				|

		52011PC0840

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a fejlesztési együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról /* COM/2011/0840 végleges - 2011/0406 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A szegénységben élők sokasága továbbra is komoly probléma a
fejlődő országokban. Noha jelentős előrelépések történtek,
a legtöbb fejlődő ország még mindig elmaradásban van a millenniumi
fejlesztési célok eléréséhez és képtelen rátérni az átfogóan értelmezett, azaz
a gazdasági, társadalmi és – az éghajlatváltozás hatásainak enyhítését és
az azokhoz való alkalmazkodást is magában foglaló – környezeti értelemben
vett fenntartható fejlődés útjára.
A helyzetet tovább súlyosbítja a globális kihívások fokozódása, és az,
hogy a fejlődő országokat súlyosan érinti a szociális és gazdasági
instabilitást, a kényszerű migrációt, az élelmezésbiztonság hiányát és a
külső megrázkódtatásoknak való kiszolgáltatottság növekedését
eredményező legújabb válságok sorozata. Egyre többen ismerik el, hogy a
fenntartható társadalmi-gazdasági növekedés szempontjából létfontosságú
természeti és környezeti erőforrásokat egyre nagyobb mértékben
veszélyezteti az éghajlatváltozás és a gyors népességnövekedés. Ez sok
fejlődő országban tovább rontja az egyébként is instabil helyzetet és
veszélyezteti a fejlődésben elért konkrét eredményeket.
Az Európai Unió továbbra is elkötelezetten segíti a fejlődő
országokat a szegénység visszaszorításában, hosszabb távon pedig végleges
felszámolásában. E célkitűzés elérése érdekében elfogadták a 2007–2013-as
időszakra vonatkozó fejlesztési együttműködési eszközről (DCI)
szóló rendeletet, amelynek elsődleges és átfogó célja a szegénység
felszámolása a partnerországokban és -régiókban. E rendelet háromféle programot
szabályoz: (i) az Ázsiával, Latin-Amerikával, Közép-Ázsiával, a Közel-Kelettel
és Dél-Afrikával folytatott együttműködésre kiterjedő kétoldalú és
regionális földrajzi programok; (ii) a következő tárgykörű tematikus
programok: befektetés az emberekbe, környezetvédelem és az energiát is magában
foglaló természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás, nem
állami szereplők és helyi hatóságok, élelmezésbiztonság, valamint migráció
és menekültügy; és (iii) a cukortermelő országokra vonatkozó kísérő
intézkedések.
A jelenlegi fejlesztési együttműködési eszközről szóló
rendelet 2013. december 31-én veszti hatályát. A fejlesztési
együttműködési eszköz különböző felülvizsgálatai elismerték annak
többletértékét és a millenniumi fejlesztési célok eléréséhez való
hozzájárulását, ám bizonyos hiányosságokra is rámutattak. Az új kihívások,
valamint az Európa 2020 stratégiában és az Európai Unió legújabb
fejlesztéspolitikájában rögzített prioritások arra ösztönözték a Bizottságot,
hogy a fejlesztési együttműködési eszközről szóló rendeletet
felülvizsgáló és kiigazító javaslatot készítsen „Az Európa 2020 stratégia
költségvetése” című 2011. június 29-i közleménnyel és „Változtatási
program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című 2011.
október 13-i közleménnyel összhangban.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT
KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLAT
Nyilvános konzultáció
A Bizottság az Unió külső fellépésének
jövőbeni finanszírozására vonatkozóan nyilvános konzultációt szervezett a 2010.
november 26. és 2011. január 31. közötti időszakban. Az eljárás alapját
egy online kérdőív képezte, amelyet a „Milyen pénzügyi eszközökkel
történjék az EU külső fellépéseinek finanszírozása 2013 után?” című
háttérdokumentum egészített ki. A válaszok általában véve nem utaltak arra,
hogy szükség lenne a meglévő eszközök jelenlegi szerkezetének lényegi
átalakítására. Mindazonáltal több problémát is meghatároztak, melyeket a
Fejlesztési Együttműködési Eszközről szóló új rendelet szövegezésekor
ennek megfelelően figyelembe vettek:
·
A válaszadók többsége (mintegy 70 %-a) úgy
ítélte meg, hogy az uniós pénzügyi beavatkozás jelentős többletértéket
biztosított. A válaszadók szerint az Európai Uniónak ki kell aknáznia a
világszintű jelenlétéből, széleskörű szakértelméből,
szupranacionális jellegéből és a koordináció előmozdítójaként
játszott szerepéből eredő komparatív előnyöket.
·
A válaszadók csaknem mindegyike (92 %-a)
támogatta, hogy az uniós pénzügyi eszközök hatékonyságának növelése érdekében jobban
differenciáljanak a kedvezményezett országokat között, helyzetükre testre
szabott módon. Ennek megfelelően nyomatékosabbá válik a kedvezményezett
országok közötti differenciálás.
·
A válaszadók széles köre támogatta, hogy a
kedvezményezett ország részére feltételül szabhassák az emberi jogok, a
kisebbségek, a jó kormányzás és a kulturális kifejezési formák
sokszínűségének tiszteletben tartását (a válaszadók 78 %-a), illetve
a szakpolitikák minőségét, valamint az erőteljes szakpolitikák
végrehajtása iránt mutatott képességet és hajlandóságot (a válaszadók 63 %-a).
A rendeletjavaslat az együttműködés alapjaként ismeri el a nemzeti
fejlesztési tervek és a közösen kialakított uniós stratégiák fontosságát. A
javaslat az Európai Unió alapvető értékeit és elveit is hangsúlyozza, és
ezzel erősíti a feltételekhez kötöttség és a kölcsönös elszámoltathatóság
elvét.
·
A válaszadók jelentős többsége támogatta a
végrehajtás rugalmasságának növelését, különösen a régiókon átívelő
kihívások leküzdése érdekében, amit úgy tűnik, megnehezítenek az egyedi
eszközök „földrajzi korlátai” (a Európai Fejlesztési Alap csak az afrikai,
karibi és csendes-óceáni országokra [AKCS-országok], a Fejlesztési
Együttműködési Eszköz [DCI] csak Latin-Amerikára, Ázsiára, Közép-Ázsiára,
a Közel-Keletre és Dél-Afrikára, az európai szomszédsági és partnerségi eszköz
[ENPI] pedig csak a szomszédságpolitikában részt vevő országokra
korlátozódik). A rendeletjavaslat a régiókon átívelő jelentőségű
tevékenységek végrehajtásáról rendelkezik, és a rugalmasság növelése valamint a
végrehajtás egyszerűsítése érdekében csoportosítja a különböző
tematikákat.
·
A válaszadók többsége egyetértett azzal, hogy a
tagállamokkal (és feltehetően a kedvezményezett országokkal) közös
programozás és társfinanszírozás növelheti az Európai Unió külső
tevékenységének hatásfokát és koherenciáját, egyszerűsítheti a támogatás
nyújtását, és általában véve csökkentheti a tranzakciós költségeket. A
rendeletjavaslat erre is kitér.
Szakértői vélemények
összegyűjtése és felhasználása
A Bizottság különböző jelentések
(értékelések, pénzügyi ellenőrzések, tanulmányok, félidős
felülvizsgálatok) belső felülvizsgálatát végezte el. A felülvizsgálat a
sikerek és kudarcok tanulmányozására irányult és tanulságokat volt le a pénzügyi
eszközök tervezésére vonatkozóan.
A felülvizsgálatból kiderült, hogy a jelenlegi
fejlesztési együttműködési eszköz hozzájárult a millenniumi fejlesztési
célok felé történő előrelépéshez a fejlődő országokban. A
fejlesztési együttműködési eszköz végrehajtási módszerei, így például a
költségvetés-támogatás, és az ágazatlefedő megközelítés a
partnerországokkal való alaposabb együttműködést tett lehetővé, a
donorok közötti pedig hatékonyabb munkamegosztást eredményezett a
társfinanszírozás útján.
A felülvizsgálat azonban számos hiányosságot
észlelt.
·
Az EU külső tevékenységének egyre inkább
részévé válnak az EU különböző belső politikái. Az Európa 2020
stratégiával és a Lisszaboni Szerződéssel összhangban szükségessé vált a
belső és külső tevékenységek kölcsönös megerősítése. A
meglévő szerkezet nem tett lehetővé a Bizottság számára
megfelelő mértékű hatékony beavatkozást. A helyzeten jelentősen
javít majd a tematikák egy cím alatt történő csoportosítása.
·
A tematikus programok néhány esetben túlságosan
széttöredeztek voltak ahhoz, hogy világszintű válsághelyzetekre (például
az élelmiszerárak válsága, madárinfluenza) adhassanak választ, vagy nemzetközi
kötelezettségvállalásokat eredményezhessenek a legmagasabb politikai szinten
(például biológiai sokféleség és éghajlatváltozás). A tematikus keret
használata ezért a különböző tematikus programok csoportosítása általi
nagyobb fokú rugalmasságot igényelt, és a globális közjavakkal és kihívásokkal
kapcsolatos következetesebb és átfogóbb hosszú távú szerepvállalást, valamint a
legszegényebbeket érő különböző válsághelyzetekre való válaszadást
tesz lehetővé.
·
A fejlesztési együttműködési eszközről
szóló jelenlegi rendelet a fejlődő országok széles körét fogja át a
legkevésbé fejlett országoktól a közepes jövedelmű országok felső
sávjáig. A partnerországok közötti társadalmi és gazdasági
egyenlőtlenségek közelmúltbeli növekedése és az új célkitűzések
kialakulása fokozott differenciálást kíván. Az új rendeletjavaslat további
útmutatással szolgál a differenciálással kapcsolatban, ami lehetővé teszi
az EU számára, hogy a támogatásnyújtást a leginkább rászorulók részére,
valamint oda csoportosítsa, ahol a legnagyobb hatás várható. A szakpolitika
teljességét szem előtt tartva a Bizottság egy új eszköz (Partnerségi
Eszköz) létrehozását is javasolja a puszta fejlesztéstámogatáson túlmutató
célkitűzések megvalósítása érdekében.
·
A külső támogatási eszközök jelenlegi
rendszerében nehézkes a régióközi kezdeményezések támogatása. Ez a probléma
különösen az EU–Afrika közös stratégia végrehajtása során jelentkezett. A
Fejlesztési Együttműködési Eszközről szóló új rendelet jobb jogi
alapot nyújt az EU–Afrika közös stratégia végrehajtásához.
·
A fejlesztési együttműködési eszközről
szóló jelenlegi rendeletben az instabil és válságot követő helyzetben
lévő államokra és országokra vonatkozó rendelkezések elégtelenek, mivel
alábecsülik a jogállamiságot és kormányzást megerősítő politikai
folyamatok támogatásának szükségességét. Az átmenettel járó kihívásoknak való
megfelelés egy sor, az ország egészének szintjén végrehajtott, sajátos
szükségetekre épített és közös stratégiához kapcsolódó választ igényel
(holisztikus szemlélet). Az új rendelet jobban figyelembe veszi az említett
kihívásokat, és oldja a finanszírozási alapok elosztásához, a programozáshoz és
végrehajtáshoz kapcsolódó döntéshozatali eljárás szigorát.
·
A fejlesztési együttműködési eszközről
szóló jelenlegi rendelet indikatív keretösszegeket tartalmaz minden egyes régió
vonatkozásában, ám nem szerepelnek benne fel nem osztott (tartalék)alapok. Ez
csökkenti az előre nem látható szükségletek (új politikai prioritások,
természeti vagy ember által okozott katasztrófák, stb.) kielégítéséhez
szükséges források mozgósíthatóságának körét. Az új rendelet az előre nem
látható eseményekre adott válaszadáshoz felhasználható fel nem osztott
tartalékalapok elkülönítését javasolja.
·
Végezetül, a fejlesztési együttműködési eszköz
programozási és végrehajtási folyamata túlságosan összetettnek bizonyult. Nem
teszi lehetővé, hogy az uniós programozási ciklust a partnerországokéhoz
igazítsák, nem könnyíti meg a tagállamokkal közös programozást, valamint nem
teszi lehetővé a szükséges esetekben megkövetelt gyors kiigazítást sem. A
Fejlesztési Együttműködési Eszközről szóló új rendelet az összes
említett hiányosságot közvetlenül orvosolja.
Hatásvizsgálat
A Bizottság által elvégzett hatásvizsgálat
három alapvető szakpolitikai opciót mérlegelt: a fejlesztési
együttműködési eszközről szóló rendelet változatlan fenntartása (1. lehetőség)
és a jelenlegi DCI-ben azonosított problémákra az eszköz módosításával választ
kínáló két alternatíva (2.A. és 2.B. opció).
Az 1. opció
nem volt elfogadható, mert nem orvosolta a feltárt problémákat. A 2. opció
értelmében vett A. és B. alopció különböző mértékben orvosolta a
feltárt problémákat, és mindkettő sajátos politikai és egyéb vonzatokkal
bírt. A hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a B. alopció
kedvezőbb, mivel az:
·
a DCI céljait összhangba hozza az Unió
fejlesztéspolitikájának legújabb változásaival;
·
egyértelműen differenciál a partnerországok
között;
·
figyelembe veszi a jó kormányzást, a demokráciát,
az emberi jogokat és a jogállamiságot az uniós támogatások keretében;
·
megkönnyíti az EU–Afrika közös stratégia
végrehajtását;
·
a szükséges rugalmasság biztosítása érdekben
ésszerűsíti a tematikus programokat;
·
rugalmas mechanizmusok biztosításával
elősegíti a hatékonyabb uniós válaszadását a gyorsan változó válság
sújtotta-, válságot követő és instabil helyzetben lévő államok
számára;
·
rugalmasabbá teszi az alapok elosztását; valamint
·
a programozási és végrehajtási eljárások
egyszerűbbé és rugalmasabbá tételével, a közös programozás
megkönnyítésével és az uniós támogatásnak a partnerországok átfogó tervezési
ciklusához való igazításával javítja az uniós támogatás hatékonyságát.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés ötödik része III. címének 1. fejezete
határozza meg a partnerországokkal és –régiókkal folytatandó együttműködés
jogi kereteit. A Fejlesztési Együttműködési Eszközről szóló
rendeletjavaslat különösen a Szerződés 209. cikke (1) bekezdésén
alapul, és a Bizottság azt a 294. cikkben rögzített eljárási szabályoknak
megfelelően terjeszti elő. A Tanács és a tagállamok kormányainak a
Tanács keretében ülésező képviselői, az Európai Parlament és a
Bizottság által elfogadott, 2005. december 20-i együttes nyilatkozat az Európai
Unió fejlesztési politikájáról: „Az európai konszenzus a fejlesztési
politikáról”, a Bizottság által „Változtatási program: az EU
fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című, 2011. október 13-án
elfogadott közleménye, valamint az Unió fejlesztéspolitikájának alapvető
irányvonalait és alapelveit meghatározó jövőbeni közlemények és
határozatok valamint azok módosításai adják a jelen rendelet végrehajtását
vezérlő általános szakpolitikai keretet, iránymutatásokat és központi
célokat.
Az Európai Unió
egyedülálló pártatlanságot élvez az Unió külső támogatási tevékenysége egy
részének a tagállamok nevében és azok közreműködésével történő
végrehajtásakor, ezzel is fokozva hitelességét a működési körébe eső
országokban. Számos tagállam nem képes és/vagy hajlandó globális külső
eszközök kialakítására. Az Unió szintjén történő beavatkozás ezért a
legjobb mód az uniós érdekek és értékek globális terjesztésére, és az Európai
Unió világszintű jelenlétének biztosítására. Az Európai Uniónak azzal, hogy
a 27 tagállam a közös szakpolitikák és stratégiák keretében együttesen lép fel,
rendelkezik a globális kihívások megválaszolásához, különösképpen a millenniumi
fejlesztési célok eléréséhez szükséges kritikus tömeggel. Mivel a
rendeletjavaslat által kitűzött célok megfelelő megvalósítására a
tagállamok önállóan nem képesek, és így azok – a tevékenységek mértékének
és kiterjedtségének okára tekintettel – uniós szinten jobban
megvalósíthatók, az Európai Unió a Szerződés 5. cikke által
előírt szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el.
Az új rendeletjavaslat erősíti a
koordinációs képességet is, továbbá megkönnyíti a tagállamokkal való közös
programozást, amellyel hatékony munkamegosztást és eredményes támogatásnyújtást
biztosít. Az Unió és a tagállamok fejlesztéspolitikának ki kell egészíteniük és
erősíteniük kell egymást. Az uniós támogatást ezért oda kell
összpontosítani, ahol a globális léptékű fellépési, és a globális
kihívásokra való válaszadási képességére tekintettel a legnagyobb hatást érheti
el. A Szerződés 5. cikkében rögzített arányosság elvével összhangban
az új rendeletjavaslat nem terjeszkedik túl a célkitűzések eléréséhez
szükséges mértéken.
Az új rendeletjavaslat az EU ágazati
szakpolitikai prioritásainak külső dimenzióját figyelembe véve, a
koordináció biztosítása és a szinergiák fokozása mellett, a rendeletben
rögzített célkitűzések mentén, valamit a fent említett jogszabályi és
szakpolitikai kerettel összhangban működik majd.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A Bizottság a 2014–2020-as időszakra
vonatkozó külső eszközök tekintetében 96 milliárd EUR
elkülönítését javasolja[1].
A javaslat az Fejlesztési Együttműködési Eszköz részére 23 249,7 millió EUR
összeget különít el. A Fejlesztési Együttműködési Eszközre vonatkozó éves
indikatív költségvetési kötelezettségvállalásokat az alábbi táblázat
tartalmazza. A DCI egyedi programjaira vonatkozó indikatív pénzügyi keretek a
rendelet VII. mellékletében szerepelnek. A javaslat szerint a globális közjavak
és kihívások program legalább 50%-át fordítják majd az éghajlat-változási és
környezetvédelmi célkitűzésekre[2],
és legalább 20%-át a társadalmi befogadásra és a humán fejlődésre.
Világviszonylatban, „Változtatási program: az EU fejlesztéspolitikájának
hathatósabbá tétele” című közleménnyel összhangban, a társadalmi befogadás
és a humán fejlődés további elősegítésére az uniós fejlesztési
segélyek legalább 20 %-át irányozzák elő. Végezetül, a rendelet „Az
Európa 2020 stratégia költségvetéséről” szóló közlemény értelmében az EU
az uniós költségvetés legalább 20 %-ával kíván hozzájárulni az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben
ellenállóképes társadalmak kialakításához.
A kiszámíthatóság biztosítása érdekében a
harmadik országok felsőoktatási tevékenységeire fordítható finanszírozás
az „Erasmus mindenkinek” program keretében lesz elérhető az EU külső
tevékenységeinek célkitűzéseivel összhangban, két többéves allokáció
keretében, melyek kizárólag az első 4 illetve a fennmaradó 3 évre
vonatkoznak. Ezt a finanszírozást tükrözni fogja a DCI többéves indikatív
programozása, az érintett országok feltárt szükségletei és prioritásai szerint.
A keretösszegek jelentős előre nem látott körülmények vagy fontos
politikai változások esetén felülvizsgálhatók az EU külső prioritásaival
összhangban. Az „ERASMUS MINDENKINEK” létrehozásáról szóló …/…/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet[3]
(a továbbiakban: „Erasmus mindenkinek”rendelet) rendelkezései alkalmazandók e
források felhasználásához.
 Fejlesztési Együttműködési Eszköz* || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 2716,7 || 2903,1 || 3100,3 || 3308,7 || 3525,3 || 3751,7 || 3989 || 23 294,7
*Folyó árakon, millió
EUR.
5.           FŐBB ELEMEK
Egyszerűsítés
A Bizottság
számára az új rendelettel kapcsolatban a többéves pénzügyi kereten belüli egyéb
programokhoz hasonlóan az az egyik prioritás, hogy a rendelet céljainak
eléréséhez szükséges mértékben egyszerűbbé tegyék a szabályozási
környezetet, a partnerországok és –régiók, a civil társadalmi szervezetek,
kkv-k stb. pedig könnyebben hozzáférhessenek az uniós támogatásokhoz.
A külső
eszközök egyszerűsítését azok világosabb lehatározásával, valamint azáltal
lehet elérni, hogy világosan rögzített szakpolitikai célkitűzéseik alapján
egyértelműen azonosíthatók lesznek, így csökkennek a köztük lévő
átfedéseket.
A partnerországok
és –régiók tranzakciós költségeinek egyszerűsítését és csökkentését is el
lehet érni egy olyan rugalmas programozási eljárás útján, amely lehetővé
teszi a segélyhatékonysági alapelvek alkalmazását. Az Unió például igazodhat a partnerországok
fejlesztési terveihez, így megszűnik annak szükségessége, hogy a
partnerországok a Bizottság által elfogadandó uniós stratégiai dokumentumokról
tárgyaljanak és lehetővé válik egy koncentráltabb, többéves programozási
dokumentumba foglalható elemzés. A donorok közti koordináció és munkamegosztás
ugyanúgy megerősíthető a tagállamok közös programozása által.
A végrehajtási
szabályokat az Unió külső fellépési eszközeinek végrehajtására vonatkozó
közös szabályok és eljárások megállapításáról szóló, […] […/…]/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet tartalmazza.
Differenciálás
A „Változtatási program: az EU
fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című közleményben rögzített
differenciált megközelítés szándéka, hogy az erőforrások olyan helyekre
koncentrálásával növelje az EU fejlesztési együttműködésének hatását, ahol
azokra a leginkább szükség van a szegénység csökkentéséhez, valamint ahol azok
a legnagyobb hatás kiváltására képesek. A differenciált megközelítést elsősorban
a kétoldalú fejlesztési együttműködési programok általi támogathatóság; másodsorban
pedig a segélyek elosztása tekintetében kell megvalósítani.
Főszabály szerint a magas jövedelmű
országok, a közepes jövedelmű országok felső sávjába tartozó
országok, és más olyan nagy közepes jövedelmű országok, amelyek
fenntartható növekedési pályára álltak és/vagy jelentős hazai és
külső erőforrások állnak rendelkezésükre saját fejlesztési
stratégiáik finanszírozásához, „kinőnének” a kétoldalú segélyprogramokból. A világ fejlődik:
az OECD/DAC ODA-kedvezményezetteket felsoroló (2011-ben felülvizsgált) jegyzéke
azt mutatja, hogy az egy főre jutó GNI alapján több mint 20 ország került
át az alacsony jövedelmű országok csoportjából a közepes jövedelmű
országok csoportjába, vagy a közepes jövedelmű országok alsó sávjából a
kategória felső sávjába. Természetesen ez csak egy mutató a sok közül, és
a differenciálás elvének alkalmazásakor figyelembe kell venni a humán
fejlődést, a segélyektől való függőséget és más szempontokat,
köztük a fejlesztési folyamat dinamikáját is.
Különösen a közepes jövedelmű országok
közül játszanak új és egyre nagyobb szerepet regionális és/vagy globális
szinten. Az EU-nak ezért ki kell igazítania a hozzájuk fűződő
kapcsolatok jellegét, így az együttműködés prioritásait és az eszközöket
is. Ez nem kell, hogy kapcsolataink gyengüléséhez vezessen, sokkal inkább
modernebb eszközrendszert kell, hogy eredményezzen. Az EU-nak új partnerségeket
kell létesítenie azokkal az országokkal, amelyek „kinőttek” a kétoldalú
segélyprogramokból, mégpedig az új DCI keretében létrehozandó regionális és
tematikus programok, az EU külső fellépéseinek tematikus pénzügyi
eszközei, valamint az új Partnerségi Eszköz alapján.
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A javaslat
értelmében a rugalmasságot a Szerződés 290. cikke szerinti
felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazásával kell erősíteni azért,
hogy lehetőség legyen a rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek
módosítása, amely befolyásolja a későbbi programozást is (például a támogatásra
jogosult országokról, együttműködési területekről, és a 2014–2020-ig
terjedően programonként biztosítandó indikatív pénzügyi keretről
szóló mellékletek).
Részletes magyarázat
E fejezet
részletes kommentárt nyújt, amely minden egyes javasolt cikk tekintetében
kifejti az új DCI-rendelet főbb elképzeléseit.
(0)          I. cím: Tárgy és
