               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.1.12.
            COM(2021) 16 final
            2021/0007(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény 9. függeléke 9. fejezete D. szakaszának 28. módosítása vonatkozásában képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Európai Unió által a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben (a továbbiakban: ICAO) a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény (a továbbiakban: Chicagói Egyezmény) 9. függelékének („Egyszerűsítések”) 28. módosításával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat. Az ICAO Tanács ezt a módosítást 2020. június 23-án fogadta el.

               A 28. módosítás az utasnyilvántartási adatállomány (a továbbiakban: PNR) adatainak kezelésére vonatkozó szabályokat érinti, amelyekkel a 9. függelék 9. fejezetének D. szakasza foglalkozik.

               A PNR-adatok a légitársaságok által üzleti célból gyűjtött személyes adatok, ellentétben az általuk a hatóságok nevében gyűjtött egyéb, utazással kapcsolatos adatokkal, például az előzetes utasinformációval (a továbbiakban: API). A bűnüldöző hatóságok világszerte egyre nagyobb mértékben használják fel a légitársaságok által számukra továbbított PNR-adatokat a terrorizmus és a súlyos bűncselekmények egyéb formái elleni küzdelem céljából.

               2.A javaslat háttere

               2.1.A nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény („Chicagói Egyezmény”)

               A Chicagói Egyezmény célja a nemzetközi légi közlekedés szabályozása. Az egyezmény 1947. április 4-én lépett hatályba, és létrehozta a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetet (ICAO).

               A Chicagói Egyezménynek valamennyi uniós tagállam részes fele.

               2.2.A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet

               Az ICAO az Egyesült Nemzetek szakosított intézménye. A szervezet célja, hogy fejlessze a légi navigáció elveit és műszaki színvonalát, valamint elősegítse a nemzetközi légi közlekedés tervezését és fejlesztését.

               Az ICAO Tanács az ICAO állandó szerve, amely az ICAO Közgyűlése által hároméves időszakra választott 36 szerződő államból áll. A 2019–2022-es időszakban hét uniós tagállam képviseltette magát az ICAO Tanácsban
                  1
               .

               Az ICAO Tanácsnak a Chicagói Egyezmény 54. cikkében felsorolt kötelező feladatai közé tartozik a Chicagói Egyezmény függelékeit képező nemzetközi szabványok és ajánlott gyakorlatok elfogadása. A szabványok olyan előírások, amelyek egységes alkalmazása szükségesnek tekintett, míg az ajánlott gyakorlatok alkalmazása nem kötelező.

               Az ICAO Tanácsa továbbá összehívja a Közgyűlést, az ICAO szuverén testületét. A Közgyűlés legalább háromévente ülésezik, és meghatározza az ICAO politikai irányvonalát a következő hároméves időszakra. Az ICAO Közgyűlésének 40. ülésszakára 2019. szeptember 24. és október 4. között került sor Montrealban (Kanada).

               2.3.A PNR-re vonatkozó ICAO szabványok és ajánlott gyakorlatok naprakésszé tételének folyamata

               A PNR-re vonatkozó új nemzetközi szabványok és ajánlott gyakorlatok kidolgozása az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 2017. december 21-én elfogadott 2396 (2017) sz. határozatán
                  2
                alapul. Ez a határozat arra kötelezi az ENSZ-tagállamokat, hogy „az ICAO szabványok és ajánlott eljárások támogatása érdekében fejlesszék az utasnyilvántartási adatállomány (PNR) gyűjtésére,kezelésére és elemzésére való képességüket, továbbá biztosítsák, hogy a PNR-adatokat megosszák az összes illetékes nemzeti hatósággal, az emberi jogok és az alapvető szabadságok teljes mértékű tiszteletben tartása mellett.” A határozat sürgeti továbbá, hogy az ICAO „működjön együtt tagállamaival a PNR-adatok gyűjtésére, felhasználására, kezelésére és védelmére vonatkozó szabványok kidolgozása érdekében”.

               A PNR-re vonatkozó szabványok és ajánlott gyakorlatok felülvizsgálatára vonatkozó javaslatok kidolgozásával az ICAO Légiközlekedési Bizottsága (a továbbiakban: ATC) által 2019 márciusában létrehozott szakértői csoportot, az ICAO PNR munkacsoportot bízták meg. A munkacsoport munkája 2019 decemberében zárult le, és azt az ICAO egyszerűsítési munkabizottsága 2020 januárjában felülvizsgálta.

               Az ATC 2020. február 7-én jóváhagyta az ICAO egyszerűsítési munkabizottságának javaslatait. Ezt a jóváhagyást az ICAO-tagállamokkal folytatott hivatalos konzultáció követte a 2020 14E. sz. ICAO-körlevél útján. A konzultáció 2020. május 15-én zárult le.

               A konzultációt követően az ICAO titkársága elemezte a szerződő államoktól kapott válaszokat, és javaslatot nyújtott be az ATC-nek. A titkárság javaslata gyakorlatilag megegyezett az egyszerűsítési munkabizottság 2020. januári ülésének eredményeivel. Ennek megfelelően az ATC a 2019. június 19-i ülésén azt ajánlotta az ICAO Tanácsnak, hogy – kisebb korrekciókkal – fogadja el a titkárság által benyújtott, a PNR-re vonatkozó szabványokat és ajánlott gyakorlatokat.

               Az ICAO Tanács 2020. június 23-án, 220. ülésszakának tizedik ülésén elfogadta a Chicagói Egyezmény 9. függelékének 28. módosítását. A fent említetteknek megfelelően a 9. függelék az egyszerűsítésre vonatkozó nemzetközi szabványokat határozza meg, 9. fejezetének D. szakasza pedig kifejezetten a PNR-re vonatkozik.

               2020. július 17-én az ICAO egy másik (EC 6/3-20/71. sz.) körlevélben tájékoztatta a tagállamokat a 28. módosítás elfogadásáról. A módosítás 2020. október 30-án hatályba lépett, amennyiben a szerződő államok többsége az említett időpontig nem jelentett be ellenvéleményt a Chicagói Egyezmény 90. cikkével összhangban. A módosítást 2021. február 28-tól kell alkalmazni. Mindazonáltal az ICAO-tagállamok 2020. január 30-ig bejelenthetik azokat az eltéréseket, amelyek a nemzeti szabályaik és gyakorlataik, illetve a 28. módosításban meghatározott szabványok között fennállnak, amennyiben úgy ítélik meg, hogy nemzeti szabályaik vagy gyakorlataik és valamely szabvány között eltérések mutatkoznak. Az ilyen értesítést a Chicagói Egyezmény 38. cikkével és az eltérések bejelentésére alkalmazandó mechanizmussal összhangban kell benyújtani.

               2.4.A 9. függelék 28. módosításának PNR-vonatkozásai

               A 28. módosítás a hatálybalépését követően a meglévő 9.22–9.22.1. szabványt és a 9.23. ajánlott gyakorlatot a 9.23–9.38. új szabványokkal és ajánlott gyakorlatokkal váltja fel. Ezek a szabványok és ajánlott gyakorlatok lényegesen részletesebbek a meglévő keretnél, és kiterjednek többek között olyan szempontokra, mint a célhoz kötöttség, a felügyelet, az érintettek jogai, az adattovábbítás módszere, az adatmegőrzés, az érzékeny adatok kezelése, valamint a Chicagói Egyezmény szerződő államai között a PNR-adatok továbbítása tekintetében fennálló kapcsolat. Az ICAO-nak a PNR-adatokra vonatkozó iránymutatást tartalmazó 9944. sz. dokumentumában
                  3
                foglalt nem kötelező erejű iránymutatások közül néhányat az új szabványokhoz igazítottak.

               A 9.23. szabvány értelmében a szerződő államoknak fejleszteniük kell a PNR-adatok gyűjtésére, felhasználására, kezelésére és védelmére vonatkozó képességüket, és a szabványokkal és ajánlott gyakorlatokkal való összhang érdekében az e képesség gyakorlati alkalmazására vonatkozó szabályokat át kell ültetniük a megfelelő belső jogi és igazgatási keretükbe. A PNR-adatok kezelésére vonatkozó képességek fejlesztésének kötelező jellege összhangban áll az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 2396 (2017) sz. határozatával.

