Támogathatja az Unió
gazdasági tevékenységét a harmadik országokban, ösztönzőket nyújthat az
uniós versenyképesség és innováció számára, kiegészítve a versenyképességi és a
kkv-program, valamint a Horizont 2020 (kutatási és innovációs) keretprogram
keretében finanszírozott intézkedéseket. Támogatná az EU nemzetközi
kereskedelmét és befektetéseit, ami másrészt megkönnyítené a külföldi
befektetéseket az Európai Unióban. Ugyancsak szerepet játszhat a déli államok
egymás közötti kereskedelmében és együttműködésében azáltal, hogy
partnereinket felelős üzleti gyakorlatokra ösztönzi a harmadik országokban,
különösen a szegényebb fejlődő országokban. Számos területen
valósulhatna meg együttműködés, beleértve az éghajlat-változást, energiát[4], a környezetet, a műszaki
előírások és a szabványosítás közelítését, a vállalati társadalmi
felelősségvállalást, a szellemi tulajdonhoz fűződő jogokat,
a személyes adatok védelmét, a legjobb gyakorlatokat a gazdaságban,
kereskedelemben, a befektetések, adó- és pénzügyek, valamint a turizmus
területén. Ezáltal erősödhet az EU gazdasági biztonsága, új munkahelyek
teremthetőek, ami végső soron hozzájárulna a gazdasági
fejlődéshez. Az új eszköz támogatná az EU és partnerországok közötti
gazdasági együttműködés jól kialakult formáit. Ebben az összefüggésben
lehetővé tenné az EU számára annak biztosítását, hogy a politika és
program tervezése és megvalósítása megfelelően figyelembe vegye a
környezettel, a fenntartható energiával kapcsolatos, valamint a társadalmi,
foglalkoztatási és egyéb jóléti értékeket.
Társadalmi hatások:
Az új eszköz jelentős hatást
gyakorolhatna a feltörekvő országok társadalmi szövetére az EU és a
tagállamok pénzügyi eszközeinek összehangolásával, valamint más bilaterális és
multilaterális donorokkal megvalósuló közös tevékenységek támogatásával.
Támogatná a jóléti rendszerek, a nemzeti foglalkoztatási politikák, a nemzeti
képzési és készségfejlesztési politikák, az oktatási, a kutatási és innovációs
kapacitásépítési programok reformját és a nemzeti „védőhálók”
erősítését. A több „zöld” munkahely teremtése megnövelné a jövedelmet és
erősítené a társadalmi kohéziót valamint a szegénységcsökkentési
stratégiákat nemzeti szinten. E tekintetben hozzájárulna az ENSZ Nemzetközi
Munkaügyi Szervezete (ILO) és a G8-ak/G20-ak által támogatott nemzetközi
szociális menetrend sikeres végrehajtásához.
Környezeti
hatások:
Az új eszközzel megvalósuló uniós partnerségek
célja a növekedés és a hosszú távú környezeti fenntarthatóság ösztönzése és
támogatása. E tekintetben az új eszköz várhatóan kulcsfontosságú szerepet
játszik mind az EU, mind a partnerországok környezetvédelemmel és
éghajlatváltozással kapcsolatos fellépéseinek és politikai párbeszédeinek
támogatásában. Az eszköz a magánszektornak nyújtott ösztönzés révén támogatná
az alacsony szén-dioxid-kibocsátású üzleti modellt Az Egyesült Nemzetek
Éghajlat-változási Keretegyezménye Feleinek 16. Cancúni Konferenciája sikereire
építve igénybe lehetne venni az eszközt az uniós vállalkozások támogatására,
hogy hatékony és alacsony költséggel járó politikákat alakítsanak ki a
partnerországokban a környezetbarát célok elérése érdekében. Támogatná a
partnerországok gazdaságát is abban, hogy teljes mértékben kihasználhassák az
innováció környezeti, ökológiai és energiahatékonysági előnyeit. Segítené
az átmenetet egy zöld és erőforrás-hatékony gazdaságba. A feltörekvő gazdaságokban
az áruk iránti növekvő kereslet azt jelenti, hogy szükség van a
magánszféra legjobb gyakorlatai cseréjének előmozdítására és a
környezetvédelmi szempontok érvényesítésére a beszerzési politikákban. Az
eszköz lehetővé tenné az annak érdekében történő együttműködést,
hogy jobban megértsük, milyen gazdasági és társadalmi ára van a biológiai
sokféleség csökkenésének és az ökoszisztéma állapotromlásának a globális
jelentőségű országokban.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A jogalkotó hatósággal a Bizottság COM(2009)
197 számú, az ICI+-ról szóló javaslatáról folytatott vitában, és a Lisszaboni
Szerződés hatályba lépését követően megegyezés született a három
intézmény között, hogy az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 207. cikke (2) bekezdése és 209. cikke (1) bekezdése szolgáljon
alapul a fejlődő országokban folytatandó fejlesztési
együttműködésen kívüli tevékenységekhez. Más, a fejlődő országok
közé nem tartozó országok vonatkozásában az Európai Unió működéséről
szóló szerződés 212. cikkének (2) bekezdése kerül alkalmazásra.
E megegyezés értelmében, a javasolt
Partnerségi Eszköz ennélfogva az Európai Unió működéséről szóló
szerződés következő három cikkének együttesén alapulna: a 212. cikk
(2) bekezdése, a 207. cikk (2) bekezdése és a 209. cikk (1) bekezdése.
Az EU világszerte számos partnerországgal hozott létre
nemzetközi megállapodást, amelynek
tagállami szinten nincs megfelelője, ami az Unió számára befolyást biztosít
a nemzetközi kapcsolatok szinte minden területén. A
közös politikákban és stratégiákban résztvevő 27 tagállam révén az EU kritikus tömeggel
rendelkezik a globális kihívások kezeléséhez. Az EU
most abban a különleges helyzetben van, hogy a nemzetközi együttműködés
révén erősítheti és globális szabályokká alakíthatja az uniós normákat és
szabványokat.
A javasolt Partnerségi Eszköz a jelenleginél nagyobb
hozzáadott értéket biztosít, mivel magába foglalja a zöld növekedési
együttműködésen alapuló Európa 2020 stratégiát, nagyobb hangsúlyt helyez
az Európai Uniónak a feltörekvő és iparosodott országokkal folytatott
együttműködéséhez fűződő érdekeire, és fokozottan
összpontosít az üzleti, beruházási, kereskedelmi, kutatási és innovációs
feltételek javítására. Proaktív menetrendet alakít ki a partnerországokkal a közös
érdekek tekintetében, különös figyelemmel az EU stratégiai partnereire.
Az
új Partnerségi Eszköz jobban figyelembe venné az Unió harmadik országokkal
szembeni kötelezettségvállalását is, amelyekkel partnerségi és
együttműködési/keretszerződéseket kötött. Hitelesebbé és egységesebbé
tenné az EU külpolitikáját azáltal, hogy összekapcsolja az értékeit és érdekeit
konkrét együttműködési tevékenységekkel. A megállapodások keretében a
Partnerségi Eszköz egyfajta katalizátorként meggyorsítaná az EU és a tagállamok
közös projektjeinek kialakulását, mivel az Uniót és a tagállamokat kötik a
saját előírásaik. Végezetül támogatná az EU regionális és bilaterális
politikáit, csakúgy mint az Uniónak a regionális és nemzetközi
együttműködési folyamatokban és szervezetekben vállalt kötelezettségeit.
Az EU gazdasági együttműködési
tevékenységei, üzleti párbeszédei és a külső gazdasági tevékenységek egyéb
formái hatékony külpolitikai eszközök lehetnek. Hozzájárulhatnak az EU
külső láthatóságának és befolyásának növeléséhez. Ez támogathatná Európa
törekvését, hogy a nemzetközi színtéren vezető gazdasági és politikai
szerepet töltsön be a bilaterális és multilaterális szervezetekben, így például
a G20-csoportban.
Továbbá
a Partnerségi Eszköz keretében a jelenlegi ICI rendszerével szemben gyakoribbá
és megvalósíthatóbbá válnak az Unió tagállamaival végrehajtott közös fellépések
és a források mozgósításának innovatív módjai. Több pénz áll majd rendelkezésre
társfinanszírozási műveleteknek az uniós tagállami bilaterális
segélyező vagy pénzügyi szervezetekkel illetve ügynökségekkel
együttműködésben történő támogatására. A többéves programozás
összehangoltabb, integrált üzleti tevékenységet tesz lehetővé. A köz- és
magánszféra közötti partnerségek jobban megvalósíthatók az európai üzleti
közösség érdekelt feleinek bevonásával. Bizonyos esetekben a támogatások és
kölcsönök ötvözése is preferált megoldás lehet.
Az eszköz megválasztása
A Bizottság vélekedése szerint a Fejlesztési Együttműködési
Eszköz alkalmazási körének bővítése oly módon, hogy az lefedje a nem
fejlesztési célú intézkedéseket, feszültséget teremthet a különböző
célkitűzések között, és jelentősen lassíthatja a döntéshozatalt és a
végrehajtást. Egy egységes, új, globális eszköz megteremtését javasolja, amely
az EU alapvető érdekeinek védelmére és a globális kihívások kezelésére
összpontosít egy egyértelműen meghatározott tevékenységi körrel. Ezért a
Bizottság új eszköz létrehozását javasolja.
Az új eszköz létrehozásáról szóló javaslat
benyújtását tekintik a legjobb opciónak. Széles körű egyetértés van a tekintetben,
hogy a jelenlegi pénzügyi eszközre kell építeni, ugyanakkor az eszköznek
tükröznie kell a Lisszaboni Szerződésben meghatározott intézményi
változtatásokat. E megoldásban nagyrészt változatlan maradna az eszközök
jelenlegi szerkezete, amelyet mind a résztvevők, mind az uniós tagállamok
megfelelőnek és elégségesnek találnak. Ugyanakkor a globális hatókörrel
rendelkező és célkitűzésekre összpontosító új Partnerségi Eszköz
hozzájárul a politikák kialakítására, a programozásra és az eredmények
elérésére jelenleg alkalmazott módszerek mélyreható kiigazításához.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A
2014–2020 közötti időszakra a Partnerségi Eszközre elkülöníteni javasolt
teljes összeg folyó árakon 1 131 millió EUR. Ez az összeg megfelel a 2014-2020
közötti időszakra javasolt pénzügyi keret 4. fejezetében (Globális Európa)
foglaltaknak.
Kiszámíthatóságának
biztosítása érdekében az „Erasmus mindenkinek” program keretében a harmadik
országokban eszközölt felsőoktatási tevékenységek finanszírozására –
összhangban az EU külső tevékenységének célkitűzéseivel – 2 többéves
allokáció áll rendelkezésre, melyek csak az első 4 évet illetve a
fennmaradó 3 évet fedik le. Ezt a finanszírozást tartalmazni fogja a
Partnerségi Eszköz többéves indikatív programozása, összhangban az érintett
országok azonosított igényeivel és prioritásaival. Az allokációk jelentős,
előre nem látható körülmények vagy jelentős politikai változások
esetében felülvizsgálhatók, összhangban az EU külső prioritásaival. E
pénzeszközök felhasználására az „Erasmus mindenkinek” program létrehozásáról
szóló…/…./EU európai parlamenti és tanácsi rendelet [5]
rendelkezései alkalmazandók.
