				|

		52014PC0321

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a behozatalra vonatkozó közös szabályokról (kodifikált szöveg) /* COM/2014/0321 final - 2014/0166 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A Bizottság a népek Európájának jegyében
nagy jelentőséget tulajdonít az uniós joganyag egyszerűsítésének és
átláthatóbbá tételének annak érdekében, hogy az a polgárok számára világosabb
és könnyebben hozzáférhető legyen, így tovább bővítve a számukra
biztosított jogok gyakorlásának lehetőségeit.
Ez a cél nem érhető el mindaddig, amíg
számos, sokszor jelentősen módosított rendelkezés részben az eredeti jogi
aktusban, részben pedig a későbbi, módosító jogi aktusokban szétszórtan
található meg. A hatályos rendelkezések megállapításához így jelentős
kutatómunka és számos jogi aktus összevetése szükséges.
Ezen okból, valamint azért, hogy a joganyag
egyértelmű és áttekinthető legyen, szükséges a többször módosított
jogi aktusok kodifikációja.
2.           A Bizottság 1987. április 1-jén úgy
határozott[1],
hogy szervezeti egységei számára előírja valamennyi jogi aktusnak a legkésőbb
a tizedik módosítást követő kodifikációját, hangsúlyozva, hogy ez
minimumkövetelményként értendő, és ezen egységeknek törekedniük kell az
illetékességükbe tartozó jogi aktusok kodifikációjának még gyakrabban
történő elvégzésére annak érdekében, hogy e jogi aktusok rendelkezései
áttekinthetők és könnyen érthetők legyenek.
3.           Az 1992. decemberi edinburgh-i
Európai Tanács következtetései[2]
is megerősítették e követelményt, amennyiben rámutattak a kodifikáció
fontosságára, ugyanis a tekintetben, hogy valamely adott helyzetre az adott
időben mely jogi aktus alkalmazandó, a kodifikáció jogbiztonságot teremt.
A kodifikációt a szokásos uniós jogalkotási
eljárással összhangban kell elvégezni.
Mivel a kodifikáció tárgyát képező
jogi aktus érdemben nem módosítható, az Európai Parlament, a Tanács és a
Bizottság 1994. december 20-án intézményközi megállapodást kötöttek arról, hogy
a kodifikált jogi aktusok elfogadása során gyorsított eljárás alkalmazható.
4.           Ezen javaslat célja a behozatalra
vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. február 26-i 260/2009/EK tanácsi
rendelet kodifikációja[3].
Az új rendelet a benne foglalt jogi aktusok[4]
helyébe lép. E javaslat teljes egészében megőrzi a kodifikált jogi aktusok
tartalmát, és ennek megfelelően, kizárólag a kodifikáció
elvégzéséhez szükséges alaki módosítások elvégzésével, azokat pusztán
egybefoglalja.
5.           A kodifikációs javaslatot a 260/2009/EK
rendelet és a módosító aktus előzetes, 22 hivatalos nyelven készült, egységes
szerkezetbe foglalt változata alapján az Európai Unió Kiadóhivatala
készítette adatfeldolgozó rendszer segítségével. Abban az esetben, ha a
cikkek új számozást kaptak, a régi és az új számozás közötti összefüggést a
kodifikált rendelet III. mellékletében található megfelelési táblázat
tartalmazza.
ê 260/2009
(kiigazított szöveg)
2014/0166 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a behozatalra vonatkozó közös szabályokról
(kodifikált szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel Ö az Európai Unió működéséről szóló szerződésre Õ és különösen annak 207. cikke
(2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti
parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[5],
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       A Ö 260/2009/EK[6] Õ tanácsi rendeletet jelentősen
módosították[7].
Az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében az említett rendeletet kodifikálni
kell.
(2)       A közös kereskedelmi
politikát egységes elvekre kell alapozni.
(3)       Az Ö Európai Õ Közösség megkötötte
a Kereskedelmi Világszervezetet (a továbbiakban: WTO) létrehozó megállapodást.
A megállapodás 1.A. melléklete tartalmazza – egyebek között – az 1994. évi
Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményt (Ö a továbbiakban: Õ 1994. évi GATT),
valamint a védintézkedésekről szóló megállapodást.
(4)       A védintézkedésekről
szóló megállapodás megfelel az 1994. évi GATT, különösen a XIX. cikkben foglalt
rendelkezések tisztázására és megerősítésére vonatkozó igénynek. A
megállapodás szükségessé teszi az e szabályoknak nem megfelelő olyan
védintézkedések megszüntetését, mint az önkéntes kiviteli korlátozások, a
szabályos marketingintézkedések és egyéb hasonló behozatali vagy kiviteli
intézkedések.
(5)       A védintézkedésekről
szóló megállapodás a szén- és acéltermékekre is vonatkozik. Mivel a behozatalra
vonatkozó közös szabályok – különös tekintettel a védintézkedésekre – ennek
megfelelően ezekre a termékekre is vonatkoznak, a különösen a szén- és
acéltermékekkel kapcsolatos megállapodásra alkalmazandó lehetséges intézkedések
sérelme nélkül.
(6)       517/94/EK tanácsi rendeletben[8] felsorolt
textiltermékekre Ö uniós Õ és nemzetközi
szinten különleges elbánás vonatkozik. Ezért ezeket a termékeket e rendelet
alkalmazási köréből ki kell zárni.
(7)       A tagállamoknak
tájékoztatniuk kell a Bizottságot a behozatal alakulásából származó minden
olyan veszélyről, amely Ö uniós Õ felügyeletet vagy
védintézkedések alkalmazását teheti szükségessé.
(8)       Ilyen esetekben a
Bizottságnak meg kell vizsgálnia a behozatal feltételeit, a behozatal
alakulását, a gazdasági és kereskedelmi helyzetek különböző vonatkozásait,
valamint – szükség esetén – az alkalmazandó intézkedéseket.
(9)       Amennyiben a korábbi Ö uniós Õ felügyelet kerül
alkalmazásra, akkor az érintett termékek szabad mozgásának engedélyezését
egységes feltételeknek megfelelő felügyeleti okmány bemutatásától kell
függővé tenni. Ezt az okmányt – az importőr egyszerű kérelme
alapján – meghatározott időtartamon belül a tagállamok hatóságainak kell
kiállítaniuk, anélkül azonban, hogy az importőr ezáltal behozatali jogot
szerezne. A felügyeleti okmány ezért csak addig érvényes, amíg a behozatali
szabályok változatlanok maradnak.
(10)     A tagállamoknak és a
Bizottságnak az Ö uniós Õ felügyelet
eredményeit a lehető legteljesebb mértékben ki kell cserélniük.
(11)     A Bizottság feladata az Ö Unió Õ érdekei által
megkívánt védintézkedések meghozatala. Ezen érdekeket teljes egészükben
figyelembe kell venni, különösen az Ö uniós Õ termelők,
felhasználók és fogyasztók érdekét is beleértve.
