				|

		52014PC0083

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a MARPOL-egyezmény VI. mellékletének a III. szintű NOx-kibocsátási szabványok bevezetési időpontjának elhalasztását érintő módosításai tekintetében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 66. ülésén az Európai Unió nevében képviselendő álláspont kialakításáról /* COM/2014/083 final - 2014/0042 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           BEVEZETÉS
E bizottsági javaslat célja az IMO
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 66. ülésén a MARPOL-egyezmény VI.
mellékletének módosításaival kapcsolatban képviselendő uniós álláspont
kialakítása. A MARPOL-egyezmény VI. melléklete 13. szabálya (5.1) bekezdésének
ezen módosításai a III. szintű NOx-kibocsátási szabványok bevezetésének 5
évvel történő elhalasztására irányulnak. A szóban forgó javaslatokat a
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság jelentésének (MEPC 65/22) 12. melléklete
tartalmazza. A jelentés 4.64. pontja értelmében e módosításokat a
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 66. ülésén kívánják elfogadni.
2.           AZ IMO-MÓDOSÍTÁSOK
ELFOGADÁSA
2.1.        A MARPOL-egyezmény VI.
mellékletének a III. szintű NOx-kibocsátási szabványok halasztott bevezetése
tekintetében történő módosításainak elfogadása.
E módosítások tervezetét a
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 2013. május 13–17. között tartott 65. ülésén
jóváhagyták, és azokat várhatóan az említett bizottság 2014. március 31. és
2014. április 4. között tartandó 66. ülésén fogadják el.
2.2.        Elfogadás és hatálybalépés.
A Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság általi
jóváhagyásuk és elfogadásuk után e módosításokat az IMO főtitkára az
érintett szerződő felek elé terjeszti annak érdekében, hogy azok az említett
módosításokat magukra nézve kötelezőknek ismerhessék el.
3.           VONATKOZÓ UNIÓS JOGSZABÁLYOK
ÉS UNIÓS HATÁSKÖR
Az Unió politikája
A környezetvédelem, amely a MARPOL-egyezmény
módosításainak tárgyát képezi, az EU-Szerződés értelmében megosztott
hatáskörbe tartozik, és igen nagy mértékben uniós szabályozás alá esik. Az EU
kiterjedt mértékben gyakorolta szabályozói hatáskörét a levegő- és
vízminőséggel kapcsolatos szakpolitikák területén, mind jogszabályok, mind
pedig közös politikai célkitűzések elfogadása formájában. A
környezetvédelmi politika az Unió egyértelmű elkötelezettségét mutatja a
levegő- és vízminőség javítása mellett, nemzetközi szinten is.
A levegőminőséggel kapcsolatos uniós
politikai keret célja és rendeltetése – például a levegőszennyezésre
vonatkozó tematikus stratégiában[1]
megmutatkozó formájában – jelentős lépéseket keresztülvinni a környezet
minőségének megőrzésére, védelmére és javítására, valamint az emberi
egészség védelmére irányuló hosszú távú uniós célkitűzések (EUMSZ 191.
cikk (1) bekezdés) teljesülése felé, azaz „ a levegő minőségének
olyan szintjét (...) elérni, amely az emberi egészségre és a környezetre nem
jár elfogadhatatlan következményekkel és kockázatokkal”. Ez a
célkitűzés, amely első ízben a hatodik közösségi környezetvédelmi
cselekvési programban[2]
jelent meg egy évtizeddel ezelőtt, megerősítést nyert az EU által a
közelmúltban elfogadott, az uniós politikák irányát 2020-ig meghatározó hetedik
közösségi környezetvédelmi cselekvési programban[3],
amint az a Bizottság által újabban elfogadott „Tisztább levegőt Európának”
programban is tükröződik.[4]
A NOx-kibocsátás-ellenőrzési területeken
alkalmazandó szigorúbb NOx-szabványok bevezetésének elhalasztása
kedvezőtlenül befolyásolná e politikai célkitűzések teljesülését.
Uniós jogszabályok
A meglévő szabályozás a szennyezőanyagok
– köztük a NOx-kibocsátás – széles körét lefedi számos szennyező forrás,
többek között valamennyi közlekedési mód esetében.
A nemzeti kibocsátási határértékekről szóló
(2001/81/EK) irányelv[5]
és a környezeti levegő minőségéről szóló (2008/50/EK) irányelv[6] határértékeket ír
elő a levegőben található NOx mennyiségére vonatkozóan. A nemzeti
kibocsátási határértékekről szóló irányelv előírja a tengeri
hajózásból származó kibocsátások számszerűsítését és bejelentését. A
tagállamok tengeri hajózásból és belvízi hajózásból származó kibocsátásait
figyelembe kell venni a szóban forgó irányelvben említett nemzeti kibocsátási
határértékek tekintetében. Ugyanakkor a nemzetközi tengeri hajózásból származó
egyéb kibocsátásokat nem kell figyelembe venni a szóban forgó határértékeknél,
jóllehet azok jelentős hatással vannak a levegő minőségére az
EU-ban. E kivétel az IMO szerepére vezethető vissza a szóban forgó
kibocsátások szabályozásában.  A nemzeti kibocsátási határértékekről szóló
irányelv ezért a 11. cikkben kifejezetten elismeri, hogy e kibocsátások
kezelése érdekében külső fellépésre van szükség: „Az 1. cikkben
meghatározott célok megvalósításának ösztönzésére a Bizottság és adott esetben
a tagállamok a Szerződés 300. cikkének sérelme nélkül, többek között a
műszaki és tudományos kutatással és fejlődéssel kapcsolatos
információcsere, illetve a kibocsátáscsökkentés elősegítése alapjainak
fejlesztése révén kétoldalú és többoldalú együttműködést folytatnak
harmadik országokkal és a megfelelő nemzetközi szervezetekkel, mint
például az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (UNECE), a Nemzetközi
Tengerészeti Szervezet (IMO), a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO)”.
Emellett a Bizottság által 2013. december 18-án
elfogadott „Tiszta levegőt” politikai csomag[7] megerősíti a
hajózásból származó kibocsátás hatását a szárazföldi levegőminőségre,
valamint az ágazatban hozandó újabb intézkedések költséghatékonyságát. A
NOx-kibocsátások közvetlenül hozzájárulnak a belvizek és a tengerek, valamint a
szárazföldi élőhelyek eutrofizációjához, illetve az egészségre káros
(másodlagos) szálló por kialakulásához. E szennyezési források
szabályozatlansága szűkítené a Balti- és az Északi-tenger partvidékén
található államok lehetőségeit, hogy teljesíteni tudják a vízi és
szárazföldi ökoszisztémákat károsító hatások, köztük az eutrofizáció
korlátozásával kapcsolatban a vízvédelmi keretirányelv (2000/60/EK)[8], a tengervédelmi
stratégiáról szóló irányelv (2008/56/EK)[9],
az élőhelyvédelmi irányelv (92/43/EGK)[10]
és a madárvédelmi irányelv (79/409/EGK)[11]
által meghatározott célkitűzéseket.  Hasonlóképpen szűkítené
lehetőségeiket arra, hogy megfeleljenek a környezeti levegő
minőségéről szóló 2008/50/EK irányelvben az emberi egészség védelme
érdekében megszabott PM10 és PM2,5  határértékeknek.