5.           SZABADON VÁLASZTHATÓ ELEMEK
Egyszerűsítés
Ebben az új rendeletben – csakúgy mint a
többéves pénzügyi keret egyéb programjaiban –a Bizottság egyik prioritása a
szabályozói környezet egyszerűsítése, és az uniós támogatásokhoz való
hozzájutás megkönnyítése a partnerországok és régiók, civil társadalmi szervezetek
stb. számára, amennyiben azok a rendeletben foglalt célkitűzéseket
teljesítik.
A Partnerségi Eszközről szóló új rendelet lehetővé teszi a
végrehajtási intézkedések gyorsabb elfogadását, és így több lehetőséget ad
az együttműködésre. Továbbá a költségvetési rendelet felülvizsgálata – ami
különösen a külső tevékenységre vonatkozó sajátos rendelkezések
tekintetében fontos – lehetővé teszi a civil társadalmi szervezetek és a
kkv-k részvételét a finanszírozási programokban, például a szabályok egyszerűsítése,
a részvételi költségek csökkentése és az odaítélési eljárások gyorsítása révén.
A Bizottság e rendeletet a módosított költségvetési rendeletben szabályozott
új, rugalmas eljárások alkalmazásával kívánja végrehajtani.
A végrehajtási szabályokat az Unió külső fellépési eszközeinek
végrehajtására vonatkozó közös szabályok és eljárások megállapításáról szóló
[--] európai parlamenti és tanácsi rendelet tartalmazza.
2011/0411 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a harmadik országokkal folytatott
együttműködésre irányuló Partnerségi Eszköz létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2)
bekezdésére, 209. cikke (1) bekezdésére, és 212. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
E rendelet azon eszközök egyike, amelyek közvetlenül
támogatják az Európai Unió külpolitikáját. E rendelet az iparosodott és egyéb,
magas jövedelmű országokkal és területekkel folytatott együttműködés
finanszírozási eszközének (ICI) létrehozásáról szóló, 2006. december 21-i
1934/2006/EK tanácsi rendelet helyébe lép[6].
(2)
Az elmúlt évtized során a Közösség következetesen
erősítette bilaterális kapcsolatait a világ számos különböző
térségében található iparosodott és egyéb, magas jövedelmű országgal és
területtel, elsősorban Észak-Amerikában, Kelet-Ázsiában és
Ausztrálázsiában, valamint Délkelet-Ázsiában és a Perzsa-öböl térségében.
(3)
Továbbá, a fejlesztési együttműködés
finanszírozási eszközének létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i
1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében 2007 óta az Unió
megerősítette és elmélyítette együttműködését és partnerségét Ázsia,
Közép-Ázsia, Latin-Amerika fejlődő és átalakulóban lévő
országaival, valamint Irakkal, Iránnal, Jemennel és Dél-Afrikával.
(4)
A Fejlesztési Együttműködési Eszköz keretében
létrehozott földrajzi programok keretében a fejlődő országokkal,
területekkel és régiókkal megvalósuló együttműködés hatóköre a Gazdasági
Együttműködési és Fejlesztési Szervezet Fejlesztési Segítségnyújtási
Bizottsága (DAC/OECD) által a hivatalos fejlesztési támogatásra (ODA)
meghatározott követelmények teljesítését szolgáló pénzügyi intézkedésekre
korlátozódik.
(5)
A Fejlesztési Együttműködési Eszköz hatókörén
kívül eső országokkal – így Indiával és Kínával és az ázsiai és
latin-amerikai közepes jövedelmű országokkal – folytatott
együttműködés megerősítése és elmélyítése érdekében
előkészítő intézkedések történtek, így pl. üzleti párbeszédek, kereskedelemösztönző
lépések és tudományos csereprogramok.
(6)
Továbbá az Unió megerősíti bilaterális
kapcsolatait Ázsiában és Latin-Amerikában más, fokozottan kiemelkedő
közepes jövedelmű fejlődő országokkal az együttműködési
partnerség és a szakpolitikai párbeszéd kiterjesztésével a fejlesztési
együttműködés hatókörén kívüli területekre és témákra. Oroszország
esetében a kapcsolatok szintén fejlődésnek indultak, beleértve az Európai
Unió és Oroszország közötti modernizációs partnerséget, amely aláhúzza
Oroszország, mint az Unió stratégiai partnere jelentőségét mind a
bilaterális kapcsolatokban, mind pedig a globális kérdésekben.
(7)
Az Unió érdeke, hogy
elmélyítse kapcsolatait azokkal a partnerekkel, amelyek
egyre fontosabb szerepet játszanak a nemzetközi gazdaságban és kereskedelemben,
a déli országok egymás közötti kereskedelmében és együttműködésében, a
multilaterális fórumokon, – beleértve a G20-csoport pénzügyminisztereit és
központi banki elnökeit (G20-ak) – a globális kormányzás terén és a globális
kihívások kezelésében. Az Uniónak átfogó partnerségeket kell kiépítenie a
nemzetközi színtér új szereplőivel, a szilárd és befogadó nemzetközi rend
támogatására, a közös globális közjavak kialakításának előmozdítására, az
Unió alapvető érdekeinek védelmére, és az Unió ismertségének ezen
országokban való növelésére.
(8)
Az Uniónak globális hatókörű pénzügyi eszközre
van szüksége, amely lehetővé teszi az esetlegesen ODA-nak nem
minősülő, de az érintett partnerországokkal folytatott kapcsolatok –
különösen a politikai párbeszédeken a partnerségek fejlesztésén keresztül
történő – elmélyítésében és megszilárdításában kulcsfontosságú intézkedések
finanszírozását.
(9)
A globális szereplők kiemelt fontossága
mellett e rendelet hatályának világszerte lehetővé kellene tennie az Unió érdekkörébe tartozó fejlődő
országokkal folytatott együttműködési intézkedések támogatását,
összhangban e rendelet célkitűzéseivel.
(10)
Az Európa 2020 stratégia keretében[7] az Unió hangsúlyozta folyamatos
bel- és külpolitikai elkötelezettségét az intelligens, inkluzív és fenntartható
növekedés előmozdítása mellett, ami egyesíti a három pillért: a gazdasági,
a társadalmi és a környezeti pillért.
(11)
Az Unió partnerországaival fenntartott kapcsolataiban
világszerte elkötelezett a mindenki számára biztosított tisztességes munka
mellett, a nemzetközileg elismert munkaügyi szabványok ratifikálása és
tényleges végrehajtása mellett, és a multilaterális környezetvédelmi
megállapodások mellett.
(12)
Különösen az éghajlatváltozás elleni küzdelem az,
amely elismerten az Unió előtt álló nagy kihívások egyike, és az a
terület, ahol sürgős nemzetközi fellépés szükséges. A Bizottság „Az Európa
2020 stratégia költségvetése”[8]
című közleményében kinyilvánított szándékának megfelelően – miszerint
az uniós költségvetés éghajlatváltozáshoz kapcsolódó részét legalább a teljes
költségvetés 20%-ára kell emelni – e rendeletnek hozzá kell járulnia ezen cél
eléréséhez.
(13)
Az Unió elkötelezett a globális 2020. évi, a biológiai
sokféleség célkitűzése mellett és a kapcsolódó erőforrások
mobilizációját célzó stratégia megvalósítása mellett.
(14)
E rendelet keretében az Unió támogatja az Európa
2020 stratégia megvalósítását, különösen az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó
célkitűzéseket, az átmenetet egy zöldebb gazdaságba, az erőforrás-hatékonyságot,
a harmadik országokkal folytatott kereskedelmi, befektetési, üzleti és
szabályozói együttműködést, valamint a nyilvános diplomácia, oktatási/tudományos
együttműködést és tájékoztatási tevékenységeket.
(15)
A sokszínű
együttműködés és partnerségi kezdeményezések egyetlen
eszközön belüli előmozdítása lehetővé teszi a méretgazdaságosságot és
szinergiahatásokat, a nagyobb hatékonyságot, a döntéshozatal és irányítás
egyszerűsítését, és az Unió külső tevékenységének nagyfokú
láthatóságát.
(16)
Az e rendeletben foglalt célkitűzések
eléréséhez differenciált és rugalmas
megközelítést kell alkalmazni a legfontosabb partnerországokkal az
együttműködési modellek kialakítására, amelyekben figyelembe kell venni azok
gazdasági, társadalmi és politikai viszonyait és az Unió speciális érdekeit,
politikai prioritásait és stratégiáit, világszerte fenntartva a beavatkozás
lehetőségét, ahol ez szükségessé válik.
(17)
Az Uniónak képesnek kell lennie arra, hogy
rugalmasan és a megfelelő időben reagáljon a felmerülő és/vagy
előre nem látható igényekre, hogy hatékonyabban hajtsa végre feladatát az érdekérvényesítés
területén a harmadik országokkal fenntartott kapcsolataiban, a többéves
indikatív programokban nem szereplő sajátos intézkedések elfogadása révén.
(18)
Mivel e rendelet célkitűzéseit a tagállamok
nem tudják kielégítően megvalósítani, és az intézkedés a léptéke és hatása
miatt uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az
Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás és
arányosság elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság
elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az említett célkitűzések
eléréséhez szükséges mértéket.
(19)
Annak érdekében, hogy e rendelet hatálya a harmadik
országok gyorsan változó világához igazodjék, az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően a
jogi aktusok elfogadására vonatkozó hatáskört a Bizottságra kell ruházni a
mellékletben meghatározott együttműködési területeken. Különösen fontos,
hogy a Bizottság az előkészítő munka folyamán szakértői szinten
is megfelelő konzultációt folytasson. A Bizottságnak a felhatalmazáson
alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell a
megfelelő dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács számára
történő egyidejű, időben és megfelelő módon történő
megküldését.
(20)
A jelen rendelet végrehajtása egységes
feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni a
Bizottságra. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek
gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és
általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU
európai parlamenti és a tanácsi rendeletnek[9]
megfelelően kell gyakorolni. Figyelemmel a végrehajtási aktusok jellegére,
különösen azok szakpolitikai irányultságára és pénzügyi hatásaira, azok
elfogadására általában a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni, kivéve a
kisebb összegű, technikai végrehajtási intézkedéseket.
(21)
Az Unió külső fellépési eszközeinek
végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a […]/.../EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet – a továbbiakban: közös végrehajtási rendelet –
határozza meg.
(22)
Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetét és működését
a 2010/427/EU tanácsi határozat szabályozza.
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és célkitűzések
(1)
E rendelet Partnerségi Eszközt hoz létre harmadik
országokkal folytatott együttműködésre az uniós és a közös érdekek
előmozdítására és támogatására. A Partnerségi Eszköz támogatja azokat az
intézkedéseket, amelyek hatékonyan és rugalmasan reagálnak az Unió harmadik
országokkal fenntartott bilaterális, regionális és multilaterális
kapcsolataiból eredő célkitűzéseire, és választ adnak a globális kihívásokra.