               A 9.24. szabvány előírja a szerződő államok számára, hogy az emberi jogok és az alapvető szabadságok maradéktalan tiszteletben tartása mellett egyértelműen azonosítsák a műveleteik során felhasználandó PNR-adatokat, és határozzák meg azokat a célokat, amelyekre a hatóságok a PNR-adatokat felhasználhatják. Az ilyen célok nem lehetnek a szükségesnél szélesebb körűek, ideértve különösen a terrorizmus és a súlyos bűncselekmények elleni küzdelmet szolgáló határbiztonsági célokat. Ezen túlmenően a PNR-adatoknak a fogadó államban vagy más államokban való közlését azon hatáskörrel rendelkező hatóságokra kell korlátozni, amelyek a PNR-adatok kezelésének céljaihoz kapcsolódó releváns feladatokat látnak el. E hatóságoknak biztosítaniuk kell az információt átadó hatóság által nyújtott védelemhez hasonló szintű védelmet is.

               A 9.25. szabvány megállapítja az adatbiztonságra és az egyéneknek a PNR-adataik kezelésével kapcsolatos jogaira vonatkozó követelményeket, többek között a megkülönböztetésmentesség, az információk rendelkezésre bocsátása, a közigazgatási és bírósági jogorvoslat, az adatokhoz való hozzáférés, valamint a helyesbítések, törlések vagy megjegyzéstételek kérelmezésének lehetősége tekintetében. A 26. ajánlott gyakorlat arra ösztönzi az államokat, hogy tájékoztassák az egyéneket a PNR-adataik kezeléséről, valamint a jogaikról és a rendelkezésükre álló jogorvoslati eszközökről.

               A 9.27. szabvány előírja, hogy a szerződő államoknak a PNR-adatok automatizált kezelését olyan objektív, pontos és megbízható kritériumokra kell alapozniuk, amelyek hatékonyan jelzik a kockázat fennállását, de nem vezetnek jogellenes megkülönböztetéshez, továbbá hogy a szerződő államoknak tartózkodniuk kell az olyan döntések meghozatalától, amelyek pusztán a PNR-adatok automatizált kezelésén alapulnak, és jelentős mértékű hátrányos következménnyel járnak az egyének jogos érdekeire nézve.

               A 9.28. szabvány értelmében a szerződő államoknak ki kell jelölniük egy (vagy több) illetékes nemzeti hatóságot, amely hatáskörrel rendelkezik a PNR-adatok védelmének független felügyeletére, valamint annak meghatározására, hogy a PNR-adatok gyűjtése, felhasználása, kezelése és védelme az emberi jogok és alapvető szabadságok teljes körű tiszteletben tartása mellett történik-e.

               A 9.29. szabvány kizárja, hogy az államok megköveteljék a légitársaságoktól az olyan PNR-adatok gyűjtését, amelyek gyűjtésére a rendes üzleti működési eljárásaik keretében nincs szükség, vagy hogy ezeket az adatokat továbbítás előtt szűrjék. Megtiltja továbbá a különleges adatok – vagyis az egyén faji vagy etnikai származására, politikai véleményére, vallási vagy világnézeti meggyőződésére, szakszervezeti tagságára vagy egészségi állapotára, szexuális életére vagy szexuális irányultságára vonatkozó PNR-adatok – kezelését, kivéve az érintett vagy más természetes személy létfontosságú érdekeinek védelmét érintő kivételes és azonnali körülmények fennállása esetén. Amennyiben ilyen adatokat továbbítanak, a szerződő államoknak azokat a lehető leghamarabb törölniük kell.

               A 9.30. szabvány meghatározza az adatmegőrzésre, valamint a PNR-adatok anonimizálására és személyazonosításra újra alkalmassá tételére vonatkozó kötelezettségeket, előírva a szerződő államok számára, hogy az adatokat csak a jogi és közigazgatási keretükben meghatározott – a PNR-adatok felhasználási célja szempontjából szükséges és arányos – időtartamig őrizzék meg, majd azokat egy meghatározott idő leteltével kitakarják. A kitakarást követően az adatokat csak akkor lehet személyazonosításra újra alkalmassá tenni, ha azokat a PNR-adatok kezelési céljával kapcsolatos, folyamatban lévő üggyel, fenyegetéssel vagy kockázattal kapcsolatban használják fel. A 9.32. ajánlott gyakorlat legfeljebb ötéves megőrzési időszakot javasol, a 9.33. ajánlott gyakorlat pedig azt javasolja, hogy a PNR-adatokat hat hónapon belül, de legkésőbb a légitársaságok általi továbbításuktól számított két éven belül anonimizálják.

               A 9.33. szabvány szerint a PNR-adatokat főszabályként a magánéletet kevésbé sértő „push” módszerrel kell továbbítani. Emellett e szabvány a légi fuvarozókra nehezedő terhek minimalizálását is célozza, mivel korlátozza az államok azon lehetőségét, hogy bizonyos körülmények között az adattovábbítási hibákért bírságot szabjanak ki, és előírja számukra a „push” típusú adattovábbítások számának korlátozását.

               A 9.34.a) szabvány értelmében a szerződő államok nem gátolhatják meg, illetve nem lehetetleníthetik el a PNR-adatok továbbítását egy másik, az új szabványoknak megfelelő szerződő államba. Ugyanakkor a 9.34.b) szabványnak megfelelően az ICAO szerződő államainak továbbra is lehetőségük van arra, hogy nemzeti jogi keretükkel összhangban a PNR-adatok tekintetében magasabb szintű védelmet vezessenek be vagy tartsanak fenn, és további megállapodásokat kössenek más államokkal, különösen a nemzeti jogszabályi követelményeiknek való megfelelés céljából, vagy részletesebb rendelkezéseket állapítsanak meg a PNR-adatok kezelésére és továbbítására vonatkozóan, feltéve, hogy ezek az intézkedések egyébként nem ellentétesek a szabványokkal.

               A 9.35. szabvány értelmében a szerződő államoknak egy másik állam kérésére igazolniuk kell, hogy megfelelnek az új szabványoknak. Amennyiben a szerződő államok a PNR-adatok továbbításának megakadályozása vagy egy légi fuvarozó megbírságolása mellett döntenek, a 9.36. szabvány értelmében ezt átlátható módon és a helyzet megoldásának szándékával kell megtenniük.

               A 9.37. ajánlott gyakorlat arra ösztönzi a szerződő államokat, hogy értesítsék a velük légi közlekedést fenntartó többi államot a PNR-programjukban bekövetkezett bármely jelentős változásról, ideértve a szabványoknak és ajánlott gyakorlatoknak való megfelelést. A 9.38. ajánlott gyakorlat azt javasolja, hogy a szerződő államok ne szankcionálják a légi fuvarozókat, amikor a PNR-adatok továbbításával kapcsolatos viták rendezésére törekednek.

               2.5.Az alkalmazandó uniós jogi keret

               A PNR-adatok kezelése a terrorizmusra és a súlyos bűncselekményekre adott közös uniós válasz egyik lényegi eszköze, valamint a biztonsági unió egyik alapköve. A terrorista bűncselekmények és a súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, kivizsgálása és büntetőeljárás alá vonása érdekében elengedhetetlen a gyanús utazási minták azonosítása és nyomon követése a PNR-adatok – bizonyítékgyűjtés, valamint adott esetben a súlyos bűncselekmények elkövetőinek és bűntársaiknak a leleplezése és a bűnözői hálózatok felgöngyölítése céljából történő – kezelése révén. Ugyanakkor a PNR-adatok kezelése az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 7. és 8. cikkében foglalt, a magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való jogba történő beavatkozásnak minősül. A Charta 52. cikkének (1) bekezdésével összhangban ezért jogszabályban kell biztosítani az érintett jogok lényeges tartalmának tiszteletben tartását, és az ilyen beavatkozás – az arányosság elvére is figyelemmel – csak annyiban megengedett, amennyiben az elengedhetetlen és ténylegesen az Unió által elismert általános érdekű célkitűzéseket vagy mások jogainak és szabadságainak védelmét szolgálja. Az egyik ilyen általános érdekű célkitűzés a polgárok védelme a súlyos biztonsági fenyegetésekkel szemben.

               2016. április 27-én az Európai Parlament és a Tanács elfogadta az utasnyilvántartási adatállománynak a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról szóló (EU) 2016/681 irányelvet
                  4
               . Ez az irányelv lehetővé teszi a nemzeti hatóságok számára, hogy megköveteljék a légi fuvarozóktól a PNR-adatok továbbítását, ugyanakkor biztosítékokkal védi az egyének magánélethez és adatvédelemhez való jogát. A tagállamoknak 2018. május 25-ig kellett átültetniük a jogszabályt a saját nemzeti jogukba. Az irányelv alkalmazása első két évének 2020-ban elvégzett felülvizsgálata
                  5
                azt mutatta, hogy a PNR-adatok kezelése kézzelfogható eredményeket hozott a terrorizmus és a súlyos bűncselekmények elleni küzdelemben.