A III. szintű NOx-kibocsátási szabványok, melyekre
e fellépés irányul, eddig nem képezték külön uniós szabályozás kifejezett
tárgyát, de az IMO égisze alatt kialakított és a MARPOL-egyezmény VI.
mellékletének 2008-as módosításával összhangban lévő jelenlegi
szabályozásuk szükségesnek és az átfogó közös uniós politikai
célkitűzésekkel összeegyeztethetőnek minősül. E szabványok
bevezetésének elhalasztása aláássa a tagállamok azon lehetőségét, hogy
NOx-kibocsátás-ellenőrzési területeket jelöljenek ki a
levegőszennyezés és hatásainak kezelése céljából.
A Tanács határozata
Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése
megfelelő jogalapot biztosít a tárgyalások során képviselendő uniós
álláspont kialakításához, mivel jogi hatállyal bíró aktusokra vonatkozik. A Tengerikörnyezet-védelmi
Bizottság 66. ülésén a III. szintű NOx-kibocsátási szabványok
hatálybalépési időpontjával kapcsolatban meghozandó döntés kötelező
jogi érvénnyel bír, mert olyan időpontot határoz meg, amelytől kezdve
a III. szintű NOx-szabványok a kijelölt NOx-kibocsátás-ellenőrzési
területeken az IMO MARPOL-egyezménye VI. melléklete valamennyi aláíró felének
hajóira kötelezően vonatkoznak.
              Összegzés
Az említett vonatkozó uniós politikákat és
vívmányokat figyelembe véve a Bizottság úgy véli, hogy a
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 66. ülésén elfogadni tervezett szóban forgó
módosítások kérdése uniós relevanciával bír, és közös álláspont kialakítását
követeli meg az EU részéről, amelyet az Unió érdekében valamennyi, a
bizottsági ülésen részt vevő tagállamnak képviselnie kell.
4.           KÖVETKEZTETÉS
A Bizottság ezért tanácsi határozatra irányuló
javaslatot terjeszt elő a 2.1. pontban említett, várhatóan a
Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 66. ülésén elfogadásra kerülő
módosítások tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő
álláspontról.
2014/0042 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
a MARPOL-egyezmény VI. mellékletének a III.
szintű NOx-kibocsátási szabványok bevezetési időpontjának
elhalasztását érintő módosításai tekintetében a Nemzetközi Tengerészeti
Szervezetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 66. ülésén az Európai Unió
nevében képviselendő álláspont kialakításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke (1)
bekezdésére és 218. cikke (9) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)        A MARPOL-egyezmény VI.
mellékletének eredeti, 2008-as módosítása 2016-ra tűzte ki a III.
szintű NOx-kibocsátási szabványok alkalmazásának időpontját, melyeket
az adott időpont után épült és a NOx-kibocsátás-ellenőrzési
területeken keresztülhajózó hajókra kell alkalmazni.
(2)       A Nemzetközi Tengerészeti
Szervezet Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága 65. ülésén, 2013 májusában
jóváhagyta a MARPOL-egyezmény VI. melléklete 13. szabályának (5.1) bekezdésére
irányuló [tervezett] módosításokat. Ezek a módosítások várhatóan az említett
bizottság 2014. március 31. és április 4. között tartandó 66. ülésén kerülnek
elfogadásra.
(3)       A MARPOL-egyezmény VI.
melléklete 13. szabályának (5.1) bekezdésére irányuló, a III. szintű
NOx-kibocsátási szabványok bevezetésének elhalasztásáról szóló módosítások 5
évvel elhalasztják e szabványok hatályba lépését; a rendelkezések a
MARPOL-egyezmény 16. cikkének (2) bekezdése szerinti elfogadásuk időpontjától
számított 6 hónapon belül válnak kötelezővé a MARPOL-egyezmény VI.
mellékletének aláíró feleire nézve.
(4)       A környezetvédelem, amely a
javasolt intézkedések tárgyát képezi, igen nagy mértékben uniós szabályozás
hatálya alá tartozó terület. Az EU kiterjedt mértékben gyakorolta szabályozói
hatáskörét a levegő- és vízminőséggel kapcsolatos szakpolitikák
területén, mind jogszabályok, mind pedig közös politikai célkitűzések
elfogadása formájában. A meglévő szabályozás a szennyezőanyagok –
köztük a NOx-kibocsátás – széles körét szabályozza számos szennyező
forrás, többek között valamennyi közlekedési mód esetében. A vízpolitika terén
a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló 2000/60/EK irányelv[12], a tengeri
környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek
meghatározásáról szóló 2008/56/EK irányelv[13],
a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények
védelméről szóló 92/43/EGK irányelv[14],
valamint a vadon élő madarak védelméről szóló 79/409/EGK irányelv[15] célkitűzéseket
határoz meg a vízi és szárazföldi ökoszisztémákat károsító hatások, köztük az
eutrofizáció korlátozása érdekében, melyeknek a NOx az egyik fő kiváltó
oka. A környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt
Európának elnevezésű programról szóló 2008/50/EK irányelv[16] határértékeket és
célértékeket határoz meg a szálló por és az ózon tekintetében, melyeknek a NOx
az egyik prekurzora.
(5)       A nemzeti kibocsátási
határértékekről szóló 2001/81/EK irányelv[17]
előírja a tengeri hajózásból származó kibocsátások számszerűsítését
és bejelentését, de elismeri, hogy a nemzetközi tengeri hajózásból származó
egyéb (nem belvízi) kibocsátások szabályozása az IMO hatáskörébe tartozik.
(6)       A 2001/81/EK irányelv 11.
cikke – az 1. cikkel összefüggésben – a nemzetközi együttműködés
folytatására kötelezi a Bizottságot és a tagállamokat bizonyos
légszennyező anyagok, köztük a NOx kibocsátásának csökkentése érdekében.