(2)
Az ezen eszköz keretében finanszírozásra
kerülő intézkedések a következő különleges uniós célkitűzéseket
tükrözik:
a)      az Európa 2020 stratégia nemzetközi
dimenziójának megvalósítása az Unió bilaterális, regionális és interregionális
együttműködési partnerségi stratégiáinak támogatásával, a politikai
párbeszéd előmozdításával, az olyan globális kihívások közös
megközelítésének és kezelésének kidolgozásával, mint az energiabiztonság, az
éghajlatváltozás és a környezet. E célkitűzés az Európa 2020 politikák és
célkitűzések legfontosabb partnerországok általi átvételén keresztül
mérhető;
b)      a piacra jutás javítása az európai
vállalkozások kereskedelemi, befektetési és üzleti lehetőségeinek javítása
a gazdasági partnerség és az üzleti és szabályozási együttműködés révén. E
célkitűzés az Unió legfontosabb partnerországokkal folytatott
kereskedelmében való részesedésén valamint az e rendelet szerinti
fellépésekkel, programokkal, intézkedésekkel kifejezetten megcélzott országokba
irányuló kereskedelem és beruházások áramlásán keresztül mérhető;
c)      az Unió és a világban betöltött szerepe
széles körű megértésének és láthatóságának javítása a nyilvános
diplomácián keresztül, oktatási/tudományos együttműködés és tájékoztatási
tevékenység az uniós értékek és érdekek képviselete érdekében. E
célkitűzés többek között közvélemény-kutatásokkal vagy értékelésekkel
mérhető.
2. cikk
Hatály
(1)
Az e rendeletben foglalt együttműködésre
minden harmadik ország, régió és terület jogosult lehet.
(2)
Ugyanakkor ez a rendelet elsősorban azon
fejlett és fejlődő országokkal folytatott együttműködési intézkedéseket
támogatja, amelyek egyre jelentősebb szerepet játszanak a nemzetközi
gazdaságban és kereskedelemben, a multilaterális fórumokon, a globális
kormányzásban és az általános kihívások kezelésében, és ahol az Unió
jelentős érdekekkel rendelkezik.
3. cikk
Általános elvek
(1)
Az Unió a harmadik országokkal folytatott párbeszéd
és együttműködés révén törekszik a szabadság, demokrácia, emberi jogok
tiszteletben tartására, az alapvető szabadságok és jogállamiság elvének
előmozdítására, fejlesztésére és megszilárdítására, amely elvek alapján
létrejött.
(2)
Ahol indokolt, az uniós támogatás hatásának
fokozásához differenciált és rugalmas megközelítést kell alkalmazni a partnerországokkal való együttműködés tervezésében azok gazdasági, társadalmi és
politikai körülményeinek, valamint az Unió sajátos érdekeinek, politikai
prioritásainak és stratégiáinak figyelembe vételével.
(3)
Az Unió és a tagállamok saját hatáskörükben
támogatják a globális kihívások multilaterális megközelítését és
előmozdítják a nemzetközi vagy regionális szervezetekkel, testületekkel
folytatott együttműködést, beleértve a nemzetközi pénzügyi intézeteket, az
Egyesült Nemzetek ügynökségeit, az alapokat, programokat, az OECD-t és a húsz
pénzügyminiszterből és központi banki elnökből álló G20-csoportot és
más bilaterális donorokat.
(4)
E rendelet végrehajtásával az Unió törekszik a koherencia és konzisztencia megteremtésére a
külső tevékenységének egyéb területeivel, különösen a fejlődő
országokra irányuló Fejlesztési Együttműködési
Eszközzel és más vonatkozó uniós politikákkal a politika kialakítása, a stratégiai tervezés, a
programozás az intézkedések végrehajtása során.
(5)
Az e rendelet keretében finanszírozásra kerülő
intézkedések adott esetben bizonyos olyan eszközökben meghatározott
együttműködési politikákon alapulnak, mint az Unió és az érintett harmadik
országok és régiók között létrejött megállapodások, nyilatkozatok, cselekvési
tervek, ugyanakkor az Unió bizonyos érdekeihez, politikai prioritásaihoz és
stratégiáihoz kapcsolódó területeket is érintenek.
(6)
Az e rendelet keretében nyújtott uniós támogatást a
közös végrehajtási rendeletnek megfelelően kell végrehajtani.
4. cikk
Együttműködési területek
Az Unió e rendelet keretében megvalósított
támogatásának területeit a melléklet sorolja fel. A Bizottságot fel kell
hatalmazni arra, hogy a 7. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló
jogi aktusokat fogadjon el a melléklet módosítására vagy kiegészítésére.
5. cikk
Programozás és a pénzeszközök indikatív elosztása
(1)
A közös végrehajtási rendelet 15. cikke (3)
bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően a
Bizottság többéves indikatív programokat fogad el. Ezt az eljárást kell
alkalmazni azokra a lényegi felülvizsgálatokra, amelyek hatásukban
jelentősen megváltoztatják a stratégiát vagy annak programozását.
(2)
A többéves indikatív programok az Unió stratégiai
és/vagy közös érdekeit és prioritásait, valamint a konkrét célkitűzéseket
és elvárt eredményeket határozzák meg. Azokban az országokban vagy régiókban,
ahol az átfogó uniós stratégiát meghatározó közös keretdokumentumot hoztak
létre, a többéves indikatív programok ezen a dokumentumon alapulnak.
(3)
A többéves indikatív programok megállapítják
továbbá az uniós finanszírozásra kiválasztott prioritási területeket, és
az érintett időszakra körvonalazzák a pénzeszközök indikatív elosztását
összességében, prioritási területek szerint, valamint partnerországonként vagy
a partnerországok csoportja szerint, ideértve a globális kezdeményezésekben való
részvételt; ezek az összegek adott esetben összegsáv formájában is megadhatók.
(4)
A többéves indikatív programokat szükség esetén az
alapjukat képező referencia dokumentumok félidős és ad-hoc felülvizsgálatát
figyelembe véve módosítani kell.
(5)
A többéves indikatív programokban tartalék
képezhető az el nem osztott pénzeszközökre. E pénzeszközök elosztásáról a
közös végrehajtási rendelettel összhangban kell dönteni.
(6)
Az (1) bekezdésben említett vizsgálóbizottsági
eljárás nem alkalmazandó a többéves indikatív programok nem lényegi
módosítására, a technikai jellegű módosításokra, a források átcsoportosítására
prioritási területek szerinti indikatív allokációkon belül, az eredeti allokáció
20%-ot meg nem haladó mértékű emelésére vagy csökkentésére, feltéve, hogy
az ilyen módosítások nem befolyásolják a többéves indikatív programokban
meghatározott prioritási területeket és célkitűzéseket. Az ilyen
módosításokat legkésőbb egy hónapon belül be kell jelenteni az Európai
Parlamentnek és a Tanácsnak.
(7)
A közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (4)
bekezdésében említett eljárás alkalmazható például a többéves indikatív
programok módosítására, amennyiben az Unió részéről gyors reagálásra van
szükség.
6. cikk
Bizottság
A Bizottság munkáját egy Partnerségi Eszköz bizottság
segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
7. cikk
Felhatalmazás gyakorlása
(1)
A 4. cikkben említett felhatalmazás e rendelet
érvényességi időtartamára szól.
(2)
Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja a felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti
az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában történő közzétételét követő napon vagy a benne megjelölt
későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban
lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(3)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az
Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(4)
Az elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus
csak akkor léphet hatályba, ha a Tanács az értesítés napját követő 2
hónapos időtartamon belül nem emel kifogást, vagy ha mind az Európai
Parlament, mind a Tanács az időtartam leteltét megelőzően arról
tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a
Tanács kezdeményezésére ezen időtartam 2 hónappal meghosszabbodik.
8. cikk
Pénzügyi referenciaösszeg
(1)
Az e rendelet végrehajtására elkülönített pénzügyi
referenciaösszeg a 2014-2020 közötti időszakra 1 131 000 000 EUR. Az éves
előirányzatokról a költségvetési hatóság dönt az éves költségvetési
eljárás keretében a többéves pénzügyi keretben meghatározott korlátokon belül.
(2)
Az „Erasmus mindenkinek” program létrehozásáról
szóló rendelet 13. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerint a
felsőoktatás nemzetközi dimenziójának előmozdítása érdekében a
különböző külső fellépési eszközökből (a Fejlesztési Együttműködési
Eszköz, az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, az Előcsatlakozási Támogatási
Eszköz, a Partnerségi Eszköz és az Európai Fejlesztési Alap) 1 812 100 000 EUR
indikatív összeg finanszírozza a nem uniós országokba irányuló és az onnan az
EU-ba irányuló tanulási mobilitási intézkedéseket, és az ezen országok
hatóságaival/intézményeivel/szervezeteivel folytatott együttműködést és
szakpolitikai párbeszédet. Az „Erasmus mindenkinek” program létrehozásáról
szóló rendelet rendelkezései alkalmazandók e pénzeszközök felhasználására.
A finanszírozásra 2 többéves allokáció áll
rendelkezésre, melyek csak az első 4 évet illetve a fennmaradó 3 évet
fedik le. Ezt a finanszírozást tartalmazni fogja ezen eszközök többéves
indikatív programozása, összhangban az érintett országok azonosított igényeivel
és prioritásaival. Az allokációk jelentős, előre nem látható
körülmények vagy jelentős politikai változások esetében felülvizsgálhatók,
összhangban az EU külső prioritásaival.
9. cikk
Európai Külügyi Szolgálat
E rendeletet az Európai Külügyi Szolgálat
szervezetének létrehozásáról és működéséről szóló 2010/427/EU tanácsi
határozatnak megfelelően kell alkalmazni.
10. cikk
Hatálybalépés
(1)
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában
való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba. Ezt a
rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
(2)
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és
közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
az Európa Parlament részéről                       a
Bizottság részéről
az elnök                                                          az
elnök
MELLÉKLET
RÉSZLETES
EGYÜTTMŰKÖDÉSI TERÜLETEK A PARTNERSÉGI ESZKÖZ KERETÉBEN
Az 1. cikkben meghatározott célkitűzések
támogatására az uniós támogatás többek között a következő
együttműködési területeket foglalhatja magába:
(a)          konkrét kezdeményezések támogatása,
beleértve a kutatást, a tanulmányokat, kísérleti programokat vagy közös
projekteket, amelyek célja, hogy hatékony és rugalmas módon válaszoljanak az
Unió érintett harmadik országokkal fenntartott kapcsolataiból adódó
együttműködési célkitűzésekre;
(b)          az Unióban és a harmadik országokban
működő gazdasági, társadalmi, kulturális, kormányzati és tudományos
szereplők közötti együttműködés, partnerségek és közös vállalkozások
támogatása;
(c)          a kereskedelmi kapcsolatok és
kereskedelmi integrációs folyamatok – közöttük a déli országok közötti
kereskedelem – elősegítése (és támogatása), az uniós befektetések és
gazdasági partnerségek – köztük a kis- és középvállalkozások – támogatása;
(d)          az uniós és nem uniós politikai,
gazdasági, szabályozói, környezeti, szociális, kutatási és kulturális
szereplőket és a nem kormányzati szervezeteket érintő politikai és
ágazati párbeszéd támogatása;
(e)          a tájékoztatási tevékenységek, a
szellemi tőke cseréjének és a kultúrák közötti párbeszéd erősítése;
(f)           az uniós vagy közös érdekeket
szolgáló kezdeményezések és intézkedések támogatása az olyan területeken, mint
az éghajlatváltozás, környezetvédelmi kérdések, beleértve a biológiai
sokféleséget, az erőforrás-hatékonyság, a nyersanyagok, az energia, a
közlekedés, a tudomány, a kutatás és innováció, a foglalkoztatás- és
szociálpolitika, a fenntartható fejlődés, beleértve a tisztességes munka
támogatását és a vállalati társadalmi felelősségvállalást, a déli országok
közötti kereskedelem és együttműködés, az oktatás, a kultúra, a turizmus,
az információs és kommunikációs technológiák, az egészségügy, az igazságügy, a
vámok, az adózás, a pénzügyek, a statisztiká és egyéb ügyek, amelyekhez az
Uniónak különös, vagy az Uniónak és harmadik országoknak közös érdeke
fűződik;
(g)          az Unióval és annak láthatóságával
kapcsolatos tudatosság és ismertség növelése harmadik országokban.