               Szintén 2016 áprilisában az Európai Parlament és a Tanács új uniós adatvédelmi szabályokat fogadott el: az (EU) 2016/679 rendeletet (általános adatvédelmi rendelet
                  6
               ) és az (EU) 2016/680 irányelvet
                  7
                (a bűnüldözés területén belüli személyesadat-védelemről szóló irányelv). Az általános adatvédelmi rendelet többek között megállapítja a személyes adatok nemzetközi továbbítására vonatkozó szabályokat, amelyek a PNR-adatok légi fuvarozók általi továbbítására alkalmazandók. Az (EU) 2016/680 irányelv szabályozza a személyes adatok bűnüldöző hatóságok általi kezelését, és kiegészíti az (EU) 2016/681 irányelv rendszerét olyan szempontok tekintetében, mint az érintettek jogai és az adatok harmadik országok bűnüldöző hatóságai részére történő eseti továbbítása.

               Jelenleg két nemzetközi megállapodás van hatályban az EU és harmadik országok (nevezetesen Ausztrália
                  8
                és az Egyesült Államok
                  9
               ) között a PNR-adatok kezeléséről és továbbításáról. A PNR-adatoknak az EU és Kanada közötti továbbításáról és kezeléséről szóló, 2014. június 25-én aláírt tervezett megállapodásról az Európai Unió Bírósága 2017. július 26-án véleményt (a továbbiakban: 1/15. sz. vélemény
                  10
               ) adott ki. A Bíróság megállapította, hogy a megállapodást nem lehet a kívánt formában megkötni, mivel egyes rendelkezései összeegyeztethetetlenek a Charta által védett, a magánélethez és a személyes adatok védelméhez fűződő alapvető jogokkal. Konkrétabban, a Bíróság a Charta vonatkozó rendelkezéseit úgy értelmezte, hogy azok különleges biztosítékokat írnak elő a független hatóság általi felügyelettel, a különleges adatok kezelésével, a PNR-adatok automatizált kezelésével és a megkülönböztetésmentességgel, a PNR-adatok kezelésének jogszerű céljaival, valamint a PNR-adatok megőrzésével, felhasználásával, közlésével és újbóli továbbításával kapcsolatban. Miután a Tanács 2017 decemberében elfogadta a tárgyalási irányelveket, a Bizottság 2018 júniusában új PNR-tárgyalásokat kezdett Kanadával.

               Általánosságban egyre több harmadik ország gyűjti a PNR-adatokat a légi fuvarozóktól, és az elmúlt években közülük több is megkereste a Bizottságot, hogy kifejezze érdeklődését egy PNR-ről szóló kétoldalú nemzetközi megállapodás megkötése iránt. Az adattovábbítást lehetővé tévő jogalap hiányában a légi fuvarozók kollízióval szembesülnek, valamint bírságokat és egyéb szankciókat kockáztatnak. Ugyanakkor az (EU) 2016/681 irányelv végrehajtását követően az uniós tagállamok felkérik a harmadik országok légi fuvarozóit, hogy továbbítsanak PNR-adatokat utasadat-információs egységeik számára. Egyes harmadik országok megtorló intézkedésként megtagadták az ilyen adattovábbítást – mások pedig ezt kilátásba helyezték –, mivel az EU-ból nem kaphatnak PNR-adatokat; ez rontja az uniós PNR-mechanizmus hatékonyságát.

               A PNR-adatok harmadik országokba történő továbbítására vonatkozó uniós megközelítést 2010-ben fogadták el
                  11
               , így megelőzi az (EU) 2016/681 irányelv elfogadását, az uniós adatvédelmi keret reformját és a Bíróság 1/15. sz. véleményét. A biztonsági unióra vonatkozó, a 2020–2025 közötti időszakra szóló uniós stratégia félidős intézkedésként tervezi a megközelítés felülvizsgálatát
                  12
               .

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               3.1.Háttér-információk

               Az Unió határozottan támogatja a PNR-re vonatkozó új nemzetközi szabványok kidolgozását, és aktívan hozzájárult a 9. függelék 28. módosításában meghatározott szabványok és ajánlott gyakorlatok kidolgozásához.

               A 9. függelék 9. fejezetének D. szakaszát érintő, 28. módosítás tárgya olyan területre vonatkozik, amely tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3. cikke (2) bekezdésének utolsó tagmondata értelmében az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik, mivel az érintheti a PNR-re és az adatvédelemre vonatkozó közös szabályokat.

               Ennek megfelelően az ICAO előkészítő szervein belül folytatott megbeszélések során az uniós tagállamok és (megfigyelőként) a Bizottság megközelítését az Unió által képviselendő álláspont meghatározásáról szóló, 2019. november 28-i (EU) 2019/2107 tanácsi határozatban
                  13
                foglalt iránymutatások vezérelték. Ez az álláspont tükrözi a PNR-re és az adatvédelemre vonatkozó uniós jogi keretben – nevezetesen az (EU) 2016/681 irányelvben, az (EU) 2016/679 rendeletben, az (EU) 2016/680 irányelvben, valamint a Chartában – foglalt követelményeket, a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatának és különösen 1/15. sz. véleményének az értelmezése szerint.

               Az Európai Unió Tanácsa 2020. március 25-én újabb uniós álláspontot
                  14
                hagyott jóvá, ez úton reagálva a 2020 14E. sz. ICAO-körlevélre, amely konzultációra hívta a szerződő államokat a szabványok és ajánlott gyakorlatok tervezetéről. Az álláspont üdvözölte az ICAO-nak a szabványok és ajánlott gyakorlatok kidolgozása terén végzett munkáját, és kiemelte az alapvető jogok védelmének fontosságát – ideértve a személyes adatok védelmét is – a PNR-adatok kezelése során. Ezzel összefüggésben szövegezési javaslatot nyújtott be az akkor még csak tervezetként létező 9.34. szabvány módosítására. A javaslat célja e szabvány szövegének megerősítése volt annak biztosítása érdekében, hogy a szabványok és ajánlott gyakorlatok egyértelműen tükrözzék a szerződő államok azon lehetőségét, hogy szigorúbb követelményeket állapítsanak meg a PNR-adatok továbbítására vonatkozóan.

               Meg kell jegyezni, hogy a szerződő államokkal folytatott konzultációt követő felülvizsgálat során az ICAO titkársága nem vette figyelembe sem az uniós tagállamok által benyújtott szövegezési javaslatokat, sem pedig az ICAO bármely más szerződő állama által javasolt módosításokat, és az egyszerűsítési munkabizottság 2020. januári ülésén kidolgozott szövegtervezetet tartotta meg. Az említett javaslatok figyelembevétele helyett az ICAO titkársága azt javasolta, hogy „azokat az államokat, amelyek módosítási javaslatokat nyújtottak be, kérjék fel arra, hogy a 9.34. szabvány szövegének módosítására irányuló javaslataikat az egyszerűsítési munkabizottság következő, 2021 júliusára tervezett ülésén (FALP/12) nyújtsák be”.

               Az ICAO Tanács 2020. június 23-i ülésén, amelyen a 28. módosítást elfogadták, az uniós tagállamok ismételten hangsúlyozták annak fontosságát, hogy megtalálják a szükséges egyensúlyt az adatok rendelkezésre állása és az adatvédelem között, és utaltak a szerződő államokkal folytatott konzultáció során benyújtott fent említett uniós álláspontokra. Hangsúlyozták továbbá a magas szintű adatvédelem biztosításának fontosságát, és kifejezetten utaltak az uniós jogi keretből eredő kötelezettségekre. Az uniós tagállamok kiemelték a szabványok és ajánlott gyakorlatok jelentőségét – különös tekintettel a 9.34. szabványra –, és azzal érveltek, hogy azt úgy kell értelmezni, hogy a szerződő államok számára továbbra is lehetővé tegye, hogy ne csak annak az igazolását kérjék a többi szerződő államtól, hogy a jogi keretük megfelel a szabványoknak és ajánlott gyakorlatoknak, hanem a magasabb szintű adatvédelmi normáknak való megfelelést is megköveteljék tőlük, nevezetesen a PNR-adatok továbbításának lehetővé tétele céljából, amennyiben azt a nemzeti jogi keretük előírja.

               3.2.Javasolt álláspont

               Erre a tanácsi határozatra irányuló javaslatra azért van szükség, hogy az EC 6/3-20/71. sz. ICAO-körlevélben megállapított időkereten belül el lehessen fogadni az Unió által a PNR-re vonatkozó új szabványok és ajánlott gyakorlatok ICAO Tanács általi elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspontot.

