               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.6.9.
            COM(2017) 297 final
            2017/0127(CNS)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területén előállított „hagyományos” rumra kivetett egyes közvetett adókra vonatkozó kedvezmény alkalmazásának Franciaország számára történő engedélyezéséről és a 2007/659/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló 189/2014/EU tanácsi határozat módosításáról

               INDOKOLÁS

               A francia legkülső régiókban előállított hagyományos rumra 1923 óta egyedi jövedékiadó-rendelkezések vonatkoznak a francia anyaországi piacon. Ez olyan hosszú távú fiskális támogatási stratégiára utal, amely arra a megállapításra épül, hogy az erőteljes növekedéssel jellemzett éveket kivéve a rum világpiaca meglehetősen szabályos növekedést mutat (+/- 3,2 %), továbbá azon alapul, hogy ezen egyedi jövedékiadó-rendelkezések hatálya alá tartozó mennyiségeket hozzáigazítják e növekedési rátához, hogy biztosítsák a cukornád–cukor–rum ágazatának hosszú távú versenyképességét Franciaország legkülső régióiban. A belső piac létrejöttét és a jövedéki adók európai harmonizációját követően ezen egyedi jövedékiadó-rendelkezések az Európai Unió beleegyezésével maradtak fenn.  A jelenleg hatályos, e folyamatosságot engedélyező rendszert a Franciaország számára a tengerentúli megyékben előállított „hagyományos” rumra jövedékiadó-kedvezmény alkalmazása meghosszabbításának engedélyezéséről szóló, 2002. február 18-i 2002/166/EK határozat
                  1
                vezette be, hogy figyelembe vegyék a cukorpiac közös szervezésének 2001-es felülvizsgálatát és a szeszes italokra vonatkozó vámvédelem 2003-as lebontását. A 2002/166/EK határozat azt is megállapította, hogy a francia legkülső régiók cukornád–cukor–rum ágazata versenyképességének javítása érdekében már meghozott közösségi és nemzeti intézkedések még mindig nem engedik önmagukban olyan versenyképességi szint elérését, amely lehetővé tenné, hogy Franciaország a tengerentúli megyéiben előállított hagyományos rumra vonatkozó adórendszert kiigazítsa.

               A 2002/166/EK határozat a jövedékiadó-kedvezmény alkalmazását 90 000 hl tiszta alkohol éves kontingensre korlátozta, ami megfelelt a határozat elfogadása előtti években regisztrált hagyományos kereskedelmi forgalomnak, de nem vett figyelembe növekedési rátát. A 2002/166/EK határozat szerzői meg voltak győződve arról, hogy ahhoz, hogy jogbiztonsággal jellemzett környezetet alakítsanak ki a cukornád–cukor–rum ágazatának piaci szereplői számára, és tekintettel a berendezések és épületek amortizációjának idejére, elegendő egy 90 000 hl-es rögzített éves kontingens a 2003. január 1. és 2009. december 31. közötti időszakra.

               Valójában a Tanács már 2007. október 9-én módosította a 2002/166/EK határozatot a 2007/659/EK határozattal
                  2
               ; ebben a határozatban visszaható hatállyal 108 000 hl tiszta alkohol éves kontingenst állapított meg a 2007. január 1. és 2012. december 31. közötti időszakra. A 2007/659/EK határozat szintén megállapítja (a (9) preambulumbekezdésben), hogy egyedül a francia anyaországi piacnak köszönhető – ahol a tengerentúli megyékben előállított rum egyedi adózási rend tárgyát képezi, amely részben kompenzálja a magas önköltségi árat –, hogy a tengerentúli megyékben a rumágazat fennmaradhatott.

               A 2011. december 19-i 896/2011/EU tanácsi határozat
                  3
                módosította a 2007/659/EK rendeletet, és két évvel lerövidítette a 108 000 hl kontingens alkalmazási idejét, amely így 2010. december 31-én ért véget, továbbá a 2011. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakra 120 000 hl tiszta alkohol éves kontingenst vezetett be.

               A 2011. december 19-i 896/2011/EU tanácsi határozatban ((5) preambulumbekezdés) a Tanács úgy vélte, hogy a teljes adómértéknél kisebb mértékű jövedéki adó kedvezményében részesíthető kontingensnek évi 3,2 %-os növekedéshez, az erőteljes növekedéssel jellemzett években pedig 4,3 %-os növekedéshez kellene elegendőnek lennie. Magától értetődik, hogy ez nem olyan határozat, amely jövőbeli jogi kötelezettséget állapítana meg a Tanács és a Bizottság számára. Mindazonáltal el kell ismerni, hogy ezek a növekedési ráták több mint 25 éve a legmegbízhatóbb és a gazdasági realitást leginkább tükröző gazdasági adatok:

               „...mivel a tengerentúli megyék cukor–cukornád–rum ágazata tevékenységének védelme érdekében támogatni kell az e megyékben előállított hagyományos rum versenyképességét a francia anyaország piacán, felül kell vizsgálni a tengerentúli megyékből származó azon »hagyományos« rum mennyiségét, amely e piacon történő forgalmazása során kedvezményes jövedéki adóra jogosult. A 2007/659/EK határozatban megállapított 108 000 hektoliteres éves kontingenst ennélfogva 120 000 hektoliterre kell növelni, a folyamatosság biztosítása érdekében a 2011-es kontingensre vonatkozóan is, figyelembe véve az erre az évre előre jelzett növekedést. Az ilyen módon megnövelt kontingens évi 4,3 %-os – vagyis a 2007–2010-es időszakban tapasztalt 3,2 %-osnál valamivel erősebb – növekedéséhez lenne elegendő.”