(12)     A WTO valamely tagja elleni
védintézkedések csak akkor vehetők figyelembe, ha az érintett terméket
olyan megnövekedett mennyiségben és olyan feltételek mellett hozzák be az Ö Unióba Õ, amelyek a hasonló
vagy közvetlenül versenyző termékek Ö uniós Õ termelőinek
komoly kárt okoznak, vagy ilyen károkozással fenyegetnek, kivéve, ha a
nemzetközi kötelezettségek az e szabálytól való eltérést lehetővé teszik.
(13)     A „komoly károkozás”, a
„komoly károkozással való fenyegetés” és az „Ö uniós Õ termelők”
kifejezéseket meg kell határozni, és pontos feltételeket kell Ö előírni Õ a kár megállapítása érdekében.
(14)     Minden védintézkedés
alkalmazását vizsgálatnak kell megelőznie, azzal a fenntartással, hogy
sürgős esetekben a Bizottságnak jogában áll ideiglenes intézkedéseket
alkalmazni.
(15)     Részletes rendelkezéseket kell
hozni a vizsgálatok megkezdéséről, a szükséges ellenőrzésekről
és szemlékről, az exportáló országoknak és az érintett feleknek az
összegyűjtött információkhoz való hozzáféréséről, az érintett felek
meghallgatásairól, valamint az érintett felek nézeteinek kifejtésére szolgáló
alkalmakról.
(16)     A vizsgálatokra vonatkozóan az
e rendelet által előírt rendelkezések nem érintik a szakmai titoktartásra
vonatkozó Ö uniós Õ , illetve nemzeti
szabályokat.
(17)     Annak érdekében, hogy az
érintett gazdasági szereplő jogbiztonsága növekedjék, az is kívánatos,
hogy a vizsgálatok megkezdésére és az intézkedések szükségességéről szóló
határozatok meghozatalára vonatkozó határidők megállapításra kerüljenek.
(18)     Amennyiben a védintézkedések
kontingens formájában jelennek meg, ez utóbbi szintje alapvetően nem
határozható meg alacsonyabban, mint egy legalább hároméves reprezentatív
időszak behozatalainak az átlagos szintje.
(19)     Azokban az esetekben, amikor
egy kontingens felosztásra kerül a szállító országok között, minden egyes
ország kontingense az országokkal kötött megállapodás útján vagy egy
reprezentatív időszak behozatali szintjére való utalással határozható meg.
Lehetőséget kell adni mindazonáltal az e szabályoktól való eltérésre,
amennyiben komoly károkozás és a behozatal aránytalan növekedése áll fenn,
feltéve, hogy a WTO védintézkedésekkel foglalkozó bizottságának a keretében
megfelelő konzultációra kerül sor.
(20)     Meg kell határozni a
védintézkedések leghosszabb időtartamát, továbbá meg kell határozni az
ezen intézkedések kibővítésére, fokozatos liberalizálására és
felülvizsgálataira vonatkozó különös rendelkezéseket.
(21)     Meg kell határozni azokat a
körülményeket, amelyek fennállta esetén a WTO fejlődő tagországából
származó termékkel szemben védintézkedés nem hozható.
(22)     Az Ö Unió Õ egy vagy több
térségére korlátozódó felügyeleti vagy védintézkedések alkalmasabbak lehetnek,
mint az Ö Unió Õ egészére vonatkozó
intézkedések. Azonban ezeket az intézkedéseket csak kivételes esetben és akkor
lehet engedélyezni, ha nincs más megoldás. Biztosítani kell, hogy ezek az
intézkedések ideiglenesek legyenek, és a belső piac működését a
lehető legkevésbé zavarják.
(23)     A behozatali szabályok
egységességének érdekében az importőröktől megkívánt alaki
követelményeket egyszerűsíteni kell, és az áruk elvámolásának a
helyétől függetlenül egységessé kell tenni. Ezért kívánatos annak
biztosítása, hogy minden alaki követelményt az e rendelethez mellékelt mintának
megfelelő formanyomtatvány alkalmazásával teljesítsenek.
(24)     Az Ö uniós Õ felügyeleti
intézkedésekkel összefüggésben kiállított felügyeleti okmányoknak az azt
kiállító tagállamtól függetlenül az Ö Unió Õ egészében
érvényesnek kell lenniük.
ê 37/2014 1. cikk
és a melléklet 19. pontja (kiigazított szöveg)
(25)     Ö Ennek Õ a Ö rendeletnek a Õ végrehajtása
megkívánja, hogy az ideiglenes és a végleges védintézkedések elfogadása,
valamint az előzetes felügyeleti intézkedések bevezetése egységes
feltételek mellett történjen. A Bizottságnak ezeket az intézkedéseket a Tanács
és az Európai Parlament 182/2011/EU rendeletének
megfelelően kell elfogadnia[9].
(26)     A tanácsadó bizottsági
eljárást kell alkalmazni a felügyeleti és az ideiglenes intézkedések
elfogadására, tekintettel az ilyen intézkedések hatásaira, valamint – a
végleges védintézkedések elfogadásának vonatkozásában – az intézkedések
sorrendiségének logikájára. Amennyiben az intézkedések késedelmes bevezetése
által okozott kár nehezen lenne helyreállítható, a Bizottság számára
lehetőséget kell biztosítani, hogy azonnal alkalmazandó ideiglenes
intézkedéseket fogadjon el,
ê 260/2009
(kiigazított szöveg)
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
Általános alapelvek
1. cikk
(1) Ez a rendelet a harmadik országokból származó
termékek behozatalára vonatkozik, az alábbiak kivételével:
a)           az 517/94/EK rendelet értelmében
különleges behozatali szabályok hatálya alá tartozó textiltermékek;
b)           625/2009/EK tanácsi rendeletben[10] felsorolt egyes
harmadik országokból származó termékek.
(2) Az (1) bekezdésben említett termékeket az Ö Unióba Õ vámmentesen lehet
behozni, és ennek megfelelően az V. fejezet szerinti esetleges
védintézkedések sérelme nélkül mennyiségi korlátozás nem vonatkozik rájuk.
II. FEJEZET
Ö Uniós Õ tájékoztatási és konzultációs eljárás
2. cikk
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot,
amennyiben a behozatal alakulása felügyeleti vagy védintézkedéseket tesz
szükségessé. Ennek a tájékoztatásnak a 9. cikkben megállapított feltételek
alapján meghatározott rendelkezésre álló bizonyítékokat is tartalmaznia kell. A
Bizottság haladéktalanul továbbítja e tájékoztatást az összes tagállamnak.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 2. alpontja
3. cikk
(1) A Bizottság munkáját egy
védintézkedésekkel foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU
értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor
a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor
a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(4) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor
a 182/2011/EU rendeletnek az 5. cikkével együtt értelmezett 8. cikkét kell
alkalmazni.