(7)       Az átfogó uniós politikák
célkitűzéseit és vívmányait figyelembe véve a Tengerikörnyezet-védelmi
Bizottság 66. ülésén elfogadni tervezett, a III. szintű NOx-kibocsátási
szabványok bevezetésének elhalasztása uniós relevanciával bír, és közös
álláspont kialakítását követeli meg az EU részéről, amelyet az Unió
érdekében valamennyi, a bizottsági ülésen részt vevő tagállamnak
képviselnie kell.
(8)       Az Unió sem az IMO-nak nem
tagja, sem az egyezményeknek, sem a vonatkozó szabályzatoknak nem részes fele.
Ezért a Tanácsnak engedélyeznie kell a tagállamok számára, hogy az alábbi
álláspontot képviseljék, az Unió érdekeinek védelmében fellépve.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1)
Az Unió az IMO Tengerikörnyezet-védelmi
Bizottságának 66. ülésén azt az álláspontot képviseli, hogy ellenzi a
MARPOL-egyezmény VI. melléklete 13. szabályának (5.1) bekezdésére irányuló, az
IMO MEPC 65/22. számú dokumentumának 12. mellékletében szereplő
módosítások elfogadását.
(2)
Az Uniónak az (1) bekezdés szerinti álláspontját az
IMO-tagsággal rendelkező tagállamok az Unió érdekében együttesen eljárva
képviselik.
(3)
Az álláspontot érintő kismértékű változtatások
az álláspont módosítása nélkül is elfogadhatók.
2. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a
címzettjei.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               COM(2005) 446 végleges
[2]               HL L 242., 2002.9.10., 1. o.
[3]               A 2020-ig tartó időszakra szóló általános uniós
környezetvédelmi cselekvési program – „Jólét bolygónk felélése nélkül”, COM
(2012)710 final.
[4]               COM(2013) 918 final
[5]               HL L 309., 2001.11.27., 22. o.
[6]               HL L 152., 2008.6.11., 1. o.
[7]           Minden kapcsolódó dokumentum elérhető a
következő internetcímen:
http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm
[8]               HL L 327., 2000.12.22., 1. o.
[9]               HL L 164., 2008.6.25., 19. o.
[10]             HL L 206., 1992.7.22., 7. o.
[11]             HL L 103., 1979.4.25., 1. o.
[12]             HL L 327., 2000.12.22., 1. o.
[13]             HL L 164., 2008.6.25., 19. o.
[14]             HL L 206., 1992.7.22., 7. o.
[15]             HL L 103., 1979.4.25., 1. o.
[16]          HL L 152., 2008.6.11., 1. o.
[17]          HL L 309., 2001.11.27., 22. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005PC0704

Javaslat a Tanács határozata a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának Litvánia részére történő engedélyezéséről  /* COM/2005/0704 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 10.1.2006COM(2005) 704 véglegesJavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának Litvánia részére történő engedélyezéséről(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat okai és céljai A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikke (1) bekezdésének értelmében a Tanács, az adómegállapítási eljárás egyszerűsítése, illetve az adókijátszás vagy adókikerülés bizonyos típusainak megakadályozása érdekében a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag eljárva engedélyezheti bármely tagállamnak az irányelv rendelkezéseitől eltérő egyedi intézkedések alkalmazását. A Bizottság Főtitkárságán 2005. június 28-án iktatott levelében a Litván Köztársaság kérelmezte, hogy a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedéseket vezethessen be. A 77/388/EGK irányelv 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2005. augusztus 22-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Litvánia kérelméről. A Bizottság 2005. augusztus 23-án kelt levelében értesítette Litvániát arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak. |120 | Általános összefüggések A 77/388/EGK irányelv 21. cikke (1) bekezdésének az említett irányelv 28g. cikke szerinti változata általános szabályként előírja, hogy a belföldi forgalomban rendes körülmények között a termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást végző adóalany köteles hozzáadottérték-adót fizetni. A litván kormány fordított adózási eljárást kíván alkalmazni, amelynek révén az alábbi esetekben azt az adóalanyt kötelezik hozzáadottérték-adó fizetésére, aki termékértékesítésben vagy szolgáltatásnyújtásban részesült: – olyan adóalany által végzett termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás, aki fizetésképtelenségi eljárás vagy bírósági felügyelet melletti szerkezetátalakítási eljárás alatt áll; – adóalany által végzett faértékesítés; – a következő anyagok adóalany által végzett értékesítése: vasfém hulladék és törmelék, vasfém és nemvasfém maradékok, illetve egyéb újrahasznosítható, vasfémet és nemvasfémet tartalmazó anyagok; – alvállalkozó által végzett építési munkálatok fővállalkozó, más alvállalkozó vagy olyan vállalat felé, amely maga végzi építési munkálatait. Az olyan adóalanyoknak, akik fizetésképtelenségi vagy bírósági felügyelet melletti szerkezetátalakítási eljárás alatt állnak, gyakran nem áll módjukban vagy szándékukban az általuk végzett értékesítésért kapott HÉA-t az illetékes hatóságnak befizetni. Ugyanakkor a vásárlók – mivel általában adókötelezettségeiknek eleget tesznek – mégis levonhatják a felmerült HÉA-költségeket. Litvániában a faipari ágazatban jelentős az adókijátszás és az adókikerülés veszélye. Az ágazatban nagyszámú kereskedő érintett, gyakran kisebb viszonteladók és közvetítők, akik számos esetben eltűnnek anélkül, hogy megfizetnék az ügyfeleiknek előtte felszámolt adót. A litván kormány ezért fontosnak tartja, hogy a vonatkozó szabályozástól való eltérést az adóalanyok között zajló faértékesítések valamennyi szakaszában alkalmazni lehessen. Hasonló a helyzet a hulladékágazatban, ahol a begyűjtéssel, válogatással és az alapfeldolgozással foglalkozó kereskedők gyakran az adóhatóság számára felderíthetetlenül eltűnnek. Ilyen jellegű problémák az építőipari ágazatban is jelentkeznek, különösen azokon a területeken, ahol alvállalkozók végzik az építési munkálatokat, akik később nem fizetik be az adót. A jelen kérelemre adott engedély elvben 2009. december 31-ig érvényes. Figyelembe kell azonban venni, hogy 2005. március 16-án a Bizottság irányelvjavaslatot terjesztett elő a 77/388/EGK irányelvnek a hozzáadottérték-adó kivetésére vonatkozó eljárás egyszerűsítésére, illetve az adókijátszások és adókikerülések megakadályozására szolgáló egyes intézkedések, valamint egyes, eltéréseket biztosító határozatok megszüntetése tekintetében történő módosítására (a 27. cikkből eredő eltérések ésszerűsítési eljárása). Ez a javaslat többek között a fordított adózási mechanizmus bizonyos esetekben történő alkalmazásával foglalkozik. A vonatkozó szabályozástól való eltérés azon elemeit illetően, amelyekre kiterjed az ésszerűsítési eljárás, az eltérés az említett irányelv hatálybalépésével érvényét veszti. |130 | Jelenlegi rendelkezések a javaslat által érintett területen A 77/388/EGK irányelv 21. cikke vonatkozásában más tagállamok számára is engedélyeztek hasonló eltérést. |141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |219 | Nem releváns. |Szakvélemények begyűjtése és felhasználása |229 | Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |230 | Hatásvizsgálat A határozatjavaslat célja, hogy egyszerűsítse az adómegállapítási eljárást és megakadályozza az esetleges HÉA-kijátszást vagy -kikerülést, így kedvező gazdasági hatással járhat. Hatása mindenképp korlátozott, mivel az eltérés alkalmazási köre szűk. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javasolt intézkedés összefoglalása A javaslat célja, hogy engedélyezze Litvánia számára a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazását, amely a következő esetekben alkalmazandó fordított adózási mechanizmusra terjed ki: fizetésképtelenségi eljárás, bírósági felügyelet melletti szerkezetátalakítás, faértékesítés, egyes hulladékértékesítések és egyes építési szolgáltatások. |310 | Jogalap A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikkének (1) bekezdése. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ennélfogva nem alkalmazható. |Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő ok(ok) miatt. |331 | A határozat tárgya engedély megadása egy tagállam számára annak saját kérelmére, és nem jelent semminemű kötelezettséget. |332 | Mivel a vonatkozó rendelkezéstől való eltérés alkalmazási területe korlátozott, a különleges intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. |Eszközválasztás |341 | Javasolt eszközök: egyéb. |342 | Más eszközök nem felelnének meg a következő ok(ok) miatt: A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikke szerint kizárólag tanácsi határozat választható. |KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |409 | A javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére. |TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |Felülvizsgálati/módosító/megszüntetési záradék |533 | A javaslat megszüntetési záradékot tartalmaz. |E-4431 |1.  JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának Litvánia részére történő engedélyezéséről (Csak a litván nyelvű változat hiteles)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre,tekintettel a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 27. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel:2.  A 77/388/EGK irányelv 27. cikke (1) bekezdésének értelmében a Tanács, a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag eljárva engedélyezheti bármely tagállamnak, hogy ezen irányelvtől eltérő egyedi intézkedéseket vezessen be az adómegállapítási eljárás egyszerűsítése, illetve az adókijátszás és adókikerülés bizonyos típusainak megakadályozása érdekében.3.  A Bizottság Főtitkárságán 2005. június 28-án iktatott levelében Litvánia kérelmezte, hogy a 77/388/EGK irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedéseket vezethessen be.4.  A 77/388/EGK irányelv 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2005. augusztus 22-én kelt levelében tájékoztatta a tagállamokat Litvánia kérelméről. A Bizottság 2005. augusztus 23-én kelt levelében értesítette Litvániát arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak.5.  A 77/388/EGK irányelv 21. cikke (1) bekezdésének az említett irányelv 28g. cikke szerinti változata előírja, hogy a belföldi forgalomban rendes körülmények között a termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást végző adóalany köteles hozzáadottérték-adót fizetni.6.  A Litvánia által kérelmezett eltérés célja, hogy – bizonyos feltételek teljesülése esetén – a címzettet kötelezze a termékértékesítésért vagy szolgáltatásnyújtásért fizetendő HÉA megfizetésére a következő esetekben: fizetésképtelenségi eljárás vagy bírósági felügyelet melletti szerkezetátalakítás, faértékesítés, vasfém- és nemvasfém-hulladékok értékesítése, valamint építési munkálatok.7.  A fizetésképtelenségi eljárás vagy bírósági felügyelet melletti szerkezetátalakítás alatt álló adóalanyok pénzügyi nehézségeik miatt sokszor nem tudják megfizetni a termékértékesítéseikre, illetve szolgáltatásnyújtásaikra számlázott HÉA-t. A címzett mindazonáltal levonhatja a HÉA-t annak ellenére, hogy a szállító/szolgáltató azt nem fizette be.8.  A litván fapiacon problémák merülnek fel a piac és az érintett vállalkozások jellege miatt. A piacot kis helyi vállalkozások – sokszor viszonteladók és közvetítők – uralják, akiket az adóhatóságok a tapasztalat szerint nehezen tudnak ellenőrizni. Az adókijátszás legáltalánosabb formája az, hogy a vállalkozás értékesítéseket számláz ki, majd pedig – miután a vevőnek adólevonásra érvényes számlát állított ki – az adó megfizetése nélkül eltűnik.9.  Hasonló, kiszámlázott HÉA meg nem fizetéséből eredő problémák jelentkeznek a vasfém- és nemvasfém-hulladékok újrahasznosításával foglalkozó ágazatban Litvániában.10.  Hasonló problémák merülnek fel a litván építőipari ágazatban is, mindenekelőtt az alvállalkozók által kiszámlázott HÉA vonatkozásában, amikor az alvállalkozók a kiszámlázást követően eltűnnek.11.  Azáltal, hogy a fent említett, az államháztartásra kedvezőtlen hatást gyakorló esetekben a címzettet kötelezi a HÉA megfizetésére, a vonatkozó szabályozástól való eltérés anélkül oldja meg a nehézségeket, hogy megváltoztatná a fizetendő adó mértékét. Ez egyszerűsíti az adóhatóságok munkáját az adómegállapítás tekintetében, és megakadályozza az adókijátszás vagy adókikerülés bizonyos típusainak alkalmazását.12.  Az intézkedés arányos a kitűzött célokkal, mivel nem általánosan, hanem csak olyan meghatározott műveletek és ágazatok esetében alkalmazandó, amelyek jelentős adómegállapítási vagy adókijátszási, illetve adókikerülési problémákat jelentenek13.  Más tagállamok is kaptak már engedélyt hasonló eltérésekre, és ezek hatékonynak bizonyultak.14.  Az engedély korlátozott, a 2009. december 31-ig tartó időszakra vonatkozik, hogy az addig szerzett tapasztalatok fényében fel lehessen mérni, indokolt-e még az eltérés. Mindazonáltal a Bizottság 2005. március 16-án irányelvjavaslatot[2] fogadott el néhány, a 77/388/EGK irányelv 27. cikkén alapuló eltérés ésszerűsítéséről. Éppen ezért e határozat azon elemeinek alkalmazását, amelyeket a javaslat érint, arra az időszakra kell korlátozni, amíg az említett irányelv hatályba nem lép.15.  A vonatkozó rendelkezéstől való eltérés nem hat ki kedvezőtlenül a Közösség HÉA-ból származó saját forrásaira,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkLitvánia engedélyt kap arra, hogy a 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 21. cikke (1) bekezdése a) pontjának a 28g. cikkében foglalt változatától eltérve azt az adóalanyt jelölje meg a HÉA megfizetésére kötelezett személynek, aki a 2. cikkben említett termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások címzettje.2. cikkA termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás címzettjét a következő esetekben lehet megjelölni HÉA megfizetésére kötelezett személynek:16.  olyan adóalany által végzett termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások, aki fizetésképtelenségi eljárás vagy bírósági felügyelet melletti szerkezetátalakítási eljárás alatt áll;17.  faértékesítések;18.  a következő anyagok értékesítése: vasfém hulladék és törmelék, vasfém és nemvasfém maradékok, illetve egyéb újrahasznosítható, vasfémet és nemvasfémet tartalmazó anyagok;19.  alvállalkozó által végzett építési munkálatok fővállalkozó, más alvállalkozó vagy olyan vállalat felé, amely maga végzi építési munkálatait.3. cikkAz 1. cikk alapján megadott engedély 2009. december 31-ével megszűnik. Mindazonáltal a 2. cikk 1), 3) illetve 4) pontja érvényét veszti a HÉA-nak az említett ágazatban történő alkalmazására külön rendszert tartalmazó, a 77/388/EGK irányelv 27. cikke szerinti eltéréseket ésszerűsítő irányelv hatálybalépésekor, amennyiben ez az időpont megelőzi 2009. december 31-ét.4. cikkE határozat címzettje a Litván Köztársaság.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2004/66/EK irányelvvel (HL L 168., 2004.5.1., 35. o.) módosított irányelv.[2] HL C 125., 2005.5.24., 12. o. COM(2005)89.