               A 189/2014/EU határozat
                  4
                hatályon kívül helyezi a 896/2011/EU határozatot és annak a helyébe lép, az éves kontingens felső határát pedig 120 000 hpa-ban állapítja meg a 2010. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra. A 189/2014/EU határozat által meghatározott kontingens nem tükrözi teljes mértékben a 896/2011/EU határozatban előre jelzett növekedési rátát. Ezenfelül, a kontingens éves szintjének 120 000 hl tiszta alkoholban (hpa) egy hosszú, tízéves időszakra történő megállapítása növelte a Tanács által 2011-ben előre jelzett növekedési ráta és a rendelkezésre álló kontingensek közötti eltérést.

                        Év

                        Előre jelzett növekedési ráta

                        Év végi szükséglet az előre jelzett ráta szerint (hpa)

                        Rendelkezésre álló kontingens (hpa)

                        EK/EU határozat

                        2002

                        0 %

                        90 000

                        2002/166

                        2003

                        3,2 %

                        92 880

                        90 000

                        2002/166

                        2004

                        3,2 %

                        95 852

                        90 000

                        2002/166

                        2005

                        3,2 %

                        98 919

                        90 000

                        2002/166

                        2006

                        3,2 %

                        102 084

                        90 000

                        2002/166

                        2007

                        3,2 %

                        105 351

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2008

                        3,2 %

                        108 722

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2009

                        3,2 %

                        112 201

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2010

                        3,2 %

                        117 025

                        108 000

                        108 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2011

                        4,3 %

                        122 057

                        108 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2012

                        4,3 %

                        127 306

                        108 000

                        120 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        189/2014

                        2013

                        4,3 %

                        131 379

                        120 000

                        120 000

                        2011/896

                        189/2014

                        2014

                        3,2 %

                        135 583

                        120 000

                        189/2014

                        2015

                        3,2 %

                        139 922

                        120 000

                        189/2014

                        2016

                        3,2 %

                        144 400

                        120 000

                        189/2014

                        2017

                        3,2 %

                        149 020

                        120 000

                        189/2014

                        2018

                        3,2 %

                        153 789

                        120 000

                        189/2014

                        2019

                        3,2 %

                        158 710

                        120 000

                        189/2014

                        2020

                        3,2 %

                        163 789

                        120 000

                        189/2014

               Ennek eredménye, hogy a hagyományos rum előállítói nem fértek hozzá kellő mértékben a francia anyaországi piachoz. Az előre jelzett növekedési ráták 144 400 hpa kontingenst tettek volna lehetővé 2016 végén, noha a kontingens 120 000 hpa-ra korlátozódott. Ebből eredően a kontingens 2016-ra visszaható hatályú megemelése 144 000 hpa-ra olyan felzárkózást jelent, amelynek célja, hogy közelítse a kontingenst a Tanács által már előre jelzett növekedési rátákhoz.

               A növelés sürgőssége nyilvánvaló: a 2016-os 120 000 hpa kontingenst már 2016 vége előtt felhasználták, és e kontingens 2016. január 1-jére visszaható hatállyal történő megemelése nélkül a termelőket érő károk jelentősek és valószínűleg helyrehozhatatlanok lesznek. A rumtermelők és a franciaországi nagy forgalmazók közötti kapcsolatot éves szerződések szabályozzák, amelyek a leszállított mennyiségekkel, a vételárral, továbbá az esetleges visszatérítésekkel és a promócióval kapcsolatos kötelezettségvállalásokat írnak elő. A kontingens kimerülése következtében az adóteher utólagosan megnövekszik a kontingenseket meghaladó mennyiségek tekintetében, míg a termelők az év elején, a szerződések aláírásakor nem látják előre sem a túllépés valószínűségét, sem annak mértékét. Tekintve, hogy a vételárat az év elején állapítják meg a csökkentett adóteher alapján, a kontingens év vége előtti túllépése okán keletkezett adóteher-növekedés olyan kockázat, amellyel a rumtermelőknek számolniuk kell. Ez a kockázat 2016-ban bekövetkezett. A kontingens visszaható hatályú növelése nélkül a rumtermelőket jelentős veszteség éri a kontingenseken felüli mennyiségek tekintetében.

               Ezenfelül, a kontingens megemelésének elmaradása gyengítené Franciaország legkülső régiói rumtermelőinek 2017-es kereskedelmi stratégiáját: mivel nem ismerik a 2017-es kontingens kimerülésének napját, az év végi promóciós időszakban le kellene mondaniuk arról, hogy az általuk előállított rumot eladásra kínálják.

               A kontingensnövelés szükségességét a gazdasági környezet is hangsúlyossá teszi: a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területéről származó „hagyományos” rum Európai Unió felé irányuló exportja csökkent. A 2005 és 2011 közötti években az e régiókból származó hagyományos rum Európai Unió felé irányuló exportja a 2005-ös 155 559 hpa-ról 205 482 hpa-ra emelkedett 2011-ben. 2012-től e kivitel erőteljesen lecsökkent: a 2012-es 189 928 hpa mennyiséget 2013-ban enyhe javulás követte (190 382 hpa), majd 2014-ben csökkenés (179 755 hpa), ezután 2015-ben megint csekély mértékű emelkedés volt megfigyelhető (180 482 hpa).

               A jelentős csökkenés javarészt azzal magyarázható, hogy visszaesett a Réunionból származó hagyományos rum Európai Unióba irányuló kivitele, és a legkülső régiók közül ott állítanak elő a legnagyobb mennyiségben hagyományos rumot. 2005 és 2011 között a Réunionból származó hagyományos rum exportja a 2005-ös 60 092 hpa-ról 87 314 hpa-ra emelkedett 2011-ben. 2012-től e kivitel erőteljesen lecsökkent: a 2012-es 69 491 hpa mennyiséget 2013-ban enyhe emelkedés követte (74 702 hpa), ami 2014-ben 63 240 hpa-ra, majd 2015-ben 58 890 hpa-ra esett vissza.