               A (9. függelék 9. fejezetének D. szakaszát érintő) 28. módosításban meghatározott új PNR-szabványok és ajánlott gyakorlatok nagyrészt az (EU) 2019/2107 tanácsi határozatban rögzített uniós álláspont irányvonalait követik. Így ambiciózus adatvédelmi biztosítékokat határoznak meg, különösen az érintettek jogaira, a független hatóság általi felügyeletre, a különleges adatokra, a PNR-adatok automatizált kezelésére és a megkülönböztetésmentességre, a PNR-adatok kezelésének lehetséges céljaira, valamint a PNR-adatok megőrzésére, felhasználására, közlésére és további továbbítására vonatkozóan.

               A Bizottság véleménye szerint a szabványok és ajánlott gyakorlatok jelentős előrelépést tesznek lehetővé nemzetközi szinten a PNR-adatoknak a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, kivizsgálása és büntetőeljárás alá vonása során történő védelme és felhasználása terén. Ezért az uniós tagállamoknak nem volna helyénvaló fenntartásokat tartalmazó értesítést küldeniük a Chicagói Egyezmény 90. cikke szerint, különösen azért, mert egy ilyen értesítés aláásná az arra irányuló erőfeszítéseket is, hogy a PNR-adatok védelme érdekében világszerte szigorúbb normákat vezessenek be, mint amelyeket az ICAO jelenlegi PNR-szabályai biztosítanak.

               A szabványok és ajánlott gyakorlatok a 9.34.b) szabványban azt is figyelembe veszik, hogy a szerződő államoknak – így az uniós tagállamoknak is – módjukban áll, hogy nemzeti jogi és közigazgatási keretükkel összhangban magasabb szintű védelmet tartsanak fenn vagy vezessenek be, és hogy további megállapodásokat kössenek más államokkal a PNR-adatok továbbítására vonatkozó részletesebb rendelkezések megállapítása érdekében. Az uniós jog értelmében az Unióban kezelt PNR-adatok légitársaságok általi, harmadik országok bűnüldöző hatóságai részére történő továbbításának többek között meg kell felelnie az általános adatvédelmi rendelet V. fejezetében és a Chartában foglalt követelményeknek, amint azt különösen a Bíróság 1/15. sz. véleménye kifejti. Ezek a követelmények szigorúbbak, mint amelyeket a 28. módosításban foglalt PNR szabványok és ajánlott gyakorlatok előírnak.

               Ezzel összefüggésben a 9.34.a) szabvány értelmében a szerződő államok nem gátolhatják meg, illetve nem lehetetleníthetik el a PNR-adatok továbbítását egy másik, a szabványoknak és ajánlott gyakorlatoknak megfelelő szerződő államba, a 9.34. szabvány jelenlegi nyelvezete azonban az Európai Unió és tagállamai szemszögéből nézve jogi szempontból nem kellően egyértelmű, mivel nem pontosítja, hogy a 9.34. szabvány ellenére az uniós tagállamok nem akadályozhatók meg abban, hogy ilyen követelményeket írjanak elő.

               Ezért a Bizottság úgy véli, hogy a tagállamoknak a Chicagói Egyezmény 38. cikke értelmében eltérést kell bejelenteniük. Az e tanácsi határozatra irányuló javaslat mellékletében ismertetett ilyen eltérésnek szigorúan az azzal kapcsolatos kétségek eloszlatásához szükséges mértékre kell korlátozódnia, miszerint az uniós tagállamoknak jogában áll szigorúbb követelményeket előírni a PNR-adatok harmadik országokba történő továbbítására vonatkozóan, és következésképpen megakadályozni az ilyen adattovábbítást, amennyiben e követelmények nem teljesülnek.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Alapelvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése attól függetlenül alkalmazandó, hogy az Unió tagja-e a szóban forgó szervnek vagy részes fele-e a megállapodásnak
                  15
               .

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, amelyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  16
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az ICAO-t nemzetközi megállapodás, nevezetesen a Chicagói Egyezmény hozta létre.

               A Chicagói Egyezmény 9. függelékének 28. módosítása olyan szabványokat tartalmaz, amelyek elvben kötelezőek az ICAO tagjaira, köztük az Unió tagállamaira nézve, és így joghatással bíró jogi aktusnak minősülnek. E joghatások némelyike azonban az eltérések bejelentésétől és az ilyen értesítés feltételeitől függ. Ezért az ilyen értesítéssel kapcsolatos uniós álláspont elfogadása az EUMSZ 218. cikke (9) bekezdésének hatálya alá tartozik.

               A szabványok és a bejelentendő eltérések joghatása az uniós szabályok, nevezetesen az (EU) 2016/681 irányelv, valamint az EU és harmadik országok közötti, a PNR-ről szóló jelenlegi és jövőbeli nemzetközi megállapodások hatálya alá tartozik. Ez azt jelenti, hogy az Unió az EUMSZ 3. cikke (2) bekezdésének megfelelően kizárólagos hatáskörrel rendelkezik ebben a kérdésben.

               Az eltérésekről szóló értesítés nem minősül a Chicagói Egyezmény intézményi kerete kiegészítésének vagy módosításának.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Alapelvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben az említett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               Valamely, egyidejűleg több cél elérésére irányuló vagy több elválaszthatatlan és egymáshoz viszonyítva nem járulékos jellegű összetevőt magában foglaló jogi aktus esetében az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapját kivételesen a különböző vonatkozó jogalapok fogják képezni.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A Chicagói Egyezmény 9. függeléke 28. módosításának célkitűzései és alkotóelemei az adatvédelem és a rendőrségi együttműködés területéhez tartoznak. Ezek az elemek elválaszthatatlanok és egymáshoz viszonyítva nem járulékos jellegűek.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapját a következő rendelkezések alkotják: az EUMSZ 16. cikkének (2) bekezdése és 87. cikke (2) bekezdésének a) pontja.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 16. cikkének (2) bekezdése és 87. cikke (2) bekezdésének a) pontja, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2021/0007 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény 9. függeléke 9. fejezete D. szakaszának 28. módosítása vonatkozásában képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 16. cikke (2) bekezdésére és 87. cikke (2) bekezdésének a) pontjára, összefüggésben annak 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény (a továbbiakban: a Chicagói Egyezmény), amely a nemzetközi légi közlekedést szabályozza, 1947. április 4-én lépett hatályba. Az egyezmény létrehozta a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetet (ICAO).

               (2)Az uniós tagállamok a Chicagói Egyezmény szerződő államai és az ICAO tagjai, míg az Unió megfigyelői státusszal rendelkezik bizonyos ICAO testületekben, többek között a Közgyűlésben és más technikai testületekben.

               (3)A Chicagói Egyezmény 54. cikkének l) pontja értelmében az ICAO Tanácsa nemzetközi szabványokat és ajánlott gyakorlatokat fogadhat el.

               (4)Az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 2017. december 21-i 2396 (2017) sz. határozata (a továbbiakban: a 2396 [2017] sz. ENSZ BT-határozat) arra kötelezi az ENSZ-tagállamokat, hogy az ICAO szabványok és ajánlott gyakorlatok támogatása érdekében fejlesszék az utasnyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak gyűjtésére, kezelésére és elemzésére való képességüket, továbbá biztosítsák, hogy a PNR-adatokat az összes illetékes nemzeti hatóság megkapja és felhasználja a terrorista bűncselekmények és az azzal kapcsolatos utazások megelőzése, felderítése és nyomozása céljából, az emberi jogok és az alapvető szabadságok teljes mértékű tiszteletben tartása mellett.

               (5)A 2396 (2017) ENSZ BT-határozat sürgeti továbbá, hogy az ICAO működjön együtt szerződő tagállamaival a PNR-adatok gyűjtésére, felhasználására, kezelésére és védelmére vonatkozó szabványok kidolgozása érdekében.

               (6)A PNR-re vonatkozó szabványokat és ajánlott gyakorlatokat a Chicagói Egyezmény 9. függeléke 9. fejezetének D. szakasza tartalmazza. Ezeket a szabványokat és ajánlott gyakorlatokat további iránymutatások egészítik ki, nevezetesen az ICAO 9944. sz. dokumentuma, amely a PNR-adatokról szóló iránymutatásokat tartalmazza.

               (7)2020. június 23-án az ICAO Tanács elfogadta a Chicagói Egyezmény 9. függelékének 28. módosítását, amely a függelék 9. fejezete D. szakaszában új szabványokat és ajánlott gyakorlatokat határoz meg szerződő államai számára a területükre érkező és onnan induló légi járatokra vonatkozó PNR-adatok gyűjtésére, felhasználására, kezelésére és védelmére vonatkozó képességük fejlesztése és az ezt támogató megfelelő jogi és közigazgatási keret kialakítása céljából.

