				|

		52014PC0660

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről (kodifikált szöveg) /* COM/2014/0660 final - 2014/0305 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A Bizottság a népek Európájának
jegyében nagy jelentőséget tulajdonít az uniós joganyag
egyszerűsítésének és átláthatóbbá tételének annak érdekében, hogy az a
polgárok számára világosabb és könnyebben hozzáférhető legyen, így tovább
bővítve a számukra biztosított jogok gyakorlásának lehetőségeit.
Ez a cél nem érhető el mindaddig, amíg
számos, sokszor jelentősen módosított rendelkezés részben az eredeti jogi
aktusban, részben pedig a későbbi, módosító jogi aktusokban szétszórtan
található meg. A hatályos rendelkezések megállapításához így jelentős
kutatómunka és számos jogi aktus összevetése szükséges.
Ezen okból, valamint azért, hogy a joganyag
egyértelmű és áttekinthető legyen, szükséges a többször módosított
jogi aktusok kodifikációja.
2.           A Bizottság 1987. április 1-jén úgy
határozott[1],
hogy szervezeti egységei számára előírja valamennyi jogi aktusnak a
legkésőbb a tizedik módosítást követő kodifikációját, hangsúlyozva,
hogy ez minimumkövetelményként értendő, és ezen egységeknek törekedniük kell
az illetékességükbe tartozó jogi aktusok kodifikációjának még gyakrabban
történő elvégzésére annak érdekében, hogy e jogi aktusok rendelkezései
áttekinthetők és könnyen érthetők legyenek.
3.           Az 1992. decemberi edinburgh-i
Európai Tanács következtetései[2]
is megerősítették e követelményt, amennyiben rámutattak a kodifikáció
fontosságára, ugyanis a tekintetben, hogy valamely adott helyzetre az adott
időben mely jogi aktus alkalmazandó, a kodifikáció jogbiztonságot teremt.
A kodifikációt a szokásos uniós jogalkotási
eljárással összhangban kell elvégezni.
Mivel a kodifikáció tárgyát képező jogi aktus
érdemben nem módosítható, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 1994.
december 20-án intézményközi megállapodást kötöttek arról, hogy a kodifikált
jogi aktusok elfogadása során gyorsított eljárás alkalmazható.
4.           Ezen javaslat célja az Európai
Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott
behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK
tanácsi rendelet kodifikációja[3].
Az új rendelet a benne foglalt jogi aktusok[4]
helyébe lép. E javaslat teljes egészében megőrzi a kodifikált jogi aktusok
tartalmát, és ennek megfelelően, kizárólag a kodifikáció elvégzéséhez
szükséges alaki módosítások elvégzésével, azokat pusztán egybefoglalja.
5.           A kodifikációs javaslatot az
597/2009/EK és a módosító aktus előzetes, 22 hivatalos nyelven
készült, egységes szerkezetbe foglalt változata alapján az Európai Unió
Kiadóhivatala készítette adatfeldolgozó rendszer segítségével. Abban az esetben,
ha a cikkek új számozást kaptak, a régi és az új számozás közötti összefüggést
a kodifikált rendelet VI. mellékletében található megfelelési táblázat
tartalmazza.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
2014/0305 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
az Európai Ö Unióban Õ tagsággal nem
rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni
védelemről (kodifikált szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Ö Európai Unió
működéséről szóló Õ szerződésre, és
különösen annak Ö 207. cikke (2)
bekezdésére Õ,
tekintettel Ö az
Európai Õ Bizottság
javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti
parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[5],
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
ê 597/2009
(1) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(1)       Az Ö 597/2009/EK Õ tanácsi rendeletet[6] jelentősen módosították[7]. A
rendeletet az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében célszerű
kodifikálni.
