title: Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás megkötéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0729(01)

Javaslat a Tanács határozata az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról  /* COM/2007/0729 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 20.11.2007COM(2007)729 végleges2007/0251(CNS)JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás aláírásáról és ideiglenes alkalmazásárólJavaslatA TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás megkötéséről(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |A javaslat indokai és célkitűzései A Bíróság úgynevezett „nyitott égbolt” ügyekben hozott ítéleteit követően a Tanács 2003. június 5-én felhatalmazta a Bizottságot tárgyalások megkezdésére harmadik országokkal annak érdekében, hogy a meglévő megállapodások egyes rendelkezései helyébe közösségi megállapodás[1] lépjen („horizontális felhatalmazás”). E megállapodások célja megkülönböztetés nélküli hozzáférést biztosítani valamennyi közösségi légi fuvarozó számára a Közösség tagállamai és harmadik országok közötti légi útvonalakhoz, valamint összhangba hozni a tagállamok és a harmadik országok közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodásokat a közösségi joggal. |Általános háttér A tagállamok és harmadik országok közötti nemzetközi légiközlekedési kapcsolatokat hagyományosan a tagállamok és harmadik országok között létrejött kétoldalú légiközlekedési megállapodások, azok mellékletei és az egyéb kétoldalú vagy többoldalú szerződések szabályozzák. A tagállamok kétoldalú légiközlekedési megállapodásainak a kijelölésre vonatkozó hagyományos rendelkezései sértik a közösségi jogot. Lehetővé teszik egy harmadik ország számára, hogy megtagadja, visszavonja vagy felfüggessze egy tagállam által kijelölt azon légifuvarozó jogosítványait vagy engedélyeit, amelynek többségi tulajdona és tényleges ellenőrzése nem az adott tagállam vagy annak állampolgárai kezében van. Ez az egy tagállamban alapított, de más tagállamok állampolgárai tulajdonában lévő és általuk ellenőrzött közösségi légi fuvarozókkal szembeni hátrányos megkülönböztetésnek minősül. Ez ellentétes a Szerződés 43. cikkével, amely valamely tagállamnak a szabad letelepedés jogát gyakorló állampolgárai számára a fogadó tagállamban az adott tagállam állampolgáraival egyenlő bánásmódot biztosít. Felmerülnek további problémák is, például a repülőgép-üzemanyagra kivetett adók, a harmadik országok légi fuvarozói által a Közösségen belüli légi útvonalakra kiszabott viteldíjak vagy a kötelező kereskedelmi megállapodások kérdése, amelyekben helyénvaló lenne biztosítani a közösségi jognak való megfelelést a tagállamok és a harmadik országok közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodások meglévő rendelkezéseinek módosítása vagy kiegészítése révén. |Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen A megállapodás rendelkezései hét olyan kétoldalú légiközlekedési megállapodás esetében lépnek a hatályos rendelkezések helyébe, vagy egészítik ki azt, amelyek a tagállamok és az Örmény Köztársaság között jöttek létre. |Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel A megállapodás a Közösség külső légiközlekedési politikájának alapvető célkitűzését szolgálja azáltal, hogy hatályos kétoldalú légiközlekedési megállapodásokat hoz összhangba a közösségi joggal. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása A tárgyalások során mindvégig konzultációk folytak úgy a tagállamokkal, mint az iparág képviselőivel. |A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja A tagállamok és az iparág képviselőinek észrevételei figyelembe lettek véve. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |A javaslat összefoglalása A Bizottság a „horizontális felhatalmazás” mellékletében foglalt mechanizmusokkal és irányelvekkel összhangban tárgyalásokat folytatott az Örmény Köztársasággal egy olyan megállapodás megkötéséről, amely a tagállamok és az Örmény Köztársaság között meglévő kétoldalú légiközlekedési megállapodások egyes rendelkezéseinek helyébe lép. A megállapodás 2. cikke szerint a kijelölésre vonatkozó hagyományos rendelkezések helyébe egy közösségi rendelkezés lép, amely valamennyi közösségi légi fuvarozó számára lehetővé teszi, hogy élvezze a letelepedési szabadságból származó előnyöket. A megállapodás 4. és 5. cikke a közösségi hatáskörre vonatkozó rendelkezések két típusát érinti. A 4. cikk a repülőgép-üzemanyagra kivetett adókkal foglalkozik, amelyet az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló 2003/96/EK tanácsi irányelv és különösen annak 14. cikke (2) bekezdése harmonizált. A 5. cikk (Viteldíjak) a meglévő kétoldalú légiközlekedési megállapodások és a légi szolgáltatások vitel- és tarifadíjairól szóló 2409/92/EGK tanácsi rendelet közti ellentmondásokat oldja fel, ugyanis ez utóbbi megtiltja a harmadik országbeli légi fuvarozóknak, hogy a kizárólag a Közösségen belüli légi útvonalakon közlekedő légi járatok tekintetében a meglévőknél alacsonyabb árakat vezessenek be. A 6. cikk a kétoldalú megállapodások egyértelműen versenyellenes rendelkezéseit (légiközlekedési vállalkozások közötti, kötelező kereskedelmi megállapodások) összhangba hozza az európai uniós versenyjoggal. |Jogalap Az EK-Szerződés 80. cikkének (2) bekezdése, valamint 300. cikkének (2) bekezdése. |A szubszidiaritás elve A javaslat teljes mértékben a Tanács által adott „horizontális felhatalmazáson” alapul, figyelembe véve azokat a problémaköröket, amelyek a közösségi jog és a kétoldalú légiközlekedési megállapodások tárgyát képezik. |Az arányosság elve A megállapodás csak a közösségi jognak való megfeleléshez szükséges mértékben módosítja vagy egészíti ki a kétoldalú légiközlekedési megállapodások rendelkezéseit. |Az eszköz megválasztása |Az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság közötti megállapodás megkötése a leghatékonyabb eszköz a tagállamok és az Örmény Köztársaság közötti hatályos kétoldalú légiközlekedési megállapodásoknak a közösségi joggal való összehangolására. |KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére. |KIEGÉSZÍTő INFORMÁCIÓK |Jogszabályok egyszerűsítése |A javaslat a jogszabályok egyszerűsítésére törekszik. |A tagállamok és az Örmény Köztársaság közötti kétoldalú légiközlekedési megállapodások rendelkezéseit egyetlen, egységes közösségi megállapodás vonatkozó rendelkezései egészítik ki vagy váltják fel. |A javaslat részletes magyarázata A nemzetközi megállapodások aláírására és megkötésére vonatkozó kötelező eljárásnak megfelelően felkérik a Tanácsot, hogy hagyja jóvá az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás megkötéséről, aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló határozatot, valamint arra, hogy jelölje ki a felhatalmazott személyeket, akik a Közösség részéről aláírják a megállapodást. |1.  JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás aláírásáról és ideiglenes alkalmazásárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 300. cikkének (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával,tekintettel a Bizottság javaslatára[2],mivel:2.  A Tanács 2003. június 5-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdeményezzen harmadik országokkal a meglévő kétoldalú megállapodások egyes rendelkezéseinek egy közösségi megállapodással való felváltásáról.3.  