title: Javaslat: a Tanács határozata a Cipruson fennálló túlzott hiányról

text:
   HU
HU    HU
 ---pagebreak---    EURÓPAI BIZOTTSÁG
                               Brüsszel, 2010.6.15.
                               SEC(2010) 740 végleges
                     Javaslat:
           A TANÁCS HATÁROZATA
        a Cipruson fennálló túlzott hiányról
HU                                                    HU
 ---pagebreak---                                                   INDOKOLÁS
   1.         A STABILITÁSI          ÉS    NÖVEKEDÉSI PAKTUM              ALKALMAZÁSA         A    JELENLEGI
              VÁLSÁGHELYZETBEN
   Számos EU-tagállam államháztartási hiánya jelenleg meghaladja a Szerződésben a GDP 3%-
   ában megállapított referenciaértéket. A hiány és az adósságállomány gyakran jelentős mértékű
   növekedését a 2008/2009-es példa nélküli globális pénzügyi válság és gazdasági visszaesés
   összefüggésében kell vizsgálni. Számos tényező játszik itt szerepet. Először, a gazdasági
   visszaesés az adóbevételek csökkenésével és a szociális kiadások (például a munkanélküli
   ellátások) emelkedésével jár együtt. Másodszor, a Bizottság – miután felismerte, hogy a
   költségvetési politikának a jelenlegi rendkívüli gazdasági helyzetben kiemelkedő jelentősége
   van – 2008 novemberében közzétette európai gazdaságélénkítési tervét, amelyben
   költségvetési ösztönzők alkalmazását indítványozta; a tervet az Európai Tanács decemberben
   jóváhagyta. A terv hangsúlyozta, hogy az ösztönzésnek időszerűnek, célzottnak és
   átmenetinek kell lennie, továbbá tekintettel kell lennie az egyes tagállamok
   államháztartásának hosszú távú fenntarthatóságára és a versenyképesség terén mutatkozó
   különbségekre. Emellett az ösztönzőket a gazdasági feltételek javulásakor meg kell szüntetni.
   Végül, számos ország tett intézkedéseket a pénzügyi ágazat stabilizálása céljából, amelyek
   egyes esetekben növelték az államadósságot, vagy a hiány és az adósságállomány jövőbeni
   növekedésével járhatnak, bár az állami támogatások költségének egy része később
   megtérülhet.
   A Stabilitási és Növekedési Paktum előírja, hogy a Bizottságnak kezdeményeznie kell a
   túlzott hiány esetén követendő eljárást, ha egy tagállamban a hiány meghaladja a GDP 3%-
   ában kifejezett referenciaértéket. A Paktum 2005-ös módosításának az volt a célja, hogy a
   túlzott hiány esetén követendő eljárás valamennyi szakaszában alaposan mérlegeljék a
   gazdasági és költségvetési hátteret. A Stabilitási és Növekedési Paktum így támogatja azokat
   az állami intézkedéseket, amelyek a gazdasági helyzet figyelembevétele mellett a költségvetés
   stabilitásának mihamarabbi visszaállítását célozzák és ezáltal biztosítják az államháztartás
   hosszú távú fenntarthatóságát.
   2.         A TÚLZOTT HIÁNY ESETÉN KÖVETENDŐ ELJÁRÁS EDDIGI LÉPÉSEI
   A túlzott hiány esetén követendő eljárást az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126.
   cikke írja elő. Az eljárás részletes szabályait a túlzott hiány esetén követendő eljárás
   végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet1
   határozza meg, amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része.
   A Szerződés 126. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottság a költségvetési fegyelem
   betartását két kritérium alapján kíséri figyelemmel, nevezetesen: a) a tervezett és tényleges
   költségvetési hiánynak a bruttó hazai termékhez (GDP) viszonyított aránya túllépi-e a 3 %-
   ban meghatározott referenciaértéket (kivéve ha az arány jelentős mértékben és folyamatosan
   1
            HL L 209., 1997.8.2., 6. o. A jelentés figyelembe veszi „A Stabilitási és Növekedési Paktum
            végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok
            tartalmára és formájára vonatkozóan” című dokumentumot is, amelyet az ECOFIN-Tanács 2009.
            november       10-én    hagyott    jóvá,   és    amely    elérhető    a    következő    weboldalon:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/legal_texts/index_en.htm.
HU                                                        2                                                     HU
 ---pagebreak---    csökkent, és elért egy, a referenciaértékhez közeli szintet; vagy a referenciaérték túllépése
   csak kivételes és átmeneti, és az arány közel marad a referenciaértékhez); és b) az
   államadósságnak a bruttó hazai termékhez viszonyított aránya túllépi-e a 60%-ban
   meghatározott referenciaértéket (kivéve ha az arány elegendő mértékben csökken, és kielégítő
   ütemben közelít a referenciaértékhez).