ê 597/2009 (3) preambulumbekezdés
(kiigazított szöveg)
(2)       A Kereskedelmi
Világszervezetet létrehozó egyezmény (a továbbiakban: WTO‑egyezmény) 1.A.
melléklete tartalmazza többek között az 1994. évi Általános Vám- és
Kereskedelmi Egyezmény (a továbbiakban: Ö 1994. évi
GATT Õ), egy
mezőgazdasági megállapodást (a továbbiakban: a mezőgazdasági
megállapodás), egy megállapodást az Ö 1994. évi
Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény Õ VI. cikkének
végrehajtásáról (a továbbiakban: az 1994. évi dömpingellenes megállapodás),
továbbá egy megállapodást a támogatásokról és kiegyenlítő
intézkedésekről (a továbbiakban: a támogatásokról szóló megállapodás).
ê 597/2009
(5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(3)       A Ö támogatásokról
szóló megállapodásokban Õ előírt
szabályok megfelelő és áttekinthető alkalmazásának biztosítása érdekében
Ö a megállapodás
megfogalmazásainak Õ a lehető legteljesebb
mértékben Ö meg kell
jelenniük az uniós Õ jogban.
ê 597/2009 (6) preambulumbekezdés

(4)       Továbbá indokoltnak
tűnik annak a kellő részletességgel történő magyarázata, hogy
egy támogatást milyen esetekben kell létezőnek vélelmezni, milyen elvek
alapján kell ezt kiegyenlítőnek tekinteni (különös tekintettel a célzott
támogatás megadása esetében), és a kiegyenlíthető támogatás összegszerűségének
kiszámítása milyen kritériumok alapján történik.
ê 597/2009
(7) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(5)       Egy támogatás meglétének a
megállapításához szükséges annak bizonyítása, hogy egy ország területén egy
kormányzati szerv vagy valamilyen más közintézmény által nyújtott pénzügyi
hozzájárulást, vagy a Ö 1994. évi
GATT Õ XVI. cikke
értelmében valamilyen jövedelem- vagy ártámogatást alkalmaztak, és az abból
származó gazdasági előnyt átruházták a támogatásban részesülő
vállalkozásra.
ê 597/2009 (8) preambulumbekezdés

(6)       A kedvezményezett számára
nyújtott előny kiszámításához, ha az érintett országban nem létezik piaci
viszonyítási alap, a viszonyítási alap meghatározását az adott országban
uralkodó viszonyoknak az adott országban rendelkezésre álló tényezők
alapján történő kiigazítása alapján kell elvégezni. Ha ez nem
megvalósítható, mert többek között az ilyen árak vagy költségek nem léteznek
vagy nem megbízhatóak, a viszonyítási alapot a más piacokra jellemző
feltételek alapján kell meghatározni.
ê 597/2009 (9) preambulumbekezdés
(kiigazított szöveg)
(7)       Annak megállapításához, hogy
a támogatott behozatal jelentős kárt okozott vagy károkozás veszélyével
fenyeget-e, kívánatos a meghatározó tényezőkkel kapcsolatosan
egyértelmű és kellő részletességű útmutatást nyújtani. Annak
bizonyításában, hogy az érintett behozatal mennyiségi és árszintjei Ö az uniós Õ gazdasági ágazat
által elszenvedett kár előidézői, figyelmet kell fordítani egyéb
tényezők befolyásoló hatásaira és különösen Ö az uniós Õ piaci viszonyokra
is.
ê 597/2009
(10) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(8)       Kívánatos az „Ö uniós Õ gazdasági ágazat”
fogalom pontos meghatározása és annak előírása, hogy az exportőrökkel
érdekeltségi kapcsolatot fenntartó feleket az ilyen gazdasági ágazatból ki
lehet zárni, illetve a „kapcsolódó” fogalom pontos meghatározása. Ö Az uniós Õ térségi gyártók/termelők
érdekében szintén szükséges kiegyenlítő vám alkalmazására vonatkozó
intézkedés előírása és az ilyen térség meghatározásával kapcsolatos iránymutatás
nyújtása.