A Bizottság a Közösség nevében tárgyalásokat folytatott az Örmény Köztársasággal egy, a légi közlekedés bizonyos kérdéseiről szóló megállapodás megkötéséről, összhangban a Bizottságot a meglévő kétoldalú megállapodások egyes rendelkezéseinek közösségi megállapodással való felváltása céljából harmadik országokkal folytatandó tárgyalások kezdeményezésére felhatalmazó tanácsi határozat mellékletében foglalt mechanizmusokkal és irányelvekkel.4.  A megállapodás egy későbbi időpontban történő megkötésére figyelemmel, a Bizottság által megtárgyalt megállapodást alá kell írni és azt ideiglenesen alkalmazni kell,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:Egyetlen cikk(1) A megállapodás egy későbbi időpontban történő megkötésére figyelemmel, a Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodásnak a Közösség nevében történő aláírására jogosult személyt vagy személyeket.(2) A megállapodás hatálybalépéséig a megállapodást ideiglenesen alkalmazni kell az azt a napot követő hónap első napjától, amelyen a felek értesítik egymást az ehhez szükséges eljárások lezárultáról. A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy a megállapodás 9. cikke (2) bekezdésében előírt értesítést megküldje.(3) A megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök2007/0251(CNS)JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás megkötésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben a 300. cikk (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával, illetve a 300. cikk (3) bekezdésének első albekezdésével,tekintettel a Bizottság javaslatára[3],tekintettel az Európai Parlament véleményére[4],mivel:(1) A Tanács 2003. június 5-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdeményezzen harmadik országokkal a meglévő kétoldalú megállapodások egyes rendelkezéseinek egy közösségi megállapodással való felváltásáról.(2) A Bizottság a Közösség nevében tárgyalásokat folytatott az Örmény Köztársasággal egy, a légi közlekedés bizonyos kérdéseiről szóló megállapodás megkötéséről, összhangban a Bizottságot a meglévő kétoldalú megállapodások egyes rendelkezéseinek közösségi megállapodással való felváltása céljából harmadik országokkal folytatandó tárgyalások kezdeményezésére felhatalmazó tanácsi határozat mellékletében foglalt mechanizmusokkal és irányelvekkel.(3) Ezt a megállapodást a megállapodás egy későbbi időpontban történő megkötésére figyelemmel, a(z) […]-i …/…/EK tanácsi határozattal[5] összhangban a Bizottság a Közösség nevében […]-án/-én aláírta.(4) A megállapodást jóvá kell hagyni,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikk(1) Az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodást a Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.(2) A megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.2. cikkA Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodás 9. cikkének (1) bekezdése szerinti értesítés megtételére jogosult személyt vagy személyeket.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnökMELLÉKLETMEGÁLLAPODÁSaz Európai Közösség és az Örmény Köztársaság közötta légi közlekedés bizonyos kérdéseirőlAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGegyrészről, valamintAZ ÖRMÉNY KÖZTÁRSASÁGmásrészről(a továbbiakban: a felek)TUDOMÁSUL VÉVE, hogy az Európai Közösség számos tagállama és az Örmény Köztársaság között kétoldalú légiközlekedési megállapodások jöttek létre, amelyek a Közösség jogszabályaival ellentétes rendelkezéseket tartalmaznak,TUDOMÁSUL VÉVE, hogy az Európai Közösség kizárólagos hatáskörrel rendelkezik számos olyan kérdést illetően, amelyre az Európai Közösség tagállamai és harmadik országok között létrejött kétoldalú légi szolgáltatási megállapodások kiterjedhetnek,TUDOMÁSUL VÉVE, hogy a közösségi jog szerint a valamely tagállamban székhellyel rendelkező közösségi légi fuvarozóknak joguk van hátrányos megkülönböztetés nélkül hozzáférni az Európai Közösség tagállamai és harmadik országok közötti légi útvonalakhoz,TEKINTETTEL az Európai Közösség és egyes harmadik országok között létrejött megállapodásokra, amelyek az ilyen harmadik országok állampolgárai számára lehetővé teszik, hogy a közösségi joggal összhangban engedélyezett légi fuvarozó vállalkozásokban tulajdonjogot szerezzenek,FELISMERVE, hogy az Európai Közösség tagállamai és az Örmény Köztársaság között létrejött kétoldalú légi közlekedési megállapodások egyes rendelkezéseit, amelyek a közösségi joggal ellentétesek, összhangba kell hozni azzal az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság közötti légi szolgáltatások rendezett jogi hátterének létrehozása és az ilyen légi szolgáltatások folytonosságának fenntartása érdekében,MEGÁLLAPÍTVA, hogy a közösségi jog értelmében légi fuvarozók – elméletileg – nem köthetnek olyan megállapodásokat, amelyek hatással lehetnek az Európai Közösség tagállamai közötti kereskedelemre, és amelyek célja vagy hatása a verseny megakadályozása, korlátozása vagy torzítása,FELISMERVE, hogy az Európai Közösség tagállamai és az Örmény Köztársaság között létrejött kétoldalú légiközlekedési megállapodások azon rendelkezései, amelyek i. előírják vagy előnyben részesítik a vállalkozások közötti olyan megállapodások, vállalkozástársulások által hozott döntések vagy összehangolt magatartások elfogadását, amelyek megakadályozzák, torzítják vagy korlátozzák a légi fuvarozók közötti versenyt az adott útvonalakon; vagy ii. bármely efféle megállapodás, határozat vagy összehangolt magatartás hatásait erősítik; vagy iii. a légi fuvarozókra vagy más magánjellegű gazdasági szereplőkre hárítják a felelősséget az olyan intézkedésekért, amelyek megakadályozzák, torzítják vagy korlátozzák a légi fuvarozók közötti versenyt az adott útvonalakon, mind hozzájárulhatnak ahhoz, hogy a vállalkozásokra vonatkozó versenyszabályok veszítsenek hatékonyságukból,MEGÁLLAPÍTVA, hogy az Európai Közösségnek e tárgyalások keretében nem célja az Európai Közösség és az Örmény Köztársaság közötti légi forgalom mértékének növelése, a közösségi légifuvarozók és az Örmény Köztársaság légifuvarozói közti egyensúly befolyásolása, vagy a meglévő kétoldalú légiközlekedési megállapodások rendelkezéseinek a forgalmi jogok tekintetében történő módosítása,A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:1. CIKKÁltalános rendelkezések(1) E megállapodás alkalmazásában „a tagállamok” az Európai Közösség tagállamai.(2) Az 1. mellékletben felsorolt valamennyi megállapodásban az adott megállapodásban szerződő félként szereplő tagállam állampolgáraira való hivatkozásokat az Európai Közösség tagállamainak állampolgáraira való hivatkozásként kell értelmezni.(3) Az 1. mellékletben felsorolt valamennyi megállapodásban az adott megállapodásban szerződő félként szereplő tagállam légi fuvarozóira vagy légitársaságaira való hivatkozásokat az Európai Közösség bármely tagállama által kijelölt légi fuvarozókra vagy légitársaságokra való hivatkozásként kell értelmezni.2. CIKKTagállam általi kijelölés(1) A 2. melléklet a), illetve b) pontjában felsorolt cikkek vonatkozó rendelkezései helyébe az e cikk (2) és (3) bekezdésének rendelkezései lépnek az érintett tagállam légifuvarozójának kijelölése, a légifuvarozó részére az Örmény Köztársaság által megadott engedélyek és jogosítványok, valamint a légifuvarozó ilyen engedélyeinek vagy jogosítványainak megtagadása, visszavonása, felfüggesztése vagy korlátozása tekintetében.(2) A tagállam kijelölésének kézhezvételét követően az Örmény Köztársaság haladéktalanul megadja a megfelelő engedélyeket és jogosítványokat, feltéve, hogy:i. a légifuvarozót az Európai Közösséget létrehozó szerződés értelmében a kijelölő tagállamban alapították, és az Európai Közösség jogszabályainak megfelelő érvényes működési engedéllyel rendelkezik;ii. az üzemben tartási engedély kiadásáért felelős tagállam gyakorolja és fenntartja a légi fuvarozó hatékony szabályozási ellenőrzését, és az illetékes légiforgalmi hatóságot a kijelölésben egyértelműen meghatározza; valamintiii. a légi fuvarozó vállalkozás tulajdonjoga és tényleges ellenőrzése közvetlenül vagy többségi tulajdon révén a tagállamok és/vagy a tagállamok állampolgárai, vagy a 3. mellékletben felsorolt egyéb államok és/vagy azok állampolgárai kezében van.(3) Az Örmény Köztársaságnak jogában áll a tagállam által kijelölt légifuvarozó engedélyeit vagy jogosítványait megtagadni, visszavonni, felfüggeszteni vagy korlátozni, amennyiben:i. a légifuvarozót az Európai Közösséget létrehozó szerződés értelmében nem a kijelölő tagállamban alapították, vagy az nem rendelkezik az Európai Közösség jogszabályainak megfelelő érvényes működési engedéllyel;ii. az üzemben tartási engedély kiadásáért felelős tagállam nem ellenőrzi hatékonyan vagy folyamatosan a légi fuvarozót, vagy az illetékes légiforgalmi hatóság a kijelölésben nincs egyértelműen meghatározva; vagyiii. a légi fuvarozó vállalkozás tulajdonjoga vagy tényleges ellenőrzése közvetlenül vagy többségi tulajdon révén nem a tagállamok és/vagy a tagállamok állampolgárai és/vagy a 3. mellékletben felsorolt egyéb államok és/vagy azok állampolgárai kezében van;Az e bekezdés szerinti jogának gyakorlása során az Örmény Köztársaság a közösségi légifuvarozók egyikét sem különböztetheti meg hátrányosan állampolgársága alapján.3. CIKKBiztonság(1) A 2. melléklet c) pontjában felsorolt cikkek rendelkezései kiegészülnek e cikk (2) bekezdésének rendelkezéseivel.(2) Ha egy tagállam olyan légi fuvarozót jelöl ki, amelynek szabályozási ellenőrzését egy másik tagállam gyakorolja és tartja fenn, az Örmény Köztársaságnak a légi fuvarozót kijelölő tagállam és az Örmény Köztársaság között létrejött megállapodásban foglalt biztonsági rendelkezések szerinti jogai ugyanúgy érvényesülnek mind a biztonsági előírásoknak az adott másik tagállam általi elfogadása, végrehajtása és betartása tekintetében, mind pedig az adott légi fuvarozó működési engedélye tekintetében.4. CIKKA repülőgép-üzemanyagra kivetett adók(1) A 2. melléklet d) pontjában felsorolt cikkek kiegészülnek e cikk (2) bekezdésének rendelkezéseivel.(2) Az ezzel ellentétes rendelkezések ellenére a 2. melléklet d) pontjában felsorolt megállapodásokban foglaltak nem akadályozhatják meg a tagállamokat abban, hogy hátrányos megkülönböztetés nélkül adókat, illetékeket, vámokat vagy díjakat vessenek ki a területükön felvett üzemanyagra, amelyet az Örmény Köztársaság által kijelölt légi fuvarozó olyan légi járműve használ, amely az adott tagállam területének egy pontja és az adott tagállam vagy egy másik tagállam területének egy másik pontja között közlekedik.5. CIKKViteldíjak az Európai Közösségen belül(1) A 2. melléklet e) pontjában felsorolt cikkek rendelkezései kiegészülnek e cikk (2) bekezdésének rendelkezéseivel.(2) Az Örmény Köztársaság által kijelölt légi fuvarozó(k)nak az 1. mellékletben felsorolt, és a 2. melléklet e) pontjában foglalt rendelkezések valamelyikét tartalmazó megállapodás alapján az Európai Közösségen belüli légi útvonalakon közlekedő járatokra kiszabott viteldíjai az európai közösségi jog hatálya alá tartoznak.6. CIKKMegfelelés a versenyszabályoknak(1) Bármely ellenkező értelmű rendelkezés ellenére az 1. mellékletben felsorolt megállapodások semmilyen mértékben sem i. követelhetik meg vagy részesíthetik előnyben olyan légiközlekedési vállalkozások közötti megállapodások, vállalkozástársulások által hozott döntések vagy összehangolt magatartások elfogadását, amelyek a versenyt megakadályozzák vagy torzítják; ii. erősíthetik bármely efféle megállapodás, döntés vagy összehangolt magatartás hatásait; vagy iii. háríthatják magánjellegű gazdasági szereplőkre a felelősséget a versenyt megakadályozó, torzító vagy korlátozó intézkedések meghozataláért.(2) Az 1. mellékletben felsorolt megállapodásoknak az e cikk (1) bekezdésével összeegyeztethetetlen rendelkezései nem alkalmazhatók.7. CIKKA megállapodás mellékleteiE megállapodás mellékletei a megállapodás szerves részét képezik.8. CIKKFelülvizsgálat vagy módosításA szerződő felek kölcsönös megegyezés alapján bármikor felülvizsgálhatják vagy módosíthatják ezt a megállapodást.9. CIKKHatálybalépés és ideiglenes alkalmazás(1) Ez a megállapodás akkor lép hatályba, amikor a szerződő felek írásban értesítették egymást arról, hogy a megállapodás hatálybalépéséhez szükséges belső eljárások lezárultak.(2) Az (1) bekezdés ellenére a felek megegyeznek abban, hogy e megállapodást ideiglenesen alkalmazzák az azt a napot követő első hónap első napjától, amelyen a felek értesítik egymást arról, hogy a szükséges eljárások lezárultak.(3) A tagállamok és az Örmény Köztársaság között létrejött azon megállapodásokat és egyéb szerződéseket, amelyek e megállapodás aláírásának napján még nem léptek hatályba és amelyeket nem alkalmaznak ideiglenesen, az 1. melléklet b) pontja sorolja fel. Ezt a megállapodást minden ilyen megállapodásra és szerződésre alkalmazni kell annak hatálybalépése vagy ideiglenes alkalmazása napjától.10. CIKKA megállapodás megszűnése(1) Abban az esetben, ha az 1. mellékletben felsorolt megállapodások egyike hatályát veszti, e megállapodás minden olyan rendelkezése, amely az 1. mellékletben szereplő adott megállapodásra vonatkozik, szintén hatályát veszti.(2) Abban az esetben, ha az 1. mellékletben felsorolt összes megállapodás hatályát veszti, ez a megállapodás is hatályát veszti.FENTIEK HITELÉÜL, az alulírott, erre kellően feljogosított meghatalmazottak aláírták ezt a megállapodást.Kelt […]-ban/-ben, a(z) […] év […] havának […] napján, két-két eredeti példányban bolgár, cseh, dán, holland, angol, észt, finn, francia, német, görög, magyar, olasz, lett, litván, máltai, lengyel, portugál, román, szlovák, szlovén, spanyol, svéd és örmény nyelven.AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG RÉSZÉRŐL: | AZ ÖRMÉNY KÖZTÁRSASÁG KORMÁNYA RÉSZÉRŐL: |1. MELLÉKLETA megállapodás 1. cikkében említett megállapodások jegyzékea) a) Az Örmény Köztársaság és az Európai Közösség tagállamai között létrejött kétoldalú légiközlekedési megállapodások, amelyeket e megállapodás aláírásának napján már megkötöttek, aláírtak és/vagy ideiglenesen alkalmaznak-  az Osztrák Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 1993. augusztus 25-én Bécsben parafált légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Ausztria megállapodás”;-  a Belgium kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2001. június 7-én Brüsszelben aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Belgium megállapodás”;-  a Cseh Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2002. február 8-án Prágában parafált légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Cseh Köztársaság megállapodás”;-  a Dán Királyság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2000. október 25-én Stockholmban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Dánia megállapodás”;-  az Észt Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2000. március 