(5) A 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (5)
bekezdése értelmében, amennyiben az e rendelet 16. cikkével összhangban
végleges intézkedés elfogadása céljából írásbeli eljárás alkalmazására kerül
sor, az írásbeli eljárást eredmény nélkül le kell zárni, amennyiben az elnök
által megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági
tagoknak a 182/2011/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében meghatározott
többsége ezt kéri. Amennyiben az olyan egyéb esetekben, amikor az
intézkedéstervezet a bizottságban vita tárgyát képezte, írásbeli eljárás
alkalmazására kerül sor, ezen eljárást eredmény nélkül le kell zárni, ha az
elnök által megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a
bizottsági tagok egyszerű többsége ezt kéri. Amennyiben az olyan egyéb
esetekben, amikor az intézkedéstervezet a bizottságban nem képezte vita
tárgyát, írásbeli eljárás alkalmazására kerül sor, ezen eljárást eredmény
nélkül le kell zárni, ha az elnök által megállapított határidőn belül az
elnök így dönt, vagy a bizottsági tagok legalább egynegyede ezt kéri.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
III. FEJEZET
Ö Uniós Õ vizsgálati eljárás
4. cikk
(1) A 7. cikkben foglaltak sérelme nélkül, az
vizsgálati eljárást Ö az uniós Õ védintézkedések
alkalmazását megelőzően kell lefolytatni.
(2) A 9. cikkben hivatkozott tényezőket
alapul véve a vizsgálat során azt kell meghatározni, hogy az érintett termék
behozatala az érintett Ö uniós Õ termelők
számára komoly kárt okoz-e, vagy ilyen károkozással fenyeget-e.
(3) A következő meghatározások
alkalmazandóak:
a)           „komoly károkozás”: az Ö uniós Õ termelők
helyzetének általános és jelentős romlása;
b)           „komoly károkozással való
fenyegetés”: egyértelműen fenyegető komoly károkozás;
c)           „Ö uniós Õ termelők”: a
hasonló vagy közvetlenül versenyző termékeknek az Ö Unió Õ területén
működő valamennyi vagy azon termelője, akinek hasonló vagy
közvetlenül versenyző termékekből álló össztermelése e termékek Ö uniós Õ össztermelésének
jelentős részét képezi.
5. cikk
ê 37/2014/EU 1. cikk
és a melléklet 19. pontjának, 3. alpontja
(1) Amennyiben
a Bizottság számára nyilvánvaló, hogy elegendő bizonyíték áll
rendelkezésre a vizsgálat megindításához, a Bizottság a tagállamtól kapott tájékoztatás
beérkezését követő egy hónapon belül megindítja a vizsgálatot, és
értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Az értesítés:
ê 260/2009/EK
a)           tartalmazza
a kapott információk összegzését és előírja, hogy minden lényeges
információt közölni kell a Bizottsággal;
b)           továbbá
meghatározza azt az időszakot, amelyen belül az érintett felek írásban
közölhetik álláspontjukat és információkat nyújthatnak be, amennyiben ezeket az
álláspontokat és információkat figyelembe kell venni a vizsgálat során;
c)           meghatározza továbbá azt az
időszakot, amelyen belül az érintett felek a (4) bekezdésnek
megfelelően a Bizottságtól szóbeli meghallgatást kérhetnek.
A Bizottság a tagállamokkal együttműködve
megkezdi a vizsgálatot.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 3. alpontja
A Bizottság az információk beérkezését
követően főszabályként 21 napon belül tájékoztatja a tagállamokat az
információkra vonatkozó elemzéséről.
(2) A Bizottság minden általa szükségesnek
tartott információt beszerez, és amennyiben indokoltnak tartja, a tagállamok
tájékoztatását követően ezen információk ellenőrzésére tesz
kísérletet az importőröknél, kereskedőknél, ügynököknél,
termelőknél, kereskedelmi szövetségeknél és szervezeteknél.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
E feladat ellátásban a Bizottságot azon
tagállam munkatársai segítik, amelynek területén az ellenőrzésekre sor
kerül, feltéve, hogy Ö ez Õ a tagállam ezt kéri.
(3) A tagállamok a Bizottság kérésére és az
általa meghatározott eljárásoknak megfelelően közlik a Bizottsággal a
vizsgálat tárgyát képező termék piaci helyzetének alakulásáról
rendelkezésükre álló információkat.
(4) Az (1) bekezdés első albekezdesének
megfelelően fellépő érdekelt felek, valamint az exportáló ország
képviselői írásbeli kérelemre a vizsgálattal összefüggésben a Bizottság
rendelkezésére bocsátott összes információt megtekinthetik (kivéve Ö az Unió Õ vagy a tagállamok
hatóságai által készített belső dokumentumokat), feltéve, hogy ezek az
információk ügyük előterjesztéséhez szükségesek, és a 8. cikk értelmében
nem minősülnek titkosnak, továbbá hogy azokat a Bizottság a vizsgálat
során felhasználja.
A fellépő érdekelt felek az ezen
információkkal kapcsolatos álláspontjukat közölhetik a Bizottsággal. Ezek az
álláspontok amennyiben elegendő bizonyítékkal vannak alátámasztva,
figyelembe vehetők.
(5) A Bizottság az érintett feleket
meghallgathatja. Az érintett feleket köteles meghallgatni, ha azok az
Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben előírt
időtartamon belül a meghallgatást írásban kérik, és a kérelemben
valószínűsítik, hogy a vizsgálat eredményei hatással lehetnek rájuk, és
szóbeli meghallgatásuk szükségességét különleges okokkal támasztják alá.
(6) Amennyiben az információk szolgáltatása
nem az e rendelet vagy az e rendelet értelmében a Bizottság által meghatározott
határidőn belül történik, vagy a vizsgálat komoly akadályba ütközik, akkor
a tényállás megállapítására a rendelkezésre álló adatok alapján kerül sor.
Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy valamely érintett fél vagy harmadik
fél hamis vagy félrevezető információkat szolgáltatott, akkor ezeket az
információkat figyelmen kívül hagyja és a rendelkezésre álló tényeket használhatja
fel.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 3. alpontja
(7) Amennyiben a Bizottság számára
nyilvánvaló, hogy nem áll rendelkezésre elegendő bizonyíték a vizsgálat
megindításához, a tagállamoktól kapott tájékoztatás kézhezvételét követő
egy hónapon belül tájékoztatja a tagállamokat erről a döntéséről.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
6. cikk
(1) A vizsgálat végén a Bizottság az
eredményekről jelentésben számol be a bizottságnak.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 4. alpontja (kiigazított szöveg)
(2) Amennyiben a Bizottság a vizsgálat
megindításától számított kilenc hónapon belül azt állapítja meg, hogy nincs
szükség uniós felügyeleti vagy védintézkedésekre, a vizsgálatot egy hónapon
belül meg kell szüntetni. A Bizottság a vizsgálatot a 3. cikk (2) bekezdésében
említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében szünteti meg.
ê 260/2009/EK (kiigazított
szöveg)
(3) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy
Ö uniós Õ felügyeleti vagy
védintézkedésekre van szükség, akkor a IV. és V. fejezettel összhangban a
szükséges határozatokat legkésőbb a vizsgálat megkezdésétől számított
kilenc hónapon belül meghozza. Kivételes esetekben ez a határidő
legfeljebb további két hónappal meghosszabbítható; a Bizottság ebben az esetben
a meghosszabbítás időtartamáról és indokainak összegzéséről szóló
értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
7. cikk
(1) E fejezet rendelkezései nem zárják ki a 10–14.
cikk szerinti felügyeleti intézkedések vagy a 15., 16. és 17. cikk szerinti
ideiglenes védintézkedések alkalmazását.