ê 597/2009
(11) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(9)       Szükséges annak
meghatározása, hogy ki jogosult kiegyenlítő vám alkalmazására irányuló
kérelmet benyújtani, beleértve Ö az uniós Õ gazdasági ágazat
általi ilyen támogatás mértékét, a kiegyenlíthető támogatásokkal
kapcsolatos tájékoztatást, valamint az igénylésbe foglalandó, a kár jellegével
és az okozati összefüggésekkel kapcsolatos tájékoztatást. Szintén indokolt a
kérelmek elutasítási eljárásainak vagy az eljárások kezdeményezési eljárásainak
a meghatározása.
ê 597/2009
(12) preambulumbekezdés
(10)     Szükséges annak a módnak a
meghatározása, amely szerint az érdekelt feleket tájékoztatni kell az illetékes
hatóságok által igényelt információkról, és számukra elegendő lehetőséget
kell biztosítani arra, hogy vonatkozó bizonyítékaikat előterjeszthessék,
és érdekeiket megvédhessék. Szintén kívánatos a vizsgálat során alkalmazott
szabályok és követendő eljárások egyértelmű előírása, különös
tekintettel azokra a szabályokra, amelyeket az érdekelt feleknek meghatározott
határidőn belül az azonosságuk igazolásával, álláspontjuk
előterjesztésével és az igényelt információk benyújtásával kapcsolatosan
be kell tartaniuk olyan esetekben, amikor ezeket a szempontokat és információkat
az üggyel kapcsolatban figyelembe kell venni. Szintén indokolt azoknak a
feltételeknek a meghatározása, amelyek ahhoz szükségesek, hogy egy érdekelt fél
hozzáférhessen a másik érdekelt fél által előterjesztett információkhoz,
és észrevételeit azokkal kapcsolatban megtehesse. Annak biztosításáról is
gondoskodni kell, hogy a tagállamok és a Bizottság együttműködjenek az
információk begyűjtésében.
ê 597/2009
(13) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(11)     Szükséges azoknak a
feltételeknek a Ö meghatározása Õ , amelyek alapján az
ideiglenes vámokat kivethetik, beleértve az olyan esetekben alkalmazandó
feltételeket is, amikor az ilyen vámok kivetése a kezdeményezés napjától
számított 60 napnál korábban történt, és az attól számított kilenc hónapos
időszak letelte utáni időszakokban nem alkalmazható. A Bizottság az
ilyen vámokat minden esetben csak egy négyhónapos időszakra vetheti ki.
ê 597/2009
(14) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(12)     Szükséges a megfelelő
eljárások meghatározása olyan esetekre, amikor vállalják a kiegyenlíthető
támogatások nyújtásának és az okozott kárnak a megszüntetését vagy beszámítását
ideiglenes vagy állandó vámok kivetésének az elfogadása helyett. Szintén
indokolt a vállalt kötelezettségek megszegése vagy visszavonása esetén várható
következmények, valamint ideiglenes vámok kivetési eljárásainak Ö meghatározása Õ a
kötelezettségvállalások vélelmezett megsértése esetében, vagy olyan esetekben,
amikor a feltárt tények kiegészítése céljából további vizsgálatokat kell
lefolytatni. A kötelezettségvállalások elfogadásában gondoskodni kell arról,
hogy a felajánlott kötelezettségvállalások jellege és a kötelezettségvállalások
végrehajtása ne vezessen versenyellenes magatartás kialakulásához.
ê 597/2009
(15) preambulumbekezdés
(13)     Megfelelőnek
tekinthető annak előírása, hogy egyetlen jogi aktussal visszavonható
legyen a kötelezettségvállalás és visszaállítható legyen a vám. Szintén
szükséges annak biztosítása, hogy a visszavonási eljárás rendszerint hathónapos
határidőn belül, de legfeljebb kilenc hónapon belül befejeződjék, így
biztosítva a hatályban lévő intézkedés megfelelő végrehajