title: Javaslat a Tanács EK RENDELETE a 41/2007/EK tanácsi rendeletnek az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság ajánlásában meghatározott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv tekintetében történő módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0074

Javaslat A TANÁCS EK RENDELETE a 41/2007/EK tanácsi rendeletnek az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság ajánlásában meghatározott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv tekintetében történő módosításáról  /* COM/2007/0074 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 27.2.2007COM(2007) 74 véglegesJavaslatA TANÁCS EK RENDELETEa 41/2007/EK tanácsi rendeletnek az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság ajánlásában meghatározott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv tekintetében történő módosításáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat indokolása és célkitűzései E javaslat célja, hogy a kékúszójú tonhalállományok helyreállítására vonatkozó többéves intézkedések végrehajtásáról szóló tanácsi rendelet elfogadásáig a kékúszójú tonhalállományokat illetően közösségi szinten végrehajtsa az ICCAT által 2007-re vonatkozóan elfogadott helyreállítási tervet. |120 | Általános összefüggések Az Európai Közösség több regionális halászati szervezetben részt vesz, amely keretet teremt a regionális együttműködésre az egyes nagy távolságra vándorló fajokból álló állományok védelme és kezelése területén. A regionális halászati szervezetek ajánlásokat fogadnak el, többek között a teljes kifogható mennyiségekkel (TAC) és kvótákkal, a legkisebb kifogható halméret meghatározására vonatkozó technikai intézkedésekkel, a halászati tilalom alá tartozó területekkel és időszakokkal, a halászati erőkifejtés korlátozásával és ellenőrzési intézkedésekkel kapcsolatban. Az ajánlások kötik azon szerződő feleket, akik nem emelnek kifogást azokkal szemben. Mivel a Közösség ezen szervezetekben szerződő félként vesz részt, felelőséggel rendelkezik azon elfogadott ajánlások alkalmazásáért, amelyek ellen nem emelt kifogást. A Közösség 1997 novembere óta tagja az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságnak (ICCAT). Következésképpen a közösségi be kell építeni jogba az ICCAT által elfogadott ajánlásokat az említett szervezet hatáskörébe tartozó erőforrások fenntartható kezelésének biztosítására. Az ICCAT 2006-os éves ülésén az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalállomány tekintetében 15 éves helyreállítási tervet fogadott el. Az állomány helyreállítása érdekében az ICCAT helyreállítási terve előírja a teljes kifogható mennyiségek csökkentését 2010-ig, egyes területeken és időszakokban halászati korlátozást vezet be, meghatározza a kékúszójú tonhal új legkisebb kifogható méretét, sport- és szabadidős horgászati tevékenységre vonatkozó intézkedéseket, valamint ellenőrzési intézkedéseket fogad el, továbbá a helyreállítási terv hatékony végrehajtásának biztosítására rendelkezik a közös nemzetközi ellenőrzés rendszerének bevezetéséről. Mindezeken túlmenően az ICCAT döntést hoz a teljes kifogható mennyiségek szerződő felek közötti elosztásának rendszeréről, amire 2007. január 29–31-én, az ICCAT tokiói ülésén kerül majd sor. Az ICCAT által az Európai Közösségnek biztosított kvóta alapján a Tanácsnak felül kell majd vizsgálnia a Halászati Tanács által 2006 decemberében meghatározott ideiglenes kvótákat és kapcsolódó feltételeket, majd határozatot kell hoznia a 2007-re vonatkozó fogási korlátozásokról és a tagállamok között szétosztandó halászati lehetőségekről, valamint az említett korlátozásokhoz kapcsolódó feltételekről. Tekintettel arra, hogy a közösségi hajók februárban megkezdik a kékúszójú tonhal halászatát, és mivel az e halászati tevékenység kezelésére és ellenőrzésére vonatkozó intézkedések időbeli hatálya – az ICCAT jóváhagyásával – a teljes halászati idényre kiterjed, az említett intézkedéseket nem elég az ICCAT szabályaival összhangban 2007. június 13-án hatályba léptetni, azokat már 2007 februárjától alkalmazni kell, hogy íj módon biztosítható legyen a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv végrehajtása, a legkisebb méretre vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyek majd csak 2007. június 13-án lépnek hatályba. Ezzel összefüggésben az említett intézkedéseket 2007-ben a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2007. évre történő meghatározásáról szóló tanácsi rendelet módosítása szerint kell végrehajtani, amíg a 37. cikk alapján a kékúszójú tonhalállomány helyreállítását célzó többéves intézkedések folyamatos végrehajtásáról tanácsi rendeletet nem hoznak. |130 | A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések A kékúszójú tonhalra vonatkozóan néhány, az ICCAT által elfogadott technikai intézkedést már beépítettek a közösségi jogba, többek között a legutóbb a 831/2004/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29.) módosított, az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendeletbe (HL L 137., 2001.5.19.), illetve – ideiglenes jelleggel – a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2007. évre történő meghatározásáról szóló 41/2007/EK rendeletbe. A technikai intézkedések meghatározzák a kékúszójú tonhal legkisebb kifogható méretét és a halászati tilalom alá tartozó területeket és időszakokat, amelyeket az ICCAT 2006-os éves ülésén módosítottak, és ezért a jelenleg hatályos jogszabályokat ennek megfelelően ki kell igazítani. |140 | Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivel A javaslat a tonhalállományok fenntartható, a közös halászati politika célkitűzéseivel összhangban történő kiaknázására irányuló általános törekvésekbe illeszkedik, és hozzájárul a fenntartható fejlődéshez. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |211 | A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása Az ICCAT éves ülésein folyó tárgyalások során képviselendő közösségi álláspont kialakítása érdekében a Bizottság konzultál a tagállamokkal, az adott halászati ágazatban érdekelt felekkel és a nem kormányzati szervezetekkel. |212 | A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja A konzultációba bevont főbb ágazati szereplők jóváhagyták az Atlanti-óceánban és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalállományra vonatkozó többéves helyreállítási tervről kialakított közösségi álláspontot. |Szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |221 | Az érintett tudományos vagy szakterületek Az ICCAT tudományos bizottsága |222 | Alkalmazott módszer A tudományos bizottság felméri az állományok állapotát, és a tonhalállományok – különösen technikai intézkedések elfogadása révén megvalósuló – fenntartható kiaknázásának biztosítására gazdálkodási és védelmi intézkedések elfogadását ajánlja. |223 | A konzultációba bevont legfontosabb szervezetek/szakértők Az ICCAT tudományos bizottsága |2244 | A beérkezett és felhasznált vélemények összefoglalása Elhangzott, hogy fennáll a visszafordíthatatlan következményekkel járó, potenciálisan súlyos kockázatok veszélye. E kockázatok meglétét illetően teljes az egyetértés. |225 | Egységes volt a vélekedés, hogy léteznek ilyen kockázatok. 2006-os állományfelmérésében az ICCAT tudományos bizottsága jelezte, hogy a kékúszójú tonhal ívásra képes biomasszája tovább csökken, míg az állománypusztulás mértéke gyorsan növekszik, különösen a nagyobb példányok esetében. A tudományos bizottság rámutatott arra, hogy az említett állomány megfelelő gazdálkodási intézkedések végrehajtása nélkül a közeljövőben teljesen kimerülhet. Az ICCAT tudományos bizottsága intézkedések elfogadását ajánlotta a kékúszójú tonhalfajok fenntartható kiaknázása végett, amely elsősorban a legkisebb kifogható méret és a halászati tilalmi övezetek és időszakok megállapításával valósulhat meg. |226 | A szakértői vélemény nyilvánosságát biztosító eszközök A tudományos bizottság által készített szakvéleményeket közzéteszik az ICCAT weboldalán. |230 | Hatásvizsgálat A kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv célja a kékúszójú tonhalállomány fenntartható kiaknázásának biztosítása, és különösen a növendék- és felnőtt egyedek pusztulásának visszaszorítása halászati tilalmi időszakok bevezetésével és a legkisebb kifogható méret növelésével. A közösségi szinten végrehajtandó helyreállítási terv az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójú tonhalra halászó közösségi halászokra vonatkozik. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javasolt intézkedések összefoglalása A közösségi jogba át kell ültetni a tonhalfajok kezelésében illetékes ICCAT által elfogadott intézkedéseket, amely szervezetnek az Európai Közösség szerződő fele. |310 | Jogalap A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet 20. cikke. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat olyan területet érint, amely a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazandó. |Az arányosság elve |331 | A javaslat a következő okok miatt felel meg az arányosság elvének: A regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlások közvetlenül alkalmazhatók a Közösségre és a tagállamokra. Az egyértelműség és az átláthatóság érdekében, illetve pontosításuk végett azonban azokat bele kell foglalni egy tanácsi rendeletbe, ami által a tagállamok és a halászok számára könnyebben alkalmazhatóvá válnak. |332 | A javaslat nem jár pénzügyi következményekkel. |A jogi eszközök megválasztása |341 | Javasolt eszköz: rendelet. |342 | Más eszközök nem lennének alkalmasak a következő ok(ok) miatt: A regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlásokat egy tanácsi rendelet ülteti át. |KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |409 | A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére. |TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |570 | A javaslat részletes magyarázata E javaslat célja az ICCAT által elfogadott kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó helyreállítási terv átültetése, különösen a teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat, a halak legkisebb fogható méretének meghatározására vonatkozó technikai intézkedéseket, a halászati tilalmi övezeteket és időszakokat, valamint az ellenőrzési intézkedéseket illetően. |E-5213 |1.  JavaslatA TANÁCS EK RENDELETEa 41/2007/EK tanácsi rendeletnek az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság ajánlásában meghatározott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terv tekintetében történő módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 20. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel:(1) A 41/2007/EK tanácsi rendelet[2] a 2007. évre rögzíti az egyes halállományokra és halállomány-csoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeket és kapcsolódó feltételeket.(2) A Közösség 1997. november 14. óta szerződő fele az atlanti tonhalak védelmére létrehozott nemzetközi egyezménynek[3].(3) Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (a továbbiakban: ICCAT) a 2006 novemberében tartott éves ülésén elfogadta az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó 15 éves helyreállítási terv létrehozásáról szóló 2006[05] sz. ajánlást.(4) A 41/2007/EK rendelet – a kékúszójú tonhalállományok ICCAT egyezmény alapján történő végleges elosztásáról szóló megállapodás elfogadásáig – ideiglenes jelleggel meghatározta a kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó halászati lehetőségeket és kapcsolódó feltételeket(5) Az állomány helyreállítása érdekében az ICCAT helyreállítási terve előírja a teljes kifogható mennyiségek fokozatos csökkentését a 2007 és 2010 közötti időszakban, egyes területeken és időszakokban halászati korlátozásokat vezet be, meghatározza a kékúszójú tonhal új legkisebb fogható méretét, sport-és szabadidős horgászati tevékenységre vonatkozó intézkedéseket, valamint ellenőrzési intézkedéseket fogad el, és a helyreállítási terv hatékony végrehajtásának biztosítására rendelkezik a közös nemzetközi ellenőrzés rendszerének alkalmazásáról. A kékúszójú tonhalfajok védelmének előmozdítása érdekében, az említett intézkedéseket 2007-től kell alkalmazni, az említett fajok helyreállítási tervére vonatkozó többéves intézkedések végrehajtásáról szóló tanácsi rendelet elfogadásáig.(6) Tekintettel arra, hogy a közösségi hajók 2007 februárjában kezdik meg a kékúszójú tonhal halászatát, az adott halászati tevékenységre vonatkozóan az ICCAT keretében elfogadott gazdálkodási és ellenőrzési intézkedéseket, ellentétben az ICCAT 2006[05] sz. ajánlásában említett 2007. június 13-i dátummal, már 2007 februárjától alkalmazni kell a kékúszójú tonhalfajokra vonatkozó helyreállítási terv hatékonyságának biztosítása érdekében.(7) Az 41/2007/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikkA 41/2007/EK rendelet a következőképpen módosul:1. A 41/2007/EK rendelet következő fejezettel egészül ki:"Xa. fejezetAz Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalállományra vonatkozó többéves helyreállítási terv1. szakasz Gazdálkodási intézkedések80A. CIKKHATÁLYE fejezet az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) által a kékúszójú tonhalra ( thunnus thynnus ) vonatkozóan előterjeszett többéves helyreállítási terv Közösség általi alkalmazásával kapcsolatos általános szabályokat határozza meg. A helyreállítási terv az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalra vonatkozik.A helyreállítási terv célja a maximális, legalább 50%-os valószínűséggel fenntartható hozamnak (MFH) megfelelő biomassza elérése.80b. cikkFogalommeghatározásokE fejezet alkalmazásában az alábbi meghatározások alkalmazandók:a) „CPC-k”: az „atlanti tonhal védelmére létrehozott nemzetközi egyezmény szerződő felei, és az együttműködő nem szerződő felek, egyéb jogi személyek és halászatot folytató jogalanyok.b) „halászhajó”: bármely olyan hajó, amelyet a tonhalállományok kereskedelmi kiaknázására használnak vagy szánnak, beleértve a halfeldolgozó hajókat és az átrakodásban részt vevő hajókat is;c) „közös halászati művelet”: kettő vagy több, különböző ICCAT szerződő fél vagy a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajó közötti művelet, amely során a fogást az egyik hajó halászeszközéből egy másik hajóra rakják át.d) „átrakodások”: bármely olyan tevékenység, amely során kékúszójú tonhalat rakodnak át:i. a halászhajóról egy kékúszójú tonhalat hizlaló gazdaságba, beleértve a szállítás során elpusztult vagy kiszabadult halakat is,ii. egy kékúszójú tonhalat hizlaló gazdaságból vagy tonhalcsapdából halfeldolgozó hajóra, szállítóhajóra, vagy a partra.e) „tonhalcsapda”: olyan rögzített halászeszköz, amelynek az alja le van horgonyozva és amelyre általában a halat egy zárt részbe terelő vezetőhálót szerelnek;f) „Ketreces haltartás”: olyan módszer, amely során a kékúszójú tonhalat nem a fedélzeten tárolják, beleértve a hízlalást és a tenyésztést is;g) „hízlalás”: az a folyamat, amely során a kékúszójú tonhalat rövid ideig (2–6 hónapig) ketrecben tartják elsősorban a hal zsírtartalmának növelése érdekében;h) „tenyésztés”: az a folyamat, amely során a kékúszójú tonhalat egy évnél hosszabb ideig ketrecben tartják a teljes biomassza növelése céljából;i) „átrakodás”: egy halászhajó fedélzetén lévő halmennyiség egy részének vagy egészének egy másik halászhajó fedélzetére történő átrakodása a kikötőben;j) „halfeldolgozó hajó”: olyan hajó, amelynek fedélzetén a halászati termékeken csomagolásuk előtt egy vagy több műveletet végeznek el az alábbiak közül: filézés vagy darabolás, fagyasztás és/vagy feldolgozás;k) „sporthorgászat”: olyan nem kereskedelmi célú halászati tevékenység, amelynek résztvevői egy nemzeti sportszervezethez tartoznak és a szervezet által kiadott nemzeti sportengedéllyel rendelkeznek.l) „szabadidős horgászat”: olyan nem kereskedelmi célú halászati tevékenység, amelynek résztvevői nem tartoznak nemzeti sportszervezethez és nem rendelkeznek nemzeti sportengedéllyel.m) „Task II.”: a Task II. módszer az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) által az „Atlanti tonhalak és tonhalszerű halak helyszíni statisztikai és mintavételi kézikönyvében” (harmadik kiadás, ICCAT, 1990) meghatározottak szerint.80c. cikk1. A tagállamok a kékúszójú tonhalra vonatkozó kvótáikat szétoszthatják azon halászhajóik és tonhalcsapdáik között, amelyek számára engedélyezték a kékúszójú tonhal tekintetében aktív halászatát.2. Egy tagállam és egy szerződő fél állampolgára között olyan magánjellegű kereskedelmi megállapodást kötni, amely alapján az említett tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajót egy ICCAT szerződő fél tonhalkvótája keretében használnak halászatra, kizárólag az érintett tagállam engedélyével lehet, amely arról tájékoztatja a Bizottságot.80d. cikkKözös halászati műveletek1. A tagállami lobogó alatt közlekedő hajók részvételével folytatott közös kékúszójútonhal-halászati műveletekre engedélyt adni csak a lobogó szerinti tagállam beleegyezésével lehet.2. A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy a közös halászati műveletben részt vevő halászhajóiktól részletes információkat szerezzenek a közös halászati művelet időtartamáról és a résztvevő hajók üzemeltetőiről.3. A tagállamok továbbítják az ICCAT titkársága és a Bizottságnak a (2) bekezdésben említett információkat.2. szakasz Technikai intézkedések80E. CIKKHALÁSZATI TILALMI IDőSZAKA 973/2001/EK rendelet 5. cikkében meghatározott rendelkezésektől eltérve:a) az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal 24 méternél nagyobb, horogsorral felszerelt nyílt tengeri hajókkal történő halászata 2007. június 1-jétől december 31-ig tilos, a NYH 10° és az ÉSZ 42° által körülhatárolt terület kivételével;b) az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal erszényes kerítőhálóval történő halászata 2007. július 1-jétől december 31-ig tilos;c) az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal csalit használó hajókkal történő halászata 2007. november 15-től 2008. május 15-ig tilos;d) az Atlanti-óceán keleti részén a kékúszójú tonhal nyílt tengeri vonóhálós hajókkal történő halászata 2007. november 15-től 2008. május 15-ig tilos.80f. cikkRepülőgépek használataA 973/2001/EK rendelet 5. cikkében meghatározott rendelkezésektől eltérve a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az egyezmény alá tartozó területen betiltsák a repülőgépeknek vagy helikoptereknek a kékúszójú tonhal felkutatására történő használatát.80g. cikkLegkisebb méret1. A 973/2001/EK rendelet IV. mellékletében megállapított rendelkezésektől eltérve, az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal legkisebb fogható mérete 2007. június 13-tól 30 kg.2. Az (1) bekezdéstől eltérve és a 80i. cikkre is figyelemmel, a kékúszójú tonhal legkisebb fogható mérete 2007. június 13-tól 8 kg a következő esetekben:a) az Atlanti-óceán keleti részén csalival, pergetett horogsorral és nyílt tengeri vonóhálós hajóval fogott kékúszójú tonhal;b) az Adriai-tengeren tenyésztés céljából kifogott kékúszójú tonhal.3. Az Atlanti-óceán keleti részén csalival, pergetett horogsorral és nyílt tengeri vonóhálós hajóval kifogott kékúszójú tonhalra vonatkozó további egyedi feltételek a XVIa. melléklet I. részében kerülnek meghatározásra.80r. cikkA kékúszójú tonhalra vonatkozó mintavételi terv1. A 973/2001/EK rendelet 5a. cikkében megállapított rendelkezésektől eltérve, valamennyi tagállam kialakít egy mintavételi programot a kifogott kékúszójú tonhal méret szerinti darabszámának becslésére;2. A halketrecekben végzett, méret szerinti mintavételezést 100 tonnányi élő halanként 100 egyeden vagy a ketrecben lévő összes hal 10%-án kell elvégezni. A méret szerinti mintát – hossz és súly alapján – a halgazdaság lehalászásakor, illetve a szállítás közben elpusztult halakon kell venni, összhangban a Task II. keretében az ICCAT által elfogadott adatküldési módszerrel.3. A több mint egy évig nevelt halakra vonatkozóan további mintavételi módszereket és technikákat kell kidolgozni.4. A mintavételt a lehalászás során szúrópróbaszerűen, valamennyi ketrecre kiterjedően kell elvégezni. Az előző, 2007. évi mintavételre vonatkozó adatokat 2008. május 31-ig el kell juttatni az ICCAT-hoz.80i. cikkJárulékos fogások1. A halászhajók számára – akár aktívan halásznak a kékúszójú tonhalra akár nem – a kékúszójú tonhal tekintetében legfeljebb 8%-os, 10 és 30 kg közötti tömegű járulékos fogás engedélyezett.2. Az (1) bekezdésben említett százalékos értéket e hajók teljes kékúszójútonhal-fogásában a kirakodásonkénti összes járulékos fogás egyedszáma vagy a százalékos súlyegyenérték alapján kell kiszámítani.3. A járulékos fogást le kell vonni a lobogó szerinti tagállam kvótájából. Az elpusztult halakat tilos a tengerbe visszadobni, és azokat le kell vonni a lobogó szerinti tagállam kvótájából4. A kékúszójú tonhal járulékos fogásainak kirakodására a 80n. cikket és a 80p. cikk (3) bekezdését kell alkalmazni.80j. cikkSzabadidős horgászat1. Szabadidős horgászat esetében hajóutanként egy példánynál több kékúszójú tonhal kifogása, fedélzeten való tárolása, átrakodása és kirakodása tilos.2. A szabadidős horgászat során fogott kékúszójú tonhalat tilos forgalomba hozni, kivéve ha az karitatív célokat szolgál.3. A tagállamok nyilvántartják a szabadidős horgászatra vonatkozó adatokat és továbbítják azokat az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságának.4. A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak a lehető legnagyobb mértékű biztosítására, hogy a szabadidős horgászat során élve kifogott kékúszójú tonhalat – különösen a növendékegyedeket – visszaengedjék a tengerbe.80k. cikkSporthorgászat1. A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a sporthorgászat – elsősorban halászati engedélyek révén történő – szabályozására.2. A sportversenyek során fogott kékúszójú tonhalat tilos forgalomba hozni, kivéve ha az karitatív célokat szolgál.3. A tagállamok nyilvántartják a sporthalászatra vonatkozó adatokat és továbbítják azokat az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságának.4. A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak a lehető legnagyobb mértékű biztosítására, hogy a sporthalászat során élve kifogott kékúszójú tonhalat – különösen a növendékegyedeket – visszaengedjék a tengerbe.3. szakaszEllenőrző intézkedések80L. CIKKA KÉKÚSZÓJÚ TONHAL HALÁSZATÁRA ENGEDÉLLYEL RENDELKEZő HAJÓK NYILVÁNTARTÁSA1. A tagállamok 2007. április 1-jéig elektronikus úton elküldik a Bizottságnak azon lobogójuk alatt közlekedő hajóknak a listáját, amelyek különleges halászati engedély birtokában engedéllyel rendelkeznek az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhal halászatára.2. A bizottság továbbítja ezt az információt az ICCAT ügyvezető titkárságának, hogy a hajókat felvegyék a kékúszójú tonhal halászatára engedéllyel rendelkező hajók nyilvántartásába.3. Az ICCAT nyilvántartásába fel nem vett közösségi hajók az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren nem halászhatnak, nem tarthatnak a fedélzeten, nem szállíthatnak, nem rakodhatnak át és nem rakodhatnak ki kékúszójú tonhalat.4. Az 1936/2001/EK rendelet 8a. cikkének (2), (4), (6), (7) és (8) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.80m. cikkA kékúszójú tonhal halászatára engedéllyel rendelkező tonhalcsapdák nyilvántartása1. A tagállamok 2007. április 1-jéig elektronikus úton elküldik a Bizottságnak azon jóváhagyott tonhalcsapdák listáját, amelyek különleges halászati engedéllyel rendelkeznek az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő a kékúszójú tonhal halászatára. A listán fel kell tüntetni a tonhalcsapdák nevét és nyilvántartási számát.2. A bizottság 2007. április 15-e előtt továbbítja listát az ICCAT ügyvezető titkárságának, hogy a tonhalcsapdákat felvegyék a kékúszójú tonhal halászatára engedéllyel rendelkező tonhalcsapdák nyilvántartásába.3. Az ICCAT nyilvántartásában nem szereplő tonhalcsapdákkal az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren nem halászhatnak, azokban nem tárolhatnak, illetve azokból nem rakodhatnak át és nem rakodhatnak ki kékúszójú tonhalat.4. Az 1936/2001/EK rendelet 8a. cikkének (2), (4), (6), (7) és (8) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.80n. cikkKijelölt kikötők1. A 80l. cikkben említett hajók számára az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren halászott kékúszójú tonhal bármely mennyiségének kirakodása vagy átrakodása a szerződő felek által kijelölt kikötőkön kívül más helyen tilos.2. A tagállamok egy kirakodásra használt helyet vagy egy parthoz közeli helyet jelölnek ki (kijelölt kikötők), ahol engedélyezik a kékúszójú tonhal kirakodását vagy átrakodását.3. A tagállamok legkésőbb 2007. április 1-jéig elküldik a Bizottság számára a kijelölt kikötők jegyzékét. A Bizottság 2007. április 15-e előtt továbbítja ezt az információt az ICCAT ügyvezető titkárságának. A jegyzék minden ezt követő módosításáról, a változások hatályba lépésének időpontja előtt legalább tizenöt nappal értesíteni kell a Bizottságot, amely azt továbbítja az ICCAT ügyvezető titkárságának.80o. cikkÁtrakodás1. A 2847/93/EGK rendelet 11. cikkétől eltérve, az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal tengeren történő átrakodása tilos, a nagyméretű, horogsoros tonhalhalászó hajók által végzett átrakodásokra vonatkozó program létrehozásáról szóló 2005[06] sz. ICCAT ajánlás módosított változatával összhangban halászó nagyméretű, horogsoros tonhalhalászó hajók kivételével.2. A fogadó hajó (halászhajó vagy halfeldolgozó hajó) kapitánya vagy annak képviselője a kikötőbe érkezés várható időpontja előtt legalább 48 órával, az érintett kikötő vagy halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága számára továbbítja a következő információkat:a) az érkezés várható időpontja,b) a fedélzeten tárolt kékúszójú tonhal becsült mennyisége,c) arra a földrajzi területre vonatkozó információ, ahol a fogás történt,d) a halászhajó neve és a kékúszójútonhal-halászatra jogosult halászhajókra vonatkozó ICCAT nyilvántartás szerinti száma,e) a fogadó hajó neve és a kékúszójútonhal-halászatra jogosult halászhajókra vonatkozó ICCAT nyilvántartás szerinti száma.f) az átrakodni kívánt kékúszójú tonhal mennyisége,3. Az átadó halászhajók kizárólag a lobogójuk szerinti állam által előzetesen kiadott engedély birtokában végezhetnek átrakodást.4. Az átadó halászhajó kapitánya az átrakodás megkezdése után a következő információkat küldi el a lobogó szerinti állam számára:a) az átrakodott kékúszójú tonhal mennyisége,b) az átrakodás napja és az átrakodási kikötő,c) a fogadó hajó neve, lajstromszáma és felségjelzése, valamint a kékúszójú tonhalhalászatra jogosult halászhajókra vonatkozó ICCAT-nyilvántartás szerinti száma.d) a tonhalfogás helye.5. A fogadó hajó megérkezésekor az átrakodási kikötő vagy az átrakodásban érintett halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága átvizsgálja a hajót, ellenőrzi a rakományt és az átrakodásra vonatkozó dokumentációt.6. Az átrakodási kikötő vagy az átrakodásban érintett halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága, az átrakodás befejezése után 48 órán belül átrakodási jelentést küld az átadó hajó lobogója szerinti tagállam illetékes hatósága számára.7. A 80l. cikkben említett közösségi hajók kapitányai kitöltik és a hajó lobogója szerinti tagállam illetékes hatóságai számára továbbítják az ICCAT átrakodási nyilatkozatot. A nyilatkozatot, a XVIa. melléklet III. részében meghatározott formátumban az átrakodás időpontjától számított 15 napon belül el kell küldeni.80p. cikkNyilvántartási követelmények1. A 2847/93/EGK rendelet 6. és 8. cikkének betartása mellett, a 80l. cikkben említett közösségi hajók kapitányai a XVIa. melléklet II. részében felsorolt információkat bejegyzik a hajónaplóba.2. A 80l. cikkben említett közösségi hajók kapitányai, amennyiben közös halászati műveletben vesznek részt, a következő információkat jegyzik be a hajónaplóba:a) amennyiben a fogást a fedélzeten tárolják vagy halketrecbe rakodják át:- dátum és időpont,- földrajzi helymeghatározás (hosszúsági/szélességi fok),- a fedélzeten tárolt vagy halketrecbe átrakodott fogás mennyisége,- a fogást ejtő halászeszközhöz tartozó halászhajó neve és nemzetközi rádióhívójele;b) amennyiben a fogást nem a fedélzeten tárolják, illetve ha a fogást az átrakodási műveletek előtt hálóban tartják, vagy ha azt nem rakodják át halketrecbe:- dátum és időpont,- földrajzi helymeghatározás (hosszúsági/szélességi fok),- megjegyzés, hogy a fogásokat nem a fedélzeten tárolták, illetve hogy a fogásokat nem rakodták át halketrecbe,- a fogást ejtő halászeszközhöz tartozó halászhajó neve és nemzetközi rádióhívójele.3. A 2847/93/EGK rendelet 7. cikkében megállapított rendelkezésektől eltérve, az e rendelet 80l. cikkében említett közösségi hajók kapitányai vagy azok képviselői a kikötőbe érkezés várható időpontja előtt legalább 4 órával értesítik a használni kívánt kikötő vagy kirakodóhely szerinti tagállam illetékes hatóságát a következő információkról:a) az érkezés várható időpontja,b) a fedélzeten tárolt kékúszójú tonhal becsült mennyisége,c) arra az övezetre vonatkozó információ, ahol a fogás történt.4. A tagállam illetékes hatósága, a kirakodás befejezése után 48 órán belül kirakodási jelentést küld a hajó lobogó szerinti hatóságának.80q. cikkKikötői vagy a halgazdaságban végzett ellenőrzés1. A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a kijelölt kikötőkbe az Atlanti-óceán keleti részén vagy a Földközi-tengeren fogott kékúszójú tonhal kirakodása és/vagy átrakodása céljából belépő, a kékúszójú tonhal halászatára jogosult hajók ICCAT nyilvántartásában szereplő hajók kikötői ellenőrzésen menjenek keresztül.2. A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket a joghatóságuk alá tartozó halgazdaságokban lévő halketrecek ellenőrzésének biztosítására.3. Amennyiben a halgazdaságok a tagállamok joghatósága alá tartozó vizeken kívül találhatóak, a (2) bekezdésben meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni értelemszerűen azon tagállamokra, amelyekben a halgazdaságért felelős természetes vagy jogi személyek telephelye található.80r. cikkFogási jelentés1. A 80l. cikkben említett közösségi halászhajók kapitányai a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai számára fogási jelentést küldenek, amelyben feltüntetik a kékúszójú tonhal kifogott mennyiségét, beleértve azt az esetet is, ha nem volt fogás.2. Az első jelentést legkésőbb az Atlanti-óceán keleti részére vagy a Földközi-tengerre való belépést vagy a halászati út megkezdését követő 10 napos időszak végén kell elküldeni. Közös halászat esetén a kapitány jelzi, hogy melyik hajó vagy hajók lobogó szerinti államának kvótájából kell levonni a fogásokat.3. 2007. június 1-jétől a halászhajók kapitányai ötnaponta küldenek jelentést a kékúszójú tonhal kifogott mennyiségéről, beleértve azt az esetet is, ha nem volt fogás.4. A tagállamok, a fogási jelentések kézhezvételét követően elektronikus úton vagy más módon továbbítják azokat az ICCAT titkársága számára.5. A tagállamok minden hónap 15. napja előtt számítógéppel olvasható formában értesítik a Bizottságot az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren fogott kékúszójú tonhalnak a lobogójuk alá tartozó hajók által az előző hónapban kirakodott, átrakodott vagy halketrecben elhelyezett mennyiségeiről.80s. cikkKeresztellenőrzések1. A tagállamok többek között VMS-adatok alapján ellenőrzik a hajónaplók benyújtásának tényét, valamint a hajónaplókba, az átadási/átrakodási nyilatkozatokba és a fogási nyilatkozatokba bejegyzett vonatkozó adatok helytállóságát.2. A tagállamok adminisztratív keresztellenőrzéseket végeznek valamennyi kirakodás, átrakodás vagy ketreces haltartás vonatkozásában a hajónaplóba bejegyzett fajonkénti mennyiségek, vagy az átrakodási nyilatkozatban rögzített fajonkénti mennyiségek, valamint a kirakodási nyilatkozatban rögzített mennyiségek és a es haltartásra vonatkozó nyilatkozatban rögzített mennyiségek, illetve bármely egyéb dokumentumban – többek között számlázási és/vagy értékesítési bizonylatban – szereplő mennyiségek összevetésével.80t. cikkKetreces haltartási műveletek1. Az a tagállam, amelynek joghatósága alá egy adott kékúszójútonhal-gazdaság tartozik, a ketreces haltartásról, a művelet befejezésétől számított egy héten belül, egy megfigyelő által hitelesített jelentést küld a tonhalat halászó halászhajók szerinti tagállamok vagy szerződő felek, valamint az ICCAT titkársága számára. A jelentés tartalmazza a ketreces haltartásról készített nyilatkozatban az 1936/2001/EK rendelet 4b. cikkében meghatározottak szerint feltüntetett információkat.2. Amennyiben a hizlaló gazdaságok a tagállamok joghatósága alá tartozó vizeken kívül találhatóak, értelemszerűen az (1) bekezdésben meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni azokra a tagállamokra, amelyekben a hizlaló gazdaságért felelős természetes vagy jogi személyek telephelye található.3. Az átrakodások megkezdése előtt a halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatósága tájékoztatja a halászó hajó lobogója szerinti tagállamot a halászhajója által fogott halmennyiségek ketrecbe történő áthelyezéséről. A halászó hajó szerinti tagállam illetékes hatósága felkéri a halgazdaság szerinti tagállam illetékes hatóságát, hogy foglalja le a fogásokat, és a halakat engedje vissza a tengerbe, amennyiben a következő információk kerülnek birtokába:a) a halfogást bejelentő hajó nem rendelkezik elegendő kvótával a ketrecben tartott kékúszójú tonhal halászatára,b) a halak mennyiségét nem megfelelő módon jelentették be, így azt nem vették figyelembe a rendelkezésre álló kvóta kiszámításánál,c) a halfogást bejelentő hajó nem rendelkezik engedéllyel kékúszójú tonhal halászatára.4. A közösségi halászhajók kapitánya a XVIa. melléklet III. részében meghatározott nyomtatványmintának megfelelően kitölti az ICCAT átrakodási nyilatkozatot, és azt legkésőbb a vontatóhajóra vagy ketrecbe történő átrakodás után 15 nappal továbbítja a lobogó szerinti tagállamnak. Az átrakodási nyilatkozatban fel kell tüntetni a halketrechez való szállítás alatt átrakodott halmennyiséget.80u. cikkTonhalcsapdával végzett műveletek1. A tonhalcsapdákkal végzett valamennyi halászati tevékenység során kifogott mennyiségeket fel kell jegyezni, és az így készített fogási jelentést elektronikus úton vagy bármely más módon a halászati tevékenység végét követően 48 órán belül el kell küldeni az illetékes hatóságnak.2. A tagállamok, a fogási jelentések kézhezvételét követően azokat elektronikus úton vagy más módon továbbítják az ICCAT titkársága számára.80v. cikkMegfigyelői program1. A tagállamok gondoskodnak a 15 méternél hosszabb halászhajóik megfigyelési programban való részvételéről, amely legalább a következőkre terjed ki:a) az aktív halászatot folytató erszényes kerítőháló hajóik 20%-a. Közös halászat esetén a művelet ideje alatt megfigyelő tartózkodik a fedélzeten;b) nyílt tengeri vonóhálós halászhajóik 20%-ára;c) horogsoros halászhajóik 20%-ára;d) csalit használó halászhajóik 20%-ára;e) a tonhalcsapdák begyűjtését végző hajók 100%-ára.A megfigyelők feladata elsősorban a következőkre terjed ki:a) annak vizsgálata, hogy a hajó megfelel-e az e fejezetben meghatározott rendelkezéseknek;b) a halászati tevékenységekre vonatkozó információk rögzítése és jelentése;c) a fogások megfigyelése és mennyiségi becslése, valamint a hajónaplóba bejegyzett adatok ellenőrzése;d) az ICCAT védelmi intézkedéseit láthatóan megsértő halászati tevékenységet folytató hajók megfigyelése és jelentése.A megfigyelő mindezek mellett az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság felkérésére tudományos munkát is végez az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságától kapott utasítások alapján, többek között begyűjti az ICCAT által meghatározott, a Task II. programmal kapcsolatos adatokat.2. Azok a tagállamok, amelyek joghatósága alá kékúszójútonhal-gazdaság tartozik, biztosítják megfigyelő jelenlétét a kékúszójú tonhalak valamennyi ketrecbe helyezésénél és a halak ketrecekből történő begyűjtése során.A megfigyelők feladata elsősorban a következőkre terjed ki:a) annak vizsgálata és ellenőrzése, hogy a halgazdaságban folytatott tevékenységek megfelelnek-e az 1936/2001/EK rendelet 4a., 4b. és 4c. cikkének;b) a 80t. cikkben említett ketreces haltartásról szóló jelentés hitelesítése;c) az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság felkérésére tudományos munkák – többek között mintagyűjtés – elvégzése, az ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottságának utasításai alapján.80w. cikkVégrehajtás1. A tagállamok végrehajtási intézkedéseket foganatosítanak azokkal a lobogójuk alatt közlekedő hajókkal szemben, amelyek esetében – saját nemzeti jogszabályaik alapján – megállapították, hogy nem felelnek meg a 80e., 80g., 80n., 80o. és 80p. cikk rendelkezéseinek. Az említett intézkedések – a cselekmény súlyosságától függően és a nemzeti jogszabályok vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően – különösen a következő szankciókat tartalmazhatják:a) pénzbírság,b) a tiltott halászeszköz és fogás lefoglalása;c) a hajó lefoglalása;d) a halászati engedély felfüggesztése vagy visszavonása;e) adott esetben a halászati kvóta csökkentése vagy visszavonása.2. Azon tagállamok, amelyek joghatósága alá egy adott kékúszójú-tonhal-gazdaság tartozik, végrehajtási intézkedéseket foganatosít azokkal a gazdaságokkal szemben, amelyek esetében – saját nemzeti jogszabályaik alapján – megállapították, hogy nem felelnek meg az 1936/2001/EK rendelet 4a., 4b. és 4c. cikk rendelkezéseinek. Az említett intézkedések – a cselekmény súlyosságától függően és a nemzeti jogszabályok vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően – különösen a következő szankciókat tartalmazhatják:a) pénzbírság,b) a hizlaló halgazdaság nyilvántartásának felfüggesztése vagy visszavonása;c) kékúszójú tonhalak ketreces tartásának vagy forgalomba hozatalának megtiltása.80x. cikkPiaci intézkedések1. Tilos az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhal minden olyan belső kereskedelme, kirakodása, behozatala, kivitele, halketrecben történő tenyésztése, újrakivitele és átrakodása, amely tevékenységek nincsenek az e fejezetben előírt módon pontosan, kimerítően dokumentálva és a dokumentumok hitelesítve.2. Tilos minden olyan halászhajó által az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben fogott kékúszójú tonhal belső kereskedelme, behozatala, kirakodása, halketrecben történő tenyésztése, feldolgozása, kivitele, újrakivitele és átrakodása, amely hajó lobogó szerinti állama nem rendelkezik kvótával, fogási korlátozással, vagy halászati erőkifejtéssel az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhal halászatára az ICCAT gazdálkodási és védelmi intézkedési alapján, illetve amely lobogó szerinti állam halászati lehetőségei kimerültek.3. Tilos minden olyan kékúszójútonhal-gazdaságból származó hal belső kereskedelme, behozatala, kirakodása, feldolgozása és kivitele, amely gazdaság nem felel meg a kékúszójútonhal-gazdaságokról szóló 2006[07] sz. ICCAT-ajánlásnak.80y. cikkÁtváltási együtthatókAz ICCAT kutatási és statisztikai állandó bizottsága által elfogadott átváltási együtthatók alkalmazandók a feldolgozott kékúszójú tonhalnak megfelelő kerekített tömeg kiszámításához.80z. cikkAz ICCAT közös nemzetközi ellenőrzési rendszere1. Az ICCAT negyedik rendes éves ülésén (Madrid, 1975 november) elfogadott ICCAT közös nemzetközi ellenőrzési rendszer alkalmazandó a Közösség területén. Az ellenőrzési rendszer szövegét a XVIa. melléklet IV. része tartalmazza.2. Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójú tonhal halászatára jogosult halászhajókkal rendelkező tagállamok a tengeren történő ellenőrzések végrehajtására ellenőröket jelölnek ki.3. A Bizottság közösségi ellenőröket jelölhet ki a rendszer keretében.4. A Bizottság a Közösség nevében összehangolja a felügyeleti és ellenőrzési tevékenységet. E célból az érintett tagállamokkal összhangban olyan közös ellenőrzési programokat dolgozhat ki, amelyek lehetővé teszik, hogy a Közösség teljesítse a rendszer keretében vállalt kötelezettségeit. Azok a tagállamok, amelyek hajói szabályozott erőforrások halászatában vesznek részt, meghozzák a szükséges intézkedéseket, hogy elősegítsék e programok végrehajtását, különösen a szükséges emberi és anyagi erőforrások, valamint telepítésük időszakai és területei tekintetében.5. A tagállamok 2007. április 1-ig értesítik a Bizottságot azon ellenőrök és ellenőrhajók nevéről, amelyeket a következő év során a rendszerben való részvételre ki akarnak jelölni. Ezeknek az információknak a felhasználásával a Bizottság a tagállamokkal együttműködve előzetes tervet dolgoz ki a Közösségnek a 2007. évi rendszerben való részvételéről, és azt elküldi a ICCAT titkárságának és a tagállamoknak.(2) Az ID. melléklet e rendelet I. melléklete szerint módosul.(3) E rendelet II. mellékletének szövegét XVIa. mellékletként kell csatolni.2. cikkHatálybalépésEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, …-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök  I. MELLÉKLETA 41/2007/EK rendelet ID. mellékletében az Atlanti-óceánnak a NYH 45°-tól keletre eső övezetében, valamint a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalra vonatkozó bejegyzés helyébe a következő szöveg lép:Faj: | Kékúszójú tonhal Thunnus thynnus | Övezet: | Atlanti-óceán a nyugati hosszúság 45°-ától keletre és a Földközi-tenger BFT/AE045W |Ciprus | 154,68 |Görögország | 287,23 |Spanyolország | 5568,21 |Franciaország | 5493,65 |Olaszország | 4336,31 |Málta | 355,59 |Portugália | 523,88 |Valamennyi tagállam | 60 | (1) |EK | 16.779,55 |TAC | 29.500 |(1) Ciprus, Franciaország, Görögország, Málta, Olaszország, Portugália és Spanyolország kivételével, és kizárólag járulékos fogásként. |II. MELLÉKLETA rendelet a következő XVIa. melléklettel egészül ki:XVIa. MELLÉKLET Az ICCAT kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási terveI. részAz Atlanti-óceánon csalival, pergetett horogsorral és a nyílt tengeren vonóhálóval halászó hajókra alkalmazandó különleges feltételek1. A tagállamok a kékúszójú tonhal célzott halászatában 2006-ban részt vett hajók számában korlátozzák a kékúszójú tonhal halászatára jogosult, csalival és pergetett horogsorral halászó hajók maximális számát.2. A tagállamok korlátozzák a járulékos fogásként kékúszójútonhal-halászatra jogosult nyílt tengeri vonóhálós hajóik maximális számát.3. A tagállamok 2007. április 1-jéig megküldik az ICCAT titkárságának halászhajóknak az (1) és (2) bekezdés alapján megállapított számát.4. a) A tagállamok biztosítják, hogy azokról az (1) és (2) bekezdésben említett halászhajókról, amelyek számára különleges halászati engedélyt állítottak ki, jegyzéket készítenek, amelyben a közösségi halászflotta-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2003/EK bizottsági rendelet[4] I. mellékletében meghatározottak szerint feltüntetik a hajók nevét és közösségi flotta-nyilvántartási számát. A tagállamok csak abban az esetben állítják ki a különleges halászati engedélyt, ha a hajót előzőleg bejegyezték a kékúszójú tonhalhalászatra jogosult hajókra vonatkozó ICCAT-nyilvántartásba.b) A tagállamok számítógép által olvasható formában elküldik a Bizottság számára az a) bekezdésben említett jegyzéket, és annak minden, később módosított változatát.c) A 4a) bekezdésben említett jegyzék minden módosítását legalább öt nappal az előtt kell megküldeni a Bizottság részére, hogy az említett jegyzékbe újonnan felvett hajó belépne az Atlanti-óceán keleti részére és a Földközi-tengerre. A Bizottság azonnal továbbítja a módosításokat a ICCAT titkársága számára.5. A tagállamok a kékúszójú tonhalra vonatkozó kvóta legfeljebb 10%-át osztják ki az említett engedéllyel rendelkező hajóknak, amellyel a legfeljebb 17 méter hosszúságú, csalit használó halászhajók legfeljebb 200 tonna, egyedenként legalább 6,4 kg-os kékúszójú tonhalat foghatnak ki.6. A tagállamok a számukra kiosztott, a kékúszójú tonhalra vonatkozó kvóta legfeljebb 2%-át oszthatják ki a part menti kisüzemi halászhajóiknak.7.a) Az e melléklet (1) és (2) bekezdésében említett hajók számára az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren halászott kékúszójú tonhal bármely mennyiségének kirakodása vagy átrakodása a szerződő felek által kijelölt kikötőkön kívül más helyen tilos.b) A tagállamok egy kirakodásra használt helyet vagy egy parthoz közeli helyet jelölnek ki (kijelölt kikötők), ahol engedélyezik az kékúszójú tonhal kirakodását vagy átrakodását.c) A tagállamok legkésőbb 2007. április 1-jéig elküldik a Bizottság számára a kijelölt kikötők jegyzékét. A Bizottság 2007. április 15-e előtt továbbítja ezt az jegyzéket az ICCAT ügyvezető titkárságának. A jegyzék minden ezt követő módosításáról, a változások hatályba lépésének időpontja előtt legalább 15 nappal értesíteni kell a Bizottságot, amely továbbítja azt az ICCAT ügyvezető titkársága felé.8. A 2847/93/EGK rendelet 7. cikkében megállapított rendelkezésektől eltérve, az (1) és (2) bekezdésben említett közösségi hajók kapitányai vagy azok képviselői a kikötőbe érkezés várható időpontja előtt legalább 4 órával értesítik a használni kívánt kikötő vagy kirakodóhely szerinti tagállam illetékes hatóságát a következő információkról:a) az érkezés várható időpontja,b) a fedélzeten tárolt kékúszójú tonhal becsült mennyisége,c) arra az övezetre vonatkozó információ, ahol a fogás történt.9. A tagállamok bevezetik a fogási jelentések rendszerét, amely biztosítja a hajók által használt kvóták hatékony nyomon követését.10. A kékúszójú tonhalfogások, az értékesítési módszerektől függetlenül, nem hozhatók forgalomba a végső fogyasztók számára elérhető kiskereskedelmi piacon, kivéve ha azokon megfelelő jelöléssel és címkézéssel jelzik:a) a fajt, a használt halászeszközt;b) a fogás helyét és napját.11. Az Atlanti-óceán keleti részén élő kékúszójú tonhal halászatára jogosult, csalit használó hajókkal rendelkező tagállamok 2007. június 1-től farokcímke használatát vezetik be a következők szerint:a) a farokcímkéket közvetlenül a kirakodás után helyezik el valamennyi kékúszójú tonhalpéldányon;b) a farokcímkék egyedi azonosító számmal rendelkeznek, amelyeket be kell vezetni a kékúszójú tonhalra vonatkozó statisztikákba, illetve amelyeket minden tonhalat tartalmazó csomag külső felén fel kell tüntetni.II. részA hajónapló jellemzői:A hajónaplóval kapcsolatos általános alapkövetelmények1. A hajónapló oldalait számozni kell.2. A hajónaplót minden nap (éjjel) és minden kikötőbe érkezés előtt ki kell tölteni.3. A hajónaplót tengeren végzett ellenőrzés során ki kell tölteni.4. A hajónaplóhoz csatolni kell az egyes oldalak másolatát.5. A hajónaplót egy műveleti éves időszakig kell a fedélzeten tartani.A hajónapló tartalmára vonatkozó alapkövetelmények1. A kapitány neve és címe2. A kihajózások napja és az indulási kikötő, az érkezések napja és az érkezési kikötő3. A hajó neve, lajstromszáma, ICCAT-száma és (adott esetben) IMO-száma. Közös halászat esetén a műveletben részt vevő valamennyi hajó neve, lajstromszáma, ICCAT-száma és (adott esetben) IMO-száma.4. Halászeszközök:a) FAO típuskódb) Méret (hossza, szembőség, horgok száma…)5. A halászati út minden napján (legalább) egy sor bejegyzés a tengeren végzett műveletekről, a következők feltüntetésével:a) Tevékenység (halászat, hajózás…)b) Földrajzi helymeghatározás: Pontos napi helymeghatározás (fokban és percben), minden halászati művelet után vagy délben, ha az adott nap semmiféle halászati tevékenységet nem folytattak.c) Fogások feljegyzése:6. A fajok meghatározása:a) FAO-kód szerintb) Kerekített tömeg kg-ban naponta7. A kapitány aláírása8. A megfigyelő aláírása (adott esetben)9. Mérési módszerek: Becslés, mérlegelés a fedélzeten.10. A hajónaplót a halak élősúlya szerint kell vezetni, és fel kell tüntetni az értékeléskor használt átváltási együtthatókat.A kirakodás, átrakodás, illetve átadás esetén bejegyzendő alapvető információk:1. A kirakodás/átrakodás/átadás napja és a kikötő2. Termékeka) kiszerelésb) a halak vagy ládák száma, és kg-ban megadott mennyisége3. A hajó kapitányának vagy ügynökének aláírásaIII. rész ICCAT ÁTADÁSI/ÁTRAKODÁSI NYILATKOZATNyomtatvány száma ICCAT ÁTADÁSI/ÁTRAKODÁSI NYILATKOZATVontató/szállítóhajó A hajó neve és rádióhívójele: Lobogó: A lobogó szerinti állam által kiadott engedély száma: Nemzeti nyilvántartási szám ICCAT nyilvántartási szám IMO-szám | Halászhajó A hajó neve és rádióhívójele: Lobogó: A lobogó szerinti állam által kiadott engedély száma: Nemzeti nyilvántartási szám ICCAT nyilvántartási szám Külső azonosító jelek: A halászati hajónapló lapjainak száma |Nap Hónap Óra Év(2_(0_(__(__( Halászhajó kapitányának neve: A vontató/szállítóhajó kapitányának neve: AZ ÁTRAKODÁS HELYEIndulás időpontja (__(__( (__(__( (__(__( helye (__________(Visszaérkezés időpontja (__(__( (__(__( (__(__( helye (__________( Aláírás: Aláírás:Átadás/Átrakodás (__(__( (__(__( (__(__( (__________(Átrakodás esetén adja meg az egység kilogrammban mért súlyát vagy a használt egységet (pl. láda, kosár) és az adott egység kirakodott súlyát kilogrammban: (___( Kg.Élő hal átadása esetén adja meg az egység számát és az élő súlyt.Kikötő|TengeriSzélességi fokhosszúsági fok | Faj | Egységek számahalak | Termék típusaÉlő | Termék típusaEgész |Termék típusaKibelezve |Termék típusaFej nélkül | Ttermék típusaFilé | Termék típusa| További átadás/átrakodásokDátum:Helymeghatározás:Engedély számaÁtadó hajó kapitányának aláírása:Fogadó hajó neve:LobogóICCAT nyilvántartási számIMO-számA hajó kapitányának aláírásaDátum:Helymeghatározás:Engedély számaÁtadó hajó kapitányának aláírása:Fogadó hajó neve:LobogóICCAT nyilvántartási számIMO-számA hajó kapitányának aláírása| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | ICCAT megfigyelő aláírása (adott esetben):Kötelezettségek átadás/átrakodás esetén:1. Az átadási/átrakodási nyilatkozat eredeti példányát át kell adni a fogadó vontató-/halfeldolgozó/szállítóhajónak.2. Az átadási/átrakodási nyilatkozat másodpéldányát a halászó hajó őrzi meg.3. Minden további átadási vagy átrakodási műveletre engedélyt kell kérni a hajó működési engedélyét kiállító szerződő féltől.4. Az átadási/átrakodási nyilatkozat eredeti példányát a halat a halgazdaságba vagy a kirakodási helyre szállító fogadó hajó őrzi meg.5. Az átadást vagy átrakodást a műveletben részt vett valamennyi hajó hajónaplójába be kell vezetni.IV. részICCAT KÖZÖS NEMZETKÖZI ELLENŐRZÉSI RENDSZERAz Atlanti Tonhal Védelmére Léterehozott Nemzetközi Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) negyedik rendes éves ülésén (Madrid, 1975 november) a következőkben állapodott meg:Az egyezmény IX. cikkének (3) bekezdése alapján a bizottság ajánlásában a nemzeti joghatóságon kívül eső vizek nemzetközi ellenőrzésére vonatkozóan a következő rendelkezések elfogadására tesz javaslatot az egyezmény és az egyezmény alapján elfogadott hatályos intézkedések alkalmazásának biztosítása érdekében:1. Az ellenőrzéseket a szerződő felek halászati ellenőrzési szolgálatainak ellenőrei hajtják végre. Az e feladat elvégzésére a nemzeti kormányok által kijelölt ellenőrök nevét elküldik a bizottság számára.2. Az ellenőröket szállító hajók a bizottság által jóváhagyott különleges zászló vagy jelzőlobogó alatt hajóznak annak jelzésére, hogy az ellenőrök nemzetközi ellenőrzési feladatokat végeznek. Az e célra használt hajók nevét, amelyek lehetnek különleges ellenőrhajók vagy halászhajók is, a lehető leghamarabb el kell küldeni a bizottság számára.3. Az ellenőrök egy azonosító okmányt tartanak maguknál, amelyet a bizottság által jóváhagyott formában a lobogó szerinti állam hatóságai állítanak ki és adják át nekik kinevezésükkor, feltüntetve bennük, hogy az ellenőr a bizottság által jóváhagyott rendelkezések alapján intézkedéseket hozhat.4. A (9) bekezdés alapján elfogadott rendelkezésekre is figyelemmel, az egyezmény területén a nemzeti joghatóságon kívül eső vizeken tonhalra vagy tonhalfélékre halászó hajónak meg kell állnia, ha erre egy ellenőrt szállító hajóról a nemzetközi jelkódex szerint utasítást kap, kivéve ha a hajó éppen halászati műveletet folytat, amely esetben megállási kötelezettségének a halászati művelet befejezését követően kell haladéktalanul eleget tennie. A hajó kapitánya[5] engedélyt ad az ellenőrnek, és adott esetben az ellenőrt kísérő tanúnak, hogy a fedélzetre lépjen. A kapitány biztosítja, hogy az ellenőr megvizsgálhassa a fogásokat vagy a halászeszközöket, illetve minden olyan okmányt, amelyet szükségesnek tart annak igazolására, hogy a hajó eleget tesz a bizottság hatályos ajánlásaiban az érintett hajó lobogó szerinti állama tekintetében meghatározott követelményeknek, és az ellenőr feltehet bármilyen, általa szükségesnek tartott kérdést.5. Hajóra szálláskor az ellenőr bemutatja a (3) bekezdésben említett okmányt. Az ellenőrzést úgy kell elvégezni, hogy a hajót minél kevésbé akadályozzák és zavarják, illetve hogy a fogott hal minősége ne romoljon. Az ellenőr azon tények vizsgálatára szorítkozik, amelyek a bizottságnak az érintett hajó lobogó szerinti államára vonatkozóan érvényes ajánlásaiban megállapított követelmények teljesítésének igazolásához szükségesek. A vizsgálat végzése során az ellenőr a kapitánytól bármilyen segítséget kérhet. A bizottság által jóváhagyott formában az ellenőrzésről jelentést készít. Az ellenőr a hajó kapitányának jelenlétében aláírja a jelentést, aki a jelentéssel kapcsolatban észrevételeket tehet és észrevételeit alá kell írnia. A jelentésről a hajó kapitánya és az ellenőr kormánya másolatot kap, akik továbbítják azt a hajó lobogó szerinti tagállamának érintett hatóságai és a bizottság számára. Amennyiben az ajánlásokkal kapcsolatban jogsértést fedez fel, az ellenőr a bizottság mellett a lobogó szerinti állam illetékes hatóságait és a lobogó szerinti állam valamennyi közelben tartózkodó ellenőrhajóját értesíti.6. Az ellenőrrel szembeni fellépést vagy az ellenőr utasításainak megtagadását a hajó lobogó szerinti állama ugyanúgy szankcionálja, mint a saját ellenőreivel szembeni fellépést vagy az ellenőrei által adott utasítások megtagadását.7. Az ellenőrök a rendszerből adódó feladataikat az ezen ajánlásban megállapított szabályoknak megfelelően látják el, de továbbra is nemzeti hatóságaik operatív ellenőrzése alatt maradnak és nekik tartoznak felelősséggel.8. A szerződő kormányok az e megállapodás alapján működő külföldi ellenőrök jelentéseit a saját ellenőreik által készített jelentésekre vonatkozó nemzeti jogszabályoknak megfelelően kezelik és veszik figyelembe. E bekezdés rendelkezései nem rónak a szerződő kormányokra olyan kötelezettséget, hogy a külföldi ellenőr által készített jelentésnek nagyobb bizonyító erőt tulajdonítsanak, mint amellyel az adott ellenőr saját országában rendelkezne. A szerződő kormányok együttműködnek annak érdekében, hogy előmozdítsák az e megállapodás keretében működő ellenőrök jelentéseivel kapcsolatos bírósági és egyéb jogi eljárásokat.9. i. A szerződő felek minden év március 1-jéig tájékoztatják a bizottságot a megállapodásban való részvételükkel kapcsolatos következő évi előzetes terveikről, és a bizottság javaslatokat tehet a szerződő kormányoknak az e területet érintő nemzeti tevékenységek összehangolására, beleértve az ellenőrök és az ellenőröket szállító hajók számának megállapítását is.ii. Az ezen ajánlásban meghatározott megállapodás és az abban való részvételi tervek alkalmazandóak a szerződő kormányokra, hacsak nincs közöttük erre vonatkozóan más megállapodás; a bizottságot minden ilyen jellegű megállapodásról értesíteni kell.Ez azonban csak azzal a feltétellel történhet, hogy az ellenőrzési rendszer végrehajtását felfüggesztik két szerződő fél között abban az esetben, ha bármelyikük – egy adott megállapodás megkötéséig – erről értesíti a bizottságot.10. i. A halászeszközöket az arra az alterületre vonatkozó hatályos szabályzat szerint kell megvizsgálni, ahol az ellenőrzést végzik. Az ellenőr e jelentésben állapítja meg a jogsértés jellegét.ii. Az ellenőrök valamennyi használt, illetve a fedélzeten használatra előkészített halászeszközt megvizsgálahatnak.11. Az ellenőrök az érintett hajó lobogó szerinti tagállamára vonatkozóan érvényes bizottsági ajánlásokat láthatóan sértő, ellenőrzött halászeszközt a bizottság által jóváhagyott azonosító jelzéssel látják el, és ezt feltüntetik a jelentésben.12. Az ellenőrök fényképeket készíthetnek azokról a halászeszközökről, illetve a halászeszközök azon részéről, amelyek véleményük szerint nem felelnek meg a hatályos szabályoknak; ilyen esetben a lefényképezett tárgyakról a jelentésben listát készítenek, és a fényképek másolatát csatolják a lobogó szerinti állam számára küldött jelentésmásolathoz.13. Az ellenőrök, a bizottság által meghatározott esetleges korlátozásokra is figyelemmel, megvizsgálhatják a fogásokat annak megállapítására, hogy azok megfelelnek-e a bizottság ajánlásainak. A vizsgálat eredményéről a lehető leghamarabb jelentést küldenek az ellenőrzött hajó lobogója szerinti állam hatóságai számára. (Kétéves jelentés 1974–75, II. rész).MegjegyzésekA megállapodás szerint a nemzetközi ellenőrzési rendszer hatályba lépésének időpontját elhalasztják addig, amíg a bizottság másként nem dönt.ICCAT-jelzőlobogó:[pic][1] Hl L 358., 2002.12.31., 59. o.[2] Hl L 15., 2007.1.20., 1. o.[3] HL L 162., 1986.6.18., 33. o.[4] HL L 5., 2004.1.9., 25. o.[5] A kapitány a hajó irányításával megbízott személy.