               (8)A Chicagói Egyezmény 90. cikkével összhangban a 28. módosítás a fenntartások bejelentésére megadott határidőt követő három hónap elteltével lép hatályba, hacsak az ICAO-államok többsége nem jelenti be fenntartását.

               (9)A Chicagói Egyezmény 38. cikkével összhangban bármely olyan szerződő állam, amely úgy ítéli meg, hogy egy nemzetközi szabványt vagy eljárást nem képes minden tekintetben betartani, illetve saját szabályozását vagy gyakorlatát teljes mértékben összhangba hozni annak módosításaival, vagy amely a nemzetközi szabvány által megállapított szabályoktól vagy gyakorlatoktól bármilyen szempontból eltérő szabályok vagy gyakorlatok elfogadását tartja szükségesnek, azonnal értesíti az ICAO-t a saját gyakorlata és a nemzetközi szabvány által előírt gyakorlat közötti eltérésekről. Az ilyen eltérésről szóló értesítés kihat az ICAO által elfogadott szabványok által kifejtett joghatásokra. Az Unió e kérdésben kialakított álláspontját ezért az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével összhangban kell kialakítani.

               (10)A 28. módosításról az ICAO szerződő államait az EC 6/3-20/71. sz. körlevél útján értesítették. Az említett körlevél szerint az e módosítással kapcsolatos bármely eltérésről vagy az abban foglaltaknak való megfelelésről 2021. január 30-ig értesítést kell küldeni.

               (11)Az Unió az (EU) 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelvben
                  17
                közös szabályokat fogadott el a PNR-adatokra vonatkozóan, amelyek alkalmazási köre nagymértékben átfedi a 28. módosításban foglalt szabványok és ajánlott gyakorlatok által lefedett területet. A PNR-adatoknak a légi fuvarozók által a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a büntetőeljárás lefolytatása érdekében a tagállamok számára történő továbbításával és az ilyen adatok kezelésével összefüggésben az (EU) 2016/681 irányelv a magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való alapvető jogok védelmét szolgáló átfogó szabályrendszert foglal magában.

               (12)Az Unió a személyes adatok védelméről szóló jogszabályokat is elfogadott, nevezetesen az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendeletet
                  18
                és az (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelvet
                  19
               , amelyek a PNR-adatoknak a légi fuvarozók és más magánszereplők, valamint a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a büntetőeljárás lefolytatása és a büntetőjogi szankciók végrehajtása terén illetékes hatóságok általi kezelésére alkalmazandók, ideértve a közbiztonságot fenyegető veszélyekkel szembeni védelmet és e veszélyek megelőzését is.

               (13)Emellett jelenleg két, a PNR-adatok kezeléséről és továbbításáról szóló nemzetközi megállapodás van hatályban az Unió és harmadik országok, nevezetesen Ausztrália
                  20
                és az Egyesült Államok
                  21
                között. A PNR-adatoknak az EU és Kanada közötti továbbításáról és kezeléséről szóló tervezett megállapodásról az Európai Unió Bírósága 2017. július 26-án véleményt (1/15. sz. vélemény
                  22
               ) adott ki (2014).

               (14)A Chicagói Egyezmény 9. függeléke 9. fejezetének a 28. módosítással felülvizsgált D. szakaszában szereplő PNR-vonatkozású szempontok egy olyan területet érintenek, amely tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik, mivel ez a terület érintheti a PNR-adatok védelmére és kezelésére vonatkozó közös szabályokat.

               (15)Ennek megfelelően a 28. módosítás kidolgozása során az Unió e kérdés tekintetében az (EU) 2019/2107 tanácsi határozattal
                  23
                kialakított álláspontot képviselte. Ez az álláspont tükrözi a személyes adatok védelmére és a PNR-adatok harmadik országokba történő továbbítására vonatkozó uniós jog – és különösen az (EU) 2016/679 rendelet, az (EU) 2016/680 irányelv és az (EU) 2016/681 irányelv – követelményeit, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájából eredő követelményeket, az Európai Unió Bíróságának – nevezetesen az 1/15. sz. véleményében foglalt– értelmezése szerint. Az álláspont releváns volt az ICAO előkészítő szerveiben folytatott megbeszélések, valamint az ICAO Tanács zárószavazása szempontjából.

               (16)A 28. módosításban foglalt szabványok és ajánlott gyakorlatok nagyrészt az (EU) 2019/2107 tanácsi határozatban rögzített uniós álláspont irányvonalait követik, és ambiciózus adatvédelmi biztosítékokat határoznak meg, különösen az érintettek jogaira, a független hatóság általi felügyeletre, a különleges adatokra, a PNR-adatok automatizált kezelésére és a megkülönböztetésmentességre, a PNR-adatok kezelésének lehetséges céljaira, valamint a PNR-adatok megőrzésére, felhasználására, közlésére és további továbbítására vonatkozóan.

               (17)Ezért tekintettel arra, hogy a 28. módosítás nemzetközi szinten a PNR-adatok védelmét biztosító normák jelentős javulását eredményezné, az uniós tagállamoknak nem volna helyénvaló fenntartásokat tartalmazó értesítést küldeniük a Chicagói Egyezmény 90. cikke szerint.

               (18)Mindazonáltal az uniós jog szigorúbb követelményeket állapít meg a PNR-adatok továbbítására és kezelésére vonatkozóan, mint a 28. módosításban szereplő szabványok és ajánlott gyakorlatok.

               (19)A 9.34.a) szabvány értelmében a szerződő államok nem gátolhatják meg, illetve nem lehetetleníthetik el a PNR-adatok továbbítását egy másik, a szabványoknak és ajánlott gyakorlatoknak megfelelő szerződő államba. Jóllehet a 9.34.b) szabvány szerint a szerződő államoknak módjukban áll, hogy nemzeti jogi és közigazgatási keretükkel összhangban magasabb szintű védelmet tartsanak fenn vagy vezessenek be, és hogy további megállapodásokat kössenek más szerződő államokkal a PNR-adatok továbbítására vonatkozó részletesebb rendelkezések megállapítása érdekében, a 9.34. szabvány jelenlegi nyelvezete az Európai Unió és tagállamai szemszögéből nézve jogi szempontból nem kellően egyértelmű, mivel nem pontosítja, hogy a 9.34. szabvány ellenére az uniós tagállamok nem akadályozhatók meg abban, hogy ilyen követelményeket írjanak elő.

               (20)E körülményekre tekintettel az uniós jognak és a szabványoknak és ajánlott gyakorlatoknak való megfelelés biztosítása érdekében a tagállamoknak bármely eltérésről hivatalos értesítést kell küldeniük a Chicagói Egyezmény 38. cikke szerint. Az ilyen eltérést a 9. függelék 9. fejezetének a 28. módosítással módosított D. szakaszában található 9.34. szabványra kell korlátozni.

               (21)Fentiekre tekintettel az Unió álláspontját ennek megfelelően kell meghatározni.

               (22)Írországra nézve az (EU) 2016/681 irányelv kötelező, és ezért részt vesz az e határozat elfogadásában.

               (23)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (24)Az Unió álláspontját a tagállamoknak kell képviselniük,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) által a 2020. július 17-i, EC 6/3-20/71 sz. körlevélre adandó válaszban képviselendő uniós álláspontot e határozat melléklete tartalmazza.

               2. cikk

               Az 1. cikkben említett álláspontot a tagállamok terjesztik elő.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Finnország, Franciaország, Görögország, Hollandia, Németország, Olaszország és Spanyolország.

                     (2)

                        Az ENSZ Biztonsági Tanács 2017. december 21-i 2396 (2017) sz. határozata a külföldi terrorista harcosok visszatérésével kapcsolatban a nemzetközi békét és biztonságot fenyegető veszélyekről.

                     (3)

                        ICAO, Iránymutatás az utasnyilvántartási adatállományról (PNR), első kiadás – 2010.

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/681 irányelve (2016. április 27.) az utasnyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról (HL L 119., 2016.5.4., 132. o.).

                     (5)

                        A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az utas-nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról szóló (EU) 2016/681 irányelv felülvizsgálatáról, COM(2020) 305 final. További részletekért lásd a jelentést kísérő szolgálati munkadokumentumot (SWD(2020) 128 final).

                     (6)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet), (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.).

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/680 irányelve (2016. április 27.) a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről (HL L 119., 2016.5.4., 89. o.).