Ideiglenes védintézkedések az alábbi esetekben
alkalmazandók:
a)           kritikus körülmények fennállása
esetén, ha a késedelem nehezen helyrehozható károsodást okozna, és így azonnali
intézkedésre van szükség; és
b)           ha az előzetes megállapítás
arra vonatkozó egyértelmű bizonyítékkal szolgál, hogy a megnövekedett
behozatal komoly kárt okozott vagy ilyen károkozással fenyeget.
Ezen intézkedések időtartama nem
haladhatja meg a 200 napot.
(2) Az ideiglenes védintézkedések a vámok
jelenlegi szintjének a növelését jelentik (függetlenül attól, hogy azok értéke
nulla vagy annál magasabb), amennyiben ezekkel az intézkedésekkel a komoly
károkozás elkerülhető vagy orvosolható.
(3) A Bizottság az összes, még szükséges
vizsgálatot haladéktalanul lefolytatja.
(4) Amennyiben az ideiglenes védintézkedéseket
komoly károkozás vagy ilyen károkozással való fenyegetés hiánya miatt hatályon
kívül helyezik, akkor az ideiglenes intézkedések eredményeként beszedett
vámokat hivatalból a lehető leghamarabb vissza kell téríteni. Ebben az
esetben a 450/2008/EK tanácsi és európai parlamenti rendelet[11] 79. és azt követő
cikkeiben meghatározott eljárás alkalmazandó.
8. cikk
(1) Az e rendelet alkalmazásában kapott
információk csak a kért célra használhatók fel.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 5. alpontja
(2) A Bizottság és a tagállamok – ideértve
tisztviselőiket – az információkat nyújtó fél kifejezett engedélye nélkül
nem fedhetik fel az e rendelet alapján kapott, bizalmas jellegű
információkat, sem semmilyen egyéb, bizalmas jelleggel közölt információt.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
(3) Minden titkos kezelésre irányuló kérelmet
meg kell indokolni.
Amennyiben azonban a titkos információkezelés
iránti kérelem megalapozatlannak bizonyul, és az információ szolgáltatója nem
kívánja az információkat nyilvánosságra hozni vagy engedélyezni azok
általánosított vagy összegzett formájú közzétételét, akkor a kérdéses
információk figyelmen kívül hagyhatók.
(4) Az információk titkosnak tekintendők,
ha közzétételük az információ szolgáltatójára vagy az információ forrására
jelentős hátrányt gyakorolna.
(5) Az (1)–(4) bekezdés nem zárja ki azt, hogy
az Ö uniós Õ hatóságok általános
információkra és különösen olyan indokokra hivatkozzanak, amelyeken az e
rendelet szerint hozott határozatok alapulnak. E közösségi hatóságoknak azonban
figyelembe kell venniük az érintett jogi és természetes személyek ahhoz
fűződő jogos érdekeit, hogy üzleti titkaik ne kerüljenek
nyilvánosságra.
9. cikk
(1) A behozatal alakulása, az arra vonatkozó
feltételek és a behozatalból származó, Ö az uniós Õ termelőket
érő vagy azokat fenyegető komoly károk vizsgálata során különösen az
alábbi tényezőket kell figyelembe venni:
a)           a behozatal mennyisége, különösen
az, hogy történt-e jelentős növekedés akár abszolút értelemben, akár az Ö Unión Õ belüli termelésre
vagy fogyasztásra nézve;
b)           a behozatali árak, különösen az,
hogy történt-e jelentős alákínálás hasonló, az Ö Unióban Õ előállított
termék árával összehasonlítva;
c)           az Ö uniós Õ termelőket
ebből következően érő hatás, amit egyes, többek között az alábbi
gazdasági mutatók alakulása jelez:
–
termelés,
–
kapacitáskihasználás,
–
készletek,
–
eladások,
–
piaci részesedés,
–
árak (azaz az árak leszorítása vagy a rendszerint
bekövetkező áremelkedések megakadályozása),
–
nyereségek,
–
a felhasznált tőke megtérülése,
–
cash-flow,
–
foglalkoztatás;
d)           egyéb tényezők, kivéve a
behozatal olyan alakulása, amely az érintett Ö uniós Õ termelőknek
kárt okoz, vagy okozhat.
(2) Komoly károkozással való fenyegetés esetén
a Bizottságnak azt is meg kell vizsgálnia, hogy egyértelműen
előrelátható-e az, hogy egy adott helyzet tényleges károkozáshoz vezethet.
Ebben a vonatkozásban olyan tényezők
vehetők figyelembe, mint:
a)           az Ö Unióba Õ irányuló kivitelek
növekedési üteme;
b)           a származási vagy exportáló
országban már meglevő vagy belátható időn belül fennálló kiviteli
kapacitás, és annak a valószínűsége, hogy az ebből származó kivitel az
Ö Unióba Õ irányul majd.
IV. FEJEZET
Felügyelet
10. cikk
(1) Amennyiben az Ö Unió Õ érdekei úgy
kívánják, és az e rendelet szerinti valamely harmadik országból származó termék
behozatalának alakulása az Ö uniós Õ termelők
számára károkozással fenyeget, az adott termék behozatalát az alábbiak szerint
lehet felügyelni:
a)           visszamenőleges Ö uniós Õ felügyelet a (2)
bekezdésben említett határozatban meghatározott rendelkezésekkel összhangban;
b)           előzetes Ö uniós Õ felügyelet a 11. cikkel
összhangban.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 6. alpontja (kiigazított szöveg)
(2) A felügyelet elrendeléséről szóló
határozatot a Bizottság a 3. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó
bizottsági eljárás keretében, végrehajtási jogi aktus révén hozza meg.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
(3) A felügyeleti intézkedések érvényességének
időtartama korlátozott. Egyéb rendelkezés hiányában ezek az intézkedések a
bevezetésüket követő hat hónap után következő újabb hat hónapos
időszak lejártakor érvényüket veszítik.
11. cikk
(1) Az előzetes Ö uniós Õ felügyelet alá
tartozó termékek szabad forgalomba bocsátásának felügyeleti okmány bemutatása a
feltétele. Ezt az okmányt a tagállamok által kijelölt illetékes hatóságnak
térítésmentesen a kért mennyiség egészére vonatkozóan és az attól számított
legfeljebb öt munkanapon belül, hogy az illetékes nemzeti hatóság bármely Ö uniós Õ importőr
nyilatkozatát kézhez vette, záradékkal kell ellátnia, függetlenül attól, hogy
ez utóbbinak hol van az Ö Unión Õ belüli üzletviteli
helye. Ellenkező bizonyíték hiányában e nyilatkozat legkésőbb a
benyújtását követő három munkanapon belül az illetékes nemzeti hatóság
részére kézbesítettnek tekintendő.