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
              1.1.    A
javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)
              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
irányítási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra
gyakorolt becsült hatás összegzése
              3.2.2. Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik felek
részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
1.1.        A javaslat/kezdeményezés címe
Javaslat: az Európai Parlament és a Tanács .../.../EU rendelete a
harmadik országokkal folytatott együttműködésre irányuló Partnerségi
Eszköz létrehozásáról
1.2.        A tevékenységalapú irányítás
/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai
terület(ek)[10]
19. cím: Külkapcsolatok
19 05 Tevékenység: Együttműködés és
kapcsolatok iparosodott harmadik országokkal.
E
19 05 számú költségvetési fejezet címe megfelel a 2007-2013 közötti
időszak pénzügyi eszközeinek jelenlegi szerkezetének. Javasolt ugyanezen
19 05 tevékenység megtartása, ugyanakkor e fejezet címének módosítása a
2014–2020 közötti időszakra a következők szerint:
19 05: Együttműködés harmadik
országokkal a Partnerségi Eszköz keretében
1.3 .       A javaslat/kezdeményezés
típusa
x A javaslat/kezdeményezés új
intézkedésre irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti
projektet/előkészítő intézkedést követő új intézkedésre irányul[11]
¨ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi
intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek
megfelelően módosított intézkedésre irányul
1.4.        Célkitűzések
1.4.1.     A javaslat/kezdeményezés által
érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések
A finanszírozási eszköz
a Bizottság 2011. június 29-én kiadott „Az Európa 2020 stratégia költségvetése”
II. részéről szóló közleményében meghatározott stratégiai
célkitűzések támogatását célozza (COM(2011) 500 az Európa 2020 stratégia
költségvetése – II. rész. „Külső fellépések”. Politikai munkadokumentum,
42. oldal):
„Az uniós szakpolitikák fokozottabb összpontosítása az olyan
jelentős globális kihívások kezelésének támogatására, mint az
éghajlat-változás elleni küzdelem, valamint a globális közjavak és az
erőforrások védelme. A Bizottság az EU és a harmadik országok közös
érdekeire épülő proaktív menetrend kidolgozását javasolja, melynek
középpontjában a stratégiai partnerek állnak..”
1.4.2.     Konkrét célkitűzés(ek) és
a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
A 19 05 tevékenység keretében a következő három konkrét
célkitűzést támogatják:
1) Az Európa 2020 stratégia nemzetközi dimenziójának
megvalósítása az Unió bilaterális, regionális és interregionális
együttműködési partnerségi stratégiáinak támogatásával, a politikai
párbeszéd előmozdításával, a globális kihívások közös megközelítésének és
kezelésének kidolgozásával.
2)
a piacra jutás javítása és az európai vállalkozások kereskedelemi, befektetési
és üzleti lehetőségeinek fejlesztése gazdasági partnerségek, üzleti és
szabályozási együttműködés révén.
3)
Európa határozott jelenlétének fokozása a világgazdaságban, szerepének növelése
a nyilvános diplomácia, az oktatási/tudományos együttműködés illetve a
tájékoztatási tevékenységek és hálózatok támogatásával az EU értékeinek és
érdekeinek előmozdítására.
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés
keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
A 19 05 tevékenység a
következők szerint nevezendő át: Együttműködés harmadik
országokkal a Partnerségi Eszköz keretében
1.4.3.     Várható eredmény(ek) és
hatás(ok)
Az innovatív Partnerségi Eszköz lehetővé teszi
az Unió politikáinak terjesztését világszerte.
Az Unió gazdaságára és az Unió partnerországokkal folytatott gazdasági
párbeszédére gyakorolt hatás
Egy új Partnerségi Eszköz bevezetése egy másik lehetőséget nyitna
meg az EU előtt vállalkozásainak (főként a kis- és
középvállalkozásoknak) és termékeinek támogatására. Pénzügyi lehetőséget
teremtene az uniós üzleti tevékenységek támogatására harmadik országokban, oly
módon ösztönözné az Unióban a versenyképességet és az innovációt, hogy az
kiegészítené a versenyképességi és kkv-program keretében és a Horizont 2020
(kutatási és innovációs) keretprogram keretében finanszírozott intézkedéseket,
támogatná az Unióban a nemzetközi kereskedelmet és befektetéseket, ami viszont
megkönnyíthetné az Európai Unióba irányuló külföldi befektetéseket. Számos
területen megvalósulhatna az együttműködés, beleértve az
éghajlatváltozást, a környezetvédelmet, a műszaki előírások
közelítését és a szabványosítást, a vállalati társadalmi
felelősségvállalást, a szellemi tulajdonhoz fűződő jogokat,
a személyes adatok védelmét, a legjobb gyakorlatok meghonosítását a gazdaság, a
kereskedelem, az adó és a pénzügyek terén, a déli országok közötti
kereskedelmet és együttműködést. Ezáltal erősödne az EU gazdasági
biztonsága, új munkahelyek jöhetnének létre, amelyek végső soron
hozzájárulnak a gazdasági növekedéshez.
Ezzel az eszközzel az EU – a piacra jutás/szabadpiac elvéhez
következetesen ragaszkodva – megerősíthetné kereskedelmi kapcsolatait az EU
fizetési mérlegére pozitív hatást gyakorló partnerországokkal, gazdasági és
kereskedelmi kapcsolatait a világ többi részével. Ezáltal hozzájárulhatna a
protekcionizmus kockázatának csökkentéséhez, valamint támogatná a nemzetközi
versenyképességet és a globalizáció jelenlegi folyamatát miközben biztosítaná,
hogy az Európa 2020 stratégia elveivel összhangban valamennyi ország
előnyhöz jusson.
Az új Partnerségi Eszköz célzott emberi erőforrás-fejlesztéssel
járulna hozzá az EU versenyképességéhez: a gazdasági jólét egyik
előfeltétele az innovációt, a tudományos és technológiai fejlesztést
megvalósítani képes, magasan képzett szakemberek rendelkezésre állása.
A partnerországokra gyakorolt gazdasági hatás
Az új eszköz támogatná az EU és a partnerországok közötti gazdasági
együttműködés kialakult formáit. E vonatkozásban lehetővé tenné az EU
számára, hogy biztosítsa a politikai programok tervezése és megvalósítása során
a környezet, a fenntartható energia, a társadalmi, foglalkoztatási és egyéb
jóléti értékek megfelelő figyelembe vételét.
Az Európai Unió vállalkozásainak fokozódó beruházásai ugyancsak
hozzájárulnának a fogadó ország gazdasági fejlődéséhez. A vállalati
társadalmi felelősségvállalást támogató intézkedések a partnerországokban
fejlesztik a szociális, munkaügyi és környezeti szabályozást és a szabályok
végrehajtását.
A technikai segítségnyújtás révén az eszköz meg tudná határozni a
növekedés költségvetési konszolidációjának fenntartható pályáit, ezáltal
segítve az országokat abban, hogy megfelelően irányíthassák pénzügyeiket.
Támogathatná továbbá az igazgatás hatékonyságának javítását, a dolgozói átutalások
hatékony felhasználását célzó kezdeményezéseket, és elősegítené a nemzeti
iparosítási programokban vagy infrastruktúra-fejlesztésekben a az erőforrás-hatékonyság
és fenntarthatóság támogatása érdekében megvalósuló új beruházásokat és
technológiaátadást, beleértve az energiatermelést és -felhasználást.
A gazdasági kormányzásra gyakorolt hatás
A Partnerségi Eszköz várhatóan a gazdasági kormányzásra is hatást
gyakorol. A válság során sokat tanulhattunk a piacok korlátozott
voltáról. Hatására át kellett tekinteni a kormány szerepét, újra kellett
definiálni az állam és piac egyensúlyát, és utakat kellett találni arra, hogy
növeljük az állampolgárok mindkettőbe vetett bizalmát.
A válság megmutatta, hogy a gazdasági nyugtalanság idején az állami
intézkedések a nemzetgazdaság legfontosabb horgonyát képezik, mivel a kormányok
megállították a pénzpiac szabadesését és elkerülték a pénzügyi katasztrófát.
Ugyanakkor az ebből eredő fiskális nyomás sok országban növelte az
igényt a közkiadások csökkentésére, ami a legtöbb esetben az állam
karcsúsítását jelenti. Ez az erőfeszítés szükségessé teszi a kormányok
beavatkozását a jobb és hatékonyabb kormányzás, szilárd intézmények, hatékony
jogszabályok és eljárások biztosítása érdekében.
Egy másik fontos kormányzási kérdés a korrupcióellenességhez, az
átláthatósághoz és a feddhetetlenséghez kapcsolódik. Az új eszköz a
korrupcióellenes eszközök fejlesztésére és alkalmazásuk megerősítésére
irányulhatna. Az új kezdeményezések világszerte javíthatnák a korrupció elleni
és átláthatósági intézkedések összehangolását, segíthetnék a vonatkozó
nemzetközi egyezményeknek, a „legjobb gyakorlatoknak” és az iránymutatásoknak
való megfelelést.
Végezetül a fenntartható gazdasági változás elősegítése
szempontjából elsősorban a multilaterális környezetvédelmi megállapodások
vonatkozásában döntő fontosságú a stratégiai partnerek teljes körű
bevonása a globális környezetpolitika alakításába és a kormányzásba.
Az EU gazdaságára gyakorolt társadalmi hatás
Az EU az egymással összekötött szociálpolitikák célbavételére és a
növekedésen túlmutató stratégiai irányok kijelölésére törekszik. Ez
elősegíthető lenne a partnerországokkal folytatott gazdasági
együttműködés, a nemzeti és nemzetközi keretszabályok megerősítése és
a továbbfejlesztett nemzeti, regionális vagy globális gazdasági kormányzáshoz
való hozzájárulás révén. E stratégiák és megközelítések pozitív hatást
gyakorolhatnának az EU foglalkoztatási és szociálpolitikájára, így a szociális
védelem uniós jóléti modelljére, a „zöld” munkahelyek megteremtésére, az Európa
2020 szociális menetrendre, stb. A feltörekvő gazdaságok jelentette
élesedő verseny is stratégiai ösztönző lehet Európa számára a
képzésbe és átképzésbe, a tanítás és a kutatás minőségének javításába, a
hazai jóléti rendszerek reformjába fektetett összegek növelése tekintetében.
A partnerországokra gyakorolt társadalmi hatás
Az új eszköz fontos hatást gyakorolhatna a feltörekvő országok
társadalmi szövetére az Unió és a tagállamok pénzügyi eszközeinek
összehangolása, illetve a más bilaterális és multilaterális donorokkal
megvalósuló közös tevékenységek támogatása révén. Támogatná a jóléti
rendszerek, a nemzeti foglalkoztatási politikák, a nemzeti képzési és
készségfejlesztési politikák, az oktatási, a kutatási és innovációs
kapacitásépítési programok reformját és a nemzeti „védőhálók”
erősítését. Jelentősen hozzájárulna nemzeti szinten további „zöld”
munkahelyek teremtéséhez, az egy főre eső jövedelem növeléséhez, valamint
a társadalmi kohéziót és a szegénységcsökkentést célzó hatékony stratégiákhoz.