               A hagyományos rum e legkülső régiókból a kontinentális Európába irányuló szállítmányainak csökkenése javarészt abból ered, hogy e termékek részesedéseket veszítettek a könnyű rum németországi piacán, harmadik országbeli termelők javára. 2008-ban az említett legkülső régiókból származó könnyű rum németországi értékesítései 46 065 hpa-nak feleltek meg. Ezek az értékesítések 2014-ben már mindössze 22 885 hpa-t, 2015-ben pedig 17 091 hpa-t tettek ki.

               Jelenleg nem zárható ki, hogy a Bizottság és a Tanács által előre jelzett növekedési rátáknak megfelelő kontingensek és a ténylegesen engedélyezett kontingensek közötti eltérés hatással volt e fejleményekre. Erre az elemzésre a 189/2014/EU határozat jövőbeni felülvizsgálata keretében kerül sor.

               Meg kell jegyezni azt is, hogy a harmadik, köztük az AKCS- (afrikai, karibi, csendes-óceáni) országokból származó rum franciaországi fogyasztása sokkal kedvezőbben alakult, mint a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területéről származó rum fogyasztása. A harmadik országból származó rum franciaországi összfogyasztása ugyanis 2013-ban 20 733 hpa-t, 2014-ben 22 679 hpa-t és 2015-ben 26 147 hpa-t tett ki. A legkülső régiókban előállított hagyományos rum franciaországi adójogi szabad forgalomba bocsátása kisebb mértékben emelkedett ebben az időszakban: 2013-ban 115 438 hpa-nak, 2014-ben 119 066 hpa-nak és 2015-ben 120 000 hpa-nak felelt meg.

               A bizottsági szolgálatok által lefolytatott és 2016 júliusában véglegesített független gazdasági elemzés arra a következtetésre jutott, hogy a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területéről származó hagyományos rum franciaországi behozatala a teljes francia alkoholfogyasztásnak csak csekély részét teszi ki (1 és 2 % között), és hogy ezért a rum tekintetében meglévő adókedvezmény nem alkalmas arra, hogy torzítsa a versenyt a franciaországi rumpiacon. Ilyen körülmények között még kevésbé valószínű, hogy e behozatal hatást gyakorol az egységes piac működésére.

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  2016. szeptember 22-én a francia hatóságok arra kérték a Bizottságot, hogy terjessze elő a 2014. február 20-i 189/2014/EU tanácsi határozat technikai kiigazítási tervezetét, amelynek alapján a 120 000 hpa éves kontingenst 144 000 hpa-ra emelik. A kérelmet az igényelt kiigazítást indokoló jelentés kísérte.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  E kezdeményezés megfelel a Lisszaboni Szerződés 349. cikkében meghatározott politikai irányelvekben szereplő prioritásoknak. Ez a cikk elismeri, hogy a Guadeloupe-ot, Francia Guyanát, Martinique-ot és Réuniont is magukban foglaló legkülső régiók gazdasági és társadalmi strukturális helyzetét távoli fekvésük, szigetjellegük, kis méretük, kedvezőtlen domborzati és éghajlati viszonyaik és néhány terméktől való gazdasági függésük súlyosbítja, amely tényezők állandósága és együttes hatása súlyosan hátráltatja fejlődésüket. Ebből következően az említett 349. cikk úgy rendelkezik, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján és az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően egyedi intézkedéseket fogad el, amelyek célja különösen az, hogy meghatározza a Szerződések — így a közös politikák — alkalmazásának feltételeit ezekben a régiókban. A kontingens megnövelésének célja a munkahelyteremtés és a meglévő munkahelyek fenntartása, a gazdasági növekedés és a cukornád- és rumágazatban megvalósított befektetések előmozdítása és megóvása. Ez a növelés elmélyíti az egységes piacot, és azt hozzáférhetőbbé teszi az említett legkülső régióban letelepedett gazdasági szereplők számára azáltal, hogy kompenzálja őket a földrajzi és gazdasági helyzetükből eredő hátrányokért.

                  A kontingens kiigazításán túlmenően a kontingensek jövőbeli kezelése és indokoltságuk tekintetében a Bizottságnak a Franciaország által 2017. július 31-ig a 2014. február 20-i 189/2014/EU tanácsi határozat által előírt félidős felülvizsgálat részeként átadott elemzésekre kell támaszkodnia.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (Lisszaboni Szerződés) 349. cikkének (3) bekezdése értelmében a Tanács intézkedéseit a legkülső régiók sajátos jellemzőinek és korlátainak figyelembevételével fogadja el anélkül, hogy veszélyeztetné az uniós jogrend — így a belső piac és a közös politikák — integritását és koherenciáját. A 189/2014/EU határozatot és az alapjául szolgáló paramétereket más uniós politikákkal összhangban állónak ítélték. A kontingens növelése visszaható hatályú és korlátozott kiigazításnak tekinthető, amelynek értelmében a kontingens szintje a Tanács által már előre jelzett éves növekedési rátának felel majd meg. A 189/2014/EU határozat egyéb paraméterei változatlanok maradnak. E körülmények között az éves kontingens 120 000 hpa-ról 144 000 hpa-ra történő növelése nem befolyásolja a 189/2014/EU határozatnak az Unió más szakpolitikáival való összhangját.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  A Lisszaboni Szerződés (az Európai Unió működéséről szóló szerződés – EUMSZ) 349. cikke.

                •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Kizárólag a Tanács jogosult – az EUMSZ 349. cikke alapján – a legkülső régiókra vonatkozó egyedi intézkedéseket elfogadni azzal a céllal, hogy a Szerződések – és ezen belül a közös politikák – alkalmazását e régiókhoz igazítsa, tekintettel az említett régiók gazdasági és társadalmi helyzetét érintő állandó hátrányok fennállására.