   A 126. cikk (3) bekezdése kiköti, hogy ha egy tagállam nem felel meg az egyik vagy mindkét
   kritériummal kapcsolatos követelményeknek, a Bizottság erről jelentést készít. A Bizottság
   jelentése „figyelembe veszi, hogy a költségvetési hiány meghaladja-e az állami beruházások
   kiadásait, valamint minden egyéb érdemleges tényezőt, beleértve a tagállam középtávú
   gazdasági és költségvetési helyzetét”.
   A ciprusi hatóságok által 2010 márciusában bejelentett adatok alapján2, és a Bizottság
   szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzését figyelembe véve, a Bizottság 2010. május 12-én a
   104. cikk (3) bekezdése értelmében jelentést fogadott el Ciprus vonatkozásában3.
   Ezt követően a Szerződés 126. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Gazdasági és
   Pénzügyi Bizottság 2010. május 27-én véleményezte a Bizottság jelentését.
   3.        A TÚLZOTT HIÁNY FENNÁLLÁSA
   A ciprusi hatóságok által 2010 áprilisában bejelentett adatok alapján a ciprusi államháztartási
   hiány 2009-ban elérte a GDP 6,1%-át, tehát túllépte a GDP 3%-ában meghatározott
   referenciaértéket. A 126. cikk (3) bekezdése alapján készített bizottsági jelentés szerint a
   hiány nem volt közel a GDP 3%-ában meghatározott referenciaértékhez, de a Szerződés,
   valamint a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében a referenciaérték túllépése
   kivételesnek tekinthető, és elsősorban a Szerződés és a Stabilitási és Növekedési Paktum
   értelmében vett jelentős mértékű gazdasági visszaesés eredménye. A Bizottság szolgálatainak
   2010. tavaszi előrejelzése szerint a ciprusi reál-GDP 2010-ben tovább zsugorodik, noha
   kisebb mértékben, 0,5%-kal, szemben a 2009. évi 1,75%-kal. A referenciaérték tervezett
   túllépése mindazonáltal nem tekinthető átmenetinek. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi
   előrejelzése szerint 2011-ben a költségvetés hiánya várhatóan eléri a GDP 7,75%-át
   (változatlan politikát feltételezve). A Szerződés hiányra vonatkozó kritériuma nem teljesül.
   A ciprusi hatóságok által 2010. áprilisban bejelentett adatok alapján a bruttó államadósság
   2009-ben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt maradva a GDP 56,2%-a volt.
   2010-re Ciprus a GDP 62%-át kitevő tervezett adósságszintet jelentett be, ami meghaladja a
   GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi
   előrejelzése szerint az adósságállomány az elsődleges egyenleg romlása miatt 2010-ben a
   GDP 62,3%-ára emelkedik, 2011-ben pedig ezt is meghaladva eléri a 67,6%-ot. E tendenciák
   figyelembevételével megállapítható, hogy a Szerződés és a Stabilitási és Növekedési Paktum
   2
           A 479/2009/EK tanácsi rendelet értelmében a tagállamok évente kétszer tájékoztatják a Bizottságot az
           államháztartási hiányra és az adósság szintjére vonatkozó tervezett és tényleges adatokról. Ciprus
           legutóbbi bejelentése elérhető az alábbi weboldalon:
           http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/excessive_deficit/edp_
           notification_tables.
   3
           A Cipruson fennálló túlzott hiányra vonatkozó eljárással kapcsolatos valamennyi dokumentum
           megtalálható a következő weboldalon:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
HU                                                        3                                                         HU
 ---pagebreak---    értelmében az adósságarány nem csökken elegendő mértékben és nem közelít kielégítő
   ütemben a referenciaértékhez. A Szerződés adósságra vonatkozó kritériuma nem teljesül.
   A Szerződés és a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseivel összhangban a Bizottság
   jelentésében megvizsgálta az „érdemleges tényezőket” is. A Stabilitási és Növekedési
   Paktumnak megfelelően ezek csak akkor vehetők figyelembe a túlzott hiány fennállását
   megállapító határozathoz vezető lépések során, ha a hiány esetében teljesül a kettős feltétel,
   vagyis a hiány közel marad a referenciaértékhez és átmeneti jellegűnek minősül. Ciprus
   esetében a kettős feltétel nem teljesül. Ebben az esetben az érdemleges tényezők
   összességében vegyes képet mutatnak.
   A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a Szerződés 126. cikkének (4) bekezdése szerinti
   véleménye összhangban van a Bizottság 126. cikk (3) bekezdés szerinti jelentésében
   megfogalmazott értékeléssel.
   A Bizottság 126. cikk (3) bekezdése szerinti jelentésének, valamint a Gazdasági és Pénzügyi
   Bizottság 126. cikk (4) bekezdése szerinti véleményének figyelembevételével úgy ítéli meg,
   hogy Cipruson túlzott hiány áll fenn. Ennek a véleménynek, amelyet a Bizottság [2010. június
   15-én] fogadott el, a Szerződés 126. cikke (5) bekezdésének megfelelően a Tanács a
   címzettje. A Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács a 126. cikk (6) bekezdésével összhangban
   hozzon erre vonatkozó határozatot. Emellett a Bizottság a Tanács elé terjeszti a túlzott hiány
   megszüntetése céljából Ciprushoz címzett, a Szerződés 126. cikke (7) bekezdésének
   megfelelő tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlását.
   4.        A TÚLZOTT HIÁNY MEGSZÜNTETÉSÉRE VONATKOZÓ AJÁNLÁSOK
   Az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4) bekezdése szerint a 126. cikk (7)
   bekezdésével összhangban tett tanácsi ajánlásnak az érintett tagállam számára legfeljebb
   hathónapos határidőt kell megállapítania eredményes intézkedések meghozatalára, továbbá
   határidőt kell megállapítania a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozóan is, amelyet „az
   annak megállapítását követő évben kell teljesíteni, kivéve ha különleges körülmények állnak
   fenn”. A rendelet 2. cikkének (6) bekezdéséből adódik, hogy a Szerződés 126. cikkének (3)
   bekezdése alapján készített bizottsági jelentésben említett érdemleges tényezőket figyelembe
   kell venni annak eldöntésekor, hogy fennállnak-e különleges körülmények. A rendelet 3.
   cikkének (4) bekezdése meghatározza, hogy a Tanácsnak javasolnia kell, hogy a tagállam „az
   egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenlegében érje el az
   éves minimális, viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5%-át kitevő javulást a túlzott hiány
   ajánlásban szereplő határidőn belüli kiigazításának biztosítása érdekében”.