(2) A felügyeleti okmányt az I. mellékletben
szereplő mintának megfelelő formanyomtatvány alapján kell kiállítani.
A felügyelet megindításáról szóló határozat
eltérő rendelkezése hiányában a felügyeleti okmány iránti, importőr
által benyújtott kérelem csak az alábbiakat tartalmazza:
a)           kérelmező teljes neve és címe
(ideértve a telefon- és telefaxszámokat és minden egyéb olyan számokat, ami az
illetékes nemzeti hatóság számára a kérelmezőt azonosítja), valamint a
kérelmező héa-nyilvántartási számát, amennyiben hozzáadottérték-adó
fizetésére kötelezett;
b)           adott esetben a nyilatkozattevő
vagy a kérelmező által kijelölt képviselő teljes neve és címe
(ideértve a telefon- és telefaxszámokat);
c)           az áruk megnevezése, a
következő Ö adatainak Õ megadásával:
–
kereskedelmi név,
–
a megfelelő Kombinált Nómenklatúra szerinti
kód,
–
származási és feladó ország;
d)           a bejelentett mennyiség kilogrammban
és, adott esetben, bármely kiegészítő mértékegységben (pár, tétel stb.);
e)           Ö EU Õ -határparitáson
számított CIF-ár EUR-ban kifejezve;
f)            a következő nyilatkozat,
dátummal és a kérelmező aláírásával, valamint a kérelmező nevének
nyomtatott nagybetűkkel történő kiírásával:
„Alulírott igazolom, hogy a kérelemben
feltüntetett adatokat jóhiszeműen és legjobb tudomásom szerint a
valóságnak megfelelően adtam meg, és az Ö Unió Õ területén
letelepedett személy vagyok.”
(3) A felügyeleti okmány az azt kibocsátó
tagállamtól függetlenül az Ö Unió Õ egész területén
érvényes.
(4) Az érintett termék szabad forgalomba
bocsátását nem zárja ki annak megállapítása, ha az ügylet során alkalmazott
egységár kevesebb, mint 5 %-kal meghaladja a felügyeleti okmányban feltüntetett
árat, vagy ha a behozandó termékek összértéke vagy mennyisége kevesebb, mint 5
%-kal meghaladja a felügyeleti okmányban feltüntetett értéket vagy mennyiséget.
A Bizottság, meghallgatva a bizottságban elhangzott véleményeket, valamint
figyelembe véve a termékek jellegét és az érintett ügyletek egyéb különleges
jellemzőit, eltérő százalékot is meghatározhat, amely azonban rendes
körülmények között nem haladhatja meg a 10 %-ot.
(5) A felügyeleti okmányok csak addig
használhatók fel, amíg az érintett ügyletek vonatkozásában a behozatal
liberalizációjára vonatkozó intézkedések hatályban vannak. A felügyeleti
okmányok a termékek jellegére, valamint az ügyletek egyéb különleges
jellemzőire tekintettel meghatározott időszak lejártát követően
nem használhatók fel.
(6) Amennyiben a 10. cikk értelmében hozott
határozat előírja, Ö az uniós Õ felügyelet alatt
álló termékek származását származási bizonyítvánnyal kell igazolni. E bekezdés
nem érinti az ilyen bizonyítvány bemutatására vonatkozó egyéb rendelkezéseket.
(7) Amennyiben az előzetes Ö uniós Õ felügyelet alatt
álló termékre valamely tagállamban regionális védintézkedések vonatkoznak,
abban az esetben a behozatali okmányt az ezen tagállam által kiadott
felügyeleti engedély helyettesítheti.
(8) A felügyeleti okmány és annak kivonatai
két példányban készülnek, az egyik példány a „Tulajdonos eredeti példánya”
jelöléssel és 1-es számmal jelölve, amelyet a kérelmező részére állítanak
ki, és a másik „Az illetékes hatóság példánya” jelöléssel és 2-es számmal, az
okmányt kibocsátó hatóságnál kerül elhelyezésre. Adminisztratív okokból az
illetékes hatóság kiegészítő példányokat mellékelhet a 2. nyomtatványhoz.
(9) A nyomtatványok fehér, famentes papíron
kerülnek kinyomtatásra, amely írásra készült és amelynek súlya
négyzetméterenként 55 és 65 gramm között van. Mérete: 210 × 297 mm; a sorok
közötti gépelési távolság 4,24 mm (egyhatod hüvelyk); a nyomtatványok formai
elrendezését pontosan követni kell. Az 1. számú példány mindkét oldala, mely
maga a felügyeleti okmány, emellett rendelkezik egy sárga nyomtatott
guilloche-mintájú háttérrel a mechanikai vagy vegyi eszközökkel történő
hamisítás megelőzésére.
(10) A tagállamok felelősek a nyomtatványok
kinyomtatásáért. A nyomtatványokat azon tagállam által kijelölt nyomdák is
kinyomtathatják, amelyben letelepedtek. Az utóbbi esetben a tagállam által
történő kijelölésre vonatkozó utalásnak meg kell jelennie valamennyi
nyomtatványon. Minden nyomtatványnak tartalmaznia kell a nyomda nevére és
címére vonatkozó utalást vagy egy olyan jelölést, mely lehetővé teszi
annak azonosítását.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 7. alpontja
12. cikk
Amennyiben valamely termék behozatala nem
került előzetes uniós felügyelet alá, a Bizottság 17. cikknek
megfelelően bevezethet olyan felügyeletet, amely az Unió egy vagy több
térségébe irányuló behozatalra korlátozódik. Amint meghozta határozatát a
felülvizsgálat megindításáról, a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
13. cikk
(1) A regionális felügyelet alá tartozó
termékek az érintett régióban csak felügyeleti okmány bemutatásával bocsáthatók
szabad forgalomba. Ezt az okmányt az érintett tagállam(ok) által kijelölt
illetékes hatóságnak térítésmentesen a kért mennyiség egészére vonatkozóan, az
azt követő legfeljebb öt munkanapon belül, hogy az illetékes nemzeti
hatósághoz bármely Ö uniós Õ importőr
nyilatkozata kézhez vette, záradékkal kell ellátnia, függetlenül attól, hogy ez
utóbbi az Ö Unión Õ belül hol végzi
üzleti tevékenységét. Ellenkező bizonyíték hiányában ezt a nyilatkozatot
legkésőbb a benyújtását követő három munkanapon belül az illetékes
nemzeti hatóság részére kézbesítettnek kell tekinteni. A felügyeleti okmányok
csak addig használhatók fel, amíg az érintett ügyleteket tekintve a behozatal
liberalizációjára vonatkozó intézkedések hatályban vannak.
(2) A 11. cikk (2) bekezdését alkalmazni kell.
14. cikk
(1) Ö Uniós Õ vagy regionális
felügyelet esetén minden hónap első tíz napján belül a tagállamok közlik a
Bizottsággal:
a)           előzetes felügyelet esetén a
CIF-áron számított pénzösszegeket és árumennyiségeket, amelyekre vonatkozóan az
előző időszakban a felügyeleti okmányok kibocsátása megtörtént;
b)           minden esetben az a) pontban
említett időszakot megelőző időszak alatti behozatalt.