				|

		52012PC0294

			Javaslat A TANÁCS RENDELETE az 1425/2006/EK tanácsi rendelet által a Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről származó egyes műanyag zsákok és zacskók behozatalára elrendelt dömpingellenes intézkedések időközi felülvizsgálatának és hatályvesztési felülvizsgálatának megszüntetéséről /* COM/2012/0294 final - 2012/0155 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
·
A javaslat okai és céljai
Ez a javaslat az Európai Közösségben tagsággal
nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi
rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) alkalmazására vonatkozik a Kínai
Népköztársaságból és Thaiföldről származó egyes műanyag zsákok és
zacskók behozatalára vonatkozó eljárásban.
·
Háttér-információk
A javaslat az alaprendelet végrehajtásával
összefüggésben, az abban megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek
megfelelően lefolytatott vizsgálat eredményeként jött létre.
·
Meglévő rendelkezések a javaslat által
érintett területen
A Tanács az 1425/2006/EK rendelettel[1]
4,3–28,8 %-os végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai
Népköztársaságból (Kínából) származó egyes műanyag zsákok és zacskók
behozatalára, és 5,1–14,2 %-os végleges dömpingellenes vámot a
Thaiföldről származó egyes műanyag zsákok és zacskók behozatalára.
Ezt a rendeletet a későbbiekben módosította az 1356/2007/EK tanácsi
rendelet[2],
a 249/2008/EK tanácsi rendelet[3]
és a 189/2009/EK tanácsi rendelet[4],
valamint a 474/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet[5] és a
475/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet[6].
·
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
Tárgytalan.
2.           KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL;
HATÁSVIZSGÁLAT
·
Konzultáció az érdekeltekkel
Az eljárásban érintett érdekeltek az
alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően lehetőséget kaptak arra,
hogy a vizsgálat során megvédjék érdekeiket.
·
Szakértői vélemények összegyűjtése és
felhasználása
Külső szakértők bevonására nem volt
szükség.
·
Hatásvizsgálat
Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásának
eredményeképpen jött létre.
Az alaprendelet nem ír elő általános
hatásvizsgálatot, tartalmazza viszont a vizsgálandó feltételek teljes körű
listáját.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
·
A javasolt intézkedés összefoglalása
A
Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd., egy, a Kínai Népköztársaságban székhellyel
rendelkező exportőr kérésére a Bizottság
2010. szeptember 21-én a dömping vizsgálatára korlátozott részleges
időközi felülvizsgálatot indított.
A Bizottság 2011. szeptember 27-én bejelentette a Kínai
Népköztársaságból és Thaiföldről származó egyes műanyag zsákok és
zacskók behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések hatályvesztési
felülvizsgálatának megindítását.
A hatályvesztési vizsgálat megindítására azt
követően került sor, hogy az egyes műanyag zsákok és zacskók becsült
teljes uniós gyártásának körülbelül 30 %-át képviselő 44 uniós
gyártó együtt megalapozott kérelmet nyújtott be. A vizsgálat célja annak
megállapítása volt, hogy az intézkedések hatályának megszűnése
valószínűsíthetően a dömping és a kár folytatódását eredményezné-e.
Az uniós gyártók által a hatályvesztési
felülvizsgálat során tanúsított kismértékű együttműködés miatt a
Bizottság nem tudott reprezentatív mintát összeállítani annak megállapításához,
hogy teljesülnek-e az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésében és
11. cikkének (2) bekezdésében meghatározott feltételek.
A fentiek következtében a Bizottság nem volt
abban a helyzetben, hogy következtetést vonjon le az állítólagos dömpingelt
behozatal által az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásról, ezért a
vizsgálat megszüntetését javasolja. Mivel ezáltal a fent említett időközi
felülvizsgálat is okafogyottá vált, ezért azt is meg kell szüntetni.
A Bizottság ezért azt javasolja, hogy a Tanács
fogadja el a mellékelt rendeletjavaslatot, amelyet a lehető leghamarabb
közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
·
Jogalap
A Tanács 2009. november 30-i 1225/2009/EK rendelete
az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
dömpingelt behozatallal szembeni védelemről.
·
A szubszidiaritás elve
A javaslat az Európai Unió kizárólagos
hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.
·
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének a
következők miatt:
Az intézkedés formáját a fent említett
alaprendelet írja le, amely nem hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak.
Nem szükséges annak feltüntetése, hogy az
Unióra, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági
élet szereplőire és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív teher
hogyan minimalizálható, és e teher milyen mértékben arányos a javaslat
célkitűzésével.
·
A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt aktus: rendelet.
Más jogi aktus nem felelne meg a
következők miatt:
Az alaprendelet nem rendelkezik alternatív
lehetőségekről.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslatnak nincsenek az Unió költségvetését
érintő vonzatai.
2012/0155 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS RENDELETE
az 1425/2006/EK tanácsi rendelet által a
Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről származó egyes műanyag zsákok
és zacskók behozatalára elrendelt dömpingellenes intézkedések időközi
felülvizsgálatának és hatályvesztési felülvizsgálatának megszüntetéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal
nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi
rendeletre (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére,
valamint 11. cikkének (2), (3), (5) és (6) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság (a
továbbiakban: Bizottság) által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt
követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A.        AZ ELJÁRÁS
1.      Hatályos intézkedések
(1)       A Tanács az
1425/2006/EK rendelettel[7]
a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kínából) és Thaiföldről
származó egyes műanyag zsákok és zacskók behozatalára végleges
dömpingellenes vámot vetett ki.
(2)       Ezt a rendeletet a
későbbiekben módosította az 1356/2007/EK tanácsi rendelet[8], a
249/2008/EK tanácsi rendelet[9]
és a 189/2009/EK tanácsi rendelet[10],
valamint a 474/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet[11] és a
475/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet[12].
2.      Felülvizsgálati kérelmek és az eljárás
megindítása
(3)       2010. május 18-án a
Bizottsághoz az 1425/2006/EK rendelet részleges időközi
felülvizsgálatára irányuló kérelem érkezett az egyes műanyag zsákokat és
zacskókat gyártó és exportáló kínai Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd.-től
(a továbbiakban: kérelmező).
(4)       A hatályos végleges
dömpingellenes intézkedések közelgő hatályvesztéséről szóló értesítés
közzétételét követően a Bizottsághoz 2011. június 30-án az
alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési
felülvizsgálat iránti kérelem érkezett.
(5)       A kérelmet az egyes
műanyag zsákok és zacskók becsült teljes uniós gyártásának körülbelül
30 %-át képviselő 44 uniós gyártó együtt nyújtotta be.
(6)       A kérelem azon alapult, hogy
az intézkedések hatályvesztése valószínűsíthetően a dömping és a kár
folytatódását eredményezné.
(7)       Minthogy a tanácsadó
bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy
elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a részleges időközi
felülvizsgálat és a hatályvesztési felülvizsgálat megindításához, a Bizottság
az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2010. szeptember 21-én és
2011. szeptember 27-én közzétett értesítéssel bejelentette az
alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges
időközi felülvizsgálat, illetve az alaprendelet 11. cikkének
(2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.
3.      Vizsgálatok
3.1. Vizsgálati időszakok
(8)       A dömping és a kár
folytatódására vagy megismétlődésére vonatkozó hatályvesztési
felülvizsgálat a 2010. július 1-jétől
2011. június 30-ig tartó időszakra (a továbbiakban:
felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A kár folytatódásának vagy
megismétlődésének valószínűségére vonatkozó értékelés szempontjából
releváns tendenciák vizsgálata a 2008. január 1-jétől a
felülvizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban:
figyelembe vett időszak) terjedt ki.
(9)       A Greenwood Houseware
(Zhuhai) Ltd. tekintetében a dömping vizsgálatára korlátozott részleges
időközi felülvizsgálat vizsgálati időszaka 2009. április
1-jétől 2010. június 30-ig terjedt.
3.2. Érintett termék és hasonló termék
(10)     Az érintett terméket mindkét
vizsgálatban a jelenleg az ex 3923 21 00,
ex 3923 29 10 és ex 3923 29 90 KN-kódok alá
besorolt, a Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről származó, legalább
20 tömegszázalék polietilént tartalmazó, legfeljebb 100 mikrométer
(μm) vastagságú műanyag zsákok és zacskók (a továbbiakban: érintett
termék) alkotják.
(11)     Ami az Unióban gyártott és
annak piacán értékesített terméket illeti, az uniós gazdasági ágazat
hatályvesztési felülvizsgálat során tanúsított elégtelen együttműködése
miatt (lásd az alábbiakban a B. szakaszt) az alaprendelet 1. cikkének
(4) bekezdésével összefüggésben nem lehetett érdemi megállapításokat tenni.

(12)     Ami az időközi
felülvizsgálat kérelmezője által a belföldi piacán gyártott és
értékesített terméket, valamint az időközi felülvizsgálat keretében
lehetséges analóg országban gyártott és értékesített terméket illeti,
megjegyzendő, hogy mindkét folyamatban lévő vizsgálat megszüntetése
és a hatályos intézkedések visszavonása miatt semmilyen megállapítás nem
született (lásd az alábbiakban a B. szakaszt).
3.3. A vizsgálatban érintett felek
(13)     A Bizottság hivatalosan
értesítette a Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd. vállalatot és a Kínai
Népköztársaság képviselőit a dömping vizsgálatára korlátozott részleges
időközi felülvizsgálat megindításáról. Mindkét fél lehetőséget kapott
arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn
belül írásban ismertesse álláspontját, és szóbeli meghallgatást kérjen.