                     (8)

                        Megállapodás az Európai Unió és Ausztrália között az utas-nyilvántartási adatállomány(PNR) adatainak a légi fuvarozók általi kezeléséről és az Ausztrál Vámügyi és Határvédelmi Szolgálatnak való továbbításáról (HL L 186.,2012.7.14., 4. o.). E megállapodás közös felülvizsgálata és értékelése jelenleg folyamatban van.

                     (9)

                        Megállapodás az Amerikai Egyesült Államok és az Európai Unió közöttaz utas-nyilvántartási adatállomány felhasználásáról és az Egyesült Államok Belbiztonsági Minisztériuma részére történő továbbításáról (HL L 215., 2012.8.11., 5. o.).E megállapodás közös értékelése jelenleg folyamatban van.

                     (10)

                        A Bíróság 1/15 sz. véleménye (nagytanács), 2017. július 26.

                     (11)

                        A Bizottság közleménye az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak harmadik országok részére történő továbbításával kapcsolatos általános megközelítésről, COM (2010) 492 végleges.

                     (12)

                        A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a biztonsági unióra vonatkozó uniós stratégiáról, COM(2020) 605 final.

                     (13)

                        A Tanács (EU) 2019/2107 határozata (2019. november 28.) az Európai Unió által a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet Tanácsában a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény 9. függeléke (Egyszerűsítések) 9. fejezetének az utasnyilvántartási adatokra vonatkozó szabványok és ajánlott eljárások tekintetében történő felülvizsgálatával kapcsolatban képviselendő álláspontról (HL L 318., 2019.12.10., 117. o.).

                     (14)

                        A nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény 9. függeléke („Egyszerűsítések”) 9. fejezetének az utasnyilvántartási adatokra vonatkozó szabványok és ajánlott gyakorlatok tekintetében történő felülvizsgálatáról szóló ICAO-körlevélre adandó válasszal kapcsolatos uniós álláspont, Jóváhagyás, ST 6744 2020 INIT.

                     (15)

                        A Bíróság C-399/12. sz., Németország kontra Tanács ügyben 2014. október 7-én hozott ítéletének (ECLI:EU:C:2014:2258) 64. pontja: „[..] az Unió, jóllehet az OIV‑megállapodásban nem részes, jogosult az ezen ajánlások tekintetében az általa képviselendő álláspont kialakítására, tekintettel az uniós vívmányokra e területen fennálló közvetlen hatásukra.”

                     (16)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (17)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/681 irányelve (2016. április 27.) az utasnyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról (HL L 119., 2016.5.4., 132. o.).

                     (18)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.).

                     (19)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/680 irányelve (2016. április 27.) a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről (HL L 119., 2016.5.4., 89. o.).

                     (20)

                        Megállapodás az Európai Unió és Ausztrália között az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak a légi fuvarozók általi kezeléséről és az Ausztrál Vámügyi és Határvédelmi Szolgálatnak való továbbításáról (HL L 186., 2012.7.14., 4. o.).

                     (21)

                        Megállapodás az Amerikai Egyesült Államok és az Európai Unió között az utasnyilvántartási adatállomány felhasználásáról és az Egyesült Államok Belbiztonsági Minisztériuma részére történő továbbításáról (HL L 215., 2012.8.11., 5. o.).

                     (22)

                        A Bíróság 1/15 sz. véleménye (nagytanács), 2017. július 26., (EU–Kanada PNR-megállapodás), ECLI:EU:C:2017:592.

                     (23)

                        A Tanács (EU) 2019/2107 határozata (2019. november 28.) az Európai Unió által a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet Tanácsában a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény 9. függeléke (Egyszerűsítések) 9. fejezetének az utasnyilvántartási adatokra vonatkozó szabványok és ajánlott eljárások tekintetében történő felülvizsgálatával kapcsolatban képviselendő álláspontról (HL L 318., 2019.12.10., 117. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.1.12.
            COM(2021) 16 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslat – A Tanács határozata
            az Európai Unió által a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény 9. függeléke 9. fejezete D. szakaszának 28. módosítása vonatkozásában képviselendő álláspontról

               MELLÉKLET

               1. KÉPVISELENDŐ ÁLLÁSPONT

               A) Az EC 6/3-20/71. sz. ICAO-körlevél 6. pontjának a) alpontja tekintetében:

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet 2020. július 17-i körlevelére adandó válaszban képviselendő uniós álláspont az, hogy nem volna helyénvaló fenntartásokat tartalmazó értesítést küldeni a Chicagói Egyezmény 9. függeléke 9. fejezetének D. szakaszát érintő 28. módosítás tekintetében.

               B) Az EC 6/3-20/71. sz. ICAO-körlevél 6. pontjának b) alpontja tekintetében:

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet 2020. július 17-i körlevelére adandó válaszban képviselendő uniós álláspont az, hogy a Chicagói Egyezmény 9. függeléke 9. fejezetének D. szakaszában foglalt 9.34. szabvánnyal kapcsolatban eltérést kell bejelenteni.

               2. RÉSZLETES MAGYARÁZAT

               A bejelentendő eltérést az alábbi nyilatkozat és táblázat tartalmazza:

               „2021. február 28-án a következő eltérés áll fenn [tagállam] rendelkezései és/vagy gyakorlatai, illetve a 9. függelék rendelkezései között, beleértve a 28. módosítást is:”

                        Rendelkezés

                        Az eltérés részletei

                        Megjegyzések

                        A 9. függelék 9. fejezete D. szakaszának 28. módosítása, 9.34. szabvány

                        A. kategória – „A szerződő állam követelménye szigorúbb vagy bővebb valamely szabványnál vagy ajánlott gyakorlatnál”

                        A 9.34.a) szabvány értelmében a szerződő államok nem gátolhatják meg, illetve nem lehetetleníthetik el a PNR-adatok továbbítását egy másik, a szabványoknak és ajánlott gyakorlatoknak megfelelő szerződő államba.

                        A 9.34.b) szabvány figyelembe veszi, hogy a szerződő államoknak módjukban áll, hogy nemzeti jogi és közigazgatási keretükkel összhangban magasabb szintű védelmet tartsanak fenn vagy vezessenek be, és hogy további megállapodásokat kössenek más államokkal a PNR-adatok továbbítására vonatkozó részletesebb rendelkezések megállapítása érdekében.

                        A jelenlegi európai uniós jogi keret értelmében a tagállamoknak olyan követelményeknek kell megfelelniük, amelyek bizonyos tekintetben szigorúbbak azoknál a követelményeknél, amelyeket a 28. módosítás ír elő az Unióból származó PNR-adatok nem európai uniós tagállam szerződő államok részére történő továbbítására vonatkozóan.

                        Ebben az összefüggésben a 9.34. szabvány jelenlegi nyelvezete az Európai Unió és tagállamai
                           1
                         szemszögéből nézve jogi szempontból nem kellően egyértelmű, mivel nem pontosítja, hogy a 9.34. szabvány ellenére az uniós tagállamok nem akadályozhatók meg abban, hogy ilyen követelményeket írjanak elő.

                        Fentiekre tekintettel [tagállam] úgy véli, hogy jelen eltérést be kell jelentenie a Chicagói Egyezmény 38. cikkének megfelelően annak érdekében, hogy olyan jogi követelményeket alkalmazhasson a PNR-adatok nem európai uniós tagállam szerződő államok részére történő továbbítására vonatkozóan, amelyek bizonyos tekintetben szigorúbbak, de nem ássák alá a 28. módosításban meghatározott szabványokat.

                        [Tagállam] megerősíti, hogy mivel nem áll fenn az ilyen követelményeknek való megfelelés biztosításának lehetősége, a légi fuvarozók általi adattovábbításra nem kerülhet sor az uniós joggal összhangban.

                        [Tagállam] hangsúlyozni kívánja az ICAO és szerződő államai által a PNR-re vonatkozó szabványok és ajánlott gyakorlatok naprakésszé tétele terén végzett munka fontosságát, és üdvözli, hogy az ICAO Tanácsa 2020 júniusában elfogadta a 28. módosítást.

                        [Tagállam] hangsúlyozza, hogy a 2020-71. sz. körlevél E. csatolmányának 2.1. pontja szerint az A. kategóriába sorolt jelen eltérés célja, hogy kellő átláthatóság mellett tájékoztassa az ICAO-t és szerződő államait arról, hogy az Európai Unió tagállamai hogyan fogják végrehajtani a szabványokat az Európai Unió jogi keretével összhangban.

                        Az Európai Unió jogi keretével összhangban az Unióból származó PNR-adatoknak a légi fuvarozóktól valamely harmadik ország illetékes hatóságai részére történő továbbítása jogszerű, ha bizonyos, néhány tekintetben a 28. módosításban meghatározottaknál szigorúbb követelmények teljesülnek.