A tagállamok által nyújtott információkat
termékek és ország szerinti bontásban kell megadni.
A felügyeleti intézkedésekkel egy időben
és ugyanazon eljárás keretében eltérő rendelkezések is meghatározhatók.
(2) Amennyiben a termékek jellege vagy
különleges körülmények ezt szükségessé teszik, a Bizottság saját
kezdeményezésére vagy tagállam kérésére a fenti információk benyújtására
előírt időpontokat módosíthatja.
(3) A Bizottság erről értesíti a
tagállamokat.
V. FEJEZET
Védintézkedések
15. cikk
(1) Amennyiben valamely terméket olyan
megnövekedett mennyiségben, illetve olyan feltételek vagy kikötések mellett
hoznak be az Ö Unióba Õ, amely az Ö uniós Õ termelők
számára komoly kárt okoz, vagy ilyen károkozással fenyeget, a Bizottság az Ö Unió Õ érdekeinek a
védelmében saját kezdeményezésére vagy valamelyik tagállam kérésére:
a)           korlátozhatja a 11. cikk szerint
alkalmazandó és ezen intézkedés hatálybalépését követően kiadandó
felügyeleti okmányok érvényességének időtartamát;
b)           megváltoztathatja az érintett
termékre vonatkozó behozatali szabályokat azáltal, hogy a szabad forgalomba
bocsátást behozatali engedély bemutatásától teszi függővé, amelyet a
Bizottság által meghatározott rendelkezések és korlátok alapján adnak meg.
Az a) és b) pontokban említett intézkedések
azonnal alkalmazandók.
(2) WTO-tagországokkal szemben az (1)
bekezdésben említett intézkedések csak akkor hozhatók, ha az említett bekezdés
első albekezdésében szereplő két feltétel teljesül.
(3) Kontingens meghatározása esetén különösen
az alábbiakat kell figyelembe venni:
a)           a hagyományos kereskedelmi forgalom
lehetőség szerinti fenntartásának a kívánatossága;
b)           az e fejezet szerinti valamely
védintézkedés hatálybalépése előtti szokásos feltételek és kikötések
mellett kötött szerződések alapján kivitt áruk mennyisége, amennyiben e
szerződésekről az érintett tagállam értesítette a Bizottságot;
c)           a kontingens kialakításánál
kitűzött cél veszélyeztetésének elkerülése iránti igény.
Egyik kontingens sem alakítható ki
alacsonyabban, mint a rendelkezésre álló statisztikákkal alátámasztott utolsó
három reprezentatív év alatti behozatal átlagos szintje, kivéve, ha a komoly
károkozás elkerülése vagy orvoslása érdekében ettől eltérő szintre
van szükség.
(4) Amennyiben egy kontingens a szállító
országok között kerül felosztásra, a felosztásról ezen országok közül azokkal
lehet megállapodni, amelyeknek az érintett termék Ö Unióba Õ történő
behozatalában jelentősen érdekeltek.
Amennyiben ez nem lehetséges, a kontingenst a
szállító országok között aszerint kell felosztani, hogy egy korábbi
reprezentatív időszak során milyen arányban részesültek az érintett termék
Ö Unióba Õ történő
behozatalából, megfelelő módon figyelembe véve minden olyan különleges
tényezőt, amely az adott termék kereskedelmét befolyásolhatta, vagy
befolyásolhatja.
Feltéve, hogy eleget tesz az annak
biztosítására vonatkozó kötelezettségének, hogy a konzultációk a WTO
védintézkedésekkel foglalkozó bizottságának a keretében folyjanak, az Ö Unióba Õ súlyos károkozás
esetén eltérhet ettől a felosztási módszertől, amennyiben az érintett
termék vonatkozásában az egy vagy több szállító országból származó behozatal
aránytalan mértékben megnövekedett a behozatal egy korábbi reprezentatív
időszak alatti összes növekedéséhez képest.
(5) Az e cikk szerinti rendelkezések a
hatálybalépésüket követően szabad forgalomba bocsátott minden termékre
alkalmazandók. A 17. cikknek megfelelően ezek az Ö Unió Õ egy vagy több
térségére korlátozhatók.
Ezen intézkedések azonban nem akadályozhatják
meg a már az Ö Unió Õ felé tartó termékek
szabad mozgását, feltéve, hogy a termékek rendeltetési állomása nem
változtatható meg, és azokat a termékeket, amelyek a 10. és 11. cikk értelmében
csak felügyeleti okmány bemutatása esetén bocsáthatók szabad forgalomba,
ténylegesen ilyen okmány kíséri.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 8. alpontja (kiigazított szöveg)
(6) Amennyiben valamely tagállam a Bizottság
beavatkozását kérte, a Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében említett
vizsgálóbizottsági eljárás keretében vagy – sürgős esetben – a 3. cikk
(4) bekezdésének megfelelően eljárva, a kérelem kézhezvételétől
számított legfeljebb öt munkanapon belül meghozza döntését.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 9. alpontja (kiigazított szöveg)
16. cikk
Amennyiben az Unió érdekei úgy kívánják, a
Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás
keretében és a III. fejezet rendelkezéseinek megfelelően eljárva
meghozhatja a megfelelő intézkedéseket annak megakadályozására, hogy egy
termék olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben, illetve olyan
feltételek vagy kikötések mellett kerüljön behozatalra az Unióba, ami a hasonló
vagy közvetlenül versenyző termékek uniós termelőinek komoly kárt
okoz, vagy ilyen károkozással fenyeget.
A 15. cikk (2)–(5) bekezdése alkalmazandó.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
17. cikk
Amennyiben különösen a 9. cikkben említett
tényezők alapján bebizonyosul, hogy az intézkedések elfogadására
vonatkozó, a 10. és 15. cikk alapján meghatározott feltételek az Ö Unió Õ egy vagy több
térségében teljesülnek, a Bizottság a megoldási alternatívák vizsgálatát
követően az érintett térség(ek)re vonatkozóan kivételesen korlátozott
felügyeleti vagy védintézkedések alkalmazását engedélyezheti, feltéve, hogy úgy
ítéli meg, ezen intézkedések e szinten történő alkalmazása megfelelőbb
megoldást jelent, mint az Ö uniós Õ szinten
történő.
Ezeknek az intézkedéseknek átmenetieknek kell
lenniük, és ezek a lehető legkisebb mértékben zavarhatják a belső
piac működését.
Az intézkedéseket a 10. és a 15. cikkben meghatározott
feltételekkel összhangban kell meghozni.
18. cikk
Nem alkalmazható védintézkedés a WTO
fejlődő tagországától származó termékre mindaddig, amíg ezen
országnak az érintett termék Ö uniós Õ behozatalában
levő részesedése nem haladja a meg 3 %-ot, feltéve, hogy a 3 %-nál
kevesebb behozatali részesedésű WTO fejlődő tagországok
együttesen nem tesznek ki 9 %-nál többet az érintett termék Ö Unióba Õ irányuló összes
behozatalából.