(14)     A Bizottság hivatalosan
értesítette a hatályvesztési felülvizsgálatot kérelmező uniós gyártókat,
az egyéb ismert uniós gyártókat és az uniós gyártók szövetségeit, az exportáló
gyártókat, az importőröket és az ismert érintett felhasználókat, valamint
ezek szövetségeit. A hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról értesítést
kaptak továbbá a lehetséges analóg országok, azaz India, Indonézia, Malajzia,
Törökország és az Egyesült Államok gyártói, valamint Kína és Thaiföld
képviselői. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy az
eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül
írásban ismertessék álláspontjukat, és szóbeli meghallgatást kérjenek.
(15)     Kérésre minden olyan érdekelt
felet meghallgattak, aki bizonyította, hogy meghallgatását különleges okok
indokolják.
3.4. Mintavétel az uniós gyártók esetében
(16)     A hatályvesztési vizsgálatban
érintett uniós gyártók nagy számára tekintettel az eljárás megindításáról szóló
értesítés az alaprendelet 17. cikkének megfelelően mintavétel
alkalmazását irányozta elő.
3.4.1. Az uniós gazdasági
ágazat bemutatása
(17)     A
műanyag zsákokat és zacskókat gyártó uniós ágazat nagyon szétaprózott:
nagyon sok, különböző méretű gyártóból áll, ezen belül a
kisméretű gyártók több tagállamot felölelő nagy csoportját is magában
foglalja.
(18)     A kezdeményezés szakaszában a kérelemben szolgáltatott
információk szerint a nagy- és középvállalkozások teszik ki az
együttműködő gyártók mintegy 25 %-át, és ezek képviselik az
együttműködő uniós gyártók termelésének körülbelül 70 %-át.
Eszerint az együttműködő gyártók körülbelül 75 %-át és
termelésük mintegy 30 %-át a kisvállalkozások tették ki.
(19)     Ezenkívül az információk azt
mutatták, hogy az uniós termelés több tagállam között oszlik meg, de többnyire
Németországban, Franciaországban, Spanyolországban és Olaszországban
koncentrálódik.
3.4.2. Mintavételi
módszer
(20)     Az alaprendelet
3. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a kármegállapításnak
egyértelmű bizonyítékokon kell alapulnia, és magában kell foglalnia többek
között a dömpingelt behozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának
tárgyilagos meghatározását. A megállapított kárnak és a megállapításhoz
összegyűjtött információknak ezért reprezentatívnak kell lenniük, hogy a
teljes uniós gazdasági ágazat helyzetét tükrözzék.
(21)     Ebből következik, hogy a
mintavétel során figyelembe kellett venni a műanyag zsákokat és zacskókat
gyártó ágazat nagyfokú szétaprózottságát. Ahhoz, hogy az uniós gazdasági ágazat
egésze szempontjából reprezentatív következtetéseket lehessen levonni, a
kisvállalkozások helyzetét is garantáltan megfelelően kellett tükrözni.
(22)     Ezért az uniós gyártók reprezentatív mintájának
összeállításához az együttműködő uniós gyártókat két csoportra
osztották az éves termelésük volumene alapján: az egyikbe a nagy- és
középvállalkozások kerültek, amelyek termelése meghaladja a 15 000 tonnát,
a másikba pedig a kisvállalkozások, amelyek termelése 15 000 tonna
alatti. A terv szerint mindkét csoportban a legnagyobb vállalatokat
választották be a mintába.
(23)     Ezenkívül a gyártóknak
(19) preambulumbekezdésben leírt, tagállamok közötti földrajzi megoszlását
is figyelembe vették.
3.4.3. Eljárás az
ideiglenes minta kiválasztására
(24)     Az uniós gyártók mintájának
kiválasztásához szükséges információk megszerzését célzó eljárás a
megindításkor szerzett információkon alapult. Ezenkívül az eljárás
megindításáról szóló értesítés felhívást intézett az összes többi gyártóhoz,
hogy jelentkezzenek, amennyiben be kívánnak kerülni a mintába. Az eljárás
megindításáról szóló értesítés közzétételét követően egyetlen vállalat sem
lépett kapcsolatba a Bizottsággal, hogy felvételét kérje a mintába.
(25)     A
(20)–(23) preambulumbekezdésben kifejtett kritériumok alapján a mintába öt
uniós gyártó került be, amelyek négy tagállamban működnek. Méretük és
földrajzi elhelyezkedésük alapján ezek voltak a legnagyobb gyártók a két
csoportból. A mintába beválasztott vállalatok közül három a nagy- és
középvállalkozások csoportjába tartozik, kettő pedig a kisvállalkozások
csoportjába.
(26)     A kiválasztott vállalatok a
termelés tagállamok közötti földrajzi megoszlását is tükrözik: Németországban és
Franciaországban a vállalatok a nagy- és középvállalkozások csoportjába
tartoznak, míg Spanyolországban és Olaszországban a kisvállalkozások
csoportjába.
(27)     Az így
kiválasztott minta a kérelemben szereplő teljes uniós termelési adatok
alapján az együttműködő gyártók által gyártott összes műanyag
zsák és zacskó 22,5 %-át, illetve a becsült teljes uniós termelés
12,3 %-át képviselte.
(28)     Az
eljárás megindításakor valamennyi ismert uniós gyártót tájékoztatták az
ideiglenes minta összetételéről, továbbá ezek a gyártók lehetőséget
kaptak arra, hogy észrevételeket tegyenek. Észrevétel azonban nem érkezett.
B.        AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT
HELYZETE
(29)     Emlékeztetni kell arra, hogy a
kár megállapításának a dömpingelt behozatalok által az uniós gazdasági ágazatra
gyakorolt hatás egyértelmű bizonyítékok alapján történő
meghatározásán kell alapulnia.
(30)     A mintánál ezért figyelembe
kellett venni a gazdasági ágazat szétaprózottságát, és a szükséges információk
megszerzése érdekében a Bizottság az uniós gyártók valamennyi ismert
szövetségének olyan kérdőívet is küldött, amelyben a tagállamok
makrogazdasági mutatóira vonatkozó általános adatokat kért.
(31)     Az uniós gyártók mintájának
reprezentativitását nagymértékben befolyásolta az a tény, hogy a mintába
beválasztott, a nagy- és középvállalkozások csoportjába tartozó legnagyobb
gyártó és a kisvállalkozások csoportjába tartozó egyik gyártó arról
tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem kívánják kitölteni a kérdőívet. Ez
azt jelentette, hogy a mintába beválasztott öt vállalat közül csak három
működött továbbra is együtt, valamint a meghatározott csoportról és a
gyártó tagállamokról semmilyen vagy csak részleges információk állnak
rendelkezésre.
(32)     Ezért a Bizottság többször is
megkísérelt olyan új reprezentatív mintát kiválasztani, amely megfelel a
(17)–(28) preambulumbekezdésben leírt kiválasztási módszertannak.
(33)     E
tekintetben a Bizottság a mintában való közreműködésüket visszavont két
vállalat lehetséges pótlására összesen hat olyan uniós gyártót azonosított,
amelyek jelezték, hogy hajlandók részt venni a mintában. A Bizottság felvette a
kapcsolatot ezzel a hat vállalattal, és felkérte őket, hogy az uniós
gyártók kérdőívének kitöltésével működjenek együtt.
(34)     A megkeresett hat uniós gyártó
közül végül csak egy, a nagy- és középvállalkozások csoportját képviselő
gyártó egyezett bele az együttműködésbe. A műanyag zsákok és zacskók
gyártása szempontjából egyik legjelentősebb tagállamnak számító
Németország gyártását reprezentáló gyártó helyett nem sikerült másik gyártót találni.

(35)     Ezért nem lehetett az
alaprendelet 17. cikkének (4) bekezdésének megfelelő új mintát
kiválasztani, mivel az azonosított csoportok és gyártó tagállamok tekintetében
nem sikerült elérni az előírt reprezentativitást.
(36)     A mintába beválasztott uniós
gyártók által tanúsított kismértékű együttműködés miatt nem lehetett
ésszerűen arra a következtetésre jutni, hogy az együttműködő
vállalatoktól összegyűjtött adatok az egész uniós ágazati gazdaság
helyzetét tükrözik, ezért nem lehetett felmérni, hogy teljesülnek-e az
alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésében meghatározott feltételek.
(37)     Az új minta kiválasztására
tett kísérletek után a gyártók egyik csoportja megerősítette
elkötelezettségét amellett, hogy aktívan részt vegyen a hatályvesztési felülvizsgálatban,
és ismételten hangsúlyozta, hogy az uniós gazdasági ágazat számára mennyire
fontos, hogy fenntartsák a hatályban lévő dömpingellenes intézkedéseket. A
gyártók e csoportja sajnálatát fejezte ki afelett, hogy a Bizottság csak
egyiküket kérte fel a kérdőív kitöltésére. Ezzel összefüggésben meg kell
jegyezni, hogy a Bizottság teljes mértékben figyelembe vette e vállalatok
együttműködésre való hajlandóságát, és valamennyit belevette az új minta
kiválasztásához számításba vett vállalatok csoportjába. Emlékeztetni kell arra,
hogy az előírt reprezentativitás biztosításához a (17)–(28) preambulumbekezdésben
leírt kiválasztási módszert az új minta esetében is követni kell. Mivel az
említett csoportba tartozó vállalatok közül csak egy teljesítette a fent
említett kritériumokat, csak az említett vállalat kaphatott felkérést arra,
hogy vegyen részt a mintában. A többi vállalat vagy olyan méretű volt,
vagy olyan tagállamban volt, amelyet a minta már kellőképpen reprezentált.
(38)     A holland, spanyol, olasz nemzeti
szövetségtől és részben a franciától is érkeztek bizonyos információk az
országos termelésről, értékesítési adatokról és egyéb kulcsfontosságú
makrogazdasági mutatókról. Az európai műanyag-feldolgozó szövetség (EuPC) azonban
nem szolgáltatta a neki küldött egyedi kérdőívben kért információkat, és
ezért nem lehetett meggyőző makrogazdasági adatokat gyűjteni az
Unióról.
C. AZ ELJÁRÁS MEGSZÜNTETÉSE
(39)     A
fentiek fényében és az alaprendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint
a Kínából és Thaiföldről származó műanyag zsákok behozatalára
vonatkozó hatályvesztési felülvizsgálatot meg kell szüntetni.
(40)     Az uniós gyártók által
tanúsított kismértékű együttműködés és a reprezentatív minta hiánya
miatt a Bizottság nem tudta megállapítani, hogy teljesülnek-e az alaprendelet
3. cikkének (2) bekezdésében és 11. cikkének
(2) bekezdésében meghatározott feltételek. Nem lehet tehát eldönteni, hogy
az intézkedések hatályvesztése valószínűsíthetően a kár folytatódását
vagy megismétlődését eredményezné-e, ezért a vizsgálatot ezen okok miatta
meg kell szüntetni.
(41)     A fentiekből az
következik, hogy az időközi felülvizsgálat is okafogyottá vált, ezért azt
is meg kell szüntetni.
(42)     Minden fél tájékoztatást
kapott azokról az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján
a Bizottság a két vizsgálat megszüntetését szándékozott javasolni. A feleknek
megfelelő idő állt rendelkezésükre ahhoz, hogy a tájékoztatást
követően benyújtsák észrevételeiket. A benyújtott információkat és
észrevételeket a Bizottság indokolt esetben megfelelően figyelembe vette.
(43)     Az egyik érdekelt fél azt
állította, hogy mivel a felülvizsgálat megszüntetésére az uniós gyártók
együttműködésének hiányában született javaslat, a dömpingellenes
intézkedéseket visszamenőleges hatállyal, azaz 2011. szeptember 30-tól
kell hatályon kívül helyezni, amikor a hatályos intézkedések eredetileg
hatályukat vesztették volna.