   Ciprus esetében a megítélés szerint fennállnak azok a különleges körülmények, amelyek a
   Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja óta lehetővé teszik a túlzott hiány esetén
   követendő eljárás rugalmasabb alkalmazását. A gazdasági tevékenység 2009-ben, 35 év után
   először zsugorodott, 1,75%-kal. A recesszió a hazai kereslet jelentős csökkenését és a
   kedvezőtlen külső környezetet tükrözte. Mindenekelőtt a háztartásoknak a szigorúbb
   hitelezési feltételekkel párosuló nagymértékű eladósodottsága, a romló munkaerő-piaci
   kilátások és a bizalmat érintő negatív hatások miatt csökkent a magánfogyasztás. Ezzel
   párhuzamosan a beruházások is erős korrekción estek át, mivel csökkent az ingatlanok iránti
   külföldi kereslet, alacsony volt a kapacitáskihasználás és átalakult a társasági mérlegek
   szerkezete. A recesszió az exportorientált feldolgozóipar magánberuházásainak és külföldi
   forgalmának a hirtelen csökkenését tükrözi, ami viszont a pénzügyi válságra és a globális
HU                                                4                                               HU
 ---pagebreak---    visszaesésre vezethető vissza, különösen a fő kereskedelmi partnerek (euroövezet, Egyesült
   Királyság, Oroszország) sokkal alacsonyabb növekedési kilátásaira. A 2009. évi hiány
   egyaránt következménye a gazdasági visszaesésnek és az európai gazdaságélénkítési tervvel
   összhangban hozott ciprusi ösztönző intézkedéseknek.
   Ennek ismeretében indokolt a túlzott hiány kiigazítását középtávú keretben – 2012-re kitűzött
   határidővel – megcélozni. Elismerve, hogy a ciprusi költségvetési egyenleg 2009. évi romlása
   egyfelől az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban álló, 2009-ben és 2010-ben évente
   a GDP 1,5%-ának megfelelő összegű intézkedésekre, másfelől az automatikus stabilizátorok
   beavatkozástól mentes működésére vezethető vissza, a ciprusi hatóságoknak 2010-ben a folyó
   kiadások ellenőrzésére szolgáló intézkedésekkel szigorítaniuk kell a költségvetési politikát.
   Így, különösen a belső és külső gazdasági egyensúlytalanságok miatt, a hiteles és fenntartható
   kiigazítási pálya érdekében a ciprusi hatóságoknak a 2010–2012 közötti időszak során a GDP
   1,75%-át kitevő átlagos éves strukturális kiigazításról kell gondoskodniuk. Ehhez az is
   szükséges, hogy a ciprusi hatóságok meghatározzák a túlzott hiány 2012-ig történő
   megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, biztosítsák, hogy a bruttó adósságráta gyors
   ütemben a referenciaérték alá csökkenjen, és gyorsítsák fel a hiány csökkentését, ha a
   gazdasági vagy a költségvetési feltételek a jelenleg vártnál kedvezőbben alakulnak. Ezzel
   összefüggésben az államháztartás sikeres és tartós konszolidációja elengedhetetlenné teszi egy
   középtávú költségvetési keret kellő időben történő végrehajtását. Továbbá, az államháztartás
   hosszú távú fenntarthatóságának javítása céljából azért is szükség van intézkedésekre, mert a
   lakosság elöregedésének hosszú távú költségvetési hatása Cipruson – főként a
   nyugdíjkiadások meglehetősen magas növekedése miatt – jelentősen meghaladja az uniós
   átlagot.
   A túlzott hiány esetén követendő eljárás alatti fokozott felügyelet érdekében – amely a túlzott
   hiány megszüntetésére kitűzött határidőre tekintettel is szükségesnek tűnik – rendszeresen és
   kellő időben nyomon kell követni a túlzott hiány megszüntetésére szolgáló költségvetési
   konszolidációs stratégia végrehajtásában elért előrehaladást. Ezzel összefüggésben célszerű
   lenne, ha Ciprus következő aktualizált stabilitási programjaiban külön fejezetet szentelnének
   erre a célra.
         Kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása
                                                       2007   2008   2009   2010   2011   2012    2013
               Reál-GDP           BIZ 2010. tavasz      5,1    3,6   -1,7    -0,4   1,3    n.a.    n.a.
             (%-os változás)       SP 2010. április     5,1    3,6   -1,7     0,5   1,5    3,0      3,2
            Kibocsátási rés1      BIZ 2010. tavasz2     2,4    3,4   -0,7    -2,1  -1,6    n.a.    n.a.
      (a potenciális GDP %-ában)   SP 2010. április1    1,9    2,9   -1,3    -2,4  -2,5   -1,6     -0,5
       Államháztartási egyenleg   BIZ 2010. tavasz      3,4    0,9   -6,1    -7,1  -7,7    n.a.    n.a.
            (a GDP %-ában)         SP 2010. április     3,4    0,9   -6,1    -6,0  -4,5   -3,4     -2,5
          Elsődleges egyenleg     BIZ 2010. tavasz      6,4    3,7   -3,6    -4,4  -4,8    n.a.    n.a.
            (a GDP %-ában)         SP 2010. április     6,4    3,7   -3,6    -3,7  -2,1   -1,0      0,1
          Ciklikusan kiigazított  BIZ 2010. tavasz      2,5   -0,4   -5,8    -6,3  -7,1    n.a.    n.a.
                egyenleg1
            (a GDP %-ában)         SP 2010. április     2,6   -0,2   -5,6    -5,2  -3,6   -2,9     -2,3
         Strukturális egyenleg4   BIZ 2010. tavasz      2,5   -0,4   -5,8    -6,3  -7,1    n.a.    n.a.
            (a GDP %-ában)         SP 2010. április     2,6   -0,2   -5,6    -5,2  -3,6   -2,9     -2,3
          Bruttó államadósság     BIZ 2010. tavasz     58,3   48,4   56,2   62,3   67,6    n.a.    n.a.
            (a GDP %-ában)         SP 2010. április5   58,3   48,4   56,2   61,0   63,2   63,1    62,3
    Megjegyzés:
HU                                                   5                                               HU
 ---pagebreak---    1
     Kibocsátási rések és ciklikusan kiigazított egyenlegek a programokból, ahogy a Bizottság szolgálatai a programokban
   szereplő információk alapján újraszámították.
   2
      A 2009–2013 közötti időszakra vonatkozóan 2,0%-os, 2,8%-os, 2,8%-os, 2,8%-os és 2,8%-os becsült potenciális
   növekedés alapján.
   3
      A 2009–2013 közötti időszakra vonatkozóan 2,5%-os, 1,6%-os, 1,6%-os, 2,0%-os és 2,2%-os becsült potenciális
   növekedés alapján.