hatály – 1. cikk
Az 1. cikkhez javasolt egyetlen
változtatás értelmében a rendelet hatályát a pánafrikai programra is ki kell
terjeszteni.
A rendelet így kiterjed az
Előcsatlakozási Támogatási Eszközből támogatható országok kivételével
az összes fejlődő országra, területre és régióra.
(1)          II. cím:
Célkitűzések és általános elvek – 2. és 3. cikk
A 2. cikk (Célkitűzések és
támogathatósági kritériumok) rögzíti a rendelet
elsődleges és átfogó célkitűzéseit, és az Unió földrajzi és tematikus
fejlesztési együttműködésének jellemzőit. A célkitűzések
összhangban állnak a Szerződés 208. cikkének, valamint „Az Európa 2020
stratégia költségvetéséről” szóló és a „Változtatási program: az EU
fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című, korábban említett
közlemények rendelkezéseivel.
A cikk a fejlődő országokkal való
együttműködés minden formáját támogatja. A cikk – a tematikus és a
pánafrikai programok vonatkozásában alkalmazható kivételek mellett – megköveteli
az OECD/DAC által létrehozott hivatalos fejlesztési támogatás (ODA)
feltételeinek való megfelelést. E programok tekintetében 10%-nyi rugalmasságot
irányoz elő a rendelet az ODA által nem támogatható tevékenységekkel
kapcsolatos olyan kiadások fedezésére, amelyek szigorúan véve ugyan nem
feltétlenül felelnek meg az ODA kritériumainak, de szükségesek lehetnek e
programok tevékenységeinek megfelelő végrehajtásához.
A 3. cikk (Általános elvek) rögzíti a rendelet végrehajtásakor irányadó olyan főbb alapelveket,
mint a demokrácia, az emberi jogok és alapvető szabadságok és a
jogállamiság tiszteletben tartása; a partnerországokkal szemben alkalmazott
differenciált megközelítés azok szükségletei, kapacitásai, elkötelezettsége és
teljesítménye, valamint az Unióra gyakorolt potenciális hatásuk alapján; a
legfontosabb horizontális kérdések (mint például a nemek közti egyenlőség
és a nők helyzetének megerősítése); az Európai Unió külső
tevékenységei koherenciájának erősítése; a koordináció javítása a
tagállamokkal és egyéb két- vagy többoldalú donorokkal; valamint valamely
partnerország vagy –régió vezetésével zajló, kölcsönös elszámoltathatóság
mentén felépített fejlesztési folyamat, a fejlesztés inkluzív, és részvételen
alapuló megközelítése által, melynek során az OECD/DAC legjobb gyakorlataival
összhangban meghatározott hatékony és innovatív együttműködési módszereket
alkalmaznak, ezáltal javítva a segélyhatékonyságot és az intézkedések közötti
átfedések és megkettőződések csökkentését.
(2)          III. cím: Földrajzi és
tematikus programok – 4–9. cikk
A 4. cikk (Az uniós támogatás
végrehajtása) az uniós támogatás nyújtására szolgáló
programtípusokat írja le.
Az 5. cikk (Földrajzi programok) a lehetséges együttműködési területeket fedi le, és különbséget
tesz a regionális és a kétoldalú együttműködés között. A 3. cikkben
rögzített differenciált megközelítés elve alkalmazandó. Eszerint a kétoldalú
fejlesztési támogatás a leginkább rászoruló, és a saját fejlődésükhöz
szükséges pénzügyi eszközökkel nem rendelkező partnerországok részére
nyújtandó. A differenciált megközelítés elve az uniós támogatásnak a
partnerország tekintetében várható hatását is figyelembe veszi. A kétoldalú
fejlesztési támogatásra jogosult országok a III. mellékletben kerülnek
felsorolásra. E melléklet nem tartalmazza a kétoldalú fejlesztési támogatásból
a következő kritériumok alapján „kinőtt” országokat: a világ
GDP-jének több mint 1 %-át adó országok és/vagy az OECD/DAC hivatalos
fejlesztési támogatás (ODA) jogosulti listája szerint a közepes jövedelmű
országok felső sávjába tartozó országok főszabály szerintem nem
kaphatnak kétoldalú fejlesztési támogatást; ugyanakkor figyelembe vesznek ezen
országok szükségleteivel és kapacitásaival kapcsolatos olyan mutatókat is, mint
például a humán fejlettségi mutató, a gazdasági sebezhetőség mutatója és a
segélyektől való függőség, valamint a gazdasági növekedés és a
közvetlen külföldi befektetések. A rendelkezésre álló adatok megbzhatóságát is
figyelembe veszik.
Azonban I. mellékletben szereplő
összes partnerország jogosult a regionális és tematikus programok keretében
támogatásra.
A rendelet nem korlátozza az uniós
együttműködés vagy beavatkozás területeit. Az említett területek
felsorolása pusztán a szemléltetést szolgálja. A területeket a
Szerződésben megfogalmazott célokhoz, az Európai Unió nemzetközi
kötelezettségeihez és vállalásaihoz, vagy a partnerországokkal és –régiókkal
kötött megállapodásokban rögzített célkitűzések megvalósításához való
hozzájárulásuk alapján lehet kiválasztani. Mindazonáltal e területeket a
támogatások koncentrálásának uniós célkitűzésére hivatkozva kell javasolni
annak biztosítása érdekében, hogy az uniós és a tagállami szakpolitikák a
Szerződés 208. cikke[4]
és a bizottsági közlemények (különösen a változtatási programról szóló
bizottsági közlemény), valamint a vonatkozó tanácsi és parlamenti határozatok
értelmében kiegészítsék egymást.
A 6. cikk (Tematikus programok) azokat a tematikus programokat fedi le, amelyek a jelen rendelet
átfogó céljával és hatályával összhangban álló célkitűzésekkel és
hatókörrel rendelkeznek, valamint a tematikus programok végrehajtására
előírt feltételeket.
A 7. cikk (Globális közjavak és
kihívások) a globális közjavak és kihívások tematikus
programot írja le, amely rugalmas és több területen átívelő módon közelíti
meg a főbb globális javakat és kihívásokat. A program főbb
tevékenységi területeit az V. melléklet részletezi, melyek közé többek közt a
következők tartoznak: környezetvédelem és éghajlatváltozás, fenntartható
energia[5],
humán fejlődés (ide tartozik az egészségügy, az oktatás, a nemek közötti
egyenlőség, a foglalkoztatás, a készségek, a szociális védelem és a
társadalmi befogadás, valamint a gazdasági fejlettséghez kapcsolódó olyan
aspektusok, mint a növekedés, a munkahelyek, a kereskedelem és a magánszektor
elkötelezettsége), az élelmezésbiztonság, valamint a migráció és a menekültügy.
E tematikus program gyors válaszadást tesz lehetővé a váratlan események
és válságok (például az élelmiszerárak válsága, madárinfluenza) vonatkozásában.
A program csökkenti az uniós fejlesztési együttműködés széttagoltságát, és
lehetővé teszi a belső és külső fellépés megfelelő
megerősítését és összehangolását.
A 8. cikk (A civil társadalmi
szervezetek és a helyi hatóságok) a „civil társadalmi
szervezetek és helyi hatóságok” tematikus programot írja le, amely a korábbi
„nem állami szereplők és helyi hatóságok” programra épül. E program
erőteljesebben összpontosított figyelmet szentel a civil társadalmi
szervezetek és a helyi hatóságok kapacitásának fejlesztésére. A program
előmozdítja a befogadó és megerősödött civil társadalom és helyi hatóságok
kialakítását, a fejlesztési kérdéseket illetően növeli a tudatosságot és
mozgósít, valamint erősíti a fejlesztésre vonatkozó politikai párbeszéd
kapacitását.
A 9. cikk (Pánafrikai program) az
EU–Afrika közös stratégia végrehajtására létrehozásra kerülő pánafrikai programot
írja le. A program kiegészíti és összhangban áll a többi pénzügyi eszközzel,
nevezetesen az Európai Szomszédsági Támogatási Eszközzel (ENI) és az Európai
Fejlesztési Alappal (EFA) és a DCI tematikus programjaival. Míg az ENI és az
EFA a regionális és nemzeti szintű afrikai fellépésekre fókuszálnak, a
pánafrikai programot az EU–Afrika közös stratégia célkitűzéseinek konkrét
támogatására használják majd, és különösen transzregionális, kontinentális és
traszkontinentális természetű tevékenységeket, valamint az EU–Afrika közös
stratégia szempontjából releváns kezdeményezéseket támogat majd a globális
színtéren. A pánafrikai program a többi eszközzel szoros együttműködésben
és összhangban működik majd, és az EU–Afrika közös stratégia és a cselekvési
tervek keretében megállapított konkrét kezdeményezésekre koncentrál majd,
amelyek számára semmilyen más finanszírozási forrás nem mozgósítható. Így
biztosított lesz a szükséges koherencia és szinergia, valamint a
megkettőzések és átfedések megelőzése.
(3)          IV. cím: Programozás
és a támogatások elosztása – 10–14. cikk
A 10. cikk (A programozás és a
támogatások elosztásának általános kerete) a földrajzi és tematikus
programozás, valamint a támogatások e rendelet keretében való elosztásának
általános keretét rögzíti. Ennek során a 3. cikk (2) bekezdésében
meghatározott elosztási kritériumok alkalmazandók. Az uniós és a tagállami
intézkedések egymást kiegészítő együttműködésének biztosítására a
tagállamokat teljes mértékben bevonják a programozási folyamatba. A
konzultációs folyamat a többi donor és fejlesztési szereplő mellett
kiterjed a civil társadalomra, valamint a regionális és helyi hatóságokra is.
A (4) bekezdés előírja, hogy
bizonyos összegű támogatást fel nem osztott tartalékként kell meghagyni az
eszköz rugalmasságának, valamint az előre nem látható eseményekre (új
politikai prioritásokra, természeti vagy ember által okozott katasztrófákra,
stb.) való reagálás lehetőségének növelése érdekében.
A 11. cikk (A földrajzi programok
programozási dokumentumai) felvázolja a jelen rendelet alapján indikatív
keretösszegben részesülő országokra és régiókra vonatkozó stratégiai
dokumentumok, és az ezeken alapuló többéves indikatív programok elkészítésének
követelményeit és elveit. A cikk felsorolja azokat a kivételeket is, amikor a
programozási eljárás egyszerűsítése, valamint a tagállamokkal való közös programozás
és a fejlődő országok nemzeti programjaihoz történő igazodás
előnyben részesítése érdekében nincs szükség stratégiai dokumentum
készítésére.
Az országok felelősségvállalása és a
segélyhatékonysági alapelvek biztosítása érdekében a partnerországokkal és
–régiókkal folytatott párbeszéd keretében, a civil társadalom és a regionális
és helyi hatóságok kellő bevonásával készülnek el a stratégiai
dokumentumok tervezetei. A tagállamok és egyéb donorok a 10. cikk (3) bekezdésével
összhangban kerülnek bevonásra.
A cikk egy olyan átfogó uniós stratégiát
rögzítő közös keretdokumentum elfogadásának lehetőségét is bevezeti,
amelynek a fejlesztéspolitika képezi az egyik részét.
Az többéves indikatív programok elkészítése a
jelen cikkben meghatározott bármely programozási dokumentumon alapulhat,
kivéve, ha a keretösszeg nem haladja meg a 30 millióEUR-t. A többéves
indikatív programokat középtávú és ad hoc felülvizsgálatok útján lehet
kiigazítani a megvalósított célkitűzésekre és az újonnan feltárt
– például a válság sújtotta, a válságot követő, illetve instabil
helyzetekben jelentkező – szükségletekre való tekintettel.
A 12. cikk (A válság sújtotta,
válságot követő, illetve instabil helyzetben lévő országokra
vonatkozó programozás) a válság-, válságot követő, illetve instabil
helyzetben lévő országok különleges szükségleteit és körülményeit
hangsúlyozza, amelyeket minden programozási dokumentum tervezetének
készítésekor figyelembe kell venni. A 12. cikk (2) bekezdése kiemeli
az ilyen országokban potenciálisan adandó gyors válasz szükségét, és külön
eljárást (ex post bizottsági eljárás, 14. cikk (3) bekezdése) ír
elő a stratégiai dokumentumok és a többéves indikatív programok ad hoc
felülvizsgálatára.
A 13. cikk (A tematikus programokhoz
fűződő programozási dokumentumok) a tematikus programozási
dokumentumok tervezetének készítéséhez fűződő követelményeket és
eljárást mutatja be. A cikk rendelkezik a szükség esetén elvégezhető
középtávú vagy ad hoc felülvizsgálat lehetőségéről is.
A 14. cikk (A stratégiai dokumentumok
jóváhagyása és a többéves indikatív programok elfogadása) előírja,
hogy a Bizottság a többéves programozási dokumentumokat (így például a
stratégiai dokumentumokat, a partnerországok és –régiók többéves indikatív
programjait és a tematikus stratégiai dokumentumokat) azt követően fogadja
el, hogy megszerezte a tagállamok képviselőiből álló és egy
bizottsági képviselő elnökletével működő bizottság véleményét (a
rendelet 24. cikke alapján felállítandó bizottság ).
A cikk rugalmasságot és egyszerűsítést
biztosít azokban az esetekben is, amikor el lehet térni az általános bizottsági
eljárástól (például nem alkalmazandó bizottsági eljárás a technikai
kiigazítások vagy az általános keretösszegek kisebb módosításai esetén),
valamint akkor, amikor a bizottsági eljárás a Bizottság módosításainak
elfogadását és végrehajtását követően alkalmazandó (például a válság
sújtotta, válságot követő és instabil helyzetek esetén, illetve a
demokráciát és emberi jogokat veszélyeztető esetekben).
(4)          V. cím: Záró rendelkezések
– 15–22. cikk
A 15. cikk (Az e rendelet alapján nem
támogatható harmadik országok részvétele) az uniós támogatás összhangjának
és hatékonyságának növelése, valamint különösen annak érdekében, hogy a
programokat ne tagolja szét több különböző eszköz, lehetővé teszi az
e rendelet szerinti támogathatóság kiterjesztését minden olyan harmadik ország,
terület és régió részére, amely hozzájárul a rendelet alapvető
célkitűzéseihez.
A 16. cikk (A támogatás felfüggesztése)
rögzíti a II. címben szereplő alapelvek megsértése esetén
alkalmazandó eljárást és a támogatás jelen rendelet szerinti esetleges
felfüggesztését.
A 17. és 18. cikk (A Bizottság
felhatalmazás alapján nyert jogkörei) megteremti a Bizottság
felhatalmazásának lehetőségét a jelen rendelet I–VI(I). mellékletének
módosítását és kiegészítését célzó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadására vonatkozóan. A 28. cikk írja le a felhatalmazási eljárást és
a felhatalmazás jellegét. Az Európai Parlament és Tanács haladéktalanul és
egyidejűleg értesül az effajta felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
Bizottság általi elfogadásáról, és az aktus csak akkor lép hatályba, ha a két
intézmény az értesítéstől számított 2 hónapos határidőn belül (amely
további 2 hónappal meghosszabbítható) nem emel kifogást.
A 19. cikk (A bizottság)
létrehozza Bizottságot a jelen rendelet végrehajtásában segítő bizottságot[6].
A 20. cikk (Pénzügyi referenciaösszeg)
rögzíti a rendelet végrehajtásának pénzügyi referenciaösszegét.
A 21. cikk (Európai Külügyi Szolgálat
(EKSZ)) hangsúlyozza, hogy e rendelet az Európai Külügyi Szolgálat
szervezetének és működésének a megállapításáról szóló tanácsi határozattal[7], különösen annak 9. cikkével
összhangban alkalmazandó.
A 22. cikk (Hatálybalépés)
rendelkezik a rendelet hatálybalépéséről és annak 2014. január 1-jétől
történő alkalmazásáról anélkül, hogy az alkalmazás időtartamát
megszabná.
2011/0406 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a fejlesztési együttműködés
finanszírozási eszközének létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az
Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 209. cikke
(1) bekezdésére,
tekintettel az
Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási
aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
rendes jogalkotási
eljárás keretében,
mivel:
(1)
Ez a rendelet az Európai Unió külpolitikájának
közvetlen támogatását szolgáló egyik eszköz. E rendelet a fejlesztési
együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról szóló, 2006.
december 18-i 1605/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[8] helyébe lép, amely 2013.
december 31-én veszti hatályát.
(2)
Az Európai Unióról szóló szerződés
V. címének 1. fejezete, és az Európai Unió működéséről
szóló szerződés ötödik része III. címének 1. fejezete értelmében
az Európai Unió fejlesztéspolitikájának elsődleges célkitűzése a
millenniumi fejlesztési célokkal[9]
vagy az Unió és tagállamai által elfogadott egyéb célkitűzésekkel
összhangban továbbra is a szegénység elleni küzdelem.
(3)
A fejlesztési politikáról szóló európai konszenzus[10], a Bizottság „Változtatási
program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele”[11] című, valamint „A
harmadik országoknak nyújtott uniós költségvetési-támogatás jövőbeni
megközelítése”[12]
című közleménye, továbbá az Unió fejlesztéspolitikájának alapvető
irányvonalait és alapelveit meghatározó jövőbeli közlemények – és a
későbbi vonatkozó következtetések – adják a jelen rendelet
végrehajtását vezérlő általános szakpolitikai keretet, iránymutatásokat és
fókuszt.
(4)
Az Európai Unió a demokrácia és a jogállamiság
értékein, az emberi jogok és alapvető szabadságok egyetemességén és
oszthatatlanságán, valamint az azoknak az emberi méltósággal együttes
tiszteletben tartásán, az egyenlőség és szolidaritás elvén, valamint az
ENSZ Alapokmányának és a nemzetközi jog alapelveinek tiszteletben tartásán
alapul. Az Unió párbeszéd és együttműködés révén, a partnerországok és ‑régiók
ezen értékek melletti kötelezettségvállalásainak fejlesztésére és
megszilárdítására törekszik.
(5)
Az Európai Unió célja továbbá a külső
tevékenységének különböző területei közötti összhang biztosítása is. Ezt
az összhangot biztosítani kell az uniós fejlesztési együttműködési
politika kidolgozása, annak stratégiai tervezése, programozása, valamint az
intézkedések végrehajtása során is.
(6)
A hatékonyabb támogatás, a nagyobb fokú
komplementaritás és a jobb harmonizáció, a partnerországokkal való összhang és
az eljárások összehangolása mind az Unió és tagállamai között, mind a többi
donor és fejlesztési szereplő viszonylatában elengedhetetlen a támogatás
következetességének és relevanciájának biztosításához, ugyanakkor csökkenti a
partnerországok által viselt költségeket. Az Unió fejlesztési politikáján
keresztül kötelezettséget vállal a segélyezés hatékonyságával foglalkozó magas
szintű fórum által 2005. március 2-án Párizsban elfogadott, a segélyezés
hatékonyságáról szóló nyilatkozat, a 2008. szeptember 4-én elfogadott accrai
cselekvési program, és az ezeket nyomon követő Busanban 2011. december 1-jén
elfogadott nyilatkozat keretében levont következtetések végrehajtására. Az Unió
és tagállamai közötti közös programozás megvalósítására vonatkozó
célkitűzést meg kell erősíteni. E kötelezettségvállalások a Tanács és
a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által
elfogadott számos következtetéséhez, köztük az Európai Uniónak a fejlesztési
politika keretében zajló munkamegosztásra vonatkozó magatartási kódexéről[13] és a segélyhatékonyság
működési keretéről[14]
szóló tanácsi következtetésekhez vezettek.
(7)
Az uniós támogatásnak elő kell segítenie az
EU–Afrika közös stratégia[15]
és az annak alapján készített cselekvési tervek megvalósulását, amely
széleskörű és kölcsönösen előnyös együttműködési keretet alkot a
közös célkitűzések egyenrangú felekként való megvalósításával
jellemezhető stratégiai partnerségen belül.
(8)
Az Unió és a tagállamok javítják a fejlesztési
együttműködésre vonatkozó politikáik következetességét és azok egymást
kiegészítő jellegét, különösen azáltal, hogy országos és regionális
szinten adnak választ a partnerországok és -régiók igényeire. Az Unió és a
tagállamok fejlesztési együttműködési politikájának egymást
erősítő és kiegészítő jellegének biztosításához olyan közös
programozási eljárások rögzítése szükséges, és lehetőség szerint ezeket
alkalmazni kell.
(9)
A millenniumi fejlesztési célok, úgymint a
rendkívüli szegénység és az éhínség felszámolása, továbbá az ezekhez kapcsolódó
módosítások, valamint az Unió és tagállamai által az Egyesült Nemzetek
Szervezete (ENSZ) és más felelős nemzetközi szervezetek keretében a fejlesztési
együttműködés területén jóváhagyott fejlesztési célok és alapelvek
határozzák meg az Unió fejlesztési együttműködési politikáját és
nemzetközi fellépését.
(10)
Az Unió előmozdítja a válságokra és
katasztrófákra, valamint a konfliktus-sújtotta és instabil helyzetekre
– ideértve az átmenet idejét is – való válaszadás átfogó
megközelítését. E megközelítést különösen a biztonságról és
fejlődésről[16],
az EU instabil helyzetekre adott válaszairól[17],
a konfliktusmegelőzésről[18]
szóló tanácsi következtetésekre, valamint az ezeket követően levont
további következtetésekre kell alapozni. A megközelítés a szükséges módon
elegyíti a megközelítésmódokat, válaszokat és eszközöket azáltal, hogy
biztosítja a biztonságot előtérbe helyező, a fejlesztési és a humanitárius
megfontolások közötti helyes egyensúlyt, és a rövid távú válaszokat
összekapcsolja a hosszú távú támogatással.
(11)
Az uniós támogatásnak ott kell összpontosulnia,
ahol a globális léptékű fellépési és a globális kihívásokra – köztük
a szegénység felszámolására, a fenntartható és befogadó fejlődésre, a
demokrácia, a jó kormányzás, az emberi jogok és a jogállamiság világszerte
történő előmozdítására – való válaszadási képességére
tekintettel, valamint a fejlődés támogatása terén tett hosszú távú és
kiszámítható kötelezettségvállalásainak és a tagállamok közötti koordinációban
játszott szerepének figyelembevételével a legnagyobb hatást érheti el. E hatás
eléréséhez a differenciálás elvét kell alkalmazni nemcsak a források
elosztásakor, hanem a programozás szintjén is annak érdekében, hogy a kétoldalú
fejlesztési együttműködés a leginkább rászoruló partnerországokat célozza
meg, ideértve az instabil és kiszolgáltatott helyzetben lévő államokat és
azokat is, amelyek a saját fejlődésük támogatására szolgáló egyéb pénzügyi
forrásokhoz korlátozott hozzáféréssel rendelkeznek Ennek során figyelembe kell
venni az uniós támogatás partnerországokra gyakorolt lehetséges hatását is.
Következésképpen a kétoldalú programozás az ilyen országokat célozná, ezen
országok szükségletei és kapacitásai alapján megállapított kritériumok,
valamint az uniós támogatás hatása szerint.
(12)
E rendelet olyan programozási keretet biztosít,
amely nagyobb összhangot tesz lehetővé az uniós szakpolitikák között
azáltal, hogy a programozást közös keretdokumentum alapján hajtja végre. A
rendeletnek lehetővé kell tennie a partnerországokhoz és ‑régiókhoz
való teljes mértékű igazodást, mivel adott esetben a nemzeti fejlesztési
terveken vagy ahhoz hasonló átfogó fejlesztési dokumentumokon alapul; valamint
a közös programozás útján a donorok, különösen az Unió és tagállamai közti jobb
koordinációt.
(13)
Mivel a tagállamok nem képesek e rendelet
célkitűzéseinek megfelelő megvalósítására, és így azok – a
tevékenységek nagyságrendjére való tekintettel – uniós szinten jobban
megvalósíthatók, az Unió – az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikke
szerinti szubszidiaritás és arányosság elvével összhangban – intézkedéseket
fogadhat el. Az említett cikk szerintiarányosság elvével összhangban a jelen