E tekintetben hozzájárulna az ENSZ Nemzetközi Munkaügyi Szervezete (ILO) és a
G8/G20-csoport által támogatott nemzetközi szociális menetrend sikeres
végrehajtásához.
Az Európai Unióra és a partnerországokra gyakorolt környezeti hatás
Az eljövendő években az új eszköz legfontosabb stratégiai
prioritásai között szerepel a „zöld” növekedés beindítása, a stratégia
végrehajtása és a partnerországok támogatása az ökológiai növekedés pályáját
jobban követő politikáik megvalósítása terén.
Az új eszközzel megvalósuló uniós partnerségek célja a növekedés és a
hosszú távú környezeti fenntarthatóság ösztönzése és támogatása. E tekintetben
az új eszköz várhatóan kulcsszerepet játszik mind az EU, mind a partnerországok
környezetvédelemmel és éghajlatváltozással kapcsolatos fellépéseinek és
politikai párbeszédének támogatásában.
Az eszköz a magánszektornak nyújtott ösztönzőkkel támogatná az
alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság modelljét. Az Egyesült Nemzetek
Éghajlat-változási Keretegyezménye Feleinek 16. Cancúni Konferenciája sikereire
építve támogathatná az Unió hatékony és legkisebb költséggel járó politikáit a
környezetbarát célok elérése érdekében a partnerországokban. Ugyancsak segíti a
partnerországok gazdaságát az innovációhoz fűződő környezeti,
ökológiai és energiahatékonysági előnyök teljes kihasználásában.
Az eszköz együttműködést tenne lehetővé
annak érdekében, hogy jobban megértsük, milyen gazdasági és társadalmi ára van
a biológiai sokféleség csökkenésének, az ökoszisztéma állapotromlásának a
globális jelentőségű országokban.
1.4.4.     Eredmény- és hatásmutatók
A három konkrét célkitűzés nyomon követése a
következő három mutatón keresztül valósul meg:
1) Az Európa
2020 politikák és célkitűzések átvétele a legfontosabb stratégiai
partnerországok által, és hatása ezen országokban a politikák formálására.
2) Az EU
részesedése a legfontosabb partnerországokkal folytatott kereskedelemben,
illetve az e rendelet szerinti fellépésekkel, programokkal és intézkedésekkel
kifejezetten megcélzott országokba irányuló kereskedelem és befektetések
áramlások.
3) A
legfontosabb stratégiai partnerországok részéről az EU jobb megítélése és
a kölcsönös megértés javítása, ennek kimutatása többek között felmérésekkel
és/vagy értékelésekkel.
1.5.        A javaslat/kezdeményezés
indokolása
1.5.1.     Rövid vagy hosszú távon
kielégítendő szükséglet(ek)
Lásd a
jogalkotási javaslat indokolását és a hatáselemzést.
A javasolt
Partnerségi Eszköz célja, hogy megszüntesse azt a korlátot, amely az EU
leghatékonyabb nemzetközi részvételét akadályozza. Ez lehetővé teszi az EU
számára, hogy a globális szereplőkkel a fejlesztési együttműködésen
túlmutató menetrendeket valósítson meg, és szükség esetén bármely más
partnerországgal globálisan megvédje a fő uniós menetrendet. A javasolt
Partnerségi Eszköz főbb jellemzői a korábbi, az iparosodott
országokkal folytatott együttműködés eszközével összevetve az alábbiak:
Földrajzi
lefedettség: globális terjedelem, különös tekintettel a stratégiai
partnerekre (iparosodott országok, feltörekvő gazdaságok, Oroszország).
Célkitűzés: Az EU érdekeinek és az Európa 2020 stratégia támogatásának középpontba helyezése, hatékony és rugalmas választ adva
az Unió partnerországokkal fennálló bilaterális/regionális kapcsolataiból adódó
együttműködési célkitűzésekre és a globális kihívások kezelése révén.
Prioritási
területek: Az Európa 2020 stratégia nemzetközi dimenziója, szakpolitikai
párbeszédek, globális jelentőségű kihívások, üzleti és szabályozói
együttműködés, két- és háromoldalú illetve regionális együttműködés,
nyilvános diplomácia, oktatási/tudományos együttműködés és tájékoztatás.
Programozás: Az ODA-hoz nem
kapcsolódó követelmények, hosszú távú befektetést célzó többéves programok, a
programozáson kívül eső intézkedések, amelyek révén gyors válasz adható a
gyorsan változó környezeti hatásokra és amelyek lehetővé teszik ad hoc
intézkedések meghozatalát.
1.5.2.     Az uniós részvételből
adódó többletérték
Az EU számos
partnerországgal kötött nemzetközi megállapodást világszerte, amelynek tagállami szinten nincs megfelelője, ám
valamennyiük számára befolyást biztosít a nemzetközi kapcsolatok szinte
valamennyi területén. A közös politikákban és
stratégiákban 27 tagállam vesz
részt, de csak az EU rendelkezik a globális kihívások kezeléséhez
szükséges kritikus tömeggel. Az Európai Unió globális
szereplőként kellő hitelességgel és semlegességgel rendelkezik,
amelyet az egyes tagállamok nem tudnak felmutatni. Az EU most abban a
különleges helyzetben van, hogy a nemzetközi együttműködés révén
támogathatja és globális szabványokká alakíthatja az uniós normákat.
A javasolt Partnerségi Eszköz a
jelenleginél nagyobb hozzáadott értéket biztosít, mivel magába foglalja a zöld
növekedésre irányuló együttműködésen alapuló Európa 2020 stratégiát,
nagyobb hangsúlyt helyez az Európai Uniónak a feltörekvő és az iparosodott
országokkal folytatott együttműködéséhez fűződő érdekeire,
és fokozottan összpontosít az üzleti, beruházási, kereskedelmi, kutatási és
innovációs feltételek javítására. Proaktív menetrendet alakít ki a közös
érdekek tekintetében partnerországokkal, különös figyelemmel az EU stratégiai
partnereire.
Az új Partnerségi Eszköz jobban
figyelembe venné az EU azon harmadik országokkal szembeni
kötelezettségvállalásait, amelyekkel partnerségi és
együttműködési/keretmegállapodásokat kötött. Hitelesebbé és egységesebbé
teszi az EU külpolitikáját azáltal, hogy értékeit és érdekeit az egyes
együttműködési tevékenységekkel kapcsolja össze. A megállapodások
keretében a Partnerségi Eszköz az Unió és a tagállamok közös projektjeinek
katalizátoraként működhetne, mivel az Unióra és a tagállamokra a saját
rendelkezéseik vonatkoznak. Végezetül támogatná az Unió
regionális és bilaterális politikáit, valamint az Uniónak a regionális és
nemzetközi együttműködési folyamatokban vállalt kötelezettségeit.
1.5.3.     Hasonló korábbi tapasztalatok
tanulsága
A külső
fellépések pénzügyi eszközeinek 2009-ben végrehajtott félidős
értékelése (MTR)(COM (2009) 196) megállapította, hogy a Fejlesztési Együttműködési
Eszköz (DCI) korlátozott hatóköre akadályozta azon intézkedések finanszírozását,
amelyek nem voltak „partnerközpontúak”, mint a hivatalos fejlesztési támogatás
(ODA), ám a globalizáció vonatkozásában kölcsönös előnyökkel jártak. A Fejlesztési
Együttműködési Eszköz (DCI) nem tekintették megfelelőnek a probléma
kezelésére, mivel az eszköz legfőbb célkitűzése a fejlődő
országok gazdasági fejlődésének és jólétének támogatása, konkrétan a
szegénység felszámolása a partnerországokban és a régiókban a fenntartható
fejlődés jegyében, beleértve a millenniumi fejlesztési célokat. Ez a
korlátozás a világ legdinamikusabb régióit (így például Latin-Amerikát, Ázsiát,
Dél-Afrikát) érintette, és az Európai Uniónak nem volt pénzügyi eszköze arra,
hogy támogassa a globalizációhoz kapcsolódó nemzetközi kapcsolatok – így
elsősorban a feltörekvő gazdaságok – fejlődését. Ezért
Latin-Amerikában és Ázsiában a költségvetési hatóság előkészítő
intézkedéseket hozott a jogszabályi hiányosság átmeneti áthidalására. 2009
áprilisában az Európai Bizottság javasolta, hogy a jogalkotók foglalkozzanak a
kérdéssel (COM(2009) 197) annak érdekében, hogy a DCI-rendelet hatályába
tartozó országokban lehetővé váljék az intézkedések finanszírozása, a
jelenleg hatályos, iparosodott országokkal folytatott együttműködés
eszköze (ICI) földrajzi hatályának kiterjesztése Ázsia és Latin-Amerika
fejlődő országaira (beleértve a feltörekvő gazdaságokat) valamint
Irakra, Iránra, Jemenre és Dél-Afrikára.
A félidős értékelés (MTR) azt is
megállapította, hogy a jelenlegi, új eszköz létrehozására irányuló javaslat
alapját képező ICI rugalmas alapot biztosít együttműködés
kialakítására több iparosodott országgal és magas jövedelmű területtel,
habár ennek pénzügyi keretösszege nagyon korlátozott.
A félidős értékelés mellett elvégezték az ICI eszköz keretében
finanszírozott vezérprogramok értékelését, így a Japánnal és a Koreai
Köztársasággal megvalósított „EU gateway” (EU kapuja) program (uniós pavilonok
finanszírozása vásárokon) és az uniós központok („Európai uniós tanulmányok”
modulokat és az unióra vonatkozó legfontosabb információk széles hallgatói kör
számára történő terjesztését biztosító egyetemi konzorciumok) által az
elmúlt évek során végzett tevékenységek értékelését, ami igen pozitív eredményt
hozott.
A vezetői tréning program (ETP) (nyelvi képzés és tréning
program vezetők számára) 2010-ben végzett értékelése[12] azt mutatta, hogy az ETP a
programszerkezetet illetően (a japán és koreai üzleti kultúra ismerete
felbecsülhetetlen tulajdonság) és a célközönséget tekintve egyedi értéket
képvisel (nagy-, kis- és középvállalkozások is értékelik a programot). A
program lehetőséget kínál az ilyen kezdeményezéseket nem biztosító
tagállamokból érkező potenciális résztvevők számára. Ezen
túlmenően jó láthatóságot biztosít az EU számára. Az ETP pozitív hatást
gyakorolt azon uniós vállalkozásokra, amelyek elkötelezték magukat a Japánnal
és Koreával folytatott üzleti tevékenység beindítása/fejlesztése mellett; ezt
azáltal érte el, hogy segítséget nyújt az uniós vállalkozásoknak a japán/koreai
piacokra jutásban, ami rövid távú hatások helyett tartós hatást gyakorol az
uniós vállalkozások üzleti tevékenységére, és bővíti az uniós vállalkozások
üzleti lehetőségeit más ázsiai országokban.
A 2010-ben[13]az EU (nyilvános
diplomáciai) központok kezdeményezés vonatkozásában elvégzett értékelés
azt mutatta, hogy „a központok valós értéket teremtenek és a Bizottság
jelentős haszonra tesz szert a kezdeményezésből. A központok által
elvégzett munka messze fedezi a Bizottság részéről a programmal
kapcsolatban felmerülő költségek összegét”. A program szilárd alapot
teremtett a kezdeményezésben úttörő országokban (az USA-ban és Kanadában)
és sikeresen halad előre az érettség magasabb foka felé Ausztráliában és
Új-Zélandon. Az uniós finanszírozás biztosíthatja az induló tőkét,
főként a finanszírozás egyéb forrásainak a kezdeményezés felé való
vonzásával, a hosszú távú fenntarthatóság biztosítása érdekében.