17-én Tallinnban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Észtország megállapodás”;-  a Németországi Szövetségi Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 1998. május 4-én Bonnban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Németország megállapodás”;-  a Francia Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2002. február 12-én Párizsban parafált légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Franciaország megállapodás”;-  a Görög Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 1994. december 16-án Athénban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Görögország megállapodás”;-  az Olasz Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2002. július 18-án Jerevánban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Olaszország megállapodás”;-  a Luxemburgi Nagyhercegség kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2000. november 21-én Luxembourgban parafált légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Luxemburg megállapodás”;-  a Holland Királyság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 1999. november 26-án Jerevánban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Hollandia megállapodás”;-  a Lengyel Köztársaság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 1998. január 27-én Varsóban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Lengyelország megállapodás”;-  a Románia kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 1996. március 25-én Jerevánban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Románia megállapodás”;-  a Svéd Királyság kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 2000. október 25-én Stockholmban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: „Örményország–Svédország megállapodás”;-  a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának kormánya és az Örmény Köztársaság kormánya között létrejött, 1994. február 9-én Londonban aláírt légiközlekedési megállapodás, a továbbiakban a 2. mellékletben: az „Örményország–Egyesült Királyság megállapodás”;legutóbb a Jerevánban, 1998. június 19-én kelt egyetértési nyilatkozattal módosítva.2. MELLÉKLETAz 1. mellékletben felsorolt megállapodásokban szereplő és a megállapodás 2–5. cikkében említett cikkek jegyzékea) Tagállam általi kijelölés:-  az Örményország–Ausztria megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Belgium megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Cseh Köztársaság megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Dánia megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Németország megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Észtország megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Franciaország megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Görögország megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Olaszország megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Luxemburg megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Hollandia megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Lengyelország megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Románia megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Svédország megállapodás 3. cikke-  az Örményország–Egyesült Királyság megállapodás 4. cikkeb) Az engedélyek vagy jogosítványok megtagadása, visszavonása, felfüggesztése vagy korlátozása:-  az Örményország–Ausztria megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Belgium megállapodás 5. cikke-  az Örményország–Cseh Köztársaság megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Dánia megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Németország megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Észtország megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Franciaország megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Görögország megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Olaszország megállapodás 5. cikke-  az Örményország–Luxemburg megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Hollandia megállapodás 5. cikke-  az Örményország–Lengyelország megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Románia megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Svédország megállapodás 4. cikke-  az Örményország–Egyesült Királyság megállapodás 5. cikkec) Biztonság:-  az Örményország–Cseh Köztársaság megállapodás 8. cikke-  az Örményország–Dánia megállapodás 14. cikke-  az Örményország–Németország megállapodás 12. cikke-  az Örményország–Észtország megállapodás 12. cikke-  az Örményország–Franciaország megállapodás 8. cikke-  az Örményország–Olaszország megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Luxemburg megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Svédország megállapodás 14. cikke-  az Örményország–Egyesült Királyság megállapodás 9a. cikked) A repülőgép-üzemanyagra kivetett adók:-  az Örményország–Ausztria megállapodás 7. cikke-  az Örményország–Belgium megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Cseh Köztársaság megállapodás 9. cikke-  az Örményország–Dánia megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Németország megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Észtország megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Franciaország megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Görögország megállapodás 9. cikke-  az Örményország–Olaszország megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Luxemburg megállapodás 8. cikke-  az Örményország–Hollandia megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Lengyelország megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Románia megállapodás 9. cikke-  az Örményország–Svédország megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Egyesült Királyság megállapodás 8. cikkee) Viteldíjak az Európai Közösségen belül:-  az Örményország–Ausztria megállapodás 11. cikke-  az Örményország–Belgium megállapodás 13. cikke-  az Örményország–Cseh Köztársaság megállapodás 13. cikke-  az Örményország–Dánia megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Németország megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Észtország megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Franciaország megállapodás 14. cikke-  az Örményország–Görögország megállapodás 12. cikke-  az Örményország–Olaszország megállapodás 8. cikke-  az Örményország–Luxemburg megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Hollandia megállapodás 6. cikke-  az Örményország–Lengyelország megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Románia megállapodás 8. cikke-  az Örményország–Svédország megállapodás 10. cikke-  az Örményország–Egyesült Királyság megállapodás 7. cikke3. MELLÉKLETA megállapodás 2. cikkében említett egyéb államok jegyzékea) Az Izlandi Köztársaság (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás értelmében);b) A Liechtensteini Hercegség (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás értelmében);c) A Norvég Királyság (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás értelmében);d) A Svájci Államszövetség (az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti légiközlekedési megállapodás értelmében).[1] A 2003. június 5-i 11323/03 tanácsi határozat (korlátozott terjesztésű dokumentum)[2] HL C […]., [ …]., […]. o.[3] HL C […]., [ …]., […]. o.[4] HL C […]., [ …]., […]. o.[5] HL C […]., [ …]., […]. o.