rendelet nem terjeszkedik túl az e célok eléréséhez szükséges mértéken.
(14)
Globalizált világunkban a különböző uniós
belső szakpolitikák, köztük a környezetet, az éghajlatváltozást, a
foglalkoztatást (ideértve a tisztességes munkát mindenki számára), a nemek
közötti egyenlőséget, az energiát, a vizet, a szállítást, az egészséget,
az oktatást, az igazságügyet és biztonságot, a kutatást és innovációt, az
információs társadalmat, a migrációt, valamint a mezőgazdaságot és
halászatot érintő szakpolitikák egyre nagyobb mértékben válnak az EU
külső tevékenységének részévé. „EURÓPA 2020 – Az intelligens, fenntartható
és inkluzív növekedés stratégiája” című bizottsági közlemény[19] hangsúlyozza az Unió azon
vállalását, hogy belső és külső szakpolitikái keretében három, vagyis
a gazdasági, a társadalmi és a környezetvédelmi pillér összefogásával mozdítja
elő az intelligens, inkluzív és fenntartható növekedést.
(15)
Az éghajlatváltozás elleni küzdelem és a
környezetvédelem az Unió legnagyobb kihívásai közé tartozik, és sürgős
nemzetközi fellépést igényel. „Az Európa 2020 stratégia költségvetése”
című 2011. június 29-i bizottsági közleményben[20] rögzített szándékkal
összhangban e rendeletnek hozzá kell járulnia ahhoz, hogy az Unió
költségvetésének legalább 20 %-át fordítsák az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben
ellenállóképes társadalmak kialakításának céljára, a globális közjavak és
kihívások program forrásainak pedig legalább 25%-át éghajlatváltozásra és
környezetvédelemre kell felhasználni. Lehetőség szerint e két területen
végrehajtott fellépéseknek hatásaik erősítése érdekében kölcsönösen
támogatniuk kell egymást.
(16)
A „Változtatási program: az EU
fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című bizottsági közlemény[21] az uniós fejlesztési segélyek
legalább 20 %-ával irányozza elő a társadalmi befogadás és a humán
fejlődés további elősegítését. E célból a globális közjavak és
kihívások program legalább 20 %-át fordítják az említett fejlesztési
területre.
(17)
A jelen rendelet értelmében vett partnerországok a
Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet Fejlesztési
Segítségnyújtási Bizottsága (OECD/DAC) által megállapított státuszuk esetleges
változása, valamint ezen országok tekintetében a humán fejlődés, a
segélyektől való függőség, a válsághelyzet, a kiszolgáltatottság és
egyéb szempontok, köztük a fejlesztési folyamat dinamikája tekintetében
bekövetkező fontos változások szerint ki kell igazítani E rendeletnek nem
képezi alapvető elemét a kétoldalú fejlesztési együttműködésre
jogosult partnerországok jegyzékének effajta aktualizálása és felülvizsgálata,
a részletes együttműködési és fellépési területek meghatározásának
módosítása, valamint az egyes programok indikatív pénzügyi keretösszegeinek
kiigazításai. Ennek következtében annak érdekében, hogy a rendelet hatálya
igazodhasson a harmadik országok gyorsan változó körülményeihez, az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban
jogi aktusok elfogadására hatalmazzák fel a Bizottságot a jelen rendelet azon
mellékleteinek aktualizálására vonatkozóan, amelyek az uniós támogatásra
jogosult partnerországok és –régiók jegyzékét, a földrajzi és tematikus
programok szerinti részletes együttműködési területek meghatározását,
valamint a programonkénti indikatív keretösszegeket foglalják magukban.
Különösen fontos, hogy a Bizottság megfelelő konzultációkat tartson az
előkészítő munka során, szakértői szinten is. A felhatalmazáson
alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak továbbá
gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács
részére időben történő, haladéktalan és megfelelő
továbbításáról.
(18)
E rendelet egységes feltételek mellett történő
végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel
kell felruházni.
(19)
A jelen rendelet 11–14. cikkében rögzített
stratégiai dokumentumokhoz és többéves indikatív programokhoz
fűződő végrehajtási hatásköröket a Bizottság végrehajtási
hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok
szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU
európai parlamenti és tanácsi rendelettel[22]
összhangban kell gyakorolni. Az említett végrehajtási jogi aktusok jellegére, különösen
azok szakpolitikai iránymutató jellegére és költségvetési vonzataira
tekintettel, főszabályként azok elfogadásakor a vizsgálóbizottsági
eljárást kell alkalmazni, kivéve az igen kis pénzügyi méretet öltő
intézkedések esetét. A Bizottság azonnal alkalmazandó végrehajtási jogi
aktusokat fogad el, ha kellően indokolt, rendkívül sürgős eset az
Unió gyors válaszadását követeli meg.
(20)
Az Unió külső fellépési eszközeinek
végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a …-i …/…/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet[23]
(a továbbiakban: közös végrehajtási rendelet) állapítja meg.
(21)
Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetét és
működését a 2010/427/EU tanácsi határozat[24]
írja le,
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
I. CÍM
BEVEZETÉS
1. cikk
Tárgy
és hatály
(1)
E rendelet alapján az Unió a következőkhöz
nyújthat támogatást:
a)      Az OECD/DAC által létrehozott hivatalos
fejlesztési támogatás (ODA) kedvezményezettjeit tartalmazó, a
II. mellékletben foglalt jegyzékben szereplők közül az
I. mellékletben felsorolt fejlődő országokkal, területekkel és
régiókkal (a továbbiakban: partnerországok és –régiók) való együttműködés
támogatását célzó földrajzi programok. A kétoldalú fejlesztési támogatásra
jogosult ország jegyzékét a III. melléklet tartalmazza.
b)      A globális közjavakra és kihívásokra
irányuló, valamint a földrajzi programok keretében uniós támogatásra jogosult
országok, területek és régiók civil társadalmi szervezeteit és helyi hatóságait
támogató tematikus programok, a jelen rendelettel, az Európai Szomszédsági
Támogatási Eszköz létrehozásáról szóló […/…] európai parlamenti és tanácsi
rendelet[25]
I. mellékletével és a[z Európai Közösség és a tengerentúli országok és
területek társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/822/EK[26]] tanácsi határozattal
összhangban, továbbá az AKCS–EU partnerségi megállapodást 2000. június 23-án
Cotonouban aláírt afrikai, karibi és csendes-óceáni államokban.
c)      Az EU–Afrika közös stratégiát az annak
hatálya alá tartozó országokban, területeken és régiókban támogató pánafrikai
program.
(2)
E rendelet alkalmazásában a régió egynél több
fejlődő országból álló földrajzi egység.
II. CÍM
CÉLKITŰZÉSEK
ÉS ÁLTALÁNOS ELVEK
2. cikk
Célkitűzések
és támogathatósági kritériumok
(1)
Az Unió külső tevékenységei elveinek és
céljainak keretein belül
a)      az e rendelet szerint folytatott
együttműködés elsődleges célja a szegénység visszaszorítása, hosszú
távon pedig annak felszámolása;
b)      az e rendelet szerint folytatott
együttműködés emellett hozzájárul az EU külső tevékenységei egyéb
célkitűzéseinek megvalósításához, különösen:
i.           a fenntartható gazdasági, társadalmi
és környezeti fejlődés elősegítéséhez, valamint
ii.          a demokrácia, a jogállamiság, a jó
kormányzás, valamint az emberi jogok tiszteletben tartásának
előmozdításához.
E célok megvalósítását megfelelő mutatók segítségével,
így az a) pont tekintetében különösen az 1. millenniumi fejlesztési
céllal, a b) pontra vonatkozóan az 1–8. millenniumi fejlesztési
céllal, valamint az Unió és tagállamai által közösen megállapított további
mutatókkal mérik.
(2)
A földrajzi programok részét képező
intézkedéseket úgy kell megtervezni, hogy megfeleljenek a hivatalos fejlesztési
támogatás (ODA) OECD/DAC által meghatározott feltételeinek.
A pánafrikai és tematikus programok részét
képező intézkedéseket úgy kell megtervezni, hogy megfeleljenek az ODA
OECD/DAC által meghatározott feltételeinek, kivéve, ha:
a)      a kedvezményezettek jellegzetességei mást
követelnek meg, vagy
b)      a tevékenység a 6. cikkben említett
globális kezdeményezést, uniós politikai prioritást vagy az Unió nemzetközi
kötelezettségét vagy vállalását hajtja végre, és a tevékenység jellemzői
nem teszik lehetővé az ODA feltételeinek való megfelelést.
Az a) pont sérelme nélkül, a pánafrikai és
tematikus programok keretében előirányzott kiadások legalább 90 %-át
oly módon kell kialakítani, hogy megfeleljenek az ODA OECD/DAC által
kidolgozott feltételeinek.
(3)
A humanitárius segítségnyújtásról szóló, 1996.
június 20-i 1257/96/EK tanácsi rendelet[27]
hatálya alá tartozó, és annak értelmében támogatásra jogosult intézkedések
jelen rendelet alapján főszabály szerint nem finanszírozhatóak, kivéve, ha
a válságból kivezető, fejlesztést segítő kiegyensúlyozott feltételek
megteremtéséhez az együttműködés folyamatosságának biztosítása szükséges.
3. cikk
Általános
elvek
(1)
Az Unió a partnerországokkal és -régiókkal
folytatott párbeszéd és együttműködés révén az alapjául szolgáló értékek,
vagyis a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és alapvető
szabadságok tiszteletben tartása elősegítésére, fejlesztésére és
megszilárdítására törekszik.
(2)
E rendelet végrehajtása során, valamint az uniós
támogatás magas hatásfokának biztosítása érdekében, a partnerországok között
differenciált megközelítést kell alkalmazni, amely egyedi és testre szabott
együttműködést biztosít számukra a következők alapján:
a)      szükségleteik;
b)      az általuk megteremthető vagy
számukra hozzáférhető pénzügyi források és abszorpciós kapacitásuk;
valamint
c)      kötelezettségvállalásaik és
teljesítményük.
A differenciált megközelítést továbbá az uniós
támogatásnak a partnerországra gyakorolt lehetséges hatásai figyelembevételével
alkalmazzák.
A leginkább rászoruló, így különösen a legkevésbé
fejlett, alacsony jövedelmű, valamint a válság sújtotta, válságot
követő, vagy instabil és kiszolgáltatott helyzetben lévő országok
számára elsőbbséget kell biztosítani a forráselosztási folyamat során.
(3)
Valamennyi programban meg kell valósítani az alábbi
horizontális kérdések érvényre juttatását: az emberi jogoknak, a nemek közötti
egyenlőségnek és a nők megerősödött szerepének, a
megkülönböztetésmentességnek, a demokráciának, a felelős kormányzásnak, a
gyermekek és az őslakosság jogainak, a fogyatékossággal élők
társadalmi befogadásának és jogainak, valamint a környezetvédelmi
fenntarthatóságnak – ideértve az éghajlatváltozás kezelését is – az
előmozdítása, továbbá a HIV/AIDS elleni küzdelem.
(4)
Különös figyelmet kell fordítani a jogállamiság
erősítésére, az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés javítására és a
civil társadalom, a kereskedelem és a fenntartható fejlődés, az IKT-hez
való hozzáférés, az egészségügy és az élelmezésbiztonság támogatására, valamint
a párbeszéd, a részvétel és a megbékélési folyamat, továbbá az
intézményfejlesztés előmozdítására.
(5)
E rendelet végrehajtását az Unió egyéb külső
tevékenységével és a többi vonatkozó szakpolitikával összhangban kell
megvalósítani. E célkitűzésnek megfelelően a jelen rendelet szerint
finanszírozott intézkedéseket – beleértve az EBB által kezelteket is – az Unió
és az érintett harmadik országok és régiók közötti megállapodásokhoz,
nyilatkozatokhoz és cselekvési tervekhez hasonló eszközökben rögzített
együttműködési politikára, valamint az uniós döntésekre, konkrét
érdekekre, politikai prioritásokra és stratégiákra kell alapítani.
(6)
A Bizottság és a tagállamok rendszeres és gyakori
információcserére törekednek, ideértve a többi donorral folytatott
információcserét is, és elősegítik a donorok jobb együttműködését és
egymást kiegészítő jellegét azzal, hogy olyan közös többéves programozás
kidolgozásán munkálkodnak, amely a partnerországoknak a szegénység visszaszorítására
irányuló vagy azzal egyenértékű stratégiáin alapul, a közös végrehajtási
mechanizmusokkal – ideértve a megosztott elemzést is –, a donorokat átfogó,
közös missziókkal, valamint társfinanszírozási és delegált együttműködési
megállapodások alkalmazásával.
(7)
Az Unió és a tagállamok saját hatáskörük keretein
belül előmozdítják a globális kihívások többoldalú megközelítését, és
adott esetben erősítik a nemzetközi szervezetekkel és szervekkel, valamint
a többi kétoldalú donorral folytatott koordinációt.
(8)
Az Unió a nemzetközi legjobb gyakorlatnak
megfelelően előmozdítja a partnerországokkal és -régiókkal folytatott
hatékony együttműködést. Az Unió egyre nagyobb mértékben összehangolja
támogatását a partnerek nemzeti vagy területi fejlesztési stratégiáival, reformpolitikáival
és eljárásaival. Az Unió hozzájárul a partnerkormányok és –intézmények,
valamint a donorok kölcsönös elszámoltathatósági folyamatának
megerősítéséhez, és a helyi szakértelem és helyi munkahelyteremtés
előmozdításához. E céloknak megfelelően az Unió a következőket
mozdítja elő:
a)      a partnerország vagy -régió vezetésével
és felelősségvállalásával zajló fejlesztési folyamat;
b)      a fejlesztés befogadó és
részvételközpontú megközelítése, és a társadalom valamennyi szegmensének széles
körű bevonása a fejlesztési folyamatba és a nemzeti és regionális
párbeszédbe, beleértve a politikai párbeszédet is;
c)      az OECD/DAC legjobb gyakorlataival
összhangban a közös végrehajtási rendelet 4. cikkében meghatározott,
hatékony és innovatív együttműködési módszerek és eszközök, mint például a
támogatások és kölcsönök ötvözése, egyéb kockázat-megosztási mechanizmusok a
kiválasztott ágazatokban és országokban, valamint a magánszektor bevonása. Az
említett szabályok és eszközök az egyes partnerországok vagy -régiók különleges
jellemzőihez igazodnak, és programalapú megközelítésekre, a finanszírozás
kiszámítható teljesítésére, a magántőke mozgósítására, az adott országok
rendszereinek fejlesztésére és alkalmazására, valamint a fejlesztés
eredményalapú megközelítésére összpontosítanak, beleértve adott esetben a
millenniumi fejlesztési célokhoz hasonló, nemzetközileg megállapított célokat
és mutatókat is; valamint
d)      a szakpolitikáknak és a programozásnak az
átfedések és a tevékenységek megkettőzése csökkentését célzó, a donorok
közötti koordináció és összehangolás által megvalósuló jobb hatása, a
kiegészítő jelleg javítása és több donorra kiterjedő kezdeményezések
támogatása céljából.
e)      A partnerországokban és –régiókban a
koordinációval és a segélyek hatékonyságával kapcsolatban elfogadott
iránymutatások és a legjobb gyakorlatra vonatkozó elvek alkalmazásával kell
megvalósítani a koordinációt.
(9)
Az Unió támogatja egyebek mellett a kétoldalú,
regionális és többoldalú együttműködést és párbeszédet, partnerségi
megállapodásokat és a háromoldalú együttműködést.
(10)
A Bizottság rendszeres információcserére törekszik
a civil társadalommal.
III. CÍM
FÖLDRAJZI
ÉS TEMATIKUS PROGRAMOK
4. cikk
Az
uniós támogatás végrehajtása
E rendelet átfogó szándékával és hatályával,
célkitűzéseivel és általános elveivel összhangban az uniós támogatást a
földrajzi és tematikus, valamint a pánafrikai programokon keresztül, és a közös
végrehajtási rendeletnek megfelelően hajtják végre.
5. cikk
Földrajzi
programok
(1)
Az Unió e cikk szerinti együttműködési tevékenysége
nemzeti, regionális, régiókon átívelő és kontinentális jellegű
tevékenységekre vonatkozik.
(2)
Az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjának sérelme
nélkül a földrajzi programok megfelelő tevékenységi területeken
a)      az I. mellékletben felsorolt
partnerországokkal megvalósított regionális együttműködésre, és
b)      a III. mellékletben felsorolt
partnerországokkal megvalósított kétoldalú együttműködésre terjednek ki.
(3)
Földrajzi programok az „európai konszenzus” által
felölelt együttműködési területeken is kialakíthatóak, többek között a 2. cikk
(1) bekezdésében kitűzött célok elérése érdekében.
A közös együttműködési területek és az egyes
régiókra vonatkozó sajátos együttműködési területek a
IV. mellékletben szerepelnek.
(4)
Az Unió az országprogramok mindegyikében alapvetően
három ágazatra összpontosítja támogatását.
6. cikk
Tematikus
programok
E rendelet átfogó céljaival és hatályával,
célkitűzéseivel és általános elveivel összhangban a tematikus programok
alapján megvalósított fellépéseknek a földrajzi programok alapján
finanszírozott fellépésekhez többletértéket kell biztosítaniuk, és azokat ki
kell egészíteniük.
A tematikus fellépések programozására a
következő feltételek vonatkoznak:
(a)
az Unió e rendelet szerinti szakpolitikai céljai a
földrajzi programokkal nem valósíthatóak meg megfelelő vagy hatékony
módon;
(b)
a fellépések a nemzetközileg elfogadott célokat,
vagy a globális közjavakat és kihívásokat támogató globális kezdeményezésekre
irányulnak, amely esetben, a közös végrehajtási rendelet 9. cikkétől
eltérve, a megfelelő tematikus programban előirányzottak szerint
magukban foglalhatják a tagállamokban, a tagjelölt és potenciális tagjelölt
országokban, valamint az egyéb harmadik országban való fellépést is;
és/vagy
(c)
a fellépések a következő jelleggel bírnak:
–
multiregionális és/vagy horizontális fellépések;
–
innovatív szakpolitikák és/vagy a jövőbeni
fellépésekhez információul szolgáló kezdeményezések;
–
fellépések olyan esetekben, amikor a
partnerkormánnyal/(partnerkormányokkal) nem született megállapodás a
fellépésről;
–
az Unió valamely szakpolitikai prioritását, illetve
az Unió valamely nemzetközi kötelezettségét vagy kötelezettségvállalását
tükröző fellépések; valamint
–
adott esetben olyan helyzetekben végrehajtandó
fellépések, amelyekben nincs földrajzi program, vagy azt felfüggesztették.
7. cikk
Globális
közjavak és kihívások
(1)
A „Globális közjavak és kihívások” programban az
uniós támogatás célja az, hogy elősegítse a tevékenységeket az olyan
területeken, mint például a környezetvédelem és az éghajlatváltozás, a
fenntartható energiagazdálkodás, a humán fejlődés, az élelmezésbiztonság,
valamint a migráció és menekültügy.
(2)
A jelen cikk szerinti uniós támogatás által
lefedett részletes tevékenységi területeket az V. melléklet rögzíti.
8. cikk
Civil
társadalmi szervezetek és helyi hatóságok
(1)
A fejlesztésben részt vevő civil társadalmi
szervezetekkel és helyi hatóságokkal foglalkozó program célja, hogy a
fejlesztés területén finanszírozza a partnerországokból, az Unióból, a
tagjelölt és potenciális tagjelölt országokból származó civil társadalmi
szervezetek és helyi hatóságok által vagy azokra vonatkozóan tett
kezdeményezéseket.
(2)
A jelen cikk szerinti uniós támogatás által
lefedett részletes tevékenységi területeket, valamint a civil társadalmi
szervezetek és helyi hatóságok kategóriáit felsoroló indikatív jegyzéket az
V. melléklet rögzíti.
9. cikk
Pánafrikai
program
(1)
Az uniós támogatás előmozdítja az EU–Afrika
közös stratégia, és az annak alapján elfogadott cselekvési tervek
végrehajtását, amely kiterjed a transzregionális, kontinentális és globális
jellegű tevékenységekre.
A pánafrikai program biztosítja továbbá az Unió
külső fellépésének egyéb pénzügyi eszközeivel, nevezetesen az Európai
Fejlesztési Alappal és az Európai Szomszédsági Támogatási Eszközzel,
kapcsolatos kiegészítő jelleget és összhangot.
(2)
A jelen cikk szerinti uniós támogatás által
lefedett részletes tevékenységi területeket a VI. melléklet rögzíti.
(3)
A pánafrikai programhoz kapcsolódó többéves
indikatív programokat az EU–Afrika közös stratégia és annak cselekvési tervei
alapján kell kidolgozni.
IV. CÍM
PROGRAMOZÁS
ÉS A TÁMOGATÁSOK ELOSZTÁSA
10. cikk
A
programozás és a támogatások elosztásának általános kerete
(1)
A földrajzi programok esetében a 11. cikk
rendelkezéseinek megfelelő stratégiai dokumentum alapján a
partnerországokra és -régiókra vonatkozó többéves indikatív programokat kell
kidolgozni.
A tematikus programok esetében a 13. cikk
rendelkezéseinek megfelelő többéves indikatív programokat kell kidolgozni.
A Bizottság a 11. és 13. cikkben említett
programozási dokumentumok alapján a közös végrehajtási rendelet 2. cikkében
rögzített végrehajtási intézkedéseket fogad el. Azonban a közös végrehajtási
rendeletnek megfelelően, rendkívüli körülmények fennállása esetén, az
uniós támogatás az e dokumentumokban nem szereplő intézkedések formájában
is megvalósulhat.
(2)
Együttműködési tevékenységeik kiegészítő
és összefüggő jellegének előmozdítása érdekében az Unió és tagállamai
a programozási folyamat korai szakaszában egyeztetnek egymással, valamint a
többi donorral és fejlesztési szereplővel, a civil társadalom, valamint a
regionális és helyi hatóságok képviselőit is beleértve. Ez az egyeztetés
az Unió és a tagállamok közös programozását eredményezheti.
(3)
A Bizottság az egyes földrajzi programokon belüli
többéves indikatív keretösszegeket e rendelet általános elveivel összhangban, a
3. cikk (2) bekezdésében rögzített feltételek alapján, valamint a
különböző programok sajátosságai mellett, a válság sújtotta, instabil,
konfliktus- vagy katasztrófahelyzetben lévő országok vagy régiók
előtt álló különös nehézségeket szem előtt tartva határozza meg.
(4)
A források egy része kiosztatlan tartalékot
képezhet. A 11. cikk (5) bekezdése és a 13. cikk szerinti
későbbi elosztásukra vagy átcsoportosításukra tekintettel, e források
felhasználásáról a közös végrehajtási rendelettel összhangban később
határoznak.
11. cikk
A
földrajzi programok programozási dokumentumai
(1)
A stratégiai dokumentumokat az Unió dolgozza ki a
célból, hogy átfogó szándékával és hatályával, továbbá célkitűzéseivel,
elveivel és szakpolitikáival összhangban összefüggő keretet biztosítsanak
az Unió és az érintett partnerország vagy -régió közötti fejlesztési
együttműködéshez.
A stratégiai dokumentumok előkészítése és
végrehajtása tiszteletben tartja a segélyhatékonyság következő elveit:
nemzeti felelősségvállalás, partnerség, koordináció, harmonizáció, a
kedvezményezett ország vagy régió rendszereihez való igazodás, kölcsönös
elszámoltathatóság és eredményorientáltság, e rendelet 3. cikke (5)–(8) bekezdésének
megfelelően.
E célból a stratégiai dokumentumokat
főszabály szerint az Uniónak a partnerországokkal vagy -régiókkal
folytatott párbeszédére kell alapozni, amely adott esetben az érintett
tagállamokat, partnerországokat vagy régiókat, valamint a civil társadalmat és
a regionális és helyi hatóságokat vonja be, az érintett ország vagy régió
megfelelő felelősségvállalásának, valamint a nemzeti fejlesztési
stratégiák – különösen a szegénység visszaszorítását célzó
stratégiák – támogató ösztönzésének biztosítása érdekében.
(2)
A stratégiai dokumentumokat félidős vagy