1.5.4.     Összhang és lehetséges
szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel
A Lisszaboni
Szerződés kijelöli a közös alapelveket és célkitűzéseket és új
intézményi kereteket határoz meg az Unió külső tevékenységéhez
(nevezetesen az EKSZ számára), ezzel magas elvárásokat támasztva a külső
tevékenység területén mind az Unión belül, mind a nemzeti és regionális
szintű partnerek körében, a multilaterális kapcsolatokat is beleértve. A
Partnerségi Eszköz a külső fellépések pénzügyi eszközei átfogó
szerkezetének integráló elemét alkotja, melyek négy fő fejezet köré
összpontosulnak: a politikán alapuló fejezet elsősorban a
partnerországokkal bilaterális, regionális és nemzetközi szinten megvalósuló
együttműködést célozza; a horizontális prioritásokat és értékeket
érintő munkával kapcsolatos fejezetek az emberi jogokra és demokráciára,
humanitárius segítségnyújtásra és a polgári védelemre, a válságkezelésre és a
megelőzésre összpontosítanak. A Partnerségi Eszköz az első fejezetbe,
azaz a partnerországokkal folytatott munka körébe tartozik. Fő
célkitűzése az Európa 2020 stratégia menetrendjét támogató uniós politikák
tervezése, a jelentős globális kihívások kezelése, és proaktív menetrend kidolgozása
az EU érdekei és a közös érdekek tekintetében az iparosodott országokkal és
feltörekvő gazdaságokkal, különös figyelemmel a stratégiai partnerekre.
Az Európa
2020 stratégia egyik fő prioritása a növekedés helyreállítása. A
menetrend felismeri, hogy a gyorsan növekvő, feltörekvő gazdaságok,
amelyek egyre bővülő középosztállyal rendelkeznek, kritikus szerepet
játszanak az európai áru- és szolgáltatásexport előmozdításában, amelyben
az EU komparatív előnnyel rendelkezik. A Partnerségi Eszköznek hozzá kell
járulnia a kereskedelempolitika támogatásához[14], elsősorban a stratégiai
gazdasági partnerek vonatkozásában. Az európai vállalkozások piacra jutásának
támogatása kiegészíti a versenyképességi és kkv-program keretében
finanszírozott intézkedéseket.
A feltörekvő
gazdaságok, mint felelős partnerek egyre jelentősebb szerepet
játszanak a globális kihívások kezelésében is: az olyan kérdések, mint a
szegénységcsökkentés, a migráció, a versenyképesség, a kereskedelem
liberalizációja, a környezet, az éghajlatváltozás, az energia, a digitális
jártasság fejlesztése, a befogadás, a pandémiák, a kiberbiztonság, a
terrorizmus és szervezett bűnözés csak nemzetközi összefüggésben
kezelhetők. A gyorsuló globalizáció világában elengedhetetlen, hogy
Európában a fenntartható növekedés és munkahelyek biztosításának belső
menetrendjét, és általában az EU belső politikáit egy külső dimenzió
támogassa. A belső politikák e külső dimenziójának javítania kell az EU
külső tevékenységének következetességét és koherenciáját, és ki kell
egészíteni azt, elkerülve ugyanakkor a párhuzamos erőfeszítéseket.
Ezért a
Partnerségi Eszköz elsőbbséget biztosít az uniós politikák külső
dimenziója támogatásához olyan kérdésekben, mint az éghajlatváltozás, a
környezet, az energia, a kereskedelem, és a fenntartható fejlődés valamint
az információs és kommunikációs technológiák. Az EU már kidolgozta az
alacsony széndioxid-kibocsátású gazdaságba való átmenet elősegítését célzó
részletesen kimunkált ösztönző rendszert, szabályokat és rendeleteket, és
egyoldalúan ambiciózus célkitűzéseket fogadott el. Ez a keret átfogó és
konkrét politikai betekintést nyújt, amellyel elő lehet és kell segíteni
legfontosabb stratégiai partnereink hasonló ambícióit. Ezek az intézkedések a
környezet számára egyértelműen kedvezőek, ugyanakkor katalizátorként
működnek a következő területekre irányuló átfogó befektetéseket
illetően: kutatás és innováció, kapacitásépítés, programok, új, zöldebb
technológiák. Emellett lehetővé teszik az EU ipara számára a kereskedelmi
nyitást. A Partnerségi Eszköz keretében az éghajlati szempontok
érvényesítése és az éghajlati célkitűzések különösen fontosak az
iparosodott és feltörekvő gazdaságokkal folytatott szakpolitikai párbeszéd
támogatását célzó tevékenységek szempontjából.
Az
erőforrás-hatékonyság kulcsfontosságú annak biztosításában, hogy a
gazdasági növekedés bolygónk környezeti korlátai mellett is fenntartható
maradjon. Az EU erőforrás-hatékonysági stratégiát fogad el, amely
az Európa 2020 stratégia egyik kiemelt kezdeményezése. Ez befolyásolja többek
között az uniós normákat, de csak akkor lehet teljesen hatékony, ha minden
jelentős gazdaság elfogadja az erőforrás-hatékony gyakorlatokat. A
feltörekvő gazdaságoknak lehetősége van arra, hogy átlépjenek azokon
a fenntarthatatlan, környezetszennyező fogyasztási és termelési mintákon,
amelyeket az EU és más fejlett gazdaságok olyan gyakran követtek az iparosodás
korában, és az EU alapvető érdeke ennek elősegítése. Ugyanakkor a
feltörekvő gazdaságok – főként India és Kína – nagy és rendkívül szegény
népességgel rendelkeznek, amely nagymértékben függ az egészséges
ökoszisztémáktól, mint a tiszta víz és a megélhetést biztosító, termékeny
tengerek és erdők, ugyanakkor Brazília, Dél-Afrika, India és Kína
biológiai sokfélesége óriási. Az ökoszisztémák védelmének gazdasági
vonatkozásairól és fenntartható kezeléséről folytatott párbeszéd és az
ezzel kapcsolatos együttműködés az EU és partnerországainak közös érdeke.
Mivel az EU
egyre inkább importfüggővé válik, az energiabiztonságának
védelmével kapcsolatos kihívás kezelése érdekében elengedhetetlen a
legjelentősebb energiatermelőkkel és fogyasztókkal folytatott
párbeszéd és gyakorlati együttműködés, az alacsony szén-dioxid-kibocsátási
menetrend elősegítése, a fenntartható energiapolitikák, az átláthatóság és
kiszámíthatóság megvalósítása a globális energiapiacokon és a technológiai
együttműködés.
A
fejlődő ország státuszát elhagyó országok új együttműködési
formákat igényelnek a technológia és innováció területén. Az Uniónak
– amennyiben e területeken meg akar maradni stratégiai partnerként és fenn
akarja tartani vezető szerepét a globális szabályozás terén – késznek kell
lennie arra, hogy e területeken együttműködési partnerségeket hozzon
létre.
Összefoglalva,
az EU belső politikáinak külső megjelenítése teljes egészében
integrálódik a Partnerségi Eszköz programozásába, amely a párhuzamosságok
elkerülése érdekében korlátozott pénzügyi keretével kiegészíti az egyéb uniós
programok (pl. a Horizont 2020 kutatási és innovációs keretprogram, a
versenyképességi és kkv program, beleértve a turizmus terén megvalósuló
együttműködést, az „Erasmus mindenkinek” program, a Migrációs Alap, a
Belső Biztonsági Alap) keretében megvalósuló belső politikák
külső dimenzióját. A külső fellépések egyéb földrajzi
eszközeivel – így különösen a Fejlesztési Együttműködési
Eszközzel – való koherenciát és kiegészítő jelleget a teljes programozási
időszak alatt figyelembe kell venni, a differenciálás és koncentráció
elvével összehangolva.
1.6.      Az intézkedés és a pénzügyi hatás
időtartama
x A
javaslat/kezdeményezés határozott időtartamra vonatkozik
–
x A javaslat/kezdeményezés időtartama: 2014/01/01-től
2020/12/31-ig
–
x Pénzügyi hatás: 2014/01/01-től 2020/12/31-ig
–
¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
–
Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-tól-től ÉÉÉÉ-ig,
–
azt követően: rendes ütem.
1.7         Tervezett igazgatási
módszer(ek)[15]
x Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
x Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
¨  végrehajtó ügynökségek
–
¨  a Közösségek által létrehozott szervek[16]
–
¨  tagállami közigazgatási/közfeladatot ellátó szervek
–
¨  az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
¨ Megosztott igazgatás a tagállamokkal
¨ Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
¨ Nemzetközi szervezetekkel közös igazgatás (nevezze meg)
Egynél több igazgatási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
Az Európai
Bizottság nyomon követési és értékelési rendszerei már egyre jobban az eredményekre
összpontosítanak. Belső személyzetet és külső szakértőket is
igénybe vesznek.
Az uniós
küldöttségeknél és a központban a projekt- és programfelelősök
folyamatosan nyomon követik a projektek és a programok végrehajtását
különböző módszerekkel, beleértve – amikor csak lehetséges – a helyszíni
látogatásokat. A nyomon követés értékes információkkal szolgál az
előrehaladásról, segít a tényleges és lehetséges szűk
keresztmetszetek azonosításában, és a korrekciós intézkedések megtételében.
Külső,
független szakértőket alkalmaznak az EU külső tevékenységeinek három
különböző rendszerrel történő értékelésére. Ezek az értékelések
hozzájárulnak az elszámoltathatósághoz és a folyamatban levő támogatások
javításához; emellett levonják a tanulságokat a múltbeli tapasztalatokból a
jövőbeli politikák és fellépések megalapozása érdekében. Valamennyi eszköz
a nemzetközileg elismert OECD-DAC értékelési kritériumokat használja, beleértve
az (esetleges) hatások értékelését.
Először a
projekt szintjén a központ által irányított eredmény-orientált nyomon követési
(EOM) rendszer a támogatásokból vett minta minőségéről készít egy
eredményközpontú pillanatképet. Egy erősen strukturált szabvány módszer
révén a független EOM szakértők osztályzatokat adnak, amelyek megmutatják a
projekt erősségeit és gyengéit, és ajánlásokat is adnak az eredményesség
javítása érdekében.
A projektért
felelős uniós küldöttség által irányított projektszintű értékelések
részletesebb, mélyreható elemzést nyújtanak és segítik a projektmenedzsereket a
folyamatban lévő beavatkozások javításában és a jövőbeliek
előkészítésében. Külső, független, tematikus és földrajzi
szakértelemmel rendelkező szakértőket bíznak meg az elemzés
elvégzésével, visszajelzés és bizonyítékok begyűjtésével valamennyi
érintettől, nem utolsó sorban a végső kedvezményezettektől.
A Bizottság
elkészíti szakpolitikáinak stratégiai értékelését a programozástól és a
stratégiától a beavatkozások végrehajtásáig egy adott ágazatban (mint az
egészségügy, oktatás stb.) egy országban vagy régióban, vagy egy adott eszköz
vonatkozásában. Ezek az értékelések a szakpolitikák kialakításának és az
eszközök és projektek tervezésének fontos forrásai. Ezek az értékelések
megtalálhatók a Bizottság honlapján, a megállapítások összegzését a Tanácsnak
és az Európai Parlamentnek benyújtott éves jelentés tartalmazza.