                  A tanácsi határozatra irányuló javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének.

               •Arányosság

                  Az arányosság elvének megfelelően az Unió intézkedése sem tartalmilag, sem formailag nem terjedhet túl azon, ami a Szerződések célkitűzéseinek eléréséhez szükséges. A 144 000 hl kontingens megfelel az előre jelzett növekedési rátának és a növekedési ráta 2016 vége vonatkozásában történő alkalmazásából eredő mennyiségnek. A 189/2014/EU határozat jogi keretében egyedül úgy lehet elérni a kontingens 2016. január 1-jétől történő növelését – annak érdekében, hogy az elérje a 3,2 %-os növekedési rátának megfelelő szintet –, ha visszaható hatállyal módosítják a meglévő határozatot. Az intézkedés tehát sem tartalmilag, sem formailag nem terjed túl azon, ami a Szerződés 349. cikke célkitűzéseinek eléréséhez szükséges.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Lásd az arányosságra vonatkozó résznél.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  1. Az EUMSZ 349. cikke első bekezdésének a Bíróság által a C-132/14–C-136/14 egyesített ügyekben elfogadott értelmezéséből az következik, hogy az „egyedi intézkedéseket”, amelyekről e cikk rendelkezik, a legkülső régiók „gazdasági és társadalmi strukturális helyzetét” „figyelembe véve” kell elfogadni, amelyet egy sor tényező „súlyosbít, amely tényezők állandósága és együttes hatása súlyosan hátráltatja fejlődésüket”. Az említett tényezőket az EUMSZ 349. cikkének első bekezdése a legkülső régiók gazdasági és társadalmi strukturális helyzetét súlyosbító elemekként írja le, amelyeket a Tanácsnak az EUMSZ 349. cikk harmadik bekezdése értelmében figyelembe kell vennie az egyedi intézkedések elfogadásakor (a Bíróság (nagytanács) 2015. december 15-i ítélete, C-132/14–C-136/14 egyesített ügyek, 67. és 68. pont). A Bíróság által fent bemutatottakra tekintettel és az alább kifejtett indokok alapján a Bizottság úgy látja, hogy a jövedékiadó-kedvezményben részesíthető kontingens visszaható hatályú sürgős megemelése 120 000 hpa-ról 144 000 hpa-ra az egyetlen megfelelő intézkedés:

                  – a hagyományos rum előállítói nem fértek hozzá kellő mértékben a francia anyaországi piachoz. Az előre jelzett növekedési ráták 144 400 hpa kontingenst eredményeztek 2016 végén. Ebből eredően a kontingens 2016-ra visszaható hatályú megemelése 144 000 hpa-ra pusztán olyan felzárkózást jelent, amelynek célja, hogy a kontingenst a Bizottság és a Tanács által előre jelzett szintre hozza;

                  – a gazdasági keretet a Bizottság és a Tanács már pontosította és meghatározta;

                  – a gyors és visszaható hatályú növelésre azért van szükség, hogy elkerülhető legyen a termelőket érő azonnali és valószínűleg helyrehozhatatlan kár;

                  – az Eurostat adatai az e legkülső régiókban előállított rum Európai Unió felé irányuló exportjának nyilvánvaló csökkenését mutatják;

                  – a számokból az olvasható ki, hogy e hagyományos rum piaci részesedést veszített az Unió más tagállamaiban harmadik országbeli termelők javára;

                  – a más harmadik országokból származó és a francia anyaországban adójogi szabad forgalomba bocsátott rum behozatala sokkal kedvezőbben alakult;

                  – a 189/2014/EU határozat egyéb paraméterei változatlanok maradnak.

                  2. Olyan, korlátozott gazdasági kihatásokhoz való hozzáigazítási intézkedésről van szó, amelyek jelenleg nem indokolják a hatásvizsgálattal járó költségeket. Jelen esetben a kontingens 2016. január 1-jére visszaható hatályú megnövelése az egyetlen alternatíva annak garantálására, hogy a legkülső régiókból származó „hagyományos rum” versenyképes maradjon az Unió piacán.

                  Ezenfelül, a 92/83/EGK irányelv kitűzött célok elérésére való alkalmasságának értékelése érdekében a bizottsági szolgálatok által lefolytatott és 2016 júliusában véglegesített független gazdasági vizsgálat
                     5
                   arra a következtetésre jutott, hogy a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területéről származó hagyományos rum franciaországi behozatala a teljes francia alkoholfogyasztásnak csak csekély részét teszi ki, és hogy ezért a meglévő adókedvezmény nem alkalmas arra, hogy torzítsa a versenyt a franciaországi rumpiacon. Ilyen körülmények között még kevésbé valószínű, hogy e behozatal hatást gyakorol az egységes piac működésére.

                  E következtetéseket közzétették, és minden érdekelt féllel konzultáltak. Jóllehet a vizsgálat tárgya nem kifejezetten a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területéről származó, a francia anyaországban adókedvezményben részesíthető hagyományos rum kontingenseinek növelésével foglalkozott, a Bizottság mindazonáltal megállapítja, hogy a konzultáció keretében beérkezett és ellenőrzött több mint 750 észrevétel alapján nem adódtak olyan érvek vagy egyéb információk, amelyek tekintetében további elemzésre lett volna szükség
                     6
                  .

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Lásd a fenti pontot

                  A kontingens azonnali kiigazításán túlmenően a Bizottságnak a Franciaország által 2017. július 31-ig a 2014. február 20-i 189/2014/EU tanácsi határozat által előírt félidős felülvizsgálat részeként átadott elemzésekre kell támaszkodnia. A felülvizsgálat keretében újból konzultálnak valamennyi érdekelttel.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Lásd fent „A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata” pontot

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Nem alkalmazható

               •Alapjogok

                  Nem alkalmazható

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A javaslatnak nincs költségvetési vonzata.