– szükség esetén – ad hoc felülvizsgálatnak kell alávetni, adott
esetben a partnerországokkal és -régiókkal kötött partnerségi és
együttműködési megállapodásokban meghatározott elvekkel és eljárásokkal
összhangban.
(3)
A megfelelő partnerországokra és –régiókra
vonatkozó stratégiai dokumentumokat kell kidolgozni, kivéve, ha egy átfogó
uniós stratégiát – ideértve a fejlesztéspolitikát is – rögzítő
közös keretdokumentum került kidolgozásra az érintett partnerországok és
–régiók vonatkozásában.
A következők esetében nincs szükség
stratégiai dokumentumra:
a)      nemzeti fejlesztési terv vagy egy ahhoz
hasonló, a Bizottság által a többéves indikatív program elfogadásakor alapul
vett átfogó fejlesztési dokumentum formáját öltő nemzeti fejlesztési
stratégiával rendelkező országok;
b)      azok az országok vagy régiók, amelyek
vonatkozásában az Unió és a tagállamok közös többéves programozási dokumentumot
fogadtak el;
c)      az Európai Unióval közösen megállapított
stratégiával rendelkező régiók.
(4)
Nem szükséges stratégiai dokumentum azon országok
vagy –régiók esetében, amelyek részére a jelen rendelet rendelkezései szerint a
2014–2020-as időszak folyamán uniós pénzalapból nyújtandó keretösszeg nem
haladja meg a 50 millió eurót.
(5)
Minden egyes, a jelen rendelet alapján uniós
pénzalapból nyújtott keretösszegre jogosult ország vagy régió vonatkozásában
többéves indikatív programot kell kidolgozni. E dokumentumokat, a (4)
bekezdésben említett országok vagy régiók kivételével, a stratégiai
dokumentumok vagy az e cikkben szereplő, azokhoz hasonló dokumentumok
alapján kell kidolgozni.
E rendelet céljából a (3) bekezdés b) pontjában
említett többéves programozási dokumentum elfogadható többéves indikatív
programként, amennyiben az megfelel a jelen bekezdésben rögzített elveknek és
feltételeknek, köztük a források indikatív elosztásának, valamint a 14. cikkben
rögzített eljárásoknak.
A többéves indikatív programok meghatározzák az
uniós finanszírozásra kiválasztott, prioritást élvező területeket, a
konkrét célkitűzéseket, a várt eredményeket, a teljesítménymutatókat,
valamint az indikatív keretösszegeket is, átfogóan és az egyes prioritást
élvező területekre vonatkozóan egyaránt. E keretösszegek adott esetben
tartományként is megadhatók, illetve kiosztatlan tartalékot is képezhetnek.
A többéves indikatív programokat szükség esetén ki
kell igazítani, az alapjukat képező stratégiai dokumentumok bármely
félidős vagy ad hoc felülvizsgálatát figyelembe véve.
Az elfogadott célkitűzések – köztük a jó
kormányzásra, a demokráciára, a jogállamiságra és az emberi jogok tiszteletben
tartására vonatkozó célok – elérése és az elérésre való törekvés közben
alkalmazandó kölcsönös elszámoltathatóság elvének megfelelően, az
indikatív keretösszegek a felülvizsgálatok eredményeképpen növelhetők vagy
csökkenthetők, különösen az olyan különleges szükségletekre való
tekintettel, amelyek például a válság sújtotta, válságot követő, vagy
instabil helyzetek vagy a rendkívüli vagy elégtelen teljesítmények eredményeképpen
álltak elő.
12. cikk
A
válság sújtotta, válságot követő, illetve instabil helyzetben lévő
országokra vonatkozó programozás
(1)
A válság sújtotta, válságot követő, vagy
instabil helyzetben lévő országokra vonatkozó programozási dokumentumok
kidolgozásakor megfelelően figyelembe kell venni az érintett országok és
régiók kiszolgáltatottságát, sajátos szükségleteit és körülményeit.
Megfelelő figyelmet kell szentelni a
konfliktus-megelőzésnek, az állam- és békeépítésnek, a konfliktust
követő megbékélési folyamatnak és az újjáépítési intézkedéseknek.
Amennyiben partnerországok vagy partnerországok
csoportjai a válság sújtotta, válságot követő, vagy instabil helyzetbe
kerülnek, vagy azok közvetlenül érintik őket, külön hangsúlyt kell
helyezni a segélyezés, a helyreállítás és a fejlesztés közötti koordináció
fokozására annak érdekében, hogy segítséget kapjanak a szükséghelyzettől a
fejlesztési szakaszba való átmenet végrehajtásához. Az instabil helyzetű
vagy természeti katasztrófák által rendszeresen sújtott országokra és régiókra
vonatkozó programoknak rendelkezniük kell a katasztrófákra való
felkészülésről és azok megelőzéséről, valamint az effajta
katasztrófák következményeinek kezeléséről.
(2)
A válság sújtotta, válságot követő, vagy
instabil helyzetek vagy a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és az
alapvető szabadságok fenyegetettségének gyors uniós válaszadást
igénylő esetében, a 11. cikkben említett dokumentum módosítható a
közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (4) bekezdése szerinti
sürgősségi eljárás keretében, az országok vagy régiók együttműködési
stratégiájának ad hoc felülvizsgálatát követően.
E felülvizsgálatok a hosszú távú fejlesztés és
együttműködés felé való átmenet biztosítása érdekében konkrét és testre
szabott stratégiát javasolhatnak, előmozdítva ezzel a humanitárius és
fejlesztéspolitikai eszközök közötti jobb együttműködést és átmenetet.
13. cikk
A
tematikus programokhoz fűződő programozási dokumentumok
(1)
A tematikus programokhoz fűződő
többéves indikatív programokban meg kell határozni az érintett témához
kapcsolódó uniós stratégiát, az uniós finanszírozásra kiválasztott
prioritásokat, a konkrét célkitűzéseket, a várható eredményeket, a
teljesítménymutatókat, a nemzetközi helyzetet és a főbb partnerek
tevékenységeit. Az átfogó kezdeményezésekben való részvételre vonatkozóan adott
esetben meg kell határozni a forrásokat és az intervenció kiemelt területeit. A
többéves indikatív programoknak összhangban kell állniuk a 11. cikk (3) bekezdésében
említett dokumentumokkal.
(2)
A többéves indikatív programok átfogó módon és az
egyes prioritást élvező területekre vonatkozóan egyaránt tartalmazzák az
indikatív pénzügyi keretösszegeket. E keretösszegek adott esetben tartományként
is megadhatók és/vagy kiosztatlan tartalékot képezhetnek. A többéves indikatív
programokat a szakpolitikák hatékony végrehajtásához szükséges esetben, a
félidőben vagy ad hoc végzett felülvizsgálatok figyelembevételével, ki
kell igazítani.
(3)
Együttműködési tevékenységeik kiegészítő
jellegének előmozdítása érdekében a Bizottság és a tagállamok a
programozási folyamat korai szakaszában egyeztetnek egymással, valamint más
donorokkal és fejlesztési szereplőkkel, a civil társadalom és a helyi
hatóságok képviselőit is beleértve.
14. cikk
A
stratégiai dokumentumok jóváhagyása és a többéves indikatív programok
elfogadása
(1)
A Bizottság a közös végrehajtási rendelet 15. cikkének
(3) bekezdésében szereplő vizsgálóbizottsági eljárásnak
megfelelően jóváhagyja a stratégiai dokumentumokat és többéves indikatív
programokat fogad el. Ezt az eljárást kell alkalmazni a stratégiát és annak
programozását jelentősen módosító átfogó felülvizsgálatok esetén is.
(2)
Az (1) bekezdésben szereplő eljárás nem
alkalmazandó a stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok nem
lényegi elemeinek módosításakor, vagyis a technikai kiigazítások, a
támogatásoknak a kiemelt területenként meghatározott indikatív keretösszegen
belüli újraelosztása, illetve az eredeti indikatív keretösszeg 20 %-ot meg
nem haladó növelése vagy csökkentése esetén, feltéve, hogy az említett
módosítások nem befolyásolják az említett dokumentumokban rögzített prioritást
élvező területeket és célkitűzéseket. Az ilyen esetekben az Európai
Parlamentet és a Tanácsot egy hónapon belül tájékoztatni kell a
kiigazításokról.
(3)
A Bizottság kellően indokolt sürgős
esetekben, melyek többek közt a 12. cikk (2) bekezdésében említett
körülményekhez kapcsolódnak, a közös végrehatási rendelet 15. cikkének (4)
bekezdésében említett sürgősségi eljárásnak megfelelően módosíthatja
a stratégiai dokumentumokat és a többéves indikatív programokat.
V. CÍM
ZÁRÓ
RENDELKEZÉSEK
15. cikk
Az e
rendelet alapján nem támogatható harmadik országok részvétele
Kellően indokolt körülmények között,
valamint az uniós támogatás koherenciájának és hatékonyságának biztosítása,
vagy a regionális és régiókon átívelő együttműködés erősítése
érdekében a Bizottság a 2. cikk (3) bekezdésének sérelme nélkül
határozhat úgy, hogy kiterjeszti a fellépést az egyébként az 1. cikk
alapján támogatásra nem jogosult országokra, területekre és régiókra is,
amennyiben a végrehajtandó fellépés globális, regionális, régiókon vagy határon
átívelő jelleggel bír. A közös végrehajtási rendelet 8. cikkének (1)
bekezdésétől eltérően az érintett országok, területek és régiók
természetes és jogi személyei részt vehetnek az ilyen fellépéseket végrehajtó
eljárásokban.
16. cikk
A
támogatás felfüggesztése
A partnerországokkal és -régiókkal kötött
partnerségi és együttműködési megállapodások támogatás felfüggesztésére
irányuló előírásainak sérelme nélkül, amennyiben egy partnerország
megsérti a 3. cikk (1) bekezdésében említett elveket, az Unió
– a különösen sürgős esetek kivételével – konzultációra kéri fel
a partnerországot mindkét fél számára elfogadható megoldás kialakítása
céljából. A Tanács, amennyiben a partnerországgal folytatott konzultációk nem
vezetnek mindkét fél számára elfogadható megoldáshoz, vagy az egyeztetést
elutasítják, illetve különösen sürgős esetekben, az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 215. cikke (1) bekezdésével
összhangban megfelelő intézkedéseket hozhat, amelyek magukban foglalhatják
a támogatás teljes vagy részleges felfüggesztését is.
17. cikk
A
Bizottság felhatalmazás alapján nyert jogkörei
A Bizottság felhatalmazást kap, hogy a 18. cikkel
összhangban a jelen rendelet I–VII. mellékletének módosítását és
kiegészítését célzó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el.
18. cikk
A
felhatalmazás gyakorlása
(1)
A 17. cikkben említett jogköröket e rendelet
időbeli hatályának időtartamára ruházzák át.
(2)
Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja a felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti
az abban meghatározott felhatalmazást. A visszavonás a határozat Európai
Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése utáni napon, vagy a határozatban
rögzített későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a
már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(3)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul értesíti arról az Európai Parlamentet
és a Tanácsot.
(4)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktus – az (5) bekezdésben
említett esetek kivételével – csak akkor lép hatályba, ha az Európai
Parlamentnek és a Tanácsnak megküldött értesítést követő két hónapos
időtartam leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt
kifogást a jogi aktus ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az
időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a
Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács
kezdeményezésére ezen időtartam 2 hónappal meghosszabbodik.
(5)
Az I., II. és III. mellékletnek az 1. cikk a)
pontjában rögzített jogosulti jegyzék felülvizsgálatára vonatkozó OECD/DAC
határozatokkal történő összehangolásával kapcsolatos, ellenvetés
benyújtására rendelkezésre álló időszak egy hét.
19. cikk
A
bizottság
A Bizottság munkáját a Fejlesztési
Együttműködési Eszköz Bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU
rendelet szerinti bizottság.
20. cikk
Pénzügyi
referenciaösszeg
(1)
E rendelet 2014–2020 közötti időszakban való
végrehajtásának pénzügyi referenciaösszege 23 294 700 000 EUR.
(2)
Az 5–9. cikkben említett valamennyi program
számára a 2014–2020 közötti időszak tekintetében elkülönített indikatív
minimumösszegeket a VII. melléklet tartalmazza. Az összegek a programok
között a 18. cikk szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktussal
átcsoportosíthatók. A globális közjavak és kihívások programon belüli összegek
bizottsági határozat révén átcsoportosíthatók az alfejezetek között,
amelyről az Európai Parlamentet és Tanácsot a határozat elfogadását
követő egy hónapon belül tájékoztatni kell.
(3)
Az „Erasmus mindenkinek” rendelet 13. cikkének (2)
bekezdése szerint a felsőoktatás nemzetközi dimenziójának ösztönzése
érdekében a különböző külső finanszírozási eszközökből
(Fejlesztési Együttműködési Eszköz, Európai Szomszédsági Támogatási
Eszköz, Előcsatlakozási Támogatási Eszköz, Partnerségi Eszköz és az
Európai Fejlesztési Alap) együttesen 1 812 100 000 EUR
indikatív összeget különítenek el az EU-n kívüli országokba irányuló/
országokból érkező tanulási mobilitással kapcsolatos fellépésekre,
valamint ezen országok hivatalaival/intézményeivel/szervezeteivel való
együttműködésre és szakpolitikai párbeszédre. E források felhasználásakor
az „Erasmus mindenkinek” rendelet rendelkezései alkalmazandók.
A finanszírozás 2 többéves allokáción keresztül
lesz elérhető, melyek kizárólag az első 4, illetve a fennmaradó 3
évre terjednek ki. Ez a finanszírozás ezen eszközök többéves indikatív
programozásában jelenik majd meg, az érintett országok megállapított igényeivel
és prioritásaival összhangban. A keretösszegek jelentős előre nem
látott körülmények vagy fontos politikai változások esetén felülvizsgálhatók az
EU külső prioritásaival összhangban.
21. cikk
Európai
Külügyi Szolgálat
E rendelet az Európai Külügyi Szolgálat
szervezetének és működésének a megállapításáról szóló 2010/427/EU tanácsi
határozattal összhangban alkalmazandó.
22.
cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező
és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Ezt a
rendeletet 2014. január 1-jétől kezdődően kell alkalmazni.
Kelt Brüsszelben,
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
I. MELLÉKLET
AZ 1. CIKK (1) BEKEZDÉSÉNEK a) PONTJA SZERINT
TÁMOGATHATÓ PARTNERORSZÁGOK ÉS ‑RÉGIÓK
Latin-Amerika
1. Argentína
2. Bolívia
3. Brazília
4. Chile
5. Kolumbia
6. Costa Rica
7. Kuba
8. Ecuador
9. Salvador
10. Guatemala
11. Honduras
12. Mexikó
13. Nicaragua
14. Panama
15. Paraguay
16. Peru
17. Uruguay
18. Venezuela
Ázsia
19. Afganisztán
20. Banglades
21. Bhután
22. Kambodzsa
23. Kína
24. India
25. Indonézia
26. Koreai Népi
Demokratikus Köztársaság
27. Laosz
28. Malajzia
29.
Maldív-szigetek
30. Mongólia
31. Burma/Mianmar
32. Nepál
33. Pakisztán
34. Fülöp-szigetek
35. Srí Lanka
36. Thaiföld
37. Vietnam
Közép-Ázsia
38. Kazahsztán
39. Kirgiz
Köztársaság
40. Tádzsikisztán
41. Türkmenisztán
42. Üzbegisztán
Közel-Kelet
43. Irán
44. Irak
45. Jemen
Dél-Afrika
46. Dél-Afrika
II. MELLÉKLET
AZ OECD/DAC JEGYZÉKE AZ ODA KEDVEZMÉNYEZETTJEIRŐL
 Érvényes a 2011., 2012. és 2013. évi folyósításokra vonatkozó jelentésekre
III. MELLÉKKLET
AZ 5. CIKK (2) BEKEZDÉSE SZERINTI KÉTOLDALÚ
EGYÜTTMŰKÖDÉSBEN RÉSZTVEVŐ PARTNERORSZÁGOK ÉS -RÉGIÓK
E rendelet keretében az 5. cikk (2) bekezdése
alapján a következő partnerországok részesülnek kétoldalú fejlesztési
támogatásban:
1. Bolívia
2. Kuba
3. Salvador
4. Guatemala
5. Honduras
6. Nicaragua
7. Paraguay
8. Afganisztán
9. Banglades
10. Bhután
11. Kambodzsa
12. Koreai Népi
Demokratikus Köztársaság
13. Laosz
14. Mongólia
15. Burma/Mianmar
16. Nepál
17. Pakisztán
18. Fülöp-szigetek
19. Srí Lanka
20. Vietnam
21. Kirgiz
Köztársaság
22. Tádzsikisztán
23. Türkmenisztán
24. Üzbegisztán
25. Irak
26. Jemen
27. Dél-Afrika
IV. MELLÉKLET
A FÖLDRAJZI PROGRAMOK SZERINTI EGYÜTTMŰKÖDÉSI TERÜLETEK
A. A FÖLDRAJZI
PROGRAMOK SZERINTI KÖZÖS EGYÜTTMŰKÖDÉSI TERÜLETEK
A földrajzi
programokat, többek között, a következőkben meghatározott – az
ágazatokkal nem egyenértékűnek tekintendő – együttműködési
területek vonatkozásában lehet kidolgozni. A prioritások a Bizottságnak az
Európai Parlamenthez és a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett, „Változtatási program: az EU
fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című közleményével, valamint
a Tanács intézményeinek ez alapján levont következtetéseivel összhangban kerülnek
meghatározásra.
I. Az emberi
jogok, a demokrácia és a jó kormányzás egyéb kulcsfontosságú elemei
a)           demokrácia, emberi jogok és
jogállamiság;
b)           a nemek közötti egyenlőség és a
nők szerepének erősítése;
c)           államigazgatás;
d)           adópolitika és -igazgatás;
e)           korrupció;
f)            civil társadalom és helyi
hatóságok;
g)           természeti erőforrások;
valamint
h)           a fejlesztés és a biztonság közötti
kapcsolat.
II. Inkluzív
és fenntartható növekedés a humán fejlődés szolgálatában
a)           szociális védelem, egészségügy,
oktatás és munkahelyek;
b)           üzleti környezet, regionális
integráció és világszintű piacok; valamint
c)           fenntartható mezőgazdaság és
energia.
III. A
politikák fejlesztési célú koherenciája szempontjából lényeges további
területek
a)           éghajlatváltozás és
környezetvédelem;
b)           migráció és menekültügy; valamint
c)           a humanitárius segítségnyújtásból és
a válságkezelésből a hosszú távú fejlesztési együttműködésbe való
átmenet.
B. RÉGIÓNKÉNTI
KONKRÉT EGYÜTTMŰKÖDÉSI TERÜLETEK
Az uniós támogatás
a jelen rendelet 5. cikkével, valamint annak átfogó szándékával,
hatályával, céljaival és általános elveivel összhangban álló fellépéseket és
ágazati párbeszédeket támogatja. Megfelelő figyelmet kell fordítani a
közösen megállapított stratégiákat, partnerségi, együttműködési és kereskedelmi
megállapodásokat tükröző alábbi területekre. A prioritások „,
„Változtatási program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele”
című bizottsági közleménnyel, valamint a Tanács intézményeinek ez alapján
levont későbbi következtetéseivel összhangban kerülnek meghatározásra.
Latin-Amerika
a)           a társadalmi kohézió, különösen a
társadalmi befogadás, a tisztességes munka, a méltányosság, a nemek közti
egyenlőség és a nők erősebb szerepének ösztönzése;
b)           a kormányzási kérdések kezelése és
szakpolitikai reformok támogatása, különös tekintettel a következő
területekre: szociálpolitikák, az államháztartás igazgatása és az adózás,
biztonság (ideértve a kábítószereket, a bűnözést és korrupciót), a jó
kormányzás és a közintézmények megerősítése (beleértve az olyan innovatív,
a technikai együttműködést elősegítő intézkedéseket, mint a
TAIEX és az ikerintézményi programok), az emberi jogok – többek közt az
őslakosok és az afrikai származásúak jogainak – és a környezet védelme,
valamint a diszkrimináció, és a kábítószerek előállítása, fogyasztása és
tiltott kereskedelme elleni küzdelem;
c)           a regionális integráció
különböző folyamatainak és a hálózati infrastruktúrák összekapcsolásának
támogatása, az Európai Beruházási Bank (EBB) és más intézmények által
támogatott tevékenységeket kiegészítő jelleg biztosítása mellett;
d)           a fejlesztés és a biztonság közötti
kapcsolat kezelése;
e)           az oktatásra és a közös
latin-amerikai felsőoktatási térség kialakítására irányuló politikák
támogatása;
f)            a gazdasági sebezhetőség
kezelése, a strukturális átalakítások elősegítése erős kereskedelmi,
beruházási, know-how és kutatási, innovációs és technológiai partnerségek
létrehozása útján, a fenntartható és inkluzív növekedés összes dimenziójának
előmozdítása, különös figyelemmel a migrációs folyamatok, az
élelmezésbiztonság (ideértve a fenntartható mezőgazdaságot és halászatot
is), az éghajlatváltozás, a fenntartható energiagazdálkodás, valamint a
biológiai sokszínűség és az ökológiai rendszerekhez – köztük a víz- és
erdőterületekhez – kapcsolódó szolgáltatások védelmének és fejlesztésének
kihívásaira, valamint a zöld gazdaság munkahelyeinek számát és minőségét
növelő jövedelmező beruházásokra;
g)           az egyéb pénzügyi eszközökkel
megvalósított, katasztrófa vagy válságot követő helyzeteket kezelő
rövid távú sürgősségi intézkedések megfelelő figyelemmel kísérésének
biztosítása.
Ázsia
a)           a társadalmi kohézió, különösen a
társadalmi befogadás, a tisztességes munka, a méltányosság és a nemek közti
egyenlőség ösztönzése;
b)           inkluzív partnerségek létrehozása a
kereskedelem, a befektetések, a segélyezés, a migráció, a kutatás, az innováció
és technológia területén;
c)           legitim, hatékony és elszámoltatható
közintézmények és –szervek kiépítése és megerősítése intézményi reformok
(beleértve a jó kormányzásra és a korrupció visszaszorítására, az
államháztartás igazgatására, az adózásra és a közigazgatásra vonatkozó
reformokat), valamint a nemzetközi normáknak megfelelő törvényhozási,
igazgatási és szabályozási reformok előmozdítása által, különösen az instabil
helyzetű, valamint a válságos vagy válságot követő helyzetben
lévő országokban;
d)           a fejlesztés szolgálatában álló
aktív és szervezett civil társadalom támogatása, valamint a köz- és magánszféra
partnerségének (PPP) előmozdítása;
e)           az éghajlatváltozáshoz való
alkalmazkodás és a hatások csökkentésének támogatása, a fenntartható termelés
és fogyasztás, valamint a tiszta technológiákba való beruházások, a
fenntartható energiagazdálkodás, a közlekedés, a fenntartható
mezőgazdasági termelés és halászat, a biológiai sokszínűség és az
ökológiai rendszerekhez – egyben a víz- és erdőterületekhez –
kapcsolódó szolgáltatások védelmének és fejlesztésének, valamint a zöld
gazdaságban tisztességes munkalehetőségek teremtésének előmozdítása;
f)            a kiterjedtebb regionális integráció
és együttműködés eredményközpontú előmozdítása a regionális
integráció és párbeszéd különböző eljárásainak támogatásán keresztül;
g)           hozzájárulás az egészségügyi
kockázatok, köztük az emberek és állatok, valamint a különböző környezeti
tényezők egymásra hatásából eredő kockázatok megelőzéséhez,
valamint a kockázatokra adott válaszokhoz;
h)           a fejlesztés és a biztonság közötti
kapcsolattal összefüggésben a korrupció és a szervezett bűnözés elleni, a
kábítószer előállítása, fogyasztása és tiltott kereskedelme, valamint a
tiltott kereskedelem egyéb formái elleni küzdelem, valamint a hatékony
határellenőrzés és a határon átnyúló együttműködés támogatása;
i)            a katasztrófákra való felkészültség
és a katasztrófa utáni – az élelmezés- és táplálkozásbiztonságot és az
otthonuktól elszakadt emberek részére nyújtott támogatást is magában
foglaló – hosszú távú helyreállítás támogatása.
Közép-Ázsia
A 2007-ben
elfogadott, Közép-Ázsiával folytatandó új partnerségre vonatkozó stratégiában
rögzített közös célkitűzésekkel összhangban:
a)           az alkotmányos reformok, valamint a
törvényhozás, a szabályozás és a közigazgatás uniós normákhoz való
közelítésének előmozdítása, beleértve a további demokratizálódást és a