Javaslat a Tanács határozatára az Európai Közösség és a San Marino Köztársaság közötti megállapodás aláírására, amely a Tanács 2003/48/EK, a megtakarításokból származó jövedelem kamatfizetés formájában történő megadóztatására vonatkozó irányelvében megállapított intézkedésekkel egyenértékű intézkedéseket tartalmaz, valamint a kísérő egyetértési nyilatkozat elfogadásáról és aláírásáról # Javaslat a Tanács Határozatára az Európai Közösség és a San Marino Köztársaság közötti megállapodás aláírására, amely a Tanács 2003/48/EK, a megtakarításokból származó jövedelem kamatfizetés formájában történő megadóztatására vonatkozó irányelvében megállapított intézkedésekkel egyenértékű intézkedéseket tartalmaz


title: Javaslat a tanács határozata megállapodás aláírásáról az Európai Közösség és Liechtenstein Hercegség között, a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározottakkal egyenértékű intézkedésekről és a kísérő egyetértési nyilatkozatról # Javaslat a tanács határozata Liechtenstein Hercegség és az Európai Közösség közötti megállapodásról, amely a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelvben (a továbbiakban: az irányelv) meghatározottakkal egyenértékű intézkedéseket biztosít

text:
Avis juridique important

|

52004PC0569(01)

Javaslat a tanács határozata megállapodás aláírásáról az Európai Közösség és Liechtenstein Hercegség között, a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározottakkal egyenértékű intézkedésekről és a kísérő egyetértési nyilatkozatról  /* COM/2004/0569 végleges */

Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA megállapodás aláírásáról az Európai Közösség és Liechtenstein Hercegség között, a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározottakkal egyenértékű intézkedésekről és a kísérő egyetértési nyilatkozatról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁS2001. október 16-i határozatával a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyaljon Svájccal, az Amerikai Egyesült Államokkal, Andorrával, Liechtensteinnel, Monacóval és San Marinóval megfelelő megállapodások aláírásáról annak érdekében, hogy ezek az országok a Közösségen belül alkalmazottakkal egyenértékű intézkedéseket tegyenek a megtakarításokból származó kamatjövedelem hathatós adóztatása érdekében. A Bizottság azt az utasítást kapta, hogy ezeket a tárgyalásokat a Tanács elnökségével szoros összefogásban, és a 2001. június 13-i Coreper határozat [1] által létrehozott - a Tanács által e feladat kapcsán a Bizottság támogatására kinevezett - magas szintű munkacsoporttal történő szoros és rendszeres konzultációval kell lefolytatnia.[1]  HL L 183, 2001.6.29., 1. o.A 2001. október 16-i határozatot követően a Bizottság írt a fenti, EU-n kívüli országoknak, kérve, hogy kezdődjenek tárgyalások, bár ténylegesen csak az irányelv-tervezet szövegének az ECOFIN-Tanács 2001. december 13-i jóváhagyása után kezdődhettek meg ezek a tárgyalások. Azóta nagy számban voltak megbeszélések mind politikai, mind szakmai szinteken. A Tanács 2001. október 16-i határozatával összhangban, a Bizottság ezeket a tárgyalásokat a Tanács egymást követő elnökségeivel szoros összefogásban folytatta le. A Bizottság rendszeresen szóbeli haladási jelentést tett ezekről a tárgyalásokról a Tanácsnak és a Parlamentnek, és az ECOFIN Tanács 2002. december 3-i ülésén benyújtotta a megtakarítások jövedelmének adóztatásáról harmadik országokkal folytatott tárgyalásokról szóló közleményt. [2][2]  SEC(2002) 1287 végleges, 2002.11.27.2003. június 3-án a Tanács megállapította, hogy a Svájccal kötendő megállapodás tervezete, ahogyan azt a Bizottság 2003. május 28-án beadta, a végleges ajánlatot képezi az EU és az adott ország közötti megállapodáshoz. A jegyzőkönyv megállapítja azt is, hogy:"Ennek a megállapodásnak a megtakarítások adóztatására vonatkozó négy eleme alapját képezi az Európai Unió és Liechtenstein, Andorra, Monaco és San Marino közötti megállapodásoknak is.2003. január 21-én a Tanács a négy elemet a következőképpen határozta meg:"- Adólevonás és forrásadóztatás: Svájc ugyanazokat az adólevonási és forrásadóztatási mértékeket fogja alkalmazni, mint Belgium, Luxemburg és Ausztria...- Bevételmegosztás: Svájc a levont adóból származó bevételt megosztja, és elfogadja a Közösségen belül alkalmazott 75:25 arányú megosztást...- Információk önkéntes közléseA felügyeleti záradék megállapítja, hogy "A szerződő feleknek konzultálniuk kell egymással legalább háromévente, vagy bármelyik szerződő fél kérésére, annak érdekében, hogy megvizsgálják és - amennyiben azt a szerződő felek szükségesnek ítélik - javítsák a megállapodás működésének technikai menetét. Abban az esetben, ha Belgium, Luxemburg és Ausztria a forrásadóról az automatikus információcserére áll át, az irányelvvel összhangban a szerződő feleknek konzultálniuk kell egymással annak érdekében, hogy megvizsgálják, vajon szükségesek-e változtatások a megállapodásban a nemzetközi fejlemények figyelembevételével.Svájc biztosítja az információcserét, kérés alapján, bármely, a büntetőjog vagy a polgári jog hatálya eső, csalás vagy más, adózók által elkövetett gazdasági bűncselekmény ügyében...".A Liechtensteinnel kötött megállapodás, amely ezt a négy elemet tartalmazza, most van benyújtás alatt a Tanácsnak, aláírásának és megkötésének céljából. A megállapodást egy kiegészítő egyetértési nyilatkozat kíséri, egyfelől az Európai Közösség és tagállamai, másfelől a Liechtenstein Hercegség között. Az ECOFIN-Tanács 2003. január 21-i következtetéseivel összhangban, az egyetértési nyilatkozat megerősíti, hogy a 2003. június 3-i, 2003/48/EK irányelv [3] által biztosított átmeneti időszak alatt, az Európai Közösség megbeszéléseket kezd más fontos pénzügyi központokkal, azzal a céllal, hogy elősegítse ezeknél a joghatóságoknál a Közösség által alkalmazandókkal egyenértékű intézkedések meghozatalát. Az egyetértési nyilatkozat arról is rendelkezik, hogy a megállapodott intézkedéseket jóhiszeműen hajtják majd végre, és a felek nem tesznek olyan egyoldalú lépéseket, amivel kellő ok nélkül alááshatnák ezt a megállapodást. Ha a 2003/48/EK tanácsi irányelv és a megállapodás illetékessége között - és különösen a megállapodás 6. cikkének tekintetében - bármiféle lényeges különbségre derül fény, a szerződő felek haladéktalanul konzultációt kezdenek, azzal a céllal, hogy az adott megállapodásban előírt intézkedések egyenértékűségének megmaradását biztosítsák. Ami az információcserét illeti, az egyetértési nyilatkozat úgy rendelkezik, hogy a Liechtensteini Hercegség vállalja, hogy tőle telhetően törekszik késedelem nélkül elbírálni a kellő indoklással ellátott kérelem elfogadhatóságát, eljárási jogszabályaival összhangban Az egyetértési nyilatkozat kimondja azt is, hogy az Európai Unió és tagállamai Liechtensteinnek azt a döntését, hogy gondoskodik az irányelvvel egyenértékű intézkedésekről, figyelembe veszik majd Liechtensteinnel folytatott együttműködésük, ezen belül adóügyi együttműködésük során. Az aláírók egyetértenek abban, hogy az előirányzott, a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdésében meghatározott információcserével kapcsolatos tárgyalások vonatkozásában bármelyik fél felvethet ezzel párhuzamosan adózási kérdéseket, beleértve olyan kérdéseket, amelyek a jövedelmek kettős adóztatásának elkerülésével kapcsolatosak.