   4
      Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és más átmeneti intézkedések nélkül. Az egyszeri és egyéb átmeneti
   intézkedések a program legújabb változata szerint 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben 0,1%-ot tesznek ki (mind
   hiánycsökkentő). A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti
   intézkedések.
   5
      2010-re Ciprus a GDP 62%-át kitevő tervezett adósságszintet jelentett be, ami meghaladja a GDP 60 %-ában
   meghatározott referenciaértéket. A 2010. áprilisi stabilitási program valamelyest alacsonyabb számmal tervez (61%),
   2011-ben pedig 63,2%-os GDP-arányos értékkel további növekedést vár.
   Forrás:
   Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése (BIZ); a Bizottság szolgálatainak
   számításai.
HU                                                              6                                                        HU
 ---pagebreak---                                                  Javaslat:
                                        A TANÁCS HATÁROZATA
                                                2010.6.15.
                                    a Cipruson fennálló túlzott hiányról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
   (6) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel Ciprus észrevételeire,
   mivel:
   (1)     Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126. cikke szerint a tagállamoknak
           kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
   (2)     A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható,
           munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás
           célkitűzésén alapul.
   (3)     A Szerződés 126. cikke szerinti túlzott hiány esetén követendő eljárás, amelyet a
           „túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és
           pontosításáról” szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet4 (amely a Stabilitási és Növekedési
           Paktum része) pontosít, előírja hogy a túlzott hiány fennállását határozatban kell
           megállapítani. A Szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról
           szóló jegyzőkönyv további rendelkezéseket állapít meg a túlzott hiány esetén
           követendő eljárás végrehajtásához. A 479/2009/EK tanácsi rendelet5 megállapítja az
           említett jegyzőkönyv rendelkezésének alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat
           és meghatározásokat.
   (4)     A Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja a Paktum eredményességének és
           közgazdasági megalapozottságának fokozását és az államháztartás hosszú távú
           fenntarthatóságának védelmét tűzte ki célul, továbbá azt, hogy a túlzott hiány esetén
           követendő eljárás valamennyi szakaszában vegyék teljes mértékben figyelembe
           mindenekelőtt a gazdasági és költségvetési hátteret. A Stabilitási és Növekedési
           Paktum így támogatja azokat az állami intézkedéseket, amelyek a gazdasági helyzet
   4
           HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
   5
           HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
HU                                                  7                                            HU
 ---pagebreak---        figyelembevétele mellett a költségvetés stabilitásának mihamarabbi visszaállítását
       célozzák.
   (5) A Szerződés 126. cikkének (5) bekezdése értelmében a Bizottság véleményt terjeszt a
       Tanács elé, ha úgy ítéli meg, hogy valamely tagállamban túlzott hiány áll fenn vagy
       következhet be. A 126. cikk (3) bekezdése szerinti jelentését, valamint a Gazdasági és
       Pénzügyi Bizottság véleményét figyelembe véve, a Bizottság a 126. cikk (4)
       bekezdésével összhangban megállapította, hogy Cipruson túlzott hiány áll fenn. Ezért
       [2010. június 15-én] a Bizottság Ciprus vonatkozásában ennek megfelelő véleményt
       terjesztett a Tanács elé6.
   (6) A Szerződés 126. cikkének (6) bekezdése szerint a Tanácsnak figyelembe kell vennie
       az érintett tagállam esetleges észrevételeit, mielőtt egy általános értékelés alapján
       határozna arról, hogy fennáll-e túlzott hiány. Ciprus esetében ez az általános értékelés
       a következő megállapításokat eredményezi.
   (7) A ciprusi hatóságok által 2010. áprilisában bejelentett adatok alapján a ciprusi
       államháztartási hiány 2009-ban elérte a GDP 6,1%-át, tehát túllépte a GDP 3%-ában
       meghatározott referenciaértéket. A hiány nem volt közel a GDP 3%-ában
       meghatározott referenciaértékhez, de a Szerződés és a Stabilitási és Növekedési
       Paktum értelmében a referenciaérték túllépése kivételesnek tekinthető, és elsősorban a
       Szerződés és a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében vett jelentős mértékű
       gazdasági visszaesés eredménye. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése
       szerint a ciprusi reál-GDP 2010-ben tovább zsugorodik, noha kisebb mértékben, 0,5%-
       kal, szemben a 2009. évi 1,75%-kal. A referenciaérték tervezett túllépése
       mindazonáltal nem tekinthető átmenetinek. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi
       előrejelzése szerint 2011-ben a költségvetés hiánya elérheti a GDP 7,75%-át
       (változatlan politikát feltételezve). A Szerződés hiányra vonatkozó kritériuma nem
       teljesül.
   (8) A ciprusi hatóságok által 2010. áprilisban bejelentett adatok alapján a bruttó
       államadósság 2009-ben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt maradt,
       a GDP 56,2%-a volt. 2010-re Ciprus a GDP 62%-át kitevő tervezett adósságszintet
       jelentett be, ami meghaladja a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. A
       Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése szerint az adósságállomány az
       elsődleges egyenleg romlása miatt 2010-ben tovább emelkedik, a GDP 62,3%-ára,
       2011-ben pedig ezt is meg fogja haladni, és eléri a 67,6%-ot. E tendenciák
       figyelembevételével megállapítható, hogy a Szerződés és a Stabilitási és Növekedési
       Paktum értelmében az adósságarány nem csökken elegendő mértékben és nem közelít
       kielégítő ütemben a referenciaértékhez. A Szerződés adósságra vonatkozó kritériuma
       nem teljesül.
   (9) Az 1467/97/EK rendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően az érdemleges
       tényezők csak akkor vehetők figyelembe a 126. cikk (6) bekezdése szerint túlzott
       hiány fennállását megállapító tanácsi határozatban, ha a kettős feltétel – vagyis hogy a
       hiány közel marad a referenciaértékhez és a referenciaérték túllépése átmeneti – teljes
   6
       A Cipruson fennálló túlzott hiányra vonatkozó eljárással kapcsolatos valamennyi dokumentum
       megtalálható a következő weboldalon:
       http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
HU                                                  8                                             HU
 ---pagebreak---           mértékben teljesül. Ciprus esetében ez a kettős feltétel nem teljesül, ezért az ezen
          határozathoz vezető lépések során érdemleges tényezők figyelembevételére nem kerül
          sor,
   ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
                                             1. cikk
   Az átfogó értékelésből következik, hogy Cipruson túlzott költségvetési hiány áll fenn.
                                             2. cikk
   Ennek a határozatnak a Ciprusi Köztársaság a címzettje.
   Kelt Brüsszelben, 2010.6.15.-én.
                                              a Tanács részéről
                                              az elnök
                                              […]
HU                                              9                                              HU