                        E követelmények az Európai Unió Alapjogi Chartájából és különösen – ahogyan azt az Európai Unió Bírósága a Kanadával tervezett PNR-megállapodásról szóló 1/15. sz. véleményében értelmezte – annak 7., 8. és 52. cikkéből, valamint az (EU) 2016/679 rendelet V. fejezetéből erednek.

                     (1)

                        Az Európai Unió tagállamai által javasolt szöveg az ICAO Tanácsnak, a módosítástervezetről szóló, 2020. február 25-i EC 6/3-20/14 sz. körlevélre adandó válaszul:

                     „9.34.: A szerződő államok:

                     a) nem gátolják meg, illetve nem lehetetlenítik el a PNR-adatok valamely légijármű-üzembentartó vagy más érintett fél általi továbbítását, továbbá nem szabnak ki szankciókat vagy bírságokat, és nem teremtenek indokolatlan akadályokat azon légijármű-üzembentartók vagy más érintett felek számára, amelyek PNR-adatokat továbbítanak egy másik szerződő államnak, feltéve, hogy a szerződő államok PNR-adatrendszere megfelel a 9. függelék 9. fejezetének D. szakaszában foglalt előírásoknak; valamint
                     de
                     b) a szerződő államoknak módjukban áll, hogy nemzeti jogi és közigazgatási keretükkel összhangban magasabb szintű védelmet tartsanak fenn vagy vezessenek be, és hogy további megállapodásokat kössenek más szerződő államokkal, különösen a következők céljából: a kollektív biztonság előmozdítása; a PNR-adatok magasabb szintű védelmének biztosítása, ideértve az adattovábbítást adatmegőrzést is; vagy a PNR-adatok továbbítására vonatkozó részletesebb rendelkezések megállapítása, feltéve, hogy ezek az rendelkezések nem ássák alá a 9. függelék 9. fejezetének D. szakaszában foglalt szabványokat más módon nem ütköznek a 9. függelék 9. fejezetének D. szakaszában foglalt szabványokkal.”


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.5.3.
            COM(2021) 233 final
            2021/0120(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az Egészségügyi Világközgyűlés hetvennegyedik ülésszakán képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által az Egészségügyi Világközgyűlés hetvennegyedik ülésszakán a világjárványok elleni küzdelemről szóló nemzetközi szerződés létrehozásának módozatairól/folyamatáról szóló határozat tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Az Egészségügyi Világszervezet

               Az Egészségügyi Világszervezetet (WHO) az Egyesült Nemzetek Alapokmányának 57. cikke értelmében az Egyesült Nemzetek szakosított egészségügyi ügynökségeként hozták létre. Az Egészségügyi Világszervezet alapokmánya
                  1
                – amely 1948. április 7-én lépett hatályba – meghatározza, hogy a szervezet fő célja, hogy „valamennyi ember az egészség lehető legmagasabb fokát érje el”.

               Az Európai Unió nem hivatalos megfigyelői státusszal rendelkezik a WHO-ban. Ezt a státuszt a Hivatalos Lapban 2001. január 4-én közzétett levélváltással állapították meg.
                  2
                A levélváltás magában foglalta az Egészségügyi Világszervezet és az Európai Közösségek Bizottsága közötti együttműködés keretéről és szabályairól szóló memorandumot. A WHO-nak valamennyi uniós tagállam a tagja.

               2.2.Az Egészségügyi Világközgyűlés

               Az Egészségügyi Világszervezet fő irányító szerve az Egészségügyi Világközgyűlés. Az Egészségügyi Világközgyűlés fő feladatai a WHO politikáinak meghatározása, a főigazgató kinevezése, a pénzügyi politikák felügyelete, valamint a javasolt programköltségvetés felülvizsgálata és jóváhagyása.

               Az Egészségügyi Világközgyűlést évente tartják Genfben (Svájc). A Közgyűlés hetvennegyedik ülésszakára online formában, 2021. május 24. és június 1. között kerül sor.

               A WHO alapokmányának 59. cikke szerint minden tag egy szavazattal rendelkezik az Egészségügyi Világközgyűlésben. A határozatokat a jelenlévő és szavazó tagok többségével kell meghozni, kivéve néhány, az alapokmány 60. cikkében vázolt esetet, amikor kétharmados többségre van szükség. A gyakorlatban minden erőfeszítést meg kell tenni a konszenzusos megállapodás elérése érdekében. Az Európai Unió nem rendelkezik szavazati joggal.

               A WHO alapokmányának 19. cikke értelmében az Egészségügyi Világközgyűlés felhatalmazást kap arra, hogy egyezményeket vagy megállapodásokat fogadjon el a szervezet hatáskörébe tartozó bármely kérdésben.

               2.3.Az Egészségügyi Világközgyűlés hetvennegyedik ülésszakán elfogadandó tervezett jogi aktus

               2021. májusában az Egészségügyi Világközgyűlés hetvennegyedik ülésszakán eljárási határozatot tervez elfogadni a világjárványok elleni küzdelemről szóló nemzetközi szerződés létrehozásának módozatairól/folyamatáról. A határozat célja konkrétabban kormányközi találkozó létrehozása, amelynek feladata a WHO világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló keretegyezményének kidolgozása és megtárgyalása. A keretegyezményt azután az Egészségügyi Közgyűlés fogadja el a WHO alapokmánya 19. cikkének megfelelően.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               Az EU és tagállamai vezető szerepet játszanak a globális egészségbiztonság és az Egészségügyi Világszervezet megerősítésére irányuló nemzetközi erőfeszítésekben, különösen az egészségügyi szükséghelyzetekre való felkészültség és reagálás terén, többek között az EU-nak a WHO megerősítésében betöltött szerepéről szóló, 2020. novemberi tanácsi következtetések
                  3
                alapján.

               A világjárványokról szóló nemzetközi szerződés megkötésére irányuló javaslatról jelenleg eszmecsere folyik a globális egészségbiztonságnak a világjárványból levont tanulságok fényében történő megerősítésére irányuló, folyamatban lévő nemzetközi erőfeszítések összefüggésében. Egy ilyen szerződés átfogó célja a jobb globális egészségügyi architektúra iránti politikai és jogi elkötelezettség biztosítása kell, hogy legyen.

               Az ilyen szerződés kidolgozásában való részvétel összhangban áll az EUSZ 21. cikkének (1) bekezdésével, amely kimondja, hogy „(a)z Unió arra törekszik, hogy kapcsolatokat alakítson ki és partnerségre lépjen azokkal a harmadik országokkal, valamint nemzetközi, regionális vagy univerzális szervezetekkel, amelyek osztoznak vele az első albekezdésben említett elvekben. Az Unió, különösen az Egyesült Nemzetek keretében, elősegíti a közös problémák többoldalú megoldását.” Az Európai Tanács 2021 februárjában ismét kifejezte
                  4
               , hogy elkötelezett „a globális egészségbiztonság előmozdítása mellett – például az Egészségügyi Világszervezet megerősítése és a világszervezet keretében egy, a világjárványokról szóló nemzetközi szerződésre irányulóan végzett munka révén”.

               Bár annak pontos hatóköréről még nem született döntés, a tervezett nemzetközi szerződés célja a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyek kezelése. Ez a célkitűzés valószínűleg olyan szakpolitikai területeket érinthet, amelyek az EUMSZ III. részének XIV. címe alá tartoznak, de érinthetik az Európai Unió működéséről szóló szerződés több más cikkét is, például:

               –a zoonózis-kockázatok megelőzése és kezelése a globális egészségszemlélet részeként összekapcsolódik az olyan témákat szabályozó környezetvédelmi szerződésekkel, mint a biológiai sokféleség és a veszélyeztetett fajok kereskedelme, amelyek érinthetik többek között a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló, 1996. december 9-i 338/97/EK tanácsi rendeletet;

               –a kórokozók, a genetikai szekvenciák és népegészségügyi célokra való hasznosításuk megosztására szolgáló strukturált rendszer (a vonatkozó uniós jogszabály a genetikai erőforrásokhoz való hozzáféréssel és a hasznosításukból származó előnyök igazságos és méltányos megosztásával kapcsolatban a felhasználókra vonatkozó, a Nagojai Jegyzőkönyv szerinti, az Unióban alkalmazandó megfelelési szabályokról szóló, 2014. április 16-i 511/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet);

               –az emberi jogok és a magánélet védelme, különös tekintettel a megfigyelési technológiák, a mesterséges intelligencia és a nagy adathalmazok népegészségügyi célú felhasználására (pl. a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet); és

               –a végrehajtást és a megfelelést elősegítő intézkedések, pl. kölcsönös és szakértői felülvizsgálati eljárások, kölcsönös elszámoltathatósági mechanizmusok, ellenőrzési és felülvizsgálati intézkedések, valamint vitarendezési eljárások.