2.2.        Irányítási és
kontrollrendszer
2.2.1.     Felismert kockázat(ok)
A Partnerségi
Eszköz operatív környezetét az eszköz célkitűzéseinek elérésével
kapcsolatos alábbi kockázatok jellemzik:
– földrajzilag
széttagolt projektek és programok: a Partnerségi Eszköz általános lefedettséget
biztosít, különösen a stratégiai partnerekre összpontosítva. Folytatja
jelenlegi, az iparosodott országokkal és területekkel (a jelenlegi ICI)
folytatott műveleteit, de új projekteket/programokat indít egy olyan
országcsoporttal, amely esetében az együttműködés az ODA-ra összpontosult.
Az egész világra vonatkozó lefedettség logisztikai illetve az
erőforrásokkal kapcsolatos kihívást jelenthet a nyomon követésben,
különösen a tevékenységek helyszíni nyomon követését illetően;
– új
programok/projektek indítása, amelyekhez bizonyos partnerországokban a hiányzó
intézményi és igazgatási kapacitásból adódó kockázat társul, ami nehézségeket
és késedelmet okozhat az intézkedések tervezésében és végrehajtásában;
– az ilyen
együttműködések nyomon követése, azoknak az Uniót és a partnerországokat
érintő hatásának számszerűsítése kapcsán felmerülő nehézségek
akadályozhatják a Bizottságot az eredményekről történő jelentés
készítésében és az eredményekkel való elszámolásban;
– a
gazdasági/politikai menetrend nehézséget és késedelmet okozhat az intézkedések
tervezésében és végrehajtásában;
– mivel a Partnerségi
Eszköz új eszköz, nehézséget okozhat a küldöttségekben és a központban az
eszköz végrehajtását támogató emberi erőforrások és az igazgatási eszközök
hiánya az eszköz megfelelő igazgatásában.
2.2.2.     Tervezett ellenőrzési
mód(ok)
A Bizottság
belső ellenőrzési/irányítási folyamatainak a célja megalapozott
bizonyosságot nyújtani a műveletei eredményességével, hatékonyságával
kapcsolatos célkitűzések elérése, a pénzügyi jelentéseinek megbízhatósága
és a vonatkozó jogszabályi és eljárási kereteknek történő megfelelés
tekintetében.
A
műveletek eredményessége és hatékonysága, illetve a külső együttműködési
környezetben a kockázatok magas szintjének csökkentése érdekében a
következő elemeket kell alkalmazni a teljes Bizottságra kiterjedő
stratégia politikai és tervezési folyamat, a belső ellenőrzési
környezet és a Bizottság belső ellenőrzési standardjai által
megkövetelt valamennyi elemen felül:
–
adott esetben az együttműködés európai uniós
küldöttségekre átruházott igazgatása a helyszínen;
–
a pénzügyi elszámoltatás egyértelmű nyomon
követhetősége a központban dolgozó, átruházott felhatalmazás által engedélyezésre
jogosult tisztviselőjéről
(igazgatójáról/szolgálatvezetőjéről) a küldöttség vezetőjére
történő átruházással;
–
az uniós küldöttség rendszeres jelentése a
központnak, beleértve a küldöttségvezető éves megbízhatósági
nyilatkozatát;
–
a központ és a küldöttségek személyzete számára
alapos képzési program nyújtása;
–
jelentős támogatás és iránymutatás a
központ/küldöttség részéről (interneten keresztül is);
–
rendszeres utólagos ellenőrzések;
–
módszertan a projekt- és
programciklus-menedzsmentre, ideértve a következőket:
–
minőségbiztosítási eszközök a beavatkozás
kialakítására, annak megvalósítására, a finanszírozási mechanizmusra, az
irányítási rendszerre, az értékelésre és a végrehajtó partnerek kiválasztására;
–
a hatékony végrehajtás érdekében program- és
projektmenedzsment, monitoring és jelentéstételi eszközök, ideértve a projektek
rendszeres külső helyszíni monitoringját;
–
jelentős értékelési és audit komponensek.
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
Mivel a
külső tevékenységek esetén a környezet igen kockázatos lehet, a
rendszernek előre kell jeleznie az esetleges megfelelőségi hibák
(szabálytalanságok) jelentős felmerülését a tranzakciókban, és a fizetési
folyamatokba a lehető leghamarabb magas szintű megelőzési, felderítési
és korrekciós ellenőrzést kell beépíteni. Ez a gyakorlatban azt jelenti,
hogy a megfelelőségi ellenőrzés főképpen a több év
vonatkozásában, külső auditorok és a Bizottság dolgozói által a helyszínen
végzett előzetes ellenőrzésre támaszkodik, amelyet a projekt záró
kifizetéseit megelőzően hajtanak végre (emellett néhány utólagos ellenőrzésre
és vizsgálatra is sor kerül), és amely messze túlmutat a költségvetési rendelet
által megkövetelt pénzügyi biztonsági ellenőrzésen. A megfelelőséggel
kapcsolatos keretrendszer az alábbi főbb elemekből áll:
·
megelőző intézkedések;
·
kötelező alapképzés visszaélési kérdésekben az
együttműködési irányítási munkatársakkal;
·
előzetes megfelelőségi vizsgálat annak
biztosítására, hogy a megfelelő korrupcióellenes intézkedések és a
visszaélések kiküszöbölése és felderítése valamennyi végrehajtó partnernél
megtörténik az uniós alapok kezelésével kapcsolatban;
·
a Bizottság 2008-ban Accrában Nemzetközi
segélyátláthatósági kezdeményezést (IATI) írt alá, megállapodva a segélyátláthatósági
standardban, amely aktuálisabb, részletes és rendszeres adatokat biztosít a
segélyek mozgásáról és a dokumentumokról;
·
felderítő és megelőző intézkedések;
·
a Bizottság személyzete által végzett előzetes
ügylet-ellenőrzés minden szerződés és kifizetési tranzakció
vonatkozásában;
·
külső (kötelező és kockázat alapú)
auditok és verifikációk az Európai Számvevőszék bevonásával;
·
visszamenőleges ellenőrzések (kockázati
alapon) és visszafizettetések.
Ezen felül
ahol szándékos szabálytalanság (visszaélés) gyanúja merül fel, a következő
intézkedések alkalmazhatók:
·
a kifizetések határidejének felfüggesztése, és az
érintett szervezet értesítése;
·
célzott (ad hoc/törvényszéki) ellenőrzések;
·
korai előrejelző rendszer és a
szerződések fokozott nyomon követése;
·
szerződés felfüggesztése/felmondása;
·
kizárási eljárás.
A Bizottság szolgálatai az OLAF-fal teljes körű partnerségben
tevékenykednek a Bizottság új, csalás elleni stratégiájának akcióterve
végrehajtásáért, amelyet a biztosi testület fogadott el 2011-ben, többek között
a következők biztosítására:
–
a belső csalással kapcsolatos
ellenőrzések a Bizottság csalásellenes stratégiájával (CAFS) teljes
összhangban vannak;
–
csaláskockázat-kezelési megközelítés ösztönöz a csalási
kockázatnak kitett területek meghatározására és a megfelelő intézkedések
meghozatalára;
–
az uniós források harmadik országokban történő
elköltésére használt rendszerek lehetővé teszik a vonatkozó adatok
lekérdezését azzal a céllal, hogy ezen adatokat visszatáplálják a csaláskockázat-kezelésbe
(pl. kettős finanszírozás);
–
szükség szerint hálózati csoportok és
megfelelő IT-eszközök hozhatók létre, a külső segélyezési ágazathoz
kapcsolódó csalás eseteinek elemzésére.
2.4         Az ellenőrzések költség-
és haszonbecslése
A Partnerségi
Eszköz belső ellenőrzés/irányítási költségének az EuropeAid által a
külső fellépési eszközének igazgatási költségeire számított összeghez
hasonlónak kell lennie (azaz a keretösszeg mintegy 6 %-a):
A EuropeAid
teljes portfólióját illetően, a becsült belső
ellenőrzési/irányítási költségek éves átlagban 658 millió EUR összeget
tesznek ki a 2014-2020 közötti költségvetési tervezés kötelezettségvállalásain
belül. Ez az összeg tartalmazza a EuropeAid irányítási struktúráján belül
integráltan működő EFA irányítását. Ezek a „nem működési”
költségek annak a 10,2 milliárd EUR-ra becsült éves átlagos összegnek a
kb. 6,4 %-át teszik ki, melyet a EuropeAid összes (operatív és
igazgatási) kötelezettségvállalására terveztek a 2014–2020 közötti
időszakban az EU általános költségvetéséből és az Európai Fejlesztési
Alapból finanszírozott kiadások portfóliójában.
Ezek az
irányítási költségek magukba foglalják a központ és a küldöttségek teljes
EuropeAid személyzetének költségét, az infrastruktúra, utazási, képzési,
monitoring, értékelési és audit megbízások költségét (beleértve a
kedvezményezettek által kezdeményezetteket).
A módosított
költségvetési rendeletben várható változások alapján az új eszközökre vonatkozó
javított és egyszerűbb szabályozással az EuropeAid az
irányítási/működési tevékenységek arányának csökkentését tervezi a
jövőben. Ezen irányítási költségek haszna leginkább a politikai
célkitűzések teljesítésén, a hatékony és eredményes forrásfelhasználáson
és a források jogszerű és szabályos felhasználását biztosító
költséghatékony megelőző intézkedéseken és egyéb ellenőrzéseken
mérhető le.
Bár
folyamatosan törekszünk a portfólión belül az irányítási tevékenységek és a szabályszerűségi
ellenőrzések jellemzőinek és célzottságának javítására, ezek a
költségek összességében szükségesek ahhoz, hogy az eszközök a meg nem felelés
minimális kockázata mellett (2 % alatti reziduális hiba) hatékonyan és
eredményesen valósítsák meg célkitűzéseiket. Ez a kockázat lényegesen
alacsonyabb, mint az e magas kockázatú területre irányuló belső
ellenőrzések megszüntetésével vagy csökkentésével járó kockázatok .
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A kiadások a többéves
pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási
tételét/tételeit érintik?