szervezett civil társadalom, a jogállamiság, a jó kormányzás és az adóügy
támogatását, valamint az olyan felelős nemzeti intézmények és szervek,
mint például a választási szervek, a parlamentek, valamint a közigazgatási
reform és az állami pénzügyi igazgatás megerősítését;
b)           az inkluzív és fenntartható
gazdasági növekedés előmozdítása, a társadalmi és regionális
egyenlőtlenségek kezelése valamint az olyan területek szakpolitikáinak
támogatása, mint az oktatás, a kutatás, az innováció és technológia, az
egészségügy, a tisztességes munka, a fenntartható energiagazdálkodás, a
mezőgazdaság és vidékfejlesztés, a kkv-k erősítése, s emellett a
piacgazdaság, a kereskedelem és a beruházások ösztönzése, beleértve a
szabályozási reformokat és Világkereskedelmi Szervezethez való csatlakozás
(WTO) támogatását is;
c)           a hatékony határellenőrzés és a
határon átnyúló együttműködés támogatása a határrégiók fenntartható
gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi fejlődésének előmozdítása
érdekében; a fejlesztés és a biztonság közötti kapcsolattal összefüggésben a szervezett
bűnözés és a tiltott kereskedelem valamennyi formája elleni küzdelem,
beleértve a kábítószerek előállítása és fogyasztása, valamint a fogyasztás
káros hatásai – beleértve a HIV/AIDS – elleni küzdelmet is;
d)           a többek között az Európai
Szomszédsági Támogatási Eszköz és valamely politikai reformokat támogató egyéb
uniós eszköz hatálya alá eső országokkal folytatott kétoldalú és
regionális együttműködés, párbeszéd és integráció előmozdítása,
beleértve az intézményépítésen, a technikai segítségnyújtáson (például TAIEX),
információcserén és ikerintézményi programokon keresztül megvalósított állami
kapacitásépítést, valamint az uniós pénzügyi források mozgósítására szolgáló
megfelelő mechanizmusok révén megvalósított kulcsfontosságú befektetéseket
az oktatási, környezetvédelmi és energiaipari ágazatban, a víz- és
közegészségügyben, az alacsony kibocsátással járó
fejlődést/éghajlatváltozás hatásaival szembeni ellenállást, valamint a
nemzetközi energiaellátási és szállítási műveletek biztonságának és
biztonságosságának, az összekapcsolódás, a hálózatok és üzemeltetőik
minőségének fejlesztése, ideértve az EBB által támogatott tevékenységeket
is.
Közel-Kelet
a)           a kormányzás (ideértve az adózás
területét is), az emberi jogok és a politikai egyenlőség kezelése
– különösen az instabil helyzetű államokban –, a legitim,
demokratikus, hatékony és elszámoltatható közintézmények, és az aktív,
szervezett civil társadalom felépítése érdekében;
b)           a társadalmi kohézió, különösen a
társadalmi befogadás, a tisztességes munka, a méltányosság és a nemek közti
egyenlőség ösztönzése;
c)           a fenntartható és sokrétű
gazdaság reformjának, a kereskedelemnek, a piacgazdaság fejlesztésének, a
főbb ágazatok (mint az energiaipar, a megújuló energiaforrásokat is
beleértve) jövedelmező és fenntartható beruházásainak, a köz- és
magánszféra partnerségének (PPP), valamint a partnerországok WTO-ba való
integrációjának előmozdítása;
d)           az Európai Szomszédsági Támogatási
Eszköz hatálya alá tartozó országokkal, valamint a Partnerségi Eszköz és az
egyéb uniós eszközök hatálya alá eső öböl-országokkal folytatott
regionális együttműködés, párbeszéd és integráció előmozdítása a
régión belüli, többek közt a gazdasággal, az energia- és vízgazdálkodással, a
szállítással és a menekültekkel kapcsolatos integrációs törekvések támogatása
útján;
e)           a jelen eszköz hatálya alatt
rendelkezésre bocsátott források következetes munkával és egyéb, a szélesebb
körű regionális integrációra összpontosító uniós eszköz által nyújtott
támogatással való kiegészítése, a gazdaságra, energiagazdálkodásra, kutatásra,
fejlesztésre és technológiára vonatkozó uniós érdekek előmozdítása, a
biztonság és fejlődés kapcsolatával összefüggésben a kábítószerek
előállítása, fogyasztása és tiltott kereskedelme elleni küzdelem, valamint
a migráció és fejlődés kapcsolatával összefüggésben a migráció kezelése és
a kitelepítettek és menekültek megsegítése.
Dél-Afrika
a)           a demokratikus társadalom, a jó
kormányzás és a jogállami keretek között működő állam
megszilárdításának támogatása, valamint a térségi és kontinentális stabilitás
és integráció elősegítése;
b)           a különböző szabadkereskedelmi
területek létesítésével megkezdett kiigazítási erőfeszítések támogatása;
c)           a tisztességes munka
előmozdítása, a szegénység, az egyenlőtlenség és a kirekesztés elleni
küzdelem támogatása, beleértve a korábban hátrányos helyzetben lévő
közösségek alapvető szükségleteinek kezelését;
d)           a gazdasági sebezhetőség
legyőzése, és a strukturális átalakítások megvalósítása, nagy hangsúlyt
fektetve a fenntartható és integratív gazdasági növekedésen alapuló,
tisztességes foglalkoztatásra, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, zöld
gazdaság és fenntartható fejlődés minden aspektusára (ideértve a
fenntartható mezőgazdaságot és halászatot is), valamint a biológiai
sokszínűség és az ökológiai rendszerekhez kapcsolódó szolgáltatások
fejlesztésére;
e)           a szexuális és a nemek közötti
különbségeken alapuló erőszak és egészségügyi kérdések kezelése: ideértve a HIV/AIDS-et és a társadalomra gyakorolt
hatását.
V. MELLÉKLET
A
TEMATIKUS PROGRAMOK TEVÉKENYSÉGI TERÜLETE
A. GLOBÁLIS
KÖZJAVAK ÉS KIHÍVÁSOK PROGRAM
A 6. cikkben
meghatározott feltételekkel összhangban a globális közjavak és kihívások
program célja az együttműködés erősítése, az ismeretek, a gyakorlati
tapasztalatok és a partnerországok kapacitásainak megosztása. A program többek
között az alábbi együttműködési területeket fedi le, a köztük lévő
szoros kapcsolat fényében biztosítva a legmagasabb fokú szinergiát:
Környezetvédelem
és éghajlatváltozás
a)           hozzájárulás az Európa 2020
stratégia jövőképe nemzetközi környezetvédelmi és éghajlati dimenziójának
végrehajtásához.
b)           a fejlődő országok
támogatása a természeti erőforrások fenntarthatóságával és a
környezetvédelmi fenntarthatósággal kapcsolatos millenniumi fejlesztési célok
elérése érdekében;
c)           az uniós kezdeményezések és a
nemzetközi és regionális szinten elfogadott és/vagy határon átnyúló jelleggel
bíró kötelezettségvállalások végrehajtásának elősegítése, különösen az
éghajlatváltozás területein az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes
stratégiák, különösen a biodiverzitásra is jótékony hatással járó
alkalmazkodási stratégiák, a biológiai sokszínűség és
ökoszisztéma-szolgáltatások, erdők, beleértve a FLEGT-et, sivatagosodás,
integrált vízkészlet-gazdálkodás, a természeti erőforrásokkal való
gazdálkodás, a hatékony és eredményes vegyianyag- és hulladékgazdálkodás,
erőforrás-hatékonyság és a zöld gazdaság előmozdítása révén;
c)           hozzájárulás az éghajlat-változási
és környezetvédelmi célok integrációjának növeléséhez és érvényre juttatásához az
EU-ban a módszertani és kutatómunka támogatásával, beleértve a monitoring,
jelentéstételi és ellenőrzési mechanizmusokat, az ökoszisztémák
feltérképezését és értékelését, a környezetvédelmi szakértelem növelését,
valamint az innovatív intézkedések és a politikai koherencia
előmozdítását;
d)           az Unió és tagállamai
környezetvédelmi irányításának és nemzetközi politikája fejlesztésének
támogatása a fenntartható fejlődésre irányuló nemzetközi kormányzás
környezetvédelmi és egyéb pillérei közötti összhang kialakítása révén, valamint
a regionális és nemzetközi környezetvédelmi ellenőrzés és értékelés
támogatása révén, továbbá a többoldalú környezetvédelmi megállapodásokra
vonatkozó intézkedések hatékony betartásának és végrehajtásának támogatása
révén.
Fenntartható
energia
a)           a biztonságos, hozzáférhető,
tiszta és fenntartható energiaszolgáltatások ösztönzése a szegénység
felszámolásának és a befogadás növelésének kulcsfontosságú mozgatójaként,
különös hangsúllyal a helyi energiaforrások használatára;
b)           a fenntartható energiával
kapcsolatos technológiák nagyobb mértékű használatának, az
energiahatékonyságnak és az alacsony kibocsátású fejlesztési stratégiáknak az
előmozdítása;
c)           az energiabiztonság
előmozdítása, például a források és útvonalak diverzifikációja, az árak
volatilitásának figyelembevétele, a kibocsátáscsökkentési potenciál, a piacok
fejlesztése és az energia-összekapcsolódás és –kereskedelem támogatása révén.
A humán
fejlődés
a)           Növekedés, munkahelyek és a
magánszféra részvétele
a több és jobb munkahely megteremtését célzó
intézkedések előmozdítása például a helyi kkv-k versenyképessége és
rugalmassága javításának, valamint a globális gazdaságba való integrációjuk
területén, a fejlődő országok többoldalú kereskedelmi rendszerbe
illeszkedésének támogatása a magánszektor fejlesztése és az üzleti környezet
fejlesztése, az ipari innovációk és a technológiai szakpolitikák, valamint a
kereskedelmi szakpolitikák és megállapodások meghatározásának és
végrehajtásának támogatása, a regionális integrációs törekvések támogatása, az
EU és a partnerországok és –régiók befektetési kapcsolatainak
előmozdítása, valamint a magán- és közbefektetések és az
együttműködés innovatív pénzügyi eszközökkel való erősítése révén. A
zöld gazdaság, a forráshatékonyság és a fenntartható fogyasztási és termelési
eljárások előmozdítása. Az elektronikus kommunikáció használatának
ösztönzése a valamennyi ágazatot átfogó növekedés támogatásának eszközeként a
digitális szakadék áthidalása, e terület megfelelő szakpolitikai és szabályozási
keretének kialakítása, valamint a szükséges infrastruktúra fejlesztésének és az
IKT-alapú szolgáltatások és alkalmazások használatának ösztönzése érdekében.
b)           Foglalkoztatás, készségek,
szociális védelem és társadalmi befogadás:
i. a termelékeny és tisztességes munka magas
szintjeinek támogatása elsősorban a hatékony és eredményes foglalkoztatási
szakpolitikák és stratégiák támogatásával, a munkaerőpiac szükségleteinek
és perspektíváinak megfelelő alkalmazhatósághoz szükséges szakképzéssel,
az informális gazdaságban is meglévő munkafeltételekkel, a tisztességes
munka előmozdításával, beleértve a gyermekmunka elleni küzdelmet, valamint
a társadalmi párbeszéd támogatása és a migránsok jogainak tiszteletben tartása
mellett a munkaerő mobilitásának megkönnyítése;
ii. a társadalmi kohézió erősítése különösen
fenntartható szociális védelmi rendszerek felállításával/erősítésével,
beleértve a kapcsolódó pénzügyi reformot;
iii. a társadalmi befogadás erősítése az
alapszolgáltatások méltányos hozzáférhetőségében való együttműködés,
a teljes foglalkoztatottság, a különös, elsősorban az ifjúság, a
fogyatékossággal élők, nők és kisebbségi csoportok önállóságának és
jogainak tiszteletben tartása révén annak érdekében, hogy minden ember részt
vegyen a jólét és a kulturális sokféleség megteremtésében, és élvezze annak
előnyeit.
c)           A nemek közötti egyenlőség
és a nők helyzetének megerősítése:
i. a nők gazdasági és társadalmi helyzetének
megerősödését és politikai részvételét előmozdító nemzeti szintű
programok támogatása;
ii. e kérdésnek a segélyhatékonyság ütemtervébe
való integrálódását előmozdító nemzeti, regionális és globális
kezdeményezések támogatása.
d)           Egészségügy
i. a fejlődő országok lakosai
egészségének és jólétének fokozása azáltal, hogy javítja a jó
minőségű létfontosságú közegészségügyi szolgáltatásokhoz való
hozzáférést és annak méltányos nyújtását, különösen:
ii. a partnerországok jelentős közvetlen
támogatását célzó globális kezdeményezésekre irányuló szakpolitikai ütemterv
támogatása és kialakítása, figyelembe véve az eredményközpontúságot, a hatékony
segítségnyújtást és az egészségügyi rendszerekre gyakorolt hatásokat, beleértve
a partnerországok e kezdeményezések melletti erősebb elköteleződését;
iii. olyan különös kezdeményezések támogatása
különösen regionális és globális szinten, amelyek erősítik az egészségügyi
rendszereket, és segítik az országokat abban, hogy szigorú, bizonyítékokon
alapuló nemzeti egészségügyi politikát alakítsanak ki és hajtsanak végre,
valamint a prioritási területeken (például az anyák egészségének védelme és a
szexuális és reproduktív egészség és jogok, a családtervezés elérhetősége,
a globális közjavak és a globális egészségügyi fenyegetésekre való reagálás).
e)           Oktatás, tudás és készségek:
i. az oktatás nemzetközi szinten elismert céljai
elérésének támogatása globális kezdeményezésekkel és partnerségekkel, külön
hangsúlyt helyezve a tudásra, a készségekre és a fenntartható és inkluzív
fejlesztés értékeire;
ii. az oktatási rendszerek fejlesztésének
kiegyensúlyozott megközelítésére alapozva a gyakorlati tapasztalatok, a jó
gyakorlatok és a fejlesztés előmozdítása;
iii. az azonos minőségű oktatáshoz való
egyenlő hozzáférés fejlesztése, beleértve a sérülékeny csoportokat, a
nőket és lányokat, és a globális célok elérésétől legtávolabb álló
országokat.
Élelmezésbiztonság
és fenntartható mezőgazdaság
A program az
együttműködést, a tudás és a gyakorlati tapasztalatok cseréjét, valamint a
partnerországoknak az élelmezésbiztonság következő négy pillérére irányuló
kapacitását erősíti: az élelmiszerek rendelkezésre állása (termelés), a
hozzáférés (beleértve a piacokat, a biztonsági hálózatokat és a nemi
tudatosságot), a felhasználás (táplálkozási beavatkozás a társadalom számára
ismert módszerekkel) és a stabilitás, négy dimenziót előtérbe állítva: a
kistermelői mezőgazdaság, a kormányzás, a regionális integráció és a
kiszolgáltatott helyzetben lévő népesség támogatási mechanizmusaira.
a)           A fenntartható mezőgazdasági
kisgazdálkodás fejlesztésének ösztönzése ökoszisztéma alapú, alacsony szén-dioxid-kibocsátással
járó és az éghajlatnak ellenálló biztonságos technológiához való hozzáférés
útján (ideértve az információs és kommunikációs technológiákat is), valamint
kiterjesztés és technikai szolgáltatások, vidékfejlesztési programok, produktív
beruházási intézkedések, a földdel és a természeti erőforrásokkal való
gazdálkodás, a genetikai sokszínűség védelme útján, lehetőségeket
teremtő gazdasági környezetben;
b)           a környezetvédelem- és
társadalomtudatos szakpolitika kialakításának és a releváns ágazatok
irányításának, az állami és a nem állami szereplők saját szabályozása
szerinti szerepének és a közjavak felhasználásának, szervezési kapacitásuknak,
szakmai szervezeteinek és intézményeinek támogatása;
c)           az élelmezés- és a
táplálkozásbiztonság erősítése megfelelő szakpolitikák, köztük a
biológiai sokféleség védelme és ökoszisztéma-szolgáltatások, az
éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra vonatkozó szakpolitikák, információs
rendszerek, válságmegelőzés és igazgatás, valamint a sérülékeny népességet
megszólító táplálkozási stratégiák révén;
d)           az élelmiszer- és takarmányláncok
révén biztonságos és fenntartható gyakorlatok előmozdítása.
Migráció és
menekültügy
a)           a migrációs kormányzás minden
szinten történő előmozdítása;
b)           a migrációs áramlások minden dimenzióban
történő jobb irányításának biztosítása;
c)           a bevándorlók jogainak tiszteletben
tartása és védelme mellett a népesség megnövekedett regionális és globális
mobilitására gyakorolt fejlesztési hatás maximalizálása azáltal, hogy
támogatják a szigorú regionális és nemzeti migrációs és menekültügyi politikák
kialakítását és végrehajtását, továbbá a migrációs dimenziót más regionális és
nemzeti szakpolitikákba illesztik;
d)           a migrációs és fejlesztési közötti
kapcsolatok egységes értelmezésének javítása, beleértve a
migrációs/menekültügyi vagy más ágazatok kormányzati szakpolitikáinak
társadalmi és gazdasági következményeit.
B. CIVIL
TÁRSADALMI SZERVEZETEK ÉS HELYI HATÓSÁGOK PROGRAM
Az EU
demokráciára, emberi jogokra és felelős kormányzásra irányuló támogatásának
megerősítésével összhangban a fejlesztésben részt vevő civil
társadalmi szervezetek és helyi hatóságok program a nemzetközileg kialakított
fejlesztési célok támogatásával erősíti az együttműködést, a tudás és
a gyakorlati tapasztalatok cseréjét, növeli a partnerországok civil társadalmi
szervezeteinek és helyi hatóságainak kapacitását.
A 6. cikkben meghatározott feltételekkel
összhangban a program az alábbiakhoz járul hozzá:
a)           a megerősített civil társadalmi
szervezetek és helyi hatóságok, valamint a rászoruló népességnek nyújtott
alapszolgáltatások révén inkluzív és megerősített társadalom a
partnerországokban;
b)           a fejlesztési kérdések európai
polgárokban való tudatosítása szintjének növelése és a közvélemény aktív
támogatásának mozgósítása az Unióban, a lehetséges tagjelölt és a tagjelölt
országokban, a partnerországokban, a szegénység visszaszorítása és a
fenntartható fejlesztési stratégiák érdekében;
c)           az európai és déli civil társadalmi
és helyi hatósági hálózatok kapacitásának növelése a fejlesztés területén
jelentős és folyamatos szakpolitikai párbeszéd biztosítása érdekében.
Az e program által
támogatott tevékenységek magukban foglalják a következőket:
a)           olyan beavatkozások a
partnerországokban, amelyek a civil társadalmi szervezetek és helyi hatóságok
által nyújtott alapszolgáltatások révén támogatják a sérülékeny és a társadalom
peremére szorult csoportokat a kevésbé fejlett országokban;
b)           a célzott szereplők
kapacitásának fejlesztése a nemzeti program keretében biztosított támogatás kiegészítéseként,
az intézkedések célja:
i. a civil társadalmi szervezetek kapacitásának
erősítése a fejlesztési folyamatban való hatékony részvétel érdekében;
ii. a civil társadalmi szervezetek, az állam és az
egyéb fejlesztési szereplők közötti fejlesztési témájú interakció
javítása;
iii. a helyi hatóságok kapacitásának
erősítése a különös szerepüket és különlegességeiket elismerő
fejlesztési folyamatban való hatékonyabb részvétel érdekében;
c)           a nyilvánosság figyelmének felhívása
a fejlesztési kérdésekre, valamint a formális és informális fejlesztés-oktatás
előmozdítása az Unióban, a lehetséges tagjelölt és a tagjelölt országokban
annak érdekében, hogy megszilárdítsák a fejlesztési szakpolitika helyét az
európai társadalmakban, nagyobb állami támogatást mozgósítsanak a szegénység
elleni intézkedésekben és a fejlett és a fejlődő országok
kapcsolatának kiegyensúlyozása érdekében, felhívják a figyelmet a
fejlődő országokat és lakosaikat érintő kérdésekre és
nehézségekre, valamint előmozdítsák a globalizáció szociális dimenzióját;
d)           a civil társadalom és a helyi
hatóságok hálózatainak koordinálása, kapacitásfejlesztése és intézményi
erősítése, szervezeteiken belül és a fejlesztésről szóló európai
párbeszédben részt vevő érdekeltek különböző típusai között, valamint
a civil társadalmi szervezetek, helyi hatóságok és ernyőszervezeteik déli
hálózatainak koordinálása, kapacitásfejlesztése és intézményi erősítése.
A civil társadalmi szervezetek
független és elszámoltatható alapon működő, nem állami közhasznú
szereplők, többek között: nem kormányzati szervezetek, az őslakosokat
képviselő szervezetek, a nemzeti és/vagy etnikai kisebbségeket
képviselő szervezetek, helyi kereskedelmi szervezetek és polgári
csoportok, szövetkezetek, munkaadói szövetségek és szakszervezetek (szociális
partnerek), gazdasági és társadalmi érdekeket képviselő szervezetek,
korrupció és csalás ellen küzdő és felelős kormányzást
előmozdító szervezetek, polgári jogi szervezetek és a hátrányos
megkülönböztetés ellen küzdő szervezetek, a decentralizált regionális
együttműködésben és integrációban részt vevő helyi szervezetek (és
hálózatok), fogyasztói szervezetek, nőket és fiatalokat tömörítő
szervezetek, környezetvédelmi, oktatási, kulturális, kutatási és tudományos
szervezetek, egyetemek, egyházak és vallási egyesületek és közösségek, a média,
valamint bármely nem kormányzati egyesület és független alapítvány, beleértve a
független politikai alapítványokat, amelyek hozzájárulhatnak e rendelet
céljainak végrehajtásához.
A helyi hatóságok a nemzeti alatt
elhelyezkedő számos különböző kormányzati szintet és ágat magukban
foglalnak, például az önkormányzatokat, közösségeket, körzeteket, megyéket,
tartományokat, régiókat stb.
***
VI. MELLÉKLET
A
PÁNAFRIKAI PROGRAM TEVÉKENYSÉGI TERÜLETEI
A pánafrikai program
az EU–Afrika közös stratégia céljait és általános elveit támogatja, különösen
az alábbiak révén:
a)           az EU–Afrika közös stratégiában
kialakított célok, kezdeményezések és tevékenységek, valamint az azon alapuló
cselekvési tervek támogatása, amely többek között az alábbi területeket fedi
le: béke és biztonság, demokratikus kormányzás és emberi jogok, kereskedelem,
regionális integráció és infrastruktúra (közlekedési is), millenniumi
fejlesztési célok, energia, éghajlatváltozás és környezetvédelem, migráció,
mobilitás és foglalkoztatás, tudomány, információs társadalom és
űrkutatás, valamint horizontális kérdések.
b)           a közös stratégia mentén létrehozott
együttműködési szabályozásban szereplő egyéb releváns kezdeményezések
és tevékenységek támogatása;
c)           az „Afrikát egységként kezelni” elv
alkalmazása, és a regionális és kontinentális szintek közötti összhang
előmozdítása, különösen a régiókon átívelő, kontinentális vagy
globális jellegű tevékenységekre összpontosítva, és az EU–Afrika közös stratégia
kezdeményezéseinek globális közegben való támogatása.
VII. MELLÉKLET
INDIKATÍV FORRÁSFELOSZTÁS A 2014–2020 KÖZÖTTI IDŐSZAKRA
(MILLIÓ EUR)
Földrajzi
programok   13 991,5
Globális
közjavak és kihívások tematikus program            6 303,2
amelyből:
 –                         Környezetvédelem és éghajlatváltozás –                         Fenntartható energia –                         A humán fejlődés –                         Élelmezésbiztonság és fenntartható mezőgazdaság –                         Migráció és menekültügy || 31,8%[28] 12,7% 20,0% 28,4% 7,1%
A támogatások
OECD-módszertanon („riói mutatók” )alapuló mutatók alkalmazását
megelőzően számított legalább 50%-a szolgál majd éghajlattal
kapcsolatos tevékenységre és környezetvédelemhez kapcsolódó célokra.
Civil
társadalmi szervezetek és helyi hatóságok tematikus program         2 000
Pánafrikai
program    1 000
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS
FŐBB ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)