[3]  HL L 157, 2003.6.26., 38. o.A Bizottság úgy véli, hogy a megállapodás szövege összhangban van a Tanács által 2001. október 16-án elfogadott tárgyalási irányelvekkel. A Tanács politikai beleegyezését adta a szöveghez ez év június 2-án, és a Tanács fent említett magas szintű munkacsoportja június 9-én megerősítette egyetértését a megállapodás és az azt kísérő egyetértési nyilatkozat részleteivel kapcsolatban.A Bizottság javasolja, hogy a Tanács hagyja jóvá a csatolt javaslatokat:- megállapodás aláírásáról az Európai Közösség és Liechtenstein Hercegség között, a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározottakkal egyenértékű intézkedésekről és a kísérő egyetértési nyilatkozatról, és- a fenti megállapodásnak az Európai Közösséget létrehozó Szerződés 300. cikkében meghatározott eljárások szerinti megkötésével kapcsolatos határozatról.Az Európai Közösséget létrehozó Szerződés 300. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tanácsnak egyhangú döntést kell hoznia, amikor a megállapodás olyan területet érint, amelynek tekintetében egyhangú döntés szükséges a nemzeti szabályozás elfogadásához. Mivel az ezen megállapodás hatálya által szabályozott tárgykörök nemzeti szabályozását a Szerződés 94. cikkének alapján fogadták el, a Bizottság úgy véli, hogy a tanácsnak egyhangú döntést kell hoznia a határozattervezet jóváhagyásához. Az ECOFIN-Tanács 2003. január 21-i következtetései szerint a Tanács egyetért azzal, hogy Liechtenstein Hercegséggel a megállapodást is egyhangú döntés alapján kell elfogadni.Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA megállapodás aláírásáról az Európai Közösség és Liechtenstein Hercegség között, a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározottakkal egyenértékű intézkedésekről és a kísérő egyetértési nyilatkozatrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,Tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre, és különösen annak 94. cikkére, a 300. cikk (2) bekezdése első albekezdésével összefüggésben,Tekintettel a Bizottság javaslatára, [4][4]  HL C [...] [...], [...] o.mivel:(1) 2001. október 16-i határozatával a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyaljon Liechtenstein Hercegséggel megfelelő megállapodások aláírásáról annak érdekében, hogy Liechtenstein Hercegség a Közösségen belül alkalmazottakkal egyenértékű intézkedéseket tegyenek a megtakarításokból származó kamatjövedelem hathatós adóztatása érdekében.(2) A megállapodás szövege, amely a tárgyalások eredményeként készült el, kellőképpen tükrözi a Tanács által kiadott tárgyalási irányelveket. A megállapodást egy kiegészítő egyetértési nyilatkozat kíséri, egyfelől az Európai Közösség és tagállamai, másfelől a Liechtenstein Hercegség között.(3) A megállapodás megkötéséről szóló, egy későbbi szakaszban elfogadásra kerülő határozat függvényében kívánatos, hogy a 2004. július 30-án parafált két dokumentumot aláírják és a Tanács az egyetértési nyilatkozat jóváhagyását megerősítse.A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:Egyetlen cikkA megállapodás megkötéséről szóló, egy későbbi szakaszban elfogadásra kerülő határozat függvényében a Tanács elnöke ezennel felhatalmazást kap a megállapodás és az azt kísérő egyetértési nyilatkozat, valamint a megállapodás 21. cikke (2) bekezdésében és az egyetértési nyilatkozat utolsó bekezdésében említett levelek aláírására felhatalmazott személyek kijelölésére.A fent említett egyetértési nyilatkozat szövegét, amely ennek a határozatnak a mellékletét képezi, a Tanács jóváhagyta.Kelt Brüsszelben,A Tanács részérőlAz ElnökMELLÉKLETEgyetértési nyilatkozataz Európai Közösséga Belga Királyság,a Cseh Köztársaság, a Dán Királyság,a Német Szövetségi Köztársaság,az Észt Köztársaság,a Hellén Köztársaság,a Spanyol Királyság,a Francia Köztársaság,Írország,az Olasz Köztársaság,a Ciprusi Köztársaság,a Lett Köztársaság,a Litván Köztársaság,a Luxemburgi Nagyhercegség,a Magyar Köztársaság,a Máltai Köztársaság,a Holland Királyság,az Osztrák Köztársaság,a Lengyel Köztársaság,a Portugál Köztársaság,a Szlovén Köztársaság,a Szlovák Köztársaság,a Finn Köztársaság,a Svéd Királyság,Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült KirályságaésLiechtenstein HercegségközöttAz Európai Közösség, a Belga Királyság, a Cseh Köztársaság, a Dán Királyság, a Német Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Hellén Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Holland Királyság, az Osztrák Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a Szlovén Köztársaság, a Szlovák Köztársaság, a Finn Köztársaság, a Svéd Királyság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült KirályságaésLiechtenstein Hercegség, a továbbiakban ,Liechtenstein",megállapodtak a következőkben:1. BevezetőLiechtenstein Hercegség és az Európai Közösség megállapodást kötnek, amely a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelvben meghatározottakkal egyenértékű intézkedéseket biztosít (a továbbiakban: az irányelv). Az egyetértési nyilatkozat kiegészíti ezt a megállapodást.2. Megbeszélések egyenértékű intézkedések biztosításáról más harmadik országokkal.Az irányelv által biztosított átmeneti időszak alatt, az Európai Közösség megbeszéléseket kezd más fontos pénzügyi központokkal, azzal a céllal, hogy elősegítse ezeknél a joghatóságoknál a Közösség által alkalmazandókkal egyenértékű intézkedések meghozatalát.3. SzándéknyilatkozatEnnek az egyetértési nyilatkozatnak az aláírói kijelentik, hogy az 1. pontban említett megállapodást és ezt a nyilatkozatot elfogadható és kiegyensúlyozott megállapodásnak tekintik, amely olyannak tekintendő, ami a felek érdekeit védelmezi. Ezért a megállapodott intézkedéseket jóhiszeműen hajtják végre, és nem tesznek olyan egyoldalú lépéseket, amivel kellő ok nélkül alááshatnák ezt a megállapodást.Ha az irányelv - annak 2003. június 3-i elfogadása szerinti - és a megállapodás illetékessége között bármiféle lényeges különbségre derülne fény, különösen