·      Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám Megnevezés……………...……….] || Diff./nem diff. ([17]) || EFTA[18] országoktól || tagjelölt országoktól[19] || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 4. fejezet – Globális Európa || 19 01 04 08 – Az iparosodott és egyéb, magas jövedelmű országokkal és területekkel folytatott együttműködés finanszírozási eszköze (ICI) – igazgatási kiadások 19 05 01 – Együttműködés az iparosodott harmadik országokkal 19 05 02 – KEDO 19 05 03 – Kísérleti projekt – A globális kihívások kezelésére szolgáló transzatlanti módszerek 19 09 03 – A hivatalos fejlesztési segélytől eltérő együttműködési tevékenységek (Latin-Amerika) 19 09 02 – Előkészítő intézkedés – Együttműködés a közepes jövedelmű latin-amerikai országokkal 19 10 04 – A hivatalos fejlesztési segélytől eltérő együttműködési tevékenységek (Ázsia, Közép-Ázsia, Irak, Irán, Jemen) 19 10 01 03 – Előkészítő intézkedés – Üzleti és tudományos cserék Indiával 19 10 01 04 – Előkészítő intézkedés – Üzleti és tudományos cserék Kínával 19 01 05 – Előkészítő intézkedés – Együttműködés Ázsia közepes jövedelmű országaival || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
·      Létrehozandó új költségvetési tételek
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Fejezet……………………………………..] || Diff./nem diff. || EFTA országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 4. fejezet – Globális Európa || 19 01 04 08 – Partnerségi Eszköz – igazgatási kiadások 19 05 01 – Együttműködés harmadik országokkal a Partnerségi Eszköz keretében 19 05 02 – Együttműködés az iparosodott harmadik országokkal – az előző program lezárása 2007-2013 (Korábbi BL 19 05 01)   Nb: Egyéb, a 19 09 és a 19 10 fejezet alatti meglévő költségvetési tételek fennmaradnak az intézkedések lezárásáig (a kötelezettségvállalásban „pm” megjelöléssel)   || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
3.2.        A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1.     A kiadásokra gyakorolt becsült
hatás összegzése
millió EUR (három tizedesjegyig)
 || A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || 4. fejezet – Globális Európa ||
 FŐIGAZGATÓSÁG: FPI || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN ||
  Működési előirányzatok (a 2011-es árak éves 2%-os korrekciójával kapott folyó árak) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 19 05 01 – Együttműködés harmadik országokkal a Partnerségi Eszköz keretében ||   Kötelezettség-vállalási előirányzatok   || (1) || 128,853 || 135,586 || 143,670 || 153,001 || 163,782 || 176,106 || 188,812 || 1.089,710 ||
   Kifizetések (a)   || (2) || 27,753 || 68,486 || 110,870 || 143,201 || 152,182 || 162,506 || 174,112 || 839,110 ||
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok[20] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 19 01 04 08 – Partnerségi Eszköz – igazgatási kiadások (b) ||   || (3) || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290 ||
 Az FPI Főigazgatósághoz tartozó ÖSSZES előirányzat || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =1+1a +3 || 133, 700 || 140, 700 || 149, 100 || 158 800 || 170, 000 || 182, 800 || 196, 000 || 1.131,000
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a +3 || 32,600 || 73,600 || 116,300 || 149,000 || 158,400 || 169,200 || 181,300 || 880,400 ||
(a) A
működési kiadások kifizetéseit a szabványos 20 %-30 %-30 %-20 %-os 4 éves
projektciklus alapján számították ki.
(b) A
teljes pénzügyi keret 4 %-át igazgatási támogatási kiadásokra különítették el.

 || A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások” ||
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 FŐIGAZGATÓSÁG: FPI ||
  Humánerőforrás || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
  Egyéb igazgatási kiadások || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 FPI FŐIGAZGATÓSÁG ÖSSZESEN || Előirányzatok || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 ÖSSZES előirányzat az 5. FEJEZET alatt a többéves pénzügyi kereten belül || (Összes kötelezettségvállalás = Összes kifizetés) || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
millió EUR
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018-2020 || ÖSSZESEN
 ÖSSZES előirányzat az 1-5. FEJEZETEK alatt a többéves pénzügyi kereten belül || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 137,077 || 144,048 || 152,419 || 162,091 || 173,294 || 186,097 || 199,301 || 1.154,227
 Kifizetési előirányzatok || 35,977 || 76,948 || 119,619 || 152,291 || 161,694 || 172,497 || 184,601 || 903,627
3.2.2.     Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását.
–
ý  A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig)
 || Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || N év || N+1 év || N+2 év || N+3 év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
   || TELJESÍTÉSEK
   || Teljesítések típusa[21] || Teljesítések átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Költség || Teljesítések száma || Költség ||  Teljesítések összes száma || Összes költség
 || 1. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS: Az Európa 2020 stratégia külső dimenziójának tervezése, szakpolitikai párbeszédek, globális kihívások ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 1. konkrét célkitűzés részösszege ||   || 70,861 ||   || 74,571 ||   || 79,023 ||   || 84,164 ||   || 90, 100 ||   || 96,884 ||   || 103,880   ||   || 599,483
 || 2. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS: Gazdasági partnerségek, üzleti és szabályozási együttműködés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 2. konkrét célkitűzés részösszege ||   || 26,740 ||   || 28,140 ||   || 29,820 ||   || 31,760 ||   || 34,000 ||   || 36,560 ||   || 39,200 ||   || 226,220
 || 3. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS Nyilvános diplomácia, tudományos/oktatási együttműködés és tájékoztatás ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 3. konkrét célkitűzés részösszege ||   || 24,567 ||   || 25,840 ||   || 27,372 ||   || 29,137 ||   || 31,182 ||   || 33,522 ||   || 35,932 ||   || 207,452
 || Fel nem osztott tartalék ||   || 6,685 ||   || 7,035 ||   || 7,455 ||   || 7,940 ||   || 8,500 ||   || 9,140 ||   || 9,800 ||   || 56,555
 || ÖSSZKÖLTSÉG ||   || 128,853 ||   || 135,586 ||   || 143,670 ||   || 153,001 ||   || 163,782 ||   || 176,106 ||   || 188,812 ||   || 1.089,710
N.B.: az 1 131 000 000 EUR pénzügyi
keretösszeg lebontása a konkrét célkitűzésekre a következő:
1. sz. célkitűzés 53 %
2. sz. célkitűzés 20 %
3. sz. célkitűzés 18 %
Fel nem osztott tartalék: 5 % a 3
célkitűzés között kerül programozásra a szükségleteknek megfelelően.
A teljesítések közötti felosztás nem
megfelelő az eszköz jellegéből adódóan (nincs szabványos számú
teljesítés és átlagköltség).
3.2.3.     Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összegzés
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását
–
ý  A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három
tizedesjegyig)
 5. FEJEZET a többéves pénzügyi kereten belül || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 Humánerőforrás || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 Az 5. FEJEZET többéves pénzügyi keretének részösszege || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 Az 5. FEJEZETEN kívüli[22] többéves pénzügyi keret || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 Humánerőforrás || 3,565 || 3,658 || 3,778 || 3,925 || 4,139 || 4,384 || 4,631 || 28,080
 Egyéb igazgatási jellegű kiadások || 1,282 || 1,456 || 1,652 || 1,875 || 2,079 || 2,310 || 2,557 || 13,210
 Az 5. FEJEZETEN kívüli többéves pénzügyi keret részösszege || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 ÖSSZESEN || 8,224 || 8,462 || 8,750 || 9,090 || 9,512 || 9,991 || 10,489 || 64,517
3.2.3.2.  Becsült
humánerőforrás-szükségletek
–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást.
–
ý  A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel jár:
A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb
egy tizedesjeggyel) kell kifejezni
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek) ||
 || 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 17,4 || 17,3 || 17,1 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || 16,9
 || XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve: FTE)[23] ||
 || 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) || 13,0 || 12,9 || 12,8 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6
 || XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) || 2,0 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9
 || 19 01 04 08 [24] || - a központban ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - a küldöttségeknél || 39,4 || 40,4 || 41,8 || 43,4 || 45,7 || 48,4 || 51,2
 || XX 01 05 02 (AC, END, INT közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, END, INT közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || ÖSSZESEN || 71,8 || 72,5 || 73,5 || 74,9 || 77,2 || 79,9 || 82,7
Az 5. fejezet alatt szereplő
humánerőforrások megfelelnek az új Partnerségi Eszköz igazgatásához
szükséges állománynak.
Magába foglalja a jelenlegi ICI-t irányító FPI
személyzetet: 3,6 AD, 7 AST, 4,3 AC, 2 AL Washingtonban = 17 FTE és a további
személyzeti igény, amely a becslések szerint 4 AD, 3 AST, 9 AC = 16 FTE.
19:
az érintett szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.
A humánerőforrás-igényeknek az adott
főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához
rendelt személyzettel és/vagy az adott főigazgatóságon belüli
személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A források adott
esetben a költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők
az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz
rendelt további juttatásokkal.
Az elvégzendő
feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak || A program és a projekt ciklus irányítása
 Külső személyzet || A program és a projekt ciklus irányítása
3.2.4.     A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség
–
xA javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a 2014–2020 közötti
időszakra szóló többéves pénzügyi kerettel.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi keret
vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Fejtse ki, miként kell átprogramozni a pénzügyi
keretet: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő
összegeket.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági eszköz
alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[25].
Fejtse ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett
költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.
3.2.5.     Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
–
A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő
harmadik felek általi társfinanszírozást.
–
A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült
társfinanszírozást irányozza elő:
előirányzatok millió EUR (három tizedesjegyig)
   || N év || N+1 év || N+2 év || N+3 év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
–
ý  A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.
–
¨  A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre
gyakorolt hatása a következő:
–
¨         a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást
–
¨         a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[26]
 N év || N+1 év || N+2 év || N+3 év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető
 ..... jogcímcsoport ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Az egyéb címzett
bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési
tétel(eke)t.
Ismertesse a bevételre
gyakorolt hatás számításának módszerét.
[1]               Az USA,
Japán, Kanada, a Koreai Köztársaság, Ausztrália és Új-Zéland), egyes ázsiai
iparosodott országok és területek, amelyek a ki vannak zárva a DAC
kedvezményezett országok listájából (Szingapúr, Hongkong, Makaó, Tajvan és
Brunei) valamint az Öböl-menti Együttműködési Tanács országai (Bahrein,
Kuvait, Omán, Katar, Szaúd-Arábia és az Egyesült Arab Emírségek) hasonlóképpen
ki vannak zárva az ODA kedvezményezettek DAC listájából
[2]               „Kereskedelem,
növekedés és globális ügyek – A kereskedelempolitika mint az Európa 2020
stratégia kulcseleme” COM(2010) 612 végleges, 2010.11.9.
[3]               azaz, a béke és biztonság, a szegénység csökkentése,
humanitárius segítségnyújtás, a stabilitásba és növekedésbe eszközölt
beruházások a bővítéssel érintett és a szomszédos országokban, a globális
kihívások kezelése, az uniós és nemzetközi szabványok és értékek képviselete, a
növekedés és versenyképesség támogatása külföldön.
[4]           „Uniós
energiapolitika: partnerkapcsolatok fenntartása határainkon túl”.COM(2011) 539
végleges, 2011.9.7.
[5]               HL L …
[6]               HL L 405., 2006.12.30.
[7]               „Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív
növekedés stratégiája COM(2010) 2020.
[8]               COM(2011) 500.
[9]               HL L 55.,
2011.2.28., 13-18. o
[10]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[11]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[12]             Referencia
értékelés: A vezetői tréning program félidős értékelése Japánban és
Koreában. 2010. február Deloitte consulting.
[13]             Referencia
értékelés: http://www.eeas.europa.eu/eu-centres/docs/2010_evaluation_en.pdf
[14]             "Kereskedelem,
növekedés és globális ügyek – A kereskedelempolitika mint az Európa 2020
stratégia kulcseleme” COM(2010) 612 végleges, 2010.11.9.
[15]             Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások
megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[16]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[17]             Diff. = Differenciált előirányzatok /Nem-diff. = Nem
differenciált előirányzatok
[18]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[19]             Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[20]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás..
[21]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza kilométerben,
stb.).
[22]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[23]             AC= szerződéses alkalmazott; AL= helyi alkalmazott;
END= kirendelt nemzeti szakértő; INT= átmeneti alkalmazott; JED=
küldöttségi pályakezdő szakértő.
[24]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek)..
[25]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[26]             A tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek)
tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek)
csökkentett bruttó összegeket kell megadni.