              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
igazgatási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS
BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra
gyakorolt becsült hatás összegzése
              3.2.2. Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik felek
részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ

1.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1.
A javaslat/kezdeményezés címe

Az
Európai Parlament és a Tanács rendelete a fejlesztési együttműködés
finanszírozási eszközének létrehozásáról

1.2.
A tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[29][30]

19.
cím: Külkapcsolatok
19 02: Harmadik országokkal folytatott együttműködés a
migráció és a menekültügy területén
19 09: Latin-Amerikával fenntartott kapcsolatok
19 10: Az Ázsiával, Közép-Ázsiával és a Közel-Kelettel
(Irak, Irán, Jemen) fenntartott kapcsolatok
21.
cím: Fejlesztés és az afrikai, karib-tengeri és csendes-óceáni térség
államaival (AKCS-államokkal) fenntartott kapcsolatok
21 02: Élelmezésbiztonság
21 03: A fejlesztés nem állami szereplői
21 04: Környezetvédelem és a természeti erőforrások
fenntartható kezelése, beleértve az energiát
21 05: Emberi és társadalmi fejlődés

1.3.
A javaslat/kezdeményezés típusa

x A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést
követő új intézkedésre irányul[31]

¨ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi
intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés
új intézkedésnek megfelelően módosított intézkedésre irányul

1.4.
Célkitűzések
1.4.1.
A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves
bizottsági stratégiai célkitűzések

A
jelen rendelet célja a fenntartható és inkluzív fejlesztés ösztönzése a
partnerországokban és régiókban a szegénység felszámolásának elsődleges
céljával, valamint a demokrácia, a jogállamiság, a jó kormányzás és az emberi
jogok tiszteletben tartásának EUSZ-ben előírt előmozdítása
Latin-Amerika, Afrika és Ázsia területén, miközben biztosítja „Változtatási
program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című
bizottsági közleménnyel való összhangot.