19 cikk
(1) A védintézkedések időtartamát a
komoly károkozás elkerüléséhez vagy orvoslásához, valamint az Ö uniós Õ termelők
részéről történő hozzáigazítás elősegítéséhez szükséges
időszakra kell korlátozni. Ez az időszak nem haladhatja meg a négy
évet, beleértve az esetleges ideiglenes rendelkezések időtartamát is.
(2) Ez a kezdeti időszak a 15. cikk (4)
bekezdésének harmadik albekezdésében említett intézkedések kivételével
meghosszabbítható, feltéve, hogy megállapítást nyer:
a)           a védintézkedésre a komoly károkozás
megakadályozása vagy orvoslása érdekében továbbra is szükség van;
b)           és Ö az uniós Õ termelők
részéről a hozzáigazítás bizonyíthatóan megtörtént.
(3) A meghosszabbításra vonatkozó
intézkedéseket a III. fejezet rendelkezéseivel összhangban és az eredeti
intézkedésekre érvényes eljárások keretében kell elfogadni. Az így
meghosszabbított intézkedés nem lehet korlátozóbb jellegű, mint az eredeti
érvényességi időszak végén.
(4) Amennyiben az intézkedés időtartama
meghaladja az egy évet, az intézkedést az alkalmazási időszak során
rendszeres időközönként fokozatosan liberalizálni kell, ideértve a
meghosszabbítási időszakot is.
(5) Valamely védintézkedés teljes alkalmazási
időszaka – ideértve az ideiglenes rendelkezések alkalmazási
időszakát, a kezdeti alkalmazási időszakot és annak esetleges
meghosszabbításait is – nem haladhatja meg a nyolc évet.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 10. alpontja (kiigazított szöveg)
20. cikk
(1) Amíg a IV.
és V. fejezetnek megfelelően alkalmazott felügyeleti vagy védintézkedések
alkalmazása tart, a Bizottság akár tagállami kérésre, akár saját kezdeményezés
alapján, és a három évet meghaladó időtartamú intézkedések esetében
legkésőbb azok alkalmazási idejének feléig:
a)           megvizsgálhatja
az intézkedés hatásait;
b)           meghatározhatja,
hogy szükség van-e a liberalizáció ütemének a felgyorsítására, és ha igen,
miként;
c)           megállapíthatja, hogy továbbra is
szükség van-e az intézkedés alkalmazására.
Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy
továbbra is szükség van az intézkedés alkalmazására, értesíti erről a
tagállamokat.
(2) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy
valamely, a 10., 12., 15., 16. vagy 17. cikkben említett felügyeleti vagy
védintézkedést vissza kell vonni vagy módosítani kell, a 3. cikk (3) bekezdésében
említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében eljárva visszavonja vagy
módosítja azt.
Amennyiben a határozat regionális felügyeleti
intézkedésekre vonatkozik, az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét
követő hatodik naptól alkalmazandó.
ê 260/2009/EK (
kiigazított szöveg)
21. cikk
(1) Amennyiben egy termék behozatala már
védintézkedés hatálya alá tartozott, az adott termékre további ilyen intézkedés
az előző intézkedés időtartamának megfelelő hosszúságú
időszak elteltéig nem alkalmazható. Ez az időszak két évnél nem lehet
rövidebb.
(2) Az (1) bekezdéstől függetlenül, 180
napos vagy ennél rövidebb védintézkedés ismételten kiszabható egy termék
behozatalára, ha
a)           legalább egy év telt el az érintett
termék behozatalára vonatkozó védintézkedés bevezetésének napja óta; és
b)           ez a védintézkedés ugyanarra a
termékre nem vonatkozott kettőnél több alkalommal az intézkedés
bevezetésének napját közvetlenül megelőző ötéves időszakban.
VI. FEJEZET
Záró rendelkezések
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 11. alpontja
22. cikk
Amennyiben az Unió érdekei úgy kívánják, a
Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás
keretében végrehajtási jogi aktusok formájában elfogadhatja a megfelelő
intézkedéseket az Uniónak, illetve az összes tagállamnak a – különösen az
alapanyag-kereskedelemmel kapcsolatos – jogai és kötelezettségei nemzetközi
szinten történő gyakorlásának és teljesítésének lehetővé tétele
érdekében.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a melléklet 19. pontjának, 12. alpontja (kiigazított szöveg)
23. cikk
A Bizottság az 1225/2009/EK tanácsi rendelet[12] 22a. cikkének
megfelelően az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott, a kereskedelmi
védintézkedések alkalmazásáról és végrehajtásáról szóló éves jelentésében
tájékoztatást ad e rendelet végrehajtásáról.
ê 260/2009/EK
(kiigazított szöveg)
24. cikk
(1) Ez a rendelet nem zárja ki az Ö Unió Õ és a harmadik
országok közötti megállapodások külön rendelkezésein alapuló kötelezettségek
teljesítését.
(2) Az egyéb Ö uniós Õ rendelkezések
sérelme nélkül e rendelet nem zárja ki az a következő tagállami
intézkedések elfogadását vagy alkalmazását:
a)           a közerkölcs, a közérdek vagy a
közbiztonság, valamint az emberek, állatok vagy növények egészségének és
életének a védelme, a művészi, történelmi vagy régészeti értékű
nemzeti kincsek védelme, vagy az ipari és kereskedelmi tulajdon védelme alapján
tilalmakat, mennyiségi korlátozások vagy felügyeleti intézkedések;
b)           devizára vonatkozó különös alaki
követelmények;
c)           a nemzetközi megállapodások alapján
a szerződéssel összhangban bevezetett alaki követelmények.
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az
első albekezdés alapján bevezetni vagy módosítani kívánt
intézkedésekről, illetve alaki követelményekről.
Rendkívül sürgős esetekben a nemzeti
intézkedéseket vagy alaki követelményeket azok elfogadása után azonnal közlik a
Bizottsággal.
25. cikk
(1) E rendelet nem érinti a mezőgazdasági
piacok közös szervezésének létrehozásáról szóló szabályozások vagy az azokból
következő Ö uniós Õ vagy nemzeti
igazgatási szabályok vagy a mezőgazdasági termékek feldolgozásából
származó árukra vonatkozó különös szabályozások sérelme nélkül alkalmazandó. Ez
a rendelet e szabályok kiegészítéseként érvényesül.
(2) A 11–14. és a 21. cikk nem vonatkozik az
(1) bekezdésben említett azon termékekre, amelyeknél a harmadik országokkal
folytatott kereskedelemre vonatkozó Ö uniós Õ szabályok engedély
vagy egyéb behozatali okmány bemutatását teszik szükségessé.
A 15., 17. és a 20–24. cikk nem vonatkozik
azon termékekre, amelyeknél az említett szabályok mennyiségi behozatali
korlátozások alkalmazását írják elő.