               2017/0127 (CNS)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területén előállított „hagyományos” rumra kivetett egyes közvetett adókra vonatkozó kedvezmény alkalmazásának Franciaország számára történő engedélyezéséről és a 2007/659/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló 189/2014/EU tanácsi határozat módosításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 349. cikkére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

               tekintettel az Európai Parlament véleményére
                  7
               ,

               tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére
                  8
               ,

               tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére
                  9
               ,

               különleges jogalkotási eljárás keretében,

               mivel:

               (1)A 189/2014/EU tanácsi határozat
                  10
                1. cikke értelmében Franciaország engedélyt kapott arra, hogy meghosszabbítsa a 92/84/EGK irányelv
                  11
                3. cikkében az alkoholra meghatározott jövedéki adó teljes mértékénél alacsonyabb adómértéknek, valamint a „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) elnevezésű adónak a francia nemzeti jogban előírt teljes mértékénél alacsonyabb adómértéknek a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területén előállított „hagyományos” rumra a Franciaország kontinentális területén történő alkalmazását.

               (2)Az említett határozat 3. cikke szerint a „hagyományos” rumra alkalmazandó kedvezményes jövedéki adó és VSS 120 000 hl tiszta alkohol (hpa) éves kontingensre korlátozódik.

               (3)2016. szeptember 22-én a francia hatóságok arra kérték a Bizottságot, hogy terjesszen elő technikai kiigazítási tervezetet, amelynek alapján a 120 000 hpa éves kontingenst 144 000 hpa-ra emelik. A kérelmet az igényelt kiigazítást indokoló információkat összefoglaló jelentés kísérte. A hagyományos rum előállítói nem fértek hozzá kellő mértékben a francia anyaországi piachoz 2016-ban. Az előre jelzett növekedési rátákhoz egy 144 400 hpa-nak megfelelő kontingensre volt szükség, és ezt a volument 2016 végén elérték. Az évi 120 000 hpa kontingenst tehát 144 000 hpa-ra kellene növelni. A 189/2014/EU határozat által engedélyezett intézkedéseket a teljes rendszer mélyrehatóbb elemzése és felülvizsgálata során vizsgálják majd. Ez az elemzés figyelembe veszi a Franciaország által készített, a 189/2014/EU határozat 4. cikkében előírt jelentést.

               (4)A 2016-os 120 000 hpa kontingenst már 2016 vége előtt felhasználták, és a kontingens 2016. január 1-jére visszaható hatállyal történő megemelése nélkül a termelőket érő károk jelentősek és valószínűleg helyrehozhatatlanok lesznek. A rumtermelők és a franciaországi nagy forgalmazók közötti kapcsolatot éves szerződések szabályozzák, amelyek a leszállított mennyiségekkel, a vételárral, továbbá az esetleges visszatérítésekkel és a promócióval kapcsolatos kötelezettségvállalásokat írnak elő. A kontingens kimerülése következtében az adóteher váratlanul és utólagosan megnövekedett a kontingenst meghaladó mennyiségek tekintetében, míg a termelők az év elején, a szerződések aláírásakor nem láthatták előre sem a túllépés valószínűségét, sem annak mértékét. A kontingens visszaható hatályú növelése nélkül a rumtermelőket jelentős veszteség éri a kontingenseken felüli mennyiségek tekintetében. Ezért tehát engedélyezni kell a kontingens 2016. január 1-jére visszaható hatályú növelését.

               (5)A 189/2014/EU határozat egyéb paraméterei változatlanok maradnak, továbbá a bizottsági szolgálatok által lefolytatott és 2016 júliusában véglegesített független gazdasági elemzés megerősítette, hogy a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területéről származó hagyományos rum franciaországi behozatala a teljes francia alkoholfogyasztásnak csak csekély részét teszi ki. Ezért a rum tekintetében meglévő adókedvezmény nem alkalmas arra, hogy torzítsa a versenyt a franciaországi rumpiacon, még kevésbé az egységes piacon.

               (6)E határozat nem sérti az EUMSZ 107. és 108 cikkének lehetséges alkalmazását.

               (7)Ennélfogva helyénvaló módosítani a 189/2014/EU határozatot,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               1. A 189/2014/EU határozat 3. cikkének (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

               „(1)  A 2. cikkben említett rumra alkalmazandó, 1. cikkben említett kedvezményes jövedéki adó és VSS 120 000 hl tiszta alkohol éves kontingensre korlátozódik a 2015. december 31-ig tartó időszakban. A 2016. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakban ezen adók 144 000 hl tiszta alkohol éves kontingensre korlátozódnak.”

               2. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     elnök

                     (1)
                  A Tanács 2002/166/EK határozata (2002. február 18.) a Franciaország számára a tengerentúli megyékben előállított „hagyományos” rumra jövedékiadó-kedvezmény alkalmazása meghosszabbításának engedélyezéséről HL L [55]., [2002.2.26.], [33]. o.

                     (2)
                  A Tanács 2007/659/EK határozata (2007. október 9.) a Franciaország részére a tengerentúli megyéiben előállított „hagyományos” rumra jövedékiadó-kedvezmény alkalmazásának engedélyezéséről és a 2002/166/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, HL L [270]., [2007.10.13.], [12]. o.

                     (3)
                  A Tanács 896/2011/EU határozata (2011. december 19.) a 2007/659/EK határozatnak az időbeli hatálya és a jövedékiadó-kedvezményben részesíthető éves kontingens tekintetében történő módosításáról, HL L [345]., [2011.12.29.], [18]. o.

                     (4)
                  A Tanács 189/2014/EU határozata (2014. február 20.) a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területén előállított „hagyományos” rumra kivetett egyes közvetett adókra vonatkozó kedvezmény alkalmazásának Franciaország számára történő engedélyezéséről és a 2007/659/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, HL L [59]., [2014.2.28.], [1]. o.