1.4.2.
Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú
irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
tevékenység(ek)

E
rendelet létrehozza az uniós fellépés legfontosabb elemeit és alapját. A
rendelet céljainak konkrét célokká való lefordítása a különböző
programokon (földrajzi programok, globális közjavak és kihívások tematikus
program, civil társadalmi szervezetek és helyi hatóságok tematikus program és a
pánafrikai program) belüli többéves programozás révén történik, valamint az EU
által elvégzendő tevékenységeket részletező éves cselekvési tervek
révén, beleértve a szóban forgó intézkedésekkel elérni kívánt célt és a várható
eredményeket. A konkrét célokat ekkor határozzák meg, figyelemmel a szóban
forgó intézkedések sajátosságaira.
A
millenniumi fejlesztési célok vagy az azokat 2015 után felváltó nemzetközileg
elismert, a szegénység felszámolására irányuló célok jól kidolgozott
teljesítmánymutatókat biztosítanak:
1.: 1. sz. millenniumi fejlesztési cél – A
súlyos szegénység és éhínség felszámolása
–
Felére csökkenteni azok arányát, akik kevesebb,
mint napi 1USD-ból élnek
–
Teljes és produktív foglalkoztatást és méltányos
munkát mindenki számára, a nőknek és a fiataloknak is.
–
Felére csökkenteni az éhezéstől szenvedő
népesség arányát
2.: 2. sz. millenniumi fejlesztési cél –
Általános oktatás
Annak
biztosítása, hogy a fiúk és a lányok mindenhol befejezhessék az alapfokú
iskolai képzést.
3.: 3. sz. millenniumi fejlesztési cél – A
nemek közötti egyenlőség
A
nemek közötti egyenlőtlenség megszűntetése az alap– és a középfokú
oktatás, valamint az oktatás minden további szintjén.
4.: 4. sz. millenniumi fejlesztési cél –
Gyermekegészségügy
Az
öt év alatti gyermekek halálozási arányának kétharmaddal való csökkentése.
5.:
5. sz. millenniumi fejlesztési cél – Az anyák egészségének védelme
–
A gyermekágyi halandóság arányának háromnegyeddel
való csökkentése
–
2015-ig általánosan hozzáférhetővé kell tenni
a reproduktív egészségügyet
6.: 6. sz. millenniumi fejlesztési cél – A
HIV/AIDS, a malária és más betegségek elleni küzdelem
–
A HIV/AIDS terjedésének megállítása és
visszafordítása
–
A HIV/AIDS kezelésének általánosan elérhetővé
tétele minden arra rászoruló számára
–
A malária és egyéb súlyos betegségek
előfordulásának megállítása és visszafordítása
7.:
7. sz. millenniumi fejlesztési cél – Fenntartható környezetvédelem
–
A fenntartható fejlődés elveinek az országos
szakpolitikákba és programokba való integrálása, és a környezeti
erőforrások csökkenésének visszafordítása
–
A biológiai sokféleség veszteségének csökkentése a
veszteségarány jelentős csökkentése révén
–
A biztonságos ivóvízhez és az alapvető
higiéniához hozzáféréssel nem rendelkező népesség arányának felére
csökkentése
–
Legalább 100 millió nyomornegyedben élő ember
életének jelentős mértékű javítása 2020-ig
8.:
8. sz. millenniumi fejlesztési cél – Globális fejlesztési partnerség
–
Nyitott, szabályozott, következetes,
megkülönböztetés-mentes kereskedelmi és pénzügyi rendszer további fejlesztése
–
A legkevésbé fejlett országok, a tengerparttal nem
rendelkező országok és a kis szigetek fejlődő államai sajátos
szükségleteinek kezelése
–
A fejlődő országok adósságproblémáinak
átfogó kezelése
–
A gyógyszeripari vállalatokkal együttműködve a
megfizethető, alapvető fontosságú gyógyszerek elérhetővé tétele
a fejlődő országokban
–
A magánszektorral együttműködve
hozzáférhetővé kell tenni az új technológiák, különösen az információs és
kommunikációs technológiák előnyeit
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés
keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
19
02 : Harmadik országokkal folytatott együttműködés a migráció és a
menekültügy területén
19
09 : Latin-Amerikával fenntartott kapcsolatok
19
10 : Az Ázsiával, Közép-Ázsiával és a Közel-Kelettel (Irak, Irán, Jemen)
fenntartott kapcsolatok
21
02 : Élelmezésbiztonság
21
03 : A fejlesztés nem állami szereplői
21
04 : Környezetvédelem és a természeti erőforrások fenntartható kezelése,
beleértve az energiát
21
05 : Emberi és társadalmi fejlődés

1.4.3.
Várható eredmény(ek) és hatás(ok)

Tüntesse fel, milyen
hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/célcsoportokra.
E
rendelet létrehozza az uniós fellépés legfontosabb elemeit és alapját. A
többéves programozás és az éves cselekvési programok útján meghatározott
konkrét fellépések részletezik az EU által végrehajtandó fellépéseket, ide
értve a kérdéses fellépések várt eredményeit és hatását is. A konkrét mutatókat
ekkor határozzák meg, a szóban forgó intézkedések sajátosságaira figyelemmel.

1.4.4.
Eredmény- és hatásmutatók

Tüntesse fel a
javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
E
rendelet létrehozza az uniós fellépés legfontosabb elemeit és alapját. A
többéves programozás és az éves cselekvési programok útján meghatározott
konkrét fellépések részletezik az EU által végrehajtandó fellépéseket, ide
értve a kérdéses fellépések várt eredményeit és hatását is. A konkrét mutatókat
ekkor határozzák meg, a szóban forgó intézkedések sajátosságaira figyelemmel.
Már
ismertek a millenniumi fejlesztési célok és az éghajlatváltozás nemzetközileg
elismert célkitűzései és mutatói. minden releváns EU szakpolitikai eszköz
tekintetében egyértelmű teljesítménymérő referenciaértékeket, a
nyomonkövetési és a jelentéstételi szabályokat kell megállapítani. A mutatók
részletezése fontos szerepet kap a társadalmi befogadás legsérülékenyebb csoportok
számára megvalósuló méltányos hatása elérésének nyomon követése során.

1.5.
A javaslat/kezdeményezés indoklása
1.5.1.
Rövid vagy hosszú távon kielégítendő
szükséglet(ek)

Lásd
a hatásvizsgálatot és az indokolást.
Az
EU továbbra is elkötelezetten segíti a fejlődő országokat a
szegénység partnerországokban és ‑régiókban való visszaszorításában és
végleges felszámolásában, a Szerződésekben előírt fejlesztési
együttműködési céloknak megfelelően.

1.5.2.
Az uniós részvételből adódó többletérték

Az
EU egyedülállóan semleges és pártatlan helyzetben végez külső
tevékenységeket a tagállamok nevében és közreműködésükkel, ami fokozza
hitelességét a tevékenységi körébe eső országokban. Egyedül az Európai
Uniónak áll rendelkezésére a globális kihívások megválaszolásához,
különösképpen a szegénység visszaszorításához és az éghajlatváltozáshoz
szükséges kritikus tömeg. Széles hatókörének és a nemzetközi megállapodások
fennálló hálózatának köszönhetően a végrehajtás és az együttműködés
során is eljuttathatja segítségünket a világ legelmaradottabb területein lakó
szegényekhez.
A
társadalmi befogadás és a multilateralizmus ösztönzőjének szerepében az
Unió a nemzetközi szervezeteknél többre képes.
Egységként
fellépve az Uniónak nagyobb hatása és súlya van a szakpolitikai párbeszédben és
a donorok közötti együttműködésben.
Az
EU-val való munkavégzés költséghatékonyabb is, az átlagnál alacsonyabb
igazgatási költségek miatt.

1.5.3.
Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

Az
értékelések, a Számvevőszék jelentései, valamint a földrajzi programok
félidős értékelései azt mutatják, hogy a DCI fejlődő országaiban
az eszköz támogatásával sikerült előrelépést tenni a millenniumi
fejlesztési célokkal kapcsolatban. A saját felelősség elve alapján
mindazonáltal a kedvezményezett kormányzat feladata a célok mozgatórugóit
alkotó szükséges reformok és szakpolitikák elfogadása és végrehajtása.
A
fejlesztési együttműködési eszköz új végrehajtási módszerei, így például a
költségvetés-támogatás és az ágazatlefedő megközelítés a
partnerországokkal való alaposabb együttműködést tett lehetővé:
egyértelmű összefüggés van a kedvezményezett országokkal folytatott
politikai párbeszéd szintje és a segélynyújtás módszerei között. Az új
végrehajtási szabályok a donorok közötti társfinanszírozással hatékonyabb
munkamegosztást tesznek lehetővé.
A
tematikus programok további rugalmasságot biztosítottak a Bizottság részére a
konkrét kihívások kezelésében, valamint a földrajzi programok hatékony
kiegészítő eszközét.
A
globalizált környezetben kölcsönösen meg kell erősíteni a belső és
külső fellépéseket. Kiindulópontként a kulcsszó az integráció, nem a
kettőződés. A fennálló szerkezet a Bizottság számára annak ellenére
nem tette lehetővé a megfelelő mértékű hatékony beavatkozást,
hogy az az uniós belső szakpolitikák eredményességének biztosításához is
kulcsfontosságú volt.
A
tematikus programok néhány esetben túlságosan széttagoltak voltak ahhoz, hogy
világszintű válsághelyzetekre (például az élelmiszerárak válsága,
madárinfluenza) adhassanak választ, vagy nemzetközi kötelezettségvállalásokat
eredményezhessenek a legmagasabb politikai szinten (például biológiai
sokféleség és éghajlatváltozás). A tematikus keret használata ezért nagyobb
fokú rugalmasságot igényel annak érdekében, hogy megvalósuljon a globális
közjavakkal és kihívásokkal kapcsolatos következetesebb és átfogóbb hosszú távú
szerepvállalás, valamint a legszegényebbeket érő különböző
válsághelyzetekre való válaszadás.
A
fejlesztési együttműködés továbbra is túl széttagolt és túl
nagyratörő. Meg kell erősíteni továbbá a földrajzi és tematikus
programok egymást kiegészítő jellegét.
Nem
vették kellőképpen figyelembe a a válság sújtotta, válságot követő,
vagy instabil helyzetben lévő országok különös szükségleteit, és a
támogatások elosztására, a programozásra és a végrehajtásra irányuló
döntéshozatali eljárás merevsége megnehezítette az EU gyorsan változó
helyzetekre irányuló gyors válaszadását.
A
DCI indikatív keretösszegeket tartalmazott minden egyes régió vonatkozásában,
ám nem szerepeltek benne fel nem osztott keretek, ez korlátozta az előre
nem látott szükségletek kielégítéséhez szükséges források mozgósíthatóságát.
Végezetül,
a fejlesztési együttműködési eszköz programtervezési és végrehajtási
folyamata túlságosan összetettnek bizonyult, nem tette lehetővé, hogy az
uniós átfogó tervezési ciklust a partnerországokéhoz igazítsák, és nem
könnyítette meg a tagállamokkal folytatott közös programozást. Nincs
egyértelmű jogi keret a más donorok által használt innovatív eszközök
használatához sem, mint például az ötvözés és a köz- és magánszféra
partnerségének használata.

1.5.4.
Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi
eszközökkel

A
felülvizsgált eszköz szerves részét képezi a külső fellépés pénzügyi
eszközei átfogó rendszerének, amely négy fő fejezet köré szerveződik:
szakpolitikai alapú fejezet, melynek elsődleges célja a költségvetésen
belül és azon kívül a partnerországokkal való együttműködés; horizontális
prioritások és értékek kezelése; humanitárius segítségnyújtás és polgári
védelem; és válságkezelés.
A
fejlesztési együttműködés továbbá minden ország tekintetében az új
„Partnerségi Eszközt” egészíti ki. A DCI, az EFA és az ENPI közötti interakció
különösen erős lesz a DCI civil társadalom/helyi hatóságok tematikus
keretén belül, valamint a globális közjavak és kihívások keretén belül, hiszen
e keretek lefedik és/vagy kiegészítik az ezen eszközök által lefedett földrajzi
területeken végrehajtott tevékenységeket a következő kérdéseket
illetően: a civil társadalom és a helyi hatóságok, az éghajlatváltozás, az
energia, az élelmezésbiztonság, a humán fejlődés és a migráció támogatása.
A
kereskedelmi szakpolitikák, különösen a GSP/GSP plusz és a „fegyver kivételével
mindent” programok, valamint a kereskedelmi egyezmények továbbra is különös
fontossággal bírnak a DCI kétoldalú és regionális szintű
kereskedelemösztönző segélyezés/a kereskedelmi vonatkozású
segítségnyújtáshoz kapcsolódó intézkedései mellett.
A
globalizált világban a különböző uniós belső szakpolitikák, (köztük a
környezetet, az éghajlatváltozást, a foglalkoztatást [ideértve a tisztességes
munkát], a nemek közötti egyenlőséget, az energiát, a vizet, a szállítást,
az egészséget, az oktatást, az igazságügyet és biztonságot, a
kutatásfejlesztést, az információs társadalmat, a migrációt, valamint a
mezőgazdaságot és halászatot érintő szakpolitikák) egyre nagyobb
mértékben válnak az EU külső fellépésének részévé, és az Európa 2020
stratégiával és a Lisszaboni Szerződéssel összhangban szükségessé vált a
belső és külső fellépés kölcsönös megerősítése. Kiindulópontként
a kulcsszó az integráció, nem a kettőződés. A fő érvek a
következők: i) külső fellépésünk koherenciája; ii) segélyhatékonyság,
elsősorban a szereplők és a programok számának csökkentésére irányuló
kötelezettségvállalás; és iii) a szakpolitikai célkitűzések közötti
szinergiák maximalizálása.

1.6.
Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

x A javaslat/kezdeményezés határozott
időtartamra vonatkozik
–
¨  A javaslat/kezdeményezés
–
x Pénzügyi hatás: 2014/01/01-től 2020/12/31-ig
–
x A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik 2014/01/01/
–
Végrehajtás ÉÉÉÉ–ÉÉÉÉ közötti beindítási
időszakkal,
–
azt követően: rendes ütem.

1.7.
Tervezett igazgatási módszer(ek)[32]

x Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
x Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
x végrehajtó ügynökségek
–
x a Közösségek által létrehozott szervek[33]
–
x tagállami közigazgatási /közfeladatot ellátó szervek
–
¨  az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
¨ Megosztott igazgatás
a tagállamokkal
x Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
x Nemzetközi szervezetekkel közös
igazgatás (nevezze meg)
Egynél több igazgatási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések
Az e rendelet
alapján támogatott tevékenységeket a Bizottság közvetlen centralizált
igazgatással hajtja végre a központon és/vagy az átruházott hatáskörökkel
rendelkező uniós küldöttségeken keresztül, és a költségvetési rendeletben
előírt bármely más igazgatási módszer segítségével a rendelet
célkitűzéseinek jobb megvalósítása érdekében.
Adott esetben
közös igazgatást írhatnak elő az ENSZ ügynökségei és szervei, olyan
nemzetközi pénzügyi intézmények, mint az Európai Beruházási Bank, az Európai
Újjáépítési és Fejlesztési Bank, a Világbank vagy az Afrikai Fejlesztési Bank,
és a fejlesztés területén tevékenykedő más nemzetközi szervezetek konkrét
tevékenységei esetében.

2.
IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.
A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó
rendelkezések

Ismertesse a nyomon
követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit
Az Európai Bizottság nyomon követési és értékelési rendszerei már egyre
jobban az eredményekre összpontosítanak. Belső személyzetet és külső
szakértőket is igénybe vesznek.
A küldöttségek és a központ program- és projektfelelősei
különböző módszerekkel folyamatosan nyomon követik a projektek és a
programok végrehajtását, lehetőség szerint helyszíni látogatásokkal. A
nyomon követés értékes információt nyújt az előrehaladásról; segíti a
program- és projektfelelősöket a tényleges és a potenciális szűk
keresztmetszetek azonosításában és a korrekciós intézkedések meghozatalában.
Külső, független szakértőket alkalmaznak az Unió külső
tevékenységeinek három különböző rendszerrel történő értékelésére.
Ezek az értékelések hozzájárulnak az elszámoltathatósághoz és a folyamatban
levő támogatások javításához; emellett levonják a tanulságokat a múltbeli
tapasztalatokból a jövőbeli politikák és fellépések megalapozása
érdekében. Valamennyi eszköz a nemzetközileg elismert OECD-DAC értékelési
kritériumokat használja, beleértve az (esetleges) hatások értékelését.
Először a projekt szintjén a központ által irányított
eredmény-orientált nyomon követési (EOM) rendszer a támogatásokból vett minta
minőségéről készít egy eredményközpontú pillanatképet. Egy
erősen strukturált szabvány módszer révén a független EOM szakértők
osztályzatokat adnak, amelyek megmutatják a projekt erősségeit és
gyengéit, és ajánlásokat is adnak az eredményesség javítása érdekében.
A projektszintű értékelések, melyeket a projektért felelős
uniós küldöttségek irányítanak, részletesebb, mélyreható elemzést nyújtanak, és
segítik a projektmenedzsereket a folyamatban lévő beavatkozások
javításában és a jövőbeliek előkészítésében. Tematikus és a földrajzi
területtel kapcsolatos szakismeretekkel rendelkező külső, független
szakértőket bíznak meg az elemzés elvégzésével, visszajelzés és
bizonyítékok begyűjtésével valamennyi érintettől, nem utolsó sorban a
végső kedvezményezettektől.
A Bizottság elkészíti szakpolitikáinak stratégiai értékelését a
programozástól és a stratégiától a beavatkozások végrehajtásáig egy adott ágazatban
(mint az egészségügy, oktatás stb.) egy országban vagy régióban, vagy egy adott
eszköz vonatkozásában. Ezek az értékelések a szakpolitikák kialakításának és az
eszközök és projektek tervezésének fontos forrásai. Ezek az értékelések
megtalálhatók a Bizottság honlapján, a megállapítások összegzését a Tanácsnak
és az Európai Parlamentnek benyújtott éves jelentés tartalmazza.

2.2.
Irányítási és kontrollrendszer
2.2.1.
Felismert kockázat(ok)

Kockázati
környezet
Az
ezen eszköz keretében nyújtott támogatás működési környezetét a
következő kockázatok jellemzik, melyek azt eredményezhetik, hogy nem
valósulnak meg az eszköz célkitűzései, szuboptimális pénzügyi igazgatás
és/vagy az alkalmazandó szabályoknak való nem megfelelés (jogszerűségi és
szabályszerűségi hibák) áll elő:
–
a gazdasági/politikai instabilitás és/vagy
természeti katasztrófák megnehezíthetik és késleltethetik a beavatkozások
tervezését és végrehajtását, különösen az instabil helyzetű államokban;
–
a partnerországok hiányzó intézményi és igazgatási
kapacitása megnehezítheti és késleltetheti a beavatkozások kialakítását és
végrehajtását;
–
a földrajzilag széttagolt (számos
államot/területet/régiót lefedő) projektek és programok
logisztikai/erőforrásokkal kapcsolatos kihívásokat jelenthetnek a nyomon
kövétés számára – különösen a tevékenységek helyszíni nyomon követését
illetően;
–
a potenciális partnerek/kedvezményezettek
sokfélesége és azok különböző belső kontrollstruktúrái és kapacitásai
széttöredezhetik azokat az erőforrásokat, amelyek a Bizottság számára a végrehajtás
támogatására és nyomon követésére a rendelkezésére állnak, és ezáltal
csökkenthetik ezen erőforrások eredményességét és hatékonyságát;
–
a külső segélyek/a partnerországok nemzeti
fejlesztési tervei végrehajtásának eredményeivel és hatásával kapcsolatosan
kevés és rossz minőségű adat áll rendelkezésre, ami hátráltathatja a
Bizottságot abban, hogy az eredményekről jelentést tegyen, valamint az
eredményeket illető elszámoltathatóságát;
Az
alkalmazandó szabályok be nem tartásának várható kockázata
Az
eszközre vonatkozó szabályszerűségi célkitűzés a EuropeAid-portfólió
tekintetében a nem megfelelés eddigi kockázati szintjének (hibaarány)
megőrzése, mely 2 % alatti reziduális „nettó” hibaszint (többéves
alapon, azt követően, hogy elvégezték a megkötött szerződéseket
érintő összes tervezett kontrollt és korrekciót). Ez hagyományosan 2-5%
közötti becsült hibatartományt jelentett a tranzakciókból évente vett véletlen
minta tekintetében, melyet az Európai Számvevőszék az éves megbízhatósági
nyilatkozat céljából végzett. A EuropeAid ezt tekinti a lehető
legalacsonyabb kockázatnak e nem megfelelést illetően, tekintettel a
működési környezetét jellemző magas kockázati szintre, valamint a
szabályszerűségi ellenőrzésekkel járó adminisztratív teherre és az
ellenőrzések szükséges költséghatékonyságára.

2.2.2.
Tervezett ellenőrzési mód(ok)

A
EuropeAid belső ellenőrzési architektúrája
A
EuropeAid belső ellenőrzési/irányítási folyamatainak a célja
megalapozott bizonyosságot nyújtani a műveletei eredményességével,
hatékonyságával kapcsolatos célkitűzések elérése, a pénzügyi jelentéseinek
megbízhatósága és a vonatkozó jogszabályi és eljárási kereteknek való
megfelelőség tekintetében.
Eredményesség
és hatékonyság
Műveletei
eredményességének és hatékonyságának biztosítása (és a külső segélyek
környezetét jellemző magas kockázati szint csökkentése) érdekében, a
teljes Bizottságra kiterjedő stratégia politikai és tervezési folyamat, a
belső ellenőrzési környezet és a Bizottság belső
ellenőrzési standardjai által megkövetelt valamennyi elemén felül a
EuropeAid az összes eszközét illetően a segélyeket a továbbiakban is
testreszabott kereten belül irányítja, mely a következőkre terjed ki:
–
a külső segélyek többsége esetében az
igazgatás átruházása a helyszínen működő uniós küldöttségekre.
–
egyértelmű és formalizált struktúra a pénzügyi
elszámoltathatóság tekintetében (a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult
tisztviselőtől (főigazgató)) a küldöttség vezetőjére
történő, a központ átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult
tisztviselője (igazgató) általi továbbruházással.
–
az uniós küldöttségek rendszeres jelentéstétele a
központnak (külső segélyek irányításáról szóló jelentések), ideértve a
küldöttségvezető által kiállított éves megbízhatósági nyilatkozatot.
–
a központ és a küldöttségek személyzete számára
alapos képzési program nyújtása;
–
jelentős támogatás és iránymutatás a
központ/küldöttség részéről (interneten keresztül is);
–
rendszeres „ellenőrzési látogatások” az
átruházott igazgatást ellátó küldöttségeknél 3–6 évente.
–
módszertan a projekt- és
programciklus-menedzsmentre, ideértve a következőket:
–
minőségbiztosítási eszközök a beavatkozás
kialakítására, annak megvalósítására, a finanszírozási mechanizmusra, az
irányítási rendszerre, az értékelésre és a végrehajtó partnerek kiválasztására.
–
a hatékony végrehajtás érdekében program- és
projektmenedzsment, monitoring és jelentéstételi eszközök, ideértve a projektek
rendszeres külső helyszíni monitoringját.
–
jelentős értékelési és audit komponensek.
Pénzügyi
jelentés és elszámolás
A
EuropeAid az elszámolást és a pénzügyi jelentéstételt illetően a
továbbiakban is a legszigorúbb standardokat fogja követni a Bizottság
eredményszemléletű számviteli rendszerének (ABAC), valamint a külső
segélyekre kialakított olyan eszközök, mint a Közös Relex Információs Rendszer
(CRIS) alkalmazásával.
A
vonatkozó jogi és eljárási keretnek való megfelelőség tekintetében a
szabályszerűségi ellenőrzés módszereit a 2.3 szakasz tartalmazza
(csalás és szabálytalanságok megelőzését szolgáló intézkedések).