a megállapodás 6. cikkének tekintetében, a szerződő felek haladéktalanul konzultációt kezdenek, a megállapodás 13. cikkének (1) bekezdésével összhangban, azzal a céllal, hogy az adott megállapodásban előírt intézkedések egyenértékűsége megmaradjon.Liechtenstein vállalja, hogy tőle telhetően törekszik késedelem nélkül elbírálni a kellő indoklással ellátott, a 10. cikk szerinti információcsere iránti kérelem elfogadhatóságát, eljárási jogszabályaival összhangban.Az Európai Unió és tagállamai Liechtensteinnek azt a döntését, hogy gondoskodik az irányelvvel egyenértékű intézkedésekről, figyelembe veszik majd Liechtensteinnel folytatott együttműködésük, ezen belül adóügyi együttműködésük során. Az aláírók ezzel kapcsolatban egyetértenek abban, hogy az előirányzott, a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdésében meghatározott információcserével kapcsolatos tárgyalások vonatkozásában bármelyik fél felvethet ezzel párhuzamosan adózási kérdéseket, beleértve olyan kérdéseket, amelyek a jövedelmek kettős adóztatásának elkerülésével vagy csökkentésével kapcsolatosak.Ezt a megállapodást ......................-ban írták alá, ......................-án, két példányban, dán, holland, angol, finn, francia, német, görög, olasz, portugál, spanyol és svéd nyelven, ezeken a nyelveken a szövegek egyformán hitelesek.A cseh, észt, magyar, lett, litván, máltai, lengyel, szlovák és szlovén nyelvű változatok hitelesítése a szerződő felek között levélváltás formájában történik. Ezek ugyanúgy hitelesek lesznek, mint az előző bekezdésben említett nyelveken.Aláírások


title: Javaslat: a Tanács rendelete az euro-érmékhez hasonló emlékérmekről és érmékről szóló 2182/2004/EK rendelet módosításáról  - Javaslat: a Tanács rendelete az euroérmékhez hasonló emlékérmekről és érmékről szóló 2182/2004/EK rendelet hatályának a nem részt vevő tagállamokra való kiterjesztéséről szóló 2183/2004/EK rendelet módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

52008PC0514(01)

Javaslat: a Tanács rendelete az euro-érmékhez hasonló emlékérmekről és érmékről szóló 2182/2004/EK rendelet módosításáról  /* COM/2008/0514 végleges - CNS 2008/0167 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 13.8.2008COM(2008) 514 véglegesVOL.I2008/0167 (CNS)2008/0168 (CNS)Javaslat:A TANÁCS RENDELETEaz euro-érmékhez hasonló emlékérmekről és érmékről szóló 2182/2004/EK rendelet módosításárólJavaslat:A TANÁCS RENDELETEaz euroérmékhez hasonló emlékérmekről és érmékről szóló 2182/2004/EK rendelet hatályának a nem részt vevő tagállamokra való kiterjesztéséről szóló 2183/2004/EK rendelet módosításáról(a Bizottság előterjesztése)  INDOKOLÁSÁltalános háttérA 2182/2004/EK tanácsi rendelet[1] célja védeni az euro-érméket a hozzájuk hasonló emlékérmekkel és érmékkel szemben. Elfogadása óta a rendelet jelentősen hozzájárult az euro-érmék és emlékérmek/érmék közötti hasonlóság elkerüléséhez, mivel a magánvállalkozások ma már általában megfelelnek a rendeletben meghatározott fogalmaknak és tilalmaknak.A végrehajtási időszakban szerzett tapasztalat rámutatott annak szükségességére, hogy tisztázni kell a védőintézkedéseket, valamint fokozni kell az átláthatóságot a döntéshozatal során; ennélfogva a rendeletet módosítani kell.Különösen a hétköznapi emberekkel lehet elhitetni, hogy egyes emlékérmek vagy érmék törvényes fizetőeszköznek minősülnek, mégpedig nem csak akkor, ha a törvényes fizetőeszközként szolgáló euro-érméken találhatókhoz hasonló formatervezési mintát tartalmaznak, hanem akkor is, ha e minták megkülönbözető jegyeit hordozzák[2]. Ilyen jegyek különösen az Európai Unió tizenkét csillaga, a földrajzi ábrázolások és a számjegyek, a perem kialakítása és formatervezési mintája, amennyiben a törvényes fizetőeszközként szolgáló euro-érméken található mintákhoz hasonlóan jelennek meg.Ezenfelül kívánatos hivatalosan meghatározni – különösen az emlékérmeket és érméket gyártó magánvállalkozások figyelmének felhívása érdekében – azokat a jellemző jegyeket, amelyeket nem lenne szabad emlékérmeken és érméken olyan módon megjeleníteni, ahogyan e jegyek a törvényes fizetőeszközként szolgáló euro-érméken megjelennek. Ezek a kibocsátó tagállam szuverenitását megjelenítő szimbólumok, mint például az államfő képmása, a címer, a verdejel, a pénzverde igazgatójának jele, az ország neve és földrajzi megjelenítésének képe, ahogyan e jegyek a törvényes fizetőeszközként szolgáló euro-érméken megjelennek.Mivel a fenti védett elemek az euro-érmék közös hátlapjának vagy nemzeti előlapjának részét képezik, többé nincs jelentősége a kettő közötti különbségtételnek (2. cikk c) pontja). Továbbá számos esetben még átfogóbb közös elemeket is elhelyeztek az euro-érmék nemzeti előlapján, így például a Római Szerződés jelét vagy az EMU 10 évére utaló jelet. A védő rendelkezéseknek tehát bármely olyan formatervezési mintára utalniuk kell, amelyek az emlékérmek és érmék elő- vagy hátlapján a törvényes fizetőeszközként szolgáló euró-érméken megjelenő formában jelennek meg.A rendelet jelenleg kimondja, hogy a Bizottság határoz arról, hogy a 2. cikk c) pontja értelmében egy formatervezési minta „hasonlónak” minősül-e. Mivel a formatervezési minta különféle részein is hasonlóság mutatkozhat, és mivel értékelni kell a védelmet szolgáló egyéb feltételek figyelembevételének fokát, helyénvaló, hogy a Bizottság véleményét a 2. cikkben foglalt védő rendelkezések teljes köre alapján fogalmazza meg, valamint belefoglalják annak értelmezését is, hogy fémtárgyakat is emlékérmeknek/érméknek kell-e tekinteni az 1. cikk c) pontjában található fogalommeghatározás értelmében.Szintén pontosítani kell azon kritériumokat, amelyek alapján a Bizottság megfogalmazza véleményét a hasonlóságról, illetve a rendelet egyéb rendelkezéseinek való megfelelésről. A Bizottság határozatának gyakorlatilag figyelembe kellene vennie továbbá az előállított emlékérmek és érmék mennyiségét, az értékesítési árat, a csomagolást, az emlékérmeken és érméken lévő jellegzetes feliratokat (mint például a gyártó neve, a „nem törvényes fizetőeszköz” jelzés…), valamint a megfelelő figyelmeztetést is. Noha a rendelet kifejezetten nem említi, a gyakorlatban ezeket a feltételeket figyelembe kellett venni, ezért most az új rendeletben, hogy minden átlátható legyen, fel kell őket tüntetni.A hasonlóság meghatározása és a rendeletben foglalt előírásoknak való megfelelés figyelembevétele során a Bizottság szorosan együttműködött a tagállamok szakértőivel, mégpedig az Európai Műszaki és Tudományos Központ (CTSE) létrehozásáról szóló, 2004. október 29-i bizottsági határozat[3] 4. cikkének (1) bekezdésében említett, a pénzérmék