26. cikk
A Ö 260/2009/EK Õ rendelet hatályát
veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre
történő hivatkozásokat ezen rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni és
a III. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
27. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését Ö követő Õ huszadik napon lép
hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Lásd a következtetések A. részének 3. mellékletét.
[3]               E kodifikáció a 2014. évi jogalkotási programban
szerepel.
[4]               Lásd ezen javaslat II. mellékletét.
[5]               HL C […]., […]., […]. o.
[6]               A Tanács 2009. február 26-i 260/2009/EK rendelete a
behozatalra vonatkozó közös szabályokról (HL L 84, 2009.3.31, 1. o.).
[7]               Lásd a II. mellékletet.
[8]               A Tanács 1994. március 7-i 517/94/EK rendelete az egyes
harmadik országokból származó textiltermékek kétoldalú megállapodások,
jegyzőkönyvek, egyéb megállapodások vagy egyéb különleges közösségi
importszabályozás hatálya alá nem tartozó behozatalának közös szabályairól (HL
L 67., 1994.3.10., 1. o.).
[9]               Az Európai Parlament és a Tanács 2011. február 16-i 182/2011/EU
rendelete a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó
tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek
megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).
[10]             A Tanács 2009. július 7-i 625/2009/EK rendelete az egyes
harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról (HL
L 185, 2009.7.17, 1. o.).
[11]             Az Európai Parlament és a Tanács 2008. április 23-i 450/2008/EK
rendelete a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) (HL L 145,
2008.6.4., 1. o.).
[12]             A Tanács 2009. november 30-i 1225/2009/EK rendelete az
Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
dömpingelt behozatallal szembeni védelemről (HL L 343., 2009.12.22., 51.
o.).
ê 260/2009
(adapted)
I. MELLÉKLET
   || EURÓPAI UNIÓ || FELÜGYELETI OKMÁNY ||
 1 || 1.    Kérelmező (név, teljes cím, ország, héaszám) || 2.    Kibocsátási szám ||
 A kérelmező eredeti példánya ||   ||   ||
   || 3.   A behozatal tervezett helye és ideje ||
   ||   ||
   || 4.   A kibocsátó illetékes hatóság (név, cím, telefonszám) ||
   ||   ||
 5.    Nyilatkozattevő/képviselő (név és teljes cím) || 6.    Származási ország        (és geonómenklatúra kód) ||
   ||   ||   ||
   || 7.    Feladó ország (és geonómenklatúra kód)) ||
   ||   ||   ||
   || 8.    Az érvényesség utolsó napja ||
 1 ||   ||   ||
   || 9.    Árumegnevezés || 10.     KN-kód és árukategória ||
   ||   ||   ||
   ||   || 11.     Mennyiség kilogrammban (nettó tömeg) vagy kiegészítő mérték-egységben kifejezve ||
   ||   ||   ||
   ||   || 12.     EU-határparitáson számított CIF‑ár euróban kifejezve ||
   ||   ||   ||
   || 13. További adatok   ||
   ||   ||
   || 14.  Az illetékes hatóság záradéka ||
   ||   ||
   || Dátum: ……………………………………..   ||
   || Aláírás: ……………………………………. || (Pecsét) ||
   ||   ||   ||
 15.    TULAJDONSÁGOK
 Jelölje meg a 17. oszlop 1. részében található mennyiséget és a 2. részben leírt mennyiséget
 16.    Nettó mennyiség (nettó tömeg vagy egyéb mértékegység az egység meghatározására) || 19.  Vámokmány (nyomtatvány és szám) vagy kivonat száma és a leírás dátuma || 20.    Név, tagállam és a leírást adó hatóság bélyegzője és aláírása
 17.    Számokban || 18.   A leírt mennyiség betűkkel ||   ||
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 A kiegészítő oldalak ide csatolandók.
   || EURÓPAI UNIÓ || FELÜGYELETI OKMÁNY
 2 || 1.    Kérelmező (név, teljes cím, ország, héaszám) || 2.    Kibocsátási szám
 Az illetékes hatóság példánya ||   ||
   || 3.   A behozatal tervezett helye és ideje
   ||
   || 4.   A kibocsátó illetékes hatóság (név, cím, telefonszám)
   ||
 5.    Nyilatkozattevő/képviselő (név és teljes cím) || 6.    Származási ország        (és geonómenklatúra kód)
   ||   ||
   || 7.    Feladó ország (és geonómenklatúra kód))
   ||   ||
   || 8.    Az érvényesség utolsó napja
 2 ||   ||
   || 9.    Árumegnevezés || 10.     KN-kód és árukategória
   ||   ||
   ||   || 11.     Mennyiség kilogrammban (nettó tömeg) vagy kiegészítő mérték-egységben kifejezve
   ||   ||
   ||   || 12.     EU-határparitáson számított CIF‑ár euróban kifejezve
   ||   ||
   || 13. További adatok
   ||
   ||
   || 14.  Az illetékes hatóság záradéka
   ||
   || Dátum: ……………………………………..
   || Aláírás: ……………………………………. || (Pecsét)
   ||   ||
 15.    TULAJDONSÁGOK
 Jelölje meg a 17. oszlop 1. részében található mennyiséget és a 2. részben leírt mennyiséget
 16.    Nettó mennyiség (nettó tömeg vagy egyéb mértékegység az egység meghatározására) || 19.  Vámokmány (nyomtatvány és szám) vagy kivonat száma és a leírás dátuma || 20.    Név, tagállam és a leírást adó hatóság bélyegzője és aláírása
 17.    Számokban || 18.   A leírt mennyiség betűkkel ||   ||
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 A kiegészítő oldalak ide csatolandók.
_____________
é
II. MELLÉKLET
A
hatályon kívül helyezett
rendelet és módosításainak jegyzéke
 Az Európai Tanács 260/2009/EK rendelete (HL L 84., 2009.3.31., 1. o) ||   ||
 || Az Európai Parlament és a Tanács 37/2014/EU rendelete (HL L 18., 2014.1.21., 1. o.) || Kizárólag a melléklet 19. pontja
_____________
III.
MELLÉKLET
Megfelelési
Táblázat
 260/2009/ EK rendelet || This Regulation
 1. cikk || 1. cikk
 2. cikk || 2. cikk
 4. cikk || 3. cikk
 5. cikk || 4. cikk
 6. cikk || 5. cikk
 7. cikk || 6. cikk
 8. cikk || 7. cikk
 9. cikk || 8. cikk
 10. cikk || 9. cikk
 11. cikk || 10. cikk
 12. cikk || 11. cikk
 13. cikk || 12. cikk
 14. cikk || 13. cikk
 15. cikk || 14. cikk
 16. cikk || 15. cikk
 17. cikk || 16. cikk
 18. cikk || 17. cikk
 19. cikk || 18. cikk
 20. cikk || 19. cikk
 21. cikk || 20. cikk
 22. cikk || 21. cikk
 23. cikk || 22. cikk
 23a. cikk || 23. cikk
 24-27. cikk || 24-27. cikk
 I. melléklet || I. melléklet
 II. melléklet || II. melléklet
 III. melléklet || III. melléklet
_____________