                     (5)
                  A jelentés 28. oldala és 7. mellékletének 17–20. oldala

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/3e197d56-02d3-4efd-b056-5b7d53b8e196/Evaluation%20of%20Council%20Directive%2092-83-EEC%20on%20the%20harmonisation%20of%20the%20structures%20of%20excise%20duties%20on%20alcohol%20and%20alcoholic%20beverages.pdf

                     (6)

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/c1011602-0d01-4d97-9ce1-56a23fa57929/Appendix%209a%20-%20Open%20public%20consultation%20summary%20report.pdf

                     (7)
                  HL L ., , . o.

                     (8)
                  A Tanács 189/2014/EU határozata (2014. február 20.) a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique és Réunion területén előállított „hagyományos” rumra kivetett egyes közvetett adókra vonatkozó kedvezmény alkalmazásának Franciaország számára történő engedélyezéséről és a 2007/659/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 59., 2014.2.28., 1. o.).

                     (9)
                  A Tanács 92/84/EGK irányelve (1992. október 19.) az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének közelítéséről (HL L 316., 1992.10.31., 29. o.).


Fontos jogi nyilatkozat

|

52006PC0802

Javaslat a Tanács határozata a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérő különös intézkedés alkalmazásának Észtország, Szlovénia, Svédország és az Egyesült Királyság részére történő engedélyezéséről  /* COM/2006/0802 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 14.12.2006COM(2006) 802 véglegesJavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérő különös intézkedés alkalmazásának Észtország, Szlovénia, Svédország és az Egyesült Királyság részére történő engedélyezéséről(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat indokai és célkitűzései A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács, az adómegállapítási eljárás egyszerűsítése érdekében a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag eljárva engedélyezheti bármely tagállamnak az irányelv rendelkezéseitől eltérő egyedi intézkedések alkalmazását. A Bizottság Főtitkárságán 2006. január 26-án iktatott levelében az Egyesült Királyság a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésével szemben fennálló eltérésének meghosszabbítását kérelmezte. Az eltérés alapján az Egyesült Királyság elhalaszthatja a hozzáadottérték-adó levonásának jogát addig az időpontig, amíg azt a szállítónak kifizetik. A Bizottság Főtitkárságán 2006. augusztus 31-én (Észtország), 2006. június 27-én (Szlovénia) illetve 2006. április 6-án (Svédország) iktatott levelében az említett országok kérelmezték, hogy a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérően elhalaszthassák a hozzáadottérték-adó levonásának jogát addig az időpontig, amíg azt a szállítónak kifizetik. A 77/388/EGK irányelv 27. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság 2006. október 6-án (Észtország), 2006. október 6-án (Szlovénia), 2006. október 4-én (Svéd Királyság) és 2006. október 6-án (Egyesült Királyság) kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot az említett országok kérelméről. A Bizottság 2006. október 6-án kelt levelében értesítette Svédországot, 2006. október 9-én kelt levelében pedig Észtországot, Szlovéniát és az Egyesült Királyságot, hogy birtokában van a kérelmek elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak. |120 | Általános háttér Az Egyesült Királyság választható egyszerűsített rendszert (pénzforgalmi szemléletű elszámolást) engedélyez azon adóalanyok esetében, akiknek a forgalma nem haladja meg a 660 000 angol fontot (körülbelül 964 000 euro). E rendszer szerint az erre jogosult adóalanyok a 77/388/EGK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében az ellenérték átvételéig elhalaszthatják az adó megfizetését. Ugyanakkor a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve az egyszerűsített rendszert választó adóalanyok nem vonhatják le az előzetesen felszámított adót addig, amíg meg nem fizették azt a szállítónak. Az Egyesült Királyság a 87/400/EGK tanácsi határozat alapján megkapta az engedélyt a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől való eltérésre. E határozat a pénzforgalmi szemléletű elszámolás alkalmazását azokra az adóalanyokra korlátozta, akiknek az éves forgalma nem haladta meg a 340 000 ECU-t. A 90/497/EGK, a 93/111/EGK, a 97/375/EK, a 2000/435/EK és a 2003/909/EK tanácsi határozattal meghosszabbított hatályú eltérés forgalmi korlátja fokozatosan a jelenlegi 660 000 angol fontra emelkedett. Az eltérés iránti jelenlegi kérelemben az Egyesült Királyság azt kérelmezte, hogy a pénzforgalmi szemléletű elszámolás forgalmi korlátját 1 350 000 angol fontra (megközelítőleg 2 000 000 euróra) emeljék. Ez a hatályos forgalmi korlát kétszerese. Az Egyesült Királyság szerint a pénzforgalmi szemléletű elszámolás a kis- és középvállalkozásokat támogató egyszerűsítési intézkedések részét képezi. A pénzforgalmi szemléletű elszámolás alkalmazására jogosult vállalkozások száma mintegy 1 millió, míg a rendszer előnyeit kihasználni képes vállalkozások száma mintegy 750 000. E vállalkozások közül 159 000 alkalmazza ténylegesen a rendszert. A forgalmi korlát emelése további 57 000 vállalkozás számára tenné lehetővé a rendszer alkalmazását. A jelenlegi eltérés 2006. december 31-ig érvényes. Az Egyesült Királyság kérelmezte, hogy engedélyezzék az eltérés hatályának 2009. december 31-ig történő meghosszabbítását. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az Egyesült Királyság kérése mind a forgalmi korlát emelése, mind az eltérés időtartama tekintetében elfogadható. A választható pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszert 1987. október 1-je óta alkalmazzák az Egyesült Királyságban. A forgalmi korlát kért emelése nem változtatja meg a rendszert. Észtország, Szlovénia és Svédország szintén a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől való eltérést kér a választható egyszerűsített rendszer (pénzforgalmi szemléletű elszámolás) tekintetében. Az Egyesült Királyságban alkalmazott rendszerhez hasonlóan az erre jogosult adóalanyok számára engedélyeznék, hogy a 77/388/EGK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében az ellenérték átvételéig elhalasszák az adó megfizetését. Ugyanakkor a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve az egyszerűsített rendszert választó adóalanyok nem vonhatnák le az előzetesen felszámított adót addig, amíg meg nem fizették azt a szolgáltatás nyújtójának. A rendszer részleteit, beleértve az alkalmazásra vonatkozó engedélyezés és az engedély visszavonása feltételeit, valamint a különös számviteli követelményeket maguk a tagállamok határozzák meg. Szlovénia esetében a forgalmi korlát 50 000 000 szlovén tolár lenne (mintegy 208 000 euro). A 62 000 jogosult vállalkozás közül várhatóan 1000 döntene a rendszer alkalmazása mellett. Svédország esetében a forgalmi korlát 3 000 000 svéd korona lenne (mintegy 300 000 euro). Ez alapján mintegy 630 000 vállalkozás lenne jogosult, amelyek közül a becslések szerint valószínűleg mintegy 60%, azaz 400 000 vállalkozás választaná a rendszer alkalmazását. Az eltérés iránti szlovén és svéd kérelem az Egyesült Királyság hatályos eltérésére és javasolt meghosszabbítására épül. A Bizottság ezért támogatja ezeket az eltérés iránti kérelmeket, amelyek a kisvállalkozások adóügyeinek egyszerűsítését célozzák. A választható egyszerűsített rendszernek (pénzforgalmi szemléletű elszámolásnak) Észtországban nem lenne forgalmi korlátja. Alkalmazásának lehetőségét ehelyett az észt jogszabályok értelmében egyéni vállalkozóknak minősülő adóalanyok számára korlátozzák, akik közül mintegy 5700-an szerepelnek a héanyilvántartásban. E vállalkozások számára engedélyezett, hogy közvetlen adókra vonatkozó jövedelembevallásukat pénzforgalmi szemléletű elszámolás alapján készítsék. Számukra ezért egyszerűsítené számviteli kötelezettségeiket, ha a héabevallást is pénzforgalmi szemléletben készíthetnék el. Tekintve a rendszer alkalmazására jogosult vállalkozások kis számát és a rendszer egyszerűsítési előnyeit, a Bizottság támogatja ezt az eltérés iránti kérelmet. |130 | A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérő választható intézkedés alkalmazásának az Egyesült Királyság számára való engedélyezéséről szóló, 1997. június 9-i 97/375/EK tanácsi határozat. E tanácsi határozatot módosította a 2000. június 29-i 2000/435/EK és a 2003. december 22-i 2003/909/EK tanácsi határozat, és 2006. december 31-én hatályát veszti. |141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |219 | Nem releváns. |A szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |229 | Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |230 | Hatásvizsgálat A javasolt határozat a kis- és középvállalkozások héafelszámítására vonatkozó egyszerűsítési intézkedéseket tartalmaz és javíthatja az érintett vállalkozások pénzforgalmi helyzetét.. Hatása mindenképp korlátozott lesz, mivel az eltérés alkalmazási köre szűk. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javasolt fellépés összefoglalása A 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől való eltérés folytatásának engedélyezése az Egyesült Királyság esetében, Észtország, Szlovénia és Svédország esetében pedig az eltérés engedélyezése, egy olyan választható pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer alkalmazása érdekében, amelyben az adóalanynak el kell halasztania a héa levonását addig az időpontig, amíg az árukat vagy a szolgáltatásokat ténylegesen kifizetik a szállítónak. |310 | Jogalap A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikkének (1) bekezdése. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ennélfogva nem alkalmazandó. |Az arányosság elve A javaslat a következő ok(ok) miatt felel meg az arányosság elvének: |331 | A határozat tárgya engedély kiadása egy tagállam számára annak saját kérelmére, és nem jelent semminemű kötelezettséget. |332 | Mivel a vonatkozó rendelkezéstől való eltérés alkalmazási területe korlátozott, a különleges intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. |Eszközök kiválasztása |341 | Javasolt eszközök: egyéb. |342 | Egyéb eszközök a következő ok(ok) miatt nem lennének megfelelők: A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 27. cikke szerint a közös héaszabályoktól való eltérés csak akkor lehetséges, ha arra a Tanács a Bizottság javaslatára egyhangúlag eljárva felhatalmazást ad. A Tanács határozata az egyetlen megfelelő eszköz, mivel a címzettjei egyes tagállamok is lehetnek. |KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |409 | A javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére. |TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |520 | A hatályos jogszabályok hatályon kívül helyezése A javaslat elfogadása a hatályos jogszabályok hatályon kívül helyezését eredményezi. |Felülvizsgálati/módosítási/megszüntetési záradék |E-4340 | A javaslat megszüntetési záradékot tartalmaz. |1.  JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérő különös intézkedés alkalmazásának Észtország, Szlovénia, Svédország és az Egyesült Királyság részére történő engedélyezésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre,tekintettel a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 27. cikkének (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára[2],mivel:(1) A 97/375/EK tanácsi határozat[3] a 77/388/EGK irányelv 27. cikkében megállapított eljárással összhangban engedélyezi az Egyesült Királyság számára, hogy az említett irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve különös intézkedést alkalmazzon egy választható adórendszer alkalmazása érdekében, amelyben az adóelszámolás a fizetett és kapott ellenérték alapján történik (pénzforgalmi szemléletű elszámolás). A pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer alapján az előzetesen felszámított héa levonási joga az Egyesült Királyságban – az említett irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve – az előzetesen felszámított héa szállítóknak történő kifizetéséig elhalasztható azoknak az adóalanyoknak az esetében, akik a fizetendő héát – az említett irányelv 10. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének második francia bekezdése értelmében – akkor számolják el, ha vevőiktől megkapták az ellenértéket.(2) A Bizottság Főtitkárságán 2006. január 26-án iktatott levelében az Egyesült Királyság a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésével szemben fennálló eltérésének három évvel történő meghosszabbítását kérelmezte. Az Egyesült Királyság azt is kérelmezte, hogy a pénzforgalmi szemléletű elszámolás forgalmi korlátját 660 000 angol fontról 1 350 000 angol fontra emeljék.(3) A Bizottság Főtitkárságán 2006. augusztus 31-én iktatott levelében Észtország kérelmezte, hogy a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve engedélyezzék, hogy az adóalany akkor vonhassa le a héát, ha szállítója ki van fizetve. A levonás elhalasztása csak arra az egyszerűsített, pénzforgalmi elszámolási szemléletű rendszerre vonatkozik, amelyben az adóalany a nyújtott szolgáltatásai után fizetendő héát – az említett irányelv 10. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének második francia bekezdése értelmében – akkor számolja el, amikor vevőitől megkapja az ellenértéket. Észtország kérelmezte, hogy a pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszert az észt jogszabályok értelmében egyéni vállalkozóknak minősülő adóalanyokra korlátozzák.(4) A Bizottság Főtitkárságán 2006. június 27-én iktatott levelében Szlovénia kérelmezte, hogy a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve engedélyezzék, hogy az adóalany akkor vonhassa le a héát, ha szállítója ki van fizetve. A levonás elhalasztása csak arra az egyszerűsített, pénzforgalmi elszámolási szemléletű rendszerre vonatkozik, amelyben az adóalany a nyújtott szolgáltatásai után fizetendő héát – az említett irányelv 10. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének második francia bekezdése értelmében – akkor számolja el, amikor vevőitől megkapja az ellenértéket. Szlovénia kérelmezte, hogy az egyszerűsített, pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer forgalmi korlátját 50 000 000 szlovén tollárban határozzák meg.(5) A Bizottság Főtitkárságán 2006. április 6-án iktatott levelében Svédország kérelmezte, hogy a 77/388/EGK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve engedélyezzék, hogy az adóalany akkor vonhassa le a héát, ha szállítója ki van fizetve. A levonás elhalasztása csak arra az egyszerűsített, pénzforgalmi elszámolási szemléletű rendszerre vonatkozik, amelyben az adóalany a nyújtott szolgáltatásai után fizetendő héát – az említett irányelv 10. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének második francia bekezdése értelmében – akkor számolja el, amikor vevőitől megkapja az ellenértéket. Svédország kérelmezte, hogy az egyszerűsített, pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer forgalmi korlátját 3 000 000 svéd koronában határozzák meg.(6) A 77/388/EGK irányelv 27. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság 2006. október 6-án (Észtország), 2006. október 6-án (Szlovénia), 2006. október 4-én (Svéd Királyság) és 2006. október 6-án (Egyesült Királyság) kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot az említett országok kérelméről. A Bizottság 2006. október 6-án kelt levelében értesítette Svédországot, 2006. október 9-én kelt levelében pedig Észtországot, Szlovéniát és az Egyesült Királyságot, hogy birtokában van a kérelmek elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak.(7) A pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer a kis- és középvállalkozásokat érintő egyszerűsítési intézkedés. Az Egyesült Királyság esetében az egyszerűsített rendszer korlátjának emelése révén több vállalkozás választhatja a rendszer alkalmazását. A forgalmi korlát emelése további 57 000 vállalkozás számára tenné lehetővé a rendszer alkalmazását. Az Észtország által kért eltérés 5700 vállalkozás számára teszi lehetővé a pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer alkalmazását. Szlovénia esetében 62 000 vállalkozás választhatja majd a pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer alkalmazását. A rendszer Svédországban 630 000 vállalkozás számára lesz hozzáférhető.(8) Az észt, szlovén, svéd, és egyesült királyságbeli eltérés az egyszerűsített rendszer választására jogosult vállalkozások száma és a korlátozott időtartam fényében elfogadható.(9) A szóban forgó eltérés nem befolyásolja a tagállamok által a végső fogyasztás szakaszában beszedett adóbevétel teljes nagyságát, ennek következtében nincs kedvezőtlen hatással az Európai Közösségek héából származó saját forrásaira.ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, Észtország, Szlovénia, Svédország és az Egyesült Királyság számára engedélyezett, hogy – a második albekezdésben foglaltaknak megfelelően – elhalasszák az adóalany előzetesen felszámított adóra vonatkozó adólevonási jogát, az előzetesen felszámított adó szállítóknak történő kifizetéséig.Az érintett adóalanynak olyan rendszert kell alkalmaznia, amely szerint a szolgáltatásaik után fizetendő héát akkor számolják el, amikor vevőiktől megkapták az ellenértéket. Éves forgalmuk Szlovénia esetében nem haladhatja meg az 50 000 000 szlovén tolárt, Svédország esetében a 3 000 000 svéd koronát, az Egyesült Királyság esetében az 1 350 000 angol fontot, Észtország esetében pedig egyéni vállalkozóknak kell lenniük.2. cikkA 97/375/EK határozat hatályát veszti.3. cikkEz a határozat 2009. december 31-én hatályát veszti.4. cikkEnnek a határozatnak az Észt Köztársaság, a Szlovén Köztársaság, a Svéd Királyság és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága a címzettje.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2006/69/EK irányelvvel (HL L 221., 2006.8.12., 9. o.) módosított irányelv.[2] HL C […]., […].,[…]. o.[3] HL L 158., 1997.6.17., 43. o. A legutóbb a 2003/909/EK határozattal (HL L 342., 2003.12.30., 49. o.) módosított határozat.