               –A jövőbeli szerződés érinteni fogja a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló, 2013. október 22-i 1082/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozatot, valamint a határokon átnyúló egészségügyi veszélyekről szóló jövőbeli rendeletet is.

               Tekintettel a fentiekre, valamint arra, hogy a jövőbeli szerződés valószínűleg hatással lesz az uniós fellépés különböző területeire vonatkozó hatályos uniós jogszabályokra, alapvető fontosságú, hogy a tagállamokkal együtt biztosított legyen az Unió részvétele. Az Egészségügyi Világközgyűlés közelgő ülésén a következő elveknek kell vezérelniük a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló WHO-keretegyezmény kidolgozási és tárgyalási folyamatának létrehozásáról szóló esetleges határozatról folytatott megbeszéléseken a tagállamok által képviselendő álláspontot:

               a)Annak érdekében, hogy teljes mértékben támogassa azon WHO-folyamat létrehozását, amely a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló új keretegyezmény megkötésére irányul, az EU számára lehetővé kell tenni, hogy a szerződésben szerződő félként vehessen részt.

               b)Az Egészségügyi Világközgyűlés azon határozatának, amely megállapítja a tárgyalásokra vonatkozó eljárás szempontjait, lehetővé kell tennie, hogy az EU teljes körűen részt vegyen a tárgyalási folyamatban.

               c)Az új keretegyezménynek meg kell erősítenie, ki kell egészítenie az egészségügyi szükséghelyzetek megelőzésére és az azokra való reagálásra vonatkozó meglévő nemzetközi kereteket, és hozzáadott értéket kell nyújtania azokhoz képest, a közelgő, május 21-i Globális Egészségügyi Csúcstalálkozó eredményeinek figyelembevételével. Ennek megfelelően minden új keretegyezménynek ki kell egészítenie és meg kell erősítenie a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok végrehajtását, és hatékonyan kezelnie kell az említett rendszabályok hiányosságait.

               d)A keretegyezményről folytatott vitáknak figyelembe kell venniük a WHO vezetésével a világjárványra adott nemzetközi reagálás felülvizsgálatát végző független testületek
                  5
                vizsgálatainak eredményeit annak biztosítása érdekében, hogy a keretegyezmény szilárdan tényeken alapuljon, és tükrözze a Covid19-világjárvány kezelése során szerzett globális tapasztalatok tanulságait.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése attól függetlenül alkalmazandó, hogy az Unió tagja-e a szervnek vagy részes fele-e a megállapodásnak.
                  6

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”.
                  7

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az Egészségügyi Világközgyűlést megállapodás, nevezetesen az Egészségügyi Világszervezet 1946. július 22-én New Yorkban aláírt alapokmánya hozta létre.

               Az Egészségügyi Világközgyűlés által elfogadandó, részletes szabályokról szóló határozat joghatással bíró jogi aktus. Az Egészségügyi Világszervezet alapokmányának 18. és 60. cikkének megfelelően a tervezett jogi aktus a nemzetközi jog szerint kötelező érvényű lesz az Egészségügyi Világszervezet tagjaira nézve. A tervezett jogi aktus joghatással is bír, mivel meghatározza az Európai Unió azon képességét, hogy teljes mértékben részt vegyen a WHO világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló, az Egészségügyi Világszervezet alapokmányának 19. cikke értelmében az Egészségügyi Világközgyűlés által elfogadandó keretegyezményének kidolgozásában és megtárgyalásában, valamint hogy regionális gazdasági integrációs szervezetként csatlakozzon ehhez az egyezményhez.

               A keretegyezmény meghatározó módon befolyásolja uniós hatáskörök gyakorlását és – hatókörétől függően – uniós szabályozás tartalmát, nevezetesen az olyan területeken, mint az egészségügy, a kereskedelem, a szabad mozgás, az adatvédelem, a belső piac, a fejlesztési együttműködés, amelyek mindegyike releváns lehet a keretegyezmény értelmében.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem módosítja a megállapodás intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma az ENSZ rendszerén belül a világjárványokra való felkészültség és reagálás területén egyre szorosabbá váló nemzetközi együttműködéssel kapcsolatos, célja szerint „különösen az Egyesült Nemzetek keretében, elősegíti a közös problémák többoldalú megoldását”. Célja különösen a határokon át széles körben terjedő súlyos betegségek, valamint a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyek elleni küzdelem.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 168. cikkének (3) és (5) bekezdése.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja ezért az EUMSZ 168. cikkének (3) és (5) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2021/0120 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által az Egészségügyi Világközgyűlés hetvennegyedik ülésszakán képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 168. cikke (3) és (5) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az EUSZ 21. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy az Unió arra törekszik, hogy kapcsolatokat alakítson ki és partnerségre lépjen azokkal a harmadik országokkal, valamint nemzetközi, regionális vagy univerzális szervezetekkel, amelyek osztoznak vele az első albekezdésben említett elvekben. Az Unió, különösen az Egyesült Nemzetek keretében, elősegíti a közös problémák többoldalú megoldását.

               (2)Az Egészségügyi Világszervezet Alapokmánya (a továbbiakban: megállapodás) 1948. április 7-én hatályba lépett.

               (3)A megállapodás 60. cikke értelmében az Egészségügyi Világszervezet (WHO) jelen lévő és szavazó tagjainak többségével az Egészségügyi Világközgyűlés határozatokat fogadhat el.

               (4)Az Egészségügyi Világközgyűlés 2021. május 24-én kezdődő hetvennegyedik ülésszakán határozatot tervez elfogadni a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló WHO-keretegyezmény kidolgozására és megtárgyalására szolgáló kormányközi ülés létrehozásáról.

               (5)Helyénvaló meghatározni az Unió által az Egészségügyi Világközgyűlésen képviselendő álláspontot, mivel az Egészségügyi Világközgyűlés határozata meghatározza az Európai Unió azon képességét, hogy részt vegyen a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló WHO-keretegyezmény kidolgozásában és megtárgyalásában, és regionális gazdasági integrációs szervezetként csatlakozhasson ahhoz.

               (6)Az Európai Uniónak a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló WHO-keretegyezmény kidolgozásában és megtárgyalásában való teljes körű részvétele, valamint az egyezményhez való esetleges csatlakozása hozzá fog járulni a világjárványokra válaszul az ENSZ rendszerén belüli nemzetközi együttműködés fokozásához.

               (7)Az Unió álláspontját az Egészségügyi Világközgyűlésben tagsággal rendelkező uniós tagállamok közösen eljárva képviselik,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Egészségügyi Világközgyűlés hetvennegyedik ülésszakán az Unió által képviselendő álláspont a következő:

               Az Európai Unió támogatja, hogy az Egészségügyi Világszervezet hozzon létre egy eljárást a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló új keretegyezmény létrehozásának céljából. Az Unió számára lehetővé kell tenni, hogy a szerződésben szerződő félként vehessen részt.

               Az Egészségügyi Világközgyűlésnek a tárgyalások eljárási szempontjait meghatározó határozatának lehetővé kell tennie, hogy az Unió teljes körűen részt vegyen a tárgyalási folyamatban, tekintettel arra, hogy az Unió regionális gazdasági integrációs szervezetként csatlakozhat az egyezményhez.

               Ezt úgy kell elérni, hogy a határozat szövegébe konkrét utalásokat illesztenek be, amelyek egyértelművé teszik, hogy az egyezmény kidolgozása és tárgyalása céljából létrehozott kormányközi testületnek nyitottnak kell lennie a regionális gazdasági integrációs szervezetek részvételére.

               2. cikk

               Az 1. cikkben említett álláspontot az Unió azon tagállamai képviselik az Unió nevében együttesen eljárva, amelyek tagjai az Egészségügyi Világszervezetnek.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                  BASIC DOCUMENTS (who.int)

                     (2)

                  https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/eu_world/docs/exchange_of_letters_2001.pdf

                     (3)

                        https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12276-2020-INIT/hu/pdf

                     (4)

                        Az Európai Tanács tagjainak nyilatkozata, 2021. február 25–26.

                     (5)

                        Nevezetesen a pandémiás felkészültséggel és reagálással foglalkozó független testület, a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok felülvizsgálati bizottsága és a WHO egészségügyi szükséghelyzeti programjának független felügyeleti és tanácsadó bizottsága.

                     (6)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. pont.

                     (7)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.