(44)     Ezzel összefüggésben
emlékeztetni kell arra, hogy a felülvizsgálatot a teljes uniós gyártás több
mint 30 %-át képviselő uniós gyártók kérelmezték az alaprendelet
szerint. Továbbá az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése
kifejezetten kimondja, hogy az intézkedések a felülvizsgálat ideje alatt
hatályban maradnak. A (40) preambulumbekezdésben említett megállapítások
azonban nem befolyásolták a felülvizsgálat megindításának jogos voltát, ami azt
jelenti, hogy továbbra is érvényesek a 11. cikk (2) bekezdésének
rendelkezései, melyek kimondják, hogy az intézkedések a felülvizsgálat ideje
alatt hatályban maradnak. Ezért ezt az állítást el kellett utasítani.
(45)     Ezenkívül több uniós gyártó
úgy reagált a nyilvánosságra hozatalra, hogy kijelentette, visszalép mint
panaszos gyártó. Figyelembe véve azonban, hogy más uniós gyártók fenntartották
álláspontjukat, és tekintettel arra, hogy az ügy megindításakor az
(5) preambulumbekezdésben említett állandó követelmények teljesültek, ez
nem befolyásolja az eljárást.
(46)     A fentiekre tekintettel a beérkezett
észrevételek egyike sem változtatott a fenti következtetéseken. A Bizottság
ezért azt a következtetést vonta le, hogy a Kínai Népköztársaságból és
Thaiföldről származó egyes műanyag zsákok és zacskók behozatalára
vonatkozó dömpingellenes eljárást meg kell szüntetni, az intézkedéseket pedig
hatályon kívül kell helyezni. Következésképpen a (3) preambulumbekezdésben
említett, folyamatban lévő időközi felülvizsgálatot a hatályvesztési
felülvizsgálattal egyidejűleg meg kell szüntetni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A
Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről származó, jelenleg az
ex 3923 21 00, az ex 3923 29 10 és az
ex 3923 29 90 KN-kód alá besorolt egyes műanyag zsákok és
zacskók behozatalára vonatkozó dömpingellenes intézkedések hatályukat vesztik,
és az említett termékek behozatalára vonatkozó eljárás megszűnik.
2. cikk
A
Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről származó, jelenleg az
ex 3923 21 00, az ex 3923 29 10 és az
ex 3923 29 90 KN-kód alá besorolt egyes műanyag zsákok és
zacskók behozatalára vonatkozó dömpingellenes intézkedéseknek az 1225/2009/EK
rendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján indított részleges
időközi felülvizsgálata megszűnik.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]                      HL L 270., 2006.9.29., 4. o.
[2]               HL L 304., 2007.11.22., 5. o.
[3]               HL L 76., 2008.3.19., 8. o.
[4]               HL L 67., 2009.3.12., 5. o.
[5]               HL L 131., 2011.5.18., 2. o.
[6]               HL L 131., 2011.5.18., 10. o.
[7]                      HL L 270.,
2006.9.29., 4. o.
[8]               HL L 304., 2007.11.22., 5. o.
[9]               HL L 76., 2008.3.19., 8. o.
[10]             HL L 67., 2009.3.12., 5. o.
[11]             HL L 131., 2011.5.18., 2. o.
[12]             HL L 131., 2011.5.18., 10. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52004PC0550

Javaslat a Tanács rendelete a 2037/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamokra tekintettel a részlegesen halogénezett klórozott-fluorozott szénhidrogének kvótái elosztásának báziséve tekintetében történő módosításáról  /* COM/2004/0550 végleges */

	Brüsszel, 11.8.2004COM(2004) 550 véglegesJavaslatA TANÁCS RENDELETEa 2037/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamokra tekintettel a részlegesen halogénezett klórozott-fluorozott szénhidrogének kvótái elosztásának báziséve tekintetében történő módosításáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSE javaslat, amely a 10 új tagállam 2004. május 1-jén történt csatlakozására való tekintettel a 2037/2002/EK rendeletben meghatározott, a részlegesen halogénezett klórozott-fluorozott szénhidrogének (HCFC-k) kvótáinak az EU-25-ök gyártói és importőrei közötti elosztására vonatkozó bázisdátum módosítását terjeszti elő, az alábbiakban kifejtett okokból szükséges.ElőzményekA 2037/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerint a HCFC-k forgalomba hozatali kvótái importőrök közötti elosztásának a bázisdátuma 1999. E bázisdátum alkalmazása az EU-15-ökre azt eredményezte, hogy az akkori 15 tagállamban a forgalomba hozatali kvótának mindössze 4%-a került szétosztásra az importőrök között, a fennmaradó 96%-ot pedig az EU-gyártók között osztották ki a 2003 és 2009 közötti időszakra (2002/654/EK bizottsági határozat).2004-ben az EU-15-ök HCFC-kre vonatkozó forgalomba hozatali kvótája 2003 ózonlebontó tonna (a 2037/2000/EK rendelet III. melléklete) – 1922,88 ózonlebontó tonna az EU-gyártók és 80,12 ózonlebontó tonna az importőrök számára.A csatlakozási szerződés tartalmaz egy technikai kiigazítást a 2037/2000/EK rendelet III. mellékletében (kvóták forgalomba hozatala) említett HCFC-k mennyiségére vonatkozóan, tekintettel arra, hogy az új tagállamok is jogosultak HCFC-kvótákra. A 2004-es évre a HCFC-k forgalomba hozatali kvótája 206 ózonlebontó tonnával növekedett. Mivel az új tagállamok csak 2004. május 1-jén csatlakoztak, a számukra megállapított HCFC-kvóta 137,33 ózonlebontó tonna (az éves kvóta 8/12-e). A csatlakozási tárgyalások során nem kérték a bázisdátum módosítását.2004. május 1-jétől ki kell igazítani a 2004/176/EK bizottsági rendeletet az új tagállamoknak a szabályozott anyagok behozatala iránti igénye és – többek között – a HCFC-k forgalomba hozatali kvótájának elosztása tekintetében. Ezenkívül a 2003 és 2009 közötti időszakra a részlegesen halogénezett klórozott-fluorozott szénhidrogének kvótáinak gyártók és importőrök közötti elosztását szabályozó mechanizmus meghatározásáról szóló, 2002. augusztus 12-i 2002/654/EK bizottsági határozatot is módosítani kell a 2037/2000/EK rendeletnek megfelelően.Kezdeti kvótaelosztásA HCFC-k forgalomba hozatali kvótáinak elosztására vonatkozó kezdeti tervet az 1999-es bázisdátumra alapozták. Az új tagállamok által szolgáltatott adatok alapján az EU-15-öknél a 2004-es évre szétosztott további kvóták százalékos aránya az importőröknél 3,9%, a gyártóknál pedig 96,1% lenne, mivel az új tagállamokban nincsenek HCFC-gyártók. Az EU-10-ek számára rendelkezésre álló kvóta 137,33 ózonlebontó tonna (az éves kvóta 8/12-e). Az irányítóbizottság május 6-i értekezletén az új tagállamok jelentős száma – az EU-15-ök egyes tagállamainak támogatásával, illetve ellenző nélkül – követelte, hogy a HCFC-k elosztásánál korábbi bázisdátumot állapítsanak meg. A felhozott érvek egyike az volt, hogy a kereskedelem realitásainak kellő tükrözése érdekében a legutóbbi évek valamelyikét kellene bázisdátumként elfogadni. Ennélfogva az EU-15-ök 2000-ben módosították a 2037/2000 rendeletben foglalt bázisdátumot.A későbbi bázisdátum elfogadása mellett szóló érvek (2002 és 2003 átlaga)-  Az új tagállamok és az EU-15-ök túlnyomó többsége támogatja a bázisdátum módosítását.-  A 2037/2000/EK rendelet módosításával az EU-15-ök 2000-ben 1996-ról 1999-re változtatták a bázisdátumot, mert a rendelet tagállamok általi jóváhagyása 4 évet vett igénybe, és a tagállamok követelték, hogy a bázisdátum meghatározásához szükséges importadatok a lehető legfrissebbek legyenek.-  A bázisdátum módosítása nem jár környezetvédelmi következményekkel; ez tisztán kereskedelmi kérdés, mivel a teljes forgalomba hozatali kvótamennyiség változatlan marad.-  A módosítás lehetővé fogja tenni egyes, az EU-10-eknél 2002/2003-ban működő kereskedelmi vállalatok számára – amelyek 1999-ben még nem voltak piaci szereplők –, hogy folytathassák tevékenységüket.-  Az EU-25-öknél a HCFC-k forgalomba hozatali kvótájának elosztása terén némi eltolódás tapasztalható. Amennyiben a bázisdátumot 1999-ről a 2002-es és 2003-as év átlagára módosítanák, a gyártókat megillető HCFC-kvóta 0,3%-kal 96,0%-ról 95,7%-ra csökkenne.Az új bázisdátum eredményei (2002 és 2003 átlaga)A bázisdátum 1999-ről a 2002-es és 2003-as év átlagára történő módosításának eredményeképpen az új tagállamok importőrei között 10,35, a gyártók között pedig 126,99 ózonlebontó tonnányi HCFC-kvótát oszthatnának szét az 1999-es bázisév alapján számított 5,44 és 131,89 ózonlebontó tonnát kitevő mennyiségekhez képest.JavaslatA TANÁCS RENDELETEa 2037/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamokra tekintettel a részlegesen halogénezett klórozott-fluorozott szénhidrogének kvótái elosztásának báziséve tekintetében történő módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozási szerződésére és különösen annak 57. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára[1],mivel:(1) Az ózonréteget lebontó anyagokról szóló, 2000. június 29-i 2037/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[2] az 1999-es évet határozza meg bázisévként a részlegesen halogénezett klórozott-fluorozott szénhidrogének (HCFC-k) kvótáinak elosztásához. Az új vállalatok érkezésével és a HCFC-kre vonatkozó piaci részesedések változásával a HCFC-piac 1999 óta jelentős változáson ment keresztül a tíz új tagállamban. Az 1999-es év bázisévként való alkalmazása a HCFC-k új tagállamok közötti elosztásánál azt eredményezné, hogy számos vállalat számára nem jutna importkvóta. Ez az eljárás önkényesnek tekinthető, továbbá a diszkriminációellenes elvek és a HCFC-kre vonatkozó jogos elvárások megsértéséhez is vezethet.(2) Általános szabályként, a kvótákat a rendelkezésre álló legfrissebb és legreprezentatívabb adatokra kell alapozni annak érdekében, hogy az új tagállamokban működő importcégeket ne zárják ki a kvótaelosztásból. Ennélfogva bázisévként helyénvaló olyan éveket kiválasztani, amelyeknél rendelkezésre állnak a legfrissebb adatok. A tíz új tagállam HCFC-piacán kialakult kereskedelmi helyzet kellő tükrözése érdekében ezért az e tagállamokban működő vállalatok számára a 2002-es és 2003-as év átlagos piaci részesedését kell alapul venni.(3) A 2037/2000/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.(4) Ezt a rendeletet az új tagállamok csatlakozásának dátumától kell alkalmazni.ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikkA 2037/2000/EK rendelet 4. cikke (3) bekezdésének i. pontja a következő i) alponttal egészül ki: „a (h) ponttól eltérve valamennyi Cseh Köztársaságban, Észtországban, Cipruson, Lettországban, Litvániában, Magyarországon, Máltán, Lengyelországban, Szlovéniában és Szlovákiában működő gyártó és importőr gondoskodik arról, hogy az általa forgalomba hozott vagy saját célokra felhasznált részlegesen halogénezett klórozott-fluorozott szénhidrogének számított szintje ne haladja meg a b), d), e), és f) pontban meghatározott számított szintek százalékaként a százalékban kifejezett piaci részesedésének 2002-es és 2003-as évi átlagát.”2. cikkEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.A rendeletet 2004. május 1-jétől kell alkalmazni.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, […]-án/-éna Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 244., 2000.9.29., 1. o. A legutóbb a 1804/2003/EK rendelettel (HL L 265., 2003.10.16., 1. o.) módosított rendelet.[2] HL L 244., 2000.9.29., 1. o. A legutóbb a 1804/2003/EK rendelettel (HL L 265., 2003.10.16., 1. o.) módosított rendelet.