2.3.
A csalások és a szabálytalanságok megelőzésére
vonatkozó intézkedések

Tüntesse fel a
meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket.
Tekintettel
arra, hogy a EuropeAid magas kockázattal jellemezhető környezetben
működik, a rendszereinek előre kell jelezniük az esetleges
megfelelőségi hibák (szabálytalanságok) jelentős felmerülését a
tranzakciókban, és a fizetési folyamatokba a lehető leghamarabb magas
szintű megelőzési, felderítési és korrekciós ellenőrzést kell
beépíteni.. Ez a gyakorlatban azt jelenti, hogy a EuropeAid által végzett
szabályszerűségi ellenőrzések főképpen a több év vonatkozásában,
külső auditorok és a Bizottság dolgozói által a helyszínen végzett
előzetes ellenőrzésekre támaszkodnak, amelyeket a projekt záró
kifizetéseit megelőzően hajtanak végre (emellett néhány utólagos
ellenőrzésre és vizsgálatra is sor kerül), és amelyek messze túlmutatnak a
költségvetési rendelet által megkövetelt pénzügyi biztonsági ellenőrzésen.
A EuropeAid tevékenységi kerete a szabályszerűség ellenőrzésére
többek között a következő fontos elemekből áll:
Megelőző
intézkedések
–
kötelező alapképzés a csalásokat érintő kérdésekről a segélyeket
kezelő személyzet és az auditorok számára;
–
iránymutatás (pl. interneten keresztül), ideértve a szerződések gyakorlati
útmutatóját, a EuropeAid tanácsadót és a pénzgazdálkodási eszköztárat (a
végrehajtó partnerek számára);
–
előzetes értékelés annak biztosítására, hogy a közös és decentralizált
igazgatás alatt álló forrásokat igazgató hatóságok megfelelő, csalás
elleni intézkedésekkel előzik meg és tárják fel az uniós források
igazgatásával kapcsolatos csalásokat;
–
a partnerországban működő csalás elleni mechanizmusok előzetes
átvilágítása a költségvetés-támogatásra való, az államháztartás irányítására
vonatkozó támogathatósági kritérium értékelésének részeként (vagyis aktív
elkötelezettség a csalás és a korrupció elleni küzdelem mellett, megfelelő
felügyeleti hatóságok, elegendő igazságszolgáltatási kapacitás, valamint
hatékony reagálási és szankcionálási mechanizmusok);
–
a Bizottság 2008-ban Accrában aláírta a nemzetközi segélyátláthatósági
kezdeményezést (IATI), megállapodva a segélyátláthatósági standardban, amely
aktuálisabb, részletes és rendszeres adatokat biztosít a segélyek mozgásáról és
a dokumentumokról;
–
a Bizottság 2011. október 14-e óta hajtja végre az átláthatóságra vonatkozó, a
támogatásokkal kapcsolatos információk közzétételével kapcsolatos IATI standard
első fázisát, még a segélyhatékonysággal foglalkozó, 2011 novemberében
Busanban megrendezett magas szintű találkozót megelőzően; A
Bizottság emellett az EU-tagállamok bevonásával egy közös, internet-alapú,
TR-AID elnevezésű IT-alkalmazáson dolgozik, amely felhasználóbarát
információvá alakítja át a IATI-ból vagy más forrásokból származó, uniós támogatásokra
vonatkozó adatokat.
Feltáró
és korrekciós intézkedések
–
külső auditok és verifikációk (kötelező és kockázat alapú) az Európai
Számvevőszékkel;
–
visszamenőleges ellenőrzések (kockázatalapú) és visszafizettetések;
–
az uniós finanszírozás felfüggesztése súlyos csalások esetében – ideértve a
nagymértékű korrupciót – egészen addig, amíg a hatóságok meg nem tették a
megfelelő intézkedéseket a csalás megszüntetése és az ilyen csalás
jövőbeni megelőzése érdekében.
A
EuropeAid a csalás elleni stratégiáját a Bizottság új, 2011. június 24-én
elfogadott csalás elleni stratégiájának (CAFS) megfelelően fogja
kidolgozni, többek között a következők biztosítása érdekében:
–
a EuropeAid belső csalásellenes ellenőrzési mechanizmusai teljes
mértékben összhangban álljanak a CAFS-sal,
–
a EuropeAid csaláskockázat-kezelési megközelítése a csalás kockázatának kitett
területek meghatározását és a megfelelő intézkedések meghozatalát célozza.
–
az uniós források harmadik országokban történő elköltésére használt
rendszerek lehetővé teszik a vonatkozó adatok lekérdezését azzal a céllal,
hogy ezen adatokat visszatáplálják a csaláskockázat-kezelésbe (pl. kettős
finanszírozás),
–
szükség szerint hálózati csoportok és megfelelő IT-eszközök hozhatók létre
a külső segélyezési ágazathoz kapcsolódó csalás eseteinek elemzésére.

2.4.
Az ellenőrzések költség- és haszonbecslése

Az
EuropeAid teljes portfólióját illetően, a becsült belső
ellenőrzési/irányítási költségek éves átlagban 658 millió EUR
összeget tesznek ki a 2014–2020 közötti költségvetési tervezés
kötelezettségvállalásain belül. Ez az összeg tartalmazza a EuropeAid irányítási
struktúráján belül integráltan működő EFA irányítását. Ezek a „nem
működési” költségek annak a 10,2 milliárd EUR-ra becsült éves
átlagos összegnek a kb. 6,4 %-át teszik ki, melyet a DEVCO összes
(operatív és igazgatási) kötelezettségvállalására terveztek a 2014–2020 közötti
időszakban az EU általános költségvetéséből és az Európai Fejlesztési
Alapból finanszírozott kiadások portfóliójában.
Ezek
az irányítási költségek magukba foglalják a központ és a küldöttségek teljes
EuropeAid személyzetének költségét, az infrastruktúra, utazási, képzési,
monitoring, értékelési és audit megbízások költségét (beleértve a
kedvezményezettek által kezdeményezetteket).
A
módosított költségvetési rendeletben várható változások alapján az új
eszközökre vonatkozó javított és egyszerűbb szabályozással az EuropeAid az
irányítási/működési tevékenységek arányának csökkentését tervezi a
jövőben. Ezen irányítási költségek haszna leginkább a szakpolitikai
célkitűzések teljesítésén, a hatékony és eredményes forrásfelhasználáson
és a források jogszerű és szabályos felhasználását biztosító
költséghatékony megelőző intézkedéseken és egyéb ellenőrzéseken
mérhető le.
Bár
folyamatosan törekszünk a portfólión belül az irányítási tevékenységek és a
szabályszerűségi ellenőrzések jellemzőinek és célzottságának
javítására, ezek a költségek összességében szükségesek ahhoz, hogy az eszközök
a nem megfelelés minimális kockázata mellett (2 % alatti reziduális hiba)
hatékonyan és eredményesen valósítsák meg célkitűzéseiket. Ez a kockázat
lényegesen alacsonyabb, mint az e magas kockázatú területre irányuló belső
ellenőrzések megszüntetésével vagy csökkentésével járó kockázatok .

3.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.
A kiadások a többéves pénzügyi keret mely
fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?

·      Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa   || Hozzájárulás
 4. fejezet: Globális Európa || diff./nem diff. ([34])   || EFTA-országoktól[35]   || tagjelölt országoktól[36]   || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 19 || 19 01 04 A „Külkapcsolatok” szakpolitikai terület műveleteire fordított támogatási kiadások, DCI || nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 19 || 19 02: Harmadik országokkal folytatott együttműködés a migráció és a menekültügy területén || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 19 || 19 09: Latin-Amerikával fenntartott kapcsolatok || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 19 || 19 10: Az Ázsiával, Közép-Ázsiával és a Közel-Kelettel (Irak, Irán, Jemen) fenntartott kapcsolatok || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 19 || 19 11: Szakpolitikai stratégia és koordináció a „külkapcsolatok” szakpolitikai területen || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 21 || 21 01 04 A „Fejlesztés és az AKCS-államokkal fenntartott kapcsolatok” szakpolitikai területen végzett tevékenységekre vonatkozó támogatási kiadások || nem diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 21 || 21 02: Élelmezésbiztonság || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 21 || 21 03: A fejlesztés nem állami szereplői || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 21 || 21 04: Környezetvédelem és a természeti erőforrások fenntartható kezelése, beleértve az energiát || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 21 || 21 05: Emberi és társadalmi fejlődés || diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
·      Létrehozandó új költségvetési tételek[37]
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés………………………………..] || diff./nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM

3.2.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
3.2.1.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: 4 || Szám ||
 Főigazgatóság: DEVCO ||   ||   || N. év[38]« 2014 || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Fejlesztési Együttműködési Eszköz (19.02, 19.09, 19.10, 21.02, 21.03, 21.04, 21.05, 21.06) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1) || 2.606,815 || 2.788,125 || 2.980,045 || 3.182,977 || 3.390,185 || 3.614,782 || 3.846,274 || 22.409,105
 Kifizetési előirányzatok || (2) || 411,383 || 579,190 || 1.206,218 || 1.765,760 || 2.383,491 || 3.257,677 || 12.805,385 || 22.409,105
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok[39]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma 19.0104 01 és 21.010401 ||   || (3) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 A DEVCO Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =1+3 || 2.716,700 || 2.903,100 || 3.100,300 || 3.308,700 || 3.525,300 || 3.751,700 || 3.989,000 || 23.294,700
 Kifizetési előirányzatok || =2+3 || 521,268 || 694,165 || 1.326,472 || 1.891,483 || 2.518,606 || 3.394,595 || 12.948,111 || 23.294,700
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || 2.606,815 || 2.788,125 || 2.980,045 || 3.182,977 || 3.390,185 || 3.614,782 || 3.846,274 || 22.409,105
 Kifizetési előirányzatok || (5) || 411,383 || 579,190 || 1.206,218 || 1.765,760 || 2.383,491 || 3.257,677 || 12.805,385 || 22.409,105
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 A többéves pénzügyi keret <4> FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 2.716,700 || 2.903,100 || 3.100,300 || 3.308,700 || 3.525,300 || 3.751,700 || 3.989,000 || 23.294,700
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 521,268 || 694,165 || 1.326,472 || 1.891,483 || 2.518,606 || 3.394,595 || 12.948,111 || 23.294,700
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év 2014 || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020 || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: DEVCO ||
  Humánerőforrás || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
  Egyéb igazgatási kiadások || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 DEVCO Főigazgatóság ÖSSZESEN || Előirányzatok || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat) || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év 2014 || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 2.805,650 || 2.991,100 || 3.187,410 || 3.394,935 || 3.611,535 || 3.837,935 || 4.075,235 || 23.903,701
 Kifizetési előirányzatok || 610,218 || 782,165 || 1.413,582 || 1.977,718 || 2.604,841 || 3.480,830 || 13.034,346 || 23.903,701

3.2.2.
Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült
hatás

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását.
–
ý  A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || az N+4. évtől az N+7. évig || ÖSSZESEN
 TELJESÍTÉSEK
   ||   ||   || Költség || Költség || Költség || Költség || Költség || Költség || Összköltség
 Földrajzi programok[40]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || .
 részösszeg || 1 631,732 || 1 743,689 || 1 862,134 || 1 987,305 || 2 117,402 || 2 253,384 || 2 395,938 || 13 991,50
 Globális közjavak és kihívások tematikus program… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 részösszeg || 735,099 || 785,536 || 838,895 || 895,285 || 953,894 || 1 015,154 || 1 079,375 || 6 303,20
 Civil társadalmi szervezetek és helyi hatóságok tematikus program… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 részösszeg || 233,246 || 249,250 || 266,181 || 284,073 || 302,670 || 322,108 || 342,485 || 2 000,00
 Pánafrikai program ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 részösszeg || 116,623 || 124,625 || 133,090 || 142,037 || 150,335 || 161,054 || 171,242 || 1 000,00
 ÖSSZKÖLTSÉG || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294.,70

3.2.3.
Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.3.1.
Összegzés

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását.
–
x A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három
tizedesjegyig)
   || N. év[41] 2014.   || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
 Egyéb igazgatási kiadások || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[42] bele nem tartozó előirányzatok   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 97,417 || 101,668 || 106,059 || 110,589 || 115,154 || 119,788 || 124,527 || 775,203
 Egyéb igazgatási kiadások || 12,467 || 13,307 || 14,195 || 15,134 || 19,961 || 17,129 || 18,199 || 110,392
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 ÖSSZESEN || 198,835 || 202,976 || 207,364 || 211,958 || 221,350 || 223,152 || 228,961 || 1.494,596

3.2.3.2.
 Becsült humánerőforrás-szükségletek

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást.
–
x A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel jár:
A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb
egy tizedesjeggyel) kell kifejezni
 ||   || N. év 2014 || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020
  A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek) ||
 || XX 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 357,2 || 353,6 || 350,1 || 346,6 || 346,6 || 346,6 || 346,6
 || XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) || 157,8 || 156,2 || 154,6 || 153,0 || 153,0 || 153,0 || 153,0
 || XX 01 05 01 (közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve)[43]   ||
 || XX 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) || 24,1 || 23,9 || 23,6 || 23,4 || 23,4 || 23,4 || 23,4
 || XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[44]   || – a központban[45]   || 146,3 || 143,5 || 140,6 || 137,9 || 135,2 || 132,5 || 129,9
 || – a küldöttségeknél || 985,7 || 1032,7 || 1081,2 || 1131,2 || 1181,7 || 1232,9 || 1285,3
 || XX 01 05 02 (AC, END, INT közvetett kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, END, INT közvetlen kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || ÖSSZESEN || 1.671,1 || 1.709,8 || 1.750,1 || 1.792,1 || 1.839,8 || 1.888,4 || 1.938,1
XX az érintett
szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.
A humánerőforrás-igényeknek
az adott főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához
rendelt személyzettel és/vagy az adott főigazgatóságon belüli
személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A források adott
esetben a költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők
az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz
rendelt további juttatásokkal.
Az elvégzendő
feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak ||
 Külső személyzet ||

3.2.4.
A 2014–2020-as többéves pénzügyi kerettel való
összeegyeztethetőség

–
ý  A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a 2014–2020-as
többéves pénzügyi kerettel.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi keret
vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Fejtse ki, miként kell átprogramozni a pénzügyi
keretet: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő
összegeket.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági eszköz
alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[46].
Fejtse ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett
költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.

3.2.5.
Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

–
ý A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő harmadik felek általi
társfinanszírozást.
–
¨ A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült társfinanszírozást
irányozza elő:
előirányzatok millió EUR (három tizedesjegyig)
   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás

–
ý  A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.
–
¨  A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre
gyakorolt hatása a következő:
¨         a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást
¨         a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[47]
 N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető
 ..... jogcímcsoport ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Az egyéb címzett
bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési
tétel(eke)t.
Ismertesse a bevételre gyakorolt hatás számításának módszerét.
[1]               Az Európai Fejlesztési Alapot, a Globális Éghajlat- és
Biodiverzitás Alapot, és a Gyorssegély Tartalékot nem tartalmazza ez az összeg,
mivel nem képezik az Unió költségvetésének részét.
[2]               A fenntartható energiához kapcsolódó intézkedések
képezik az éghajlatváltozáshoz tartozó kiadások kulcsterületeinek egyikét.
Hasonlóképpen tekintettel az egészséges ökoszisztémáknak az
élelmiszertermelésben és a biológiai sokféleségben játszott kulcsszerepe,
különösen, ha az éghajlatváltozás hatásaival szembeni ellenálló-képességhez is
hozzájárulnak, lesz az egyik kulcsterület az élelmezésbiztonság és fenntartható
mezőgazdaság terén.
[3]               HL L […].
[4]               „Az Unió és a tagállamok fejlesztési együttműködési
politikái kiegészítik és erősítik egymást” (208. cikk).
[5]               Az energiaellátás biztonságáról és a nemzetközi
együttműködésről lásd az „Uniós energiapolitika: partnerkapcsolatok
fenntartása határainkon túl” című 2011. szeptember 7-i közleményt - COM(2011)
539.
[6]               A 182/2011/EU rendelet.
[7]               A 2010/427/EU tanácsi határozat.
[8]               HL L 378., 2006.12.27., 41. o.
[9]               Az ENSZ Közgyűlése által 2000. szeptember 18-án
elfogadott Millenniumi Nyilatkozatról szóló határozat.
[10]             A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében
ülésező képviselői, az Európai Parlament és a Bizottság által
elfogadott együttes nyilatkozat az Európai Unió fejlesztési politikájáról: „Az
európai konszenzus”, HL C 46., 2006.2.24., 1. o.
[11]             A 2011. október 13-i közlemény (a Hivatalos Lapban még nem
tették közzé).
[12]             A 2011. október 13-i közlemény (a Hivatalos Lapban még nem
tették közzé).
[13]             „Az Európai Uniónak a fejlesztési politika keretében zajló
munkamegosztásra vonatkozó magatartási kódexéről” szóló, 2007. május 15-i
tanácsi következtetések (9558/07. sz. dokumentum).
[14]             „A segélyhatékonyság működési keretéről” szóló, 2009.
november 17-i tanácsi következtetések (15912/09. sz. dokumentum),
amelyeket 2011. január 11-én bővítettek és egységesítettek (18239/10. sz.
dokumentum).
[15]             A 2007. december 9-i lisszaboni csúcstalálkozón elfogadott
Afrika–EU stratégiai partnerség: EU–Afrika közös stratégia.
[16]             A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében 2007.
november 20-án ülésező képviselői által elfogadott „Az EU törékeny
helyzetekre adott válaszairól” szóló következtetések (11518/07. sz.
dokumentum).
[17]             Az EU bizonytalan helyzetekre adott válaszairól – A Tanács
és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által
elfogadott 2007. november 20-i következtetések (11518/07. sz. dokumentum).
[18]             A konfliktusmegelőzésről szóló tanácsi
következtetések, a Külügyek Tanácsának 3101. ülése, Luxembourg, 2011. június 20.
[19]             COM(2010) 2020 végleges.
[20]             COM(2011) 500 végleges.
[21]             COM(2011) 637 végleges.
[22]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[23]             HL L […].
[24]             HL L 201., 2010.8.3., 30. o.
[25]             HL L […].
[26]             HL L 314., 2001.11.30., 1. o.
[27]             HL L 163.,1996.7.2., 1. o.
[28]             A támogatásokat főszabály szerint egyenlő
mértékben osztják meg a környezetvédelem és az éghajlatváltozás között.
[29]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[30]             A DEVCO ezzel párhuzamosan a 2014-es költségvetési évre a
szakpolitikai területek módosítását fogja kérni.
[31]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[32]             Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások
megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[33]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[34]             Differenciált/nem differenciált előirányzat.
[35]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[36]             Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[37]             Később kitöltendő
[38]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve.
[39]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[40]             Az 1.4.2. szakaszban („Konkrét célkitűzések...”)
feltüntetett célkitűzések –A táblázat csak a rendelet különböző
programjait tartalmazza…
[41]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve.
[42]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[43]             AC= szerződéses alkalmazott; INT=átmeneti
alkalmazott; JED=küldöttségi pályakezdő szakértő; AL= helyi
alkalmazott; END= kirendelt nemzeti szakértő.
[44]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[45]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében.
[46]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[47]             A tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek)
tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek)
csökkentett bruttó összegeket kell megadni.