hamisítása területére szakosodott szakértőkkel, igénybe véve az érmék képi és anyagi elemzése terén szerzett tapasztalatukat. Ezt a konzultációt folytatni kell.A rendelet a 4. cikkben utal az engedélyezett eltérésekre, valamint a Bizottság feladatára a hasonlónak minősítés terén. Tekintve, hogy ez utóbbi feladat a védőrendelkezések tiszteletben tartásával (2. cikk) kapcsolatos, az egyértelműség kedvéért helyénvaló ezt ugyanazon cikkbe belefoglalni.A gazdasági szereplők szigorú feltételek mellett — többek között ha az emlékérem vagy érme elő- vagy hátlapján feltüntetik a „nem törvényes fizetőeszköz” jelzést — használhatják emlékérmeken és érméken az „euro” vagy „euro-cent” kifejezést és az euro-jelet. Figyelembe véve, hogy az euro-érmékkel való összetévesztés kockázata nagyobb, ha az emlékérmen vagy érmén névértéket is feltüntetnek, a „nem törvényes fizetőeszköz” jelzéssel kapcsolatos követelményt e körülményre kellene korlátozni.A javaslat egy párhuzamos rendeletet is tartalmaz, amely a 2183/2004/EK rendeletet módosítja azzal a céllal, hogy a módosítás hatásait az euro-övezethez még nem tartozó tagállamokra is kiterjessze.Javasolt módosításokA fenti megfontolásokra tekintettel javasolt módosítani:1. a 2182/2004/EK rendelet 2. cikkét a védőrendelkezések tisztázása érdekében;2. a 2182/2004/EK rendelet 4. cikkét az értékelési feltételek rendeletbe való belefoglalása, valamint a döntéshozatali eljárás 2. cikkbe történő áthelyezése érdekében;3. a 2183/2004/EK rendeletet, hogy a 2182/2004/EK rendelet módosításának hatásai azon tagállamokra is kiterjedjenek, amelyek még nem tagjai az euro-övezetnek.2008/0167 (CNS)Javaslat:A TANÁCS RENDELETEaz euro-érmékhez hasonló emlékérmekről és érmékről szóló 2182/2004/EK rendelet módosításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 123. cikke (4) bekezdése harmadik mondatára,tekintettel a Bizottság javaslatára[4],tekintettel az Európai Parlament véleményére[5],tekintettel az Európai Központi Bank véleményére[6],mivel:1.  Az euro-érmékhez hasonló emlékérmekről és érmékről szóló, 2004. december 6-i 2182/2004/EK tanácsi rendelet[7] tiltja az euro-érmékhez hasonló emlékérmeket és érméket. Az euro-érmékhez hasonló emlékérmek és érmék tilalmának végrehajtása során szerzett tapasztalat rámutatott annak szükségességére, hogy tisztázni kell a védőintézkedéseket, valamint fokozni kell az átláthatóságot a döntéshozatal során.2.  A hétköznapi emberekkel esetlegesen el lehet hitetni, hogy egyes emlékérmek vagy érmék törvényes fizetőeszköznek minősülnek, mégpedig nem csak akkor, ha az euro-érmékéihez hasonló formatervezési mintát tartalmaznak, hanem akkor is, ha e minták egyes jegyeit hordozzák. Ennélfogva a törvényes fizetőeszközként szolgáló euro-érméken található formatervezési minták jellegzetes elemeit nem lehet olyan módon utánozni, ahogyan ezen elemek az euro-érméken megjelennek. Nem lehet továbbá a kibocsátó tagállam felségjogát megjelenítő szimbólumokat emlékérmeken és érméken olyan módon utánozni, ahogyan e szimbólumok az euro-érméken megjelennek.3.  A Bizottság hatáskörébe tartozik – a tagállamokkal folytatott konzultációt követően – véleményt nyilvánítani arról, hogy a 2. cikkben meghatározott védő rendelkezéseket betartották-e, valamint hogy adott fémtárgyak emlékérmeknek/érméknek minősülnek-e.4.  Tisztázni és rögzíteni kell azon különös feltételeket, amelyeket a Bizottság a védő rendelkezéseknek való megfelelés megállapítása során alkalmaz.5.  Az „euro” vagy „euro-cent” kifejezést, illetve az euro-jelet viselő emlékérmek vagy érmék törvényes fizetőeszközként szolgáló érmékkel való összetévesztésének kockázata nagyobb, ha az emlékérmen vagy érmén névértéket is feltüntetnek. Ennélfogva ilyen esetben az emlékérem vagy érme elő- vagy hátlapján fel kell tüntetni a „nem törvényes fizetőeszköz” jelzést.6.  Ezért a 2182/2004/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikkMódosításokA 2182/2004/EK rendelet a következőképpen módosul:7.  A 2. cikk helyébe a következő lép:„2. cikkVédő rendelkezések1. A 3. és 4. cikkre figyelemmel, tilos emlékérmek és érmék gyártása és értékesítése, továbbá behozatala, valamint értékesítési vagy egyéb kereskedelmi célú forgalmazása a következő körülmények között:a) amennyiben felületükön megjelenik az „euro” vagy „euro-cent” felirat vagy az euro-jel; vagyb) amennyiben méretük a referenciasávon belül van; vagyc) amennyiben az emlékérmek vagy érmék felületén található formatervezési minta hasonlít:i. az euro-érmék felületén megjelenő bármely formatervezési mintához vagy annak részeihez, ideértve különösen az Európai Unió tizenkét csillagát, a földrajzi megjelenítés képét és a számjegyeket, ahogyan e jegyek az euro-érméken megjelennek; vagyii. a tagállamok nemzeti felségjogát az euro-érméken történő megjelenítéssel azonos módon megjelenítő szimbólumokhoz, ideértve különösen az államfő képmását, a címert, a verdejelet, a pénzverde igazgatójának jelét és a tagország nevét; vagyiii. az euro-érmék peremének kialakításához vagy a peremén található formatervezési mintához.2. A Bizottság hatáskörébe tartozik véleményt nyilvánítani arról, hogya) adott fémtárgy megjelenése és/vagy műszaki tulajdonságai alapján az 1. cikk értelmében érme-e;b) adott emlékérem vagy érme az e cikk (1) bekezdésében foglalt tilalom hatálya alá tartozik-e.Az e cikk (1) bekezdésében foglalt rendelkezésekre is figyelemmel a Bizottság figyelembe veszi többek között az előállított emlékérmek vagy érmék mennyiségét, az értékesítési árat, a csomagolást, az emlékérmeken vagy érméken szereplő feliratokat és figyelmeztetést.”8.  A 4. cikk helyébe a következő lép:„4. cikkEngedélyezett eltérésekA Bizottság külön engedélyt adhat az „euro” vagy „euro-cent” felirat, illetve az euro-jel használatára olyan ellenőrzött használati feltételek esetén, amikor nem áll fenn az összetévesztés kockázata. Ilyen esetekben világosan azonosíthatóan fel kell tüntetni az emlékérem vagy érme felületén a tagállam érintett gazdasági szereplőjét, valamint ha az emlékérmen vagy érmén névértékhez kapcsolódó jelzés szerepel, az elő- vagy hátlapjára kell nyomatni a „nem törvényes fizetőeszköz” figyelmeztetést.2. cikkHatálybalépésEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, -án/-én.a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 373., 2004.12.21., 1. o.[2] Hivatkozni kell továbbá az euro-érmék közös oldalának formatervezési mintájára vonatkozó szerzői jogi védelemről szóló, 2001. október 22-i bizottsági közleményre (HL C 318., 2001.11.13., 3. o.).[3] HL L 19., 2005.1.21., 73. o.[4] HL C […], […], […] o.[5] HL C […], […], […] o.[6] HL C […], […], […] o.[7] HL L 373., 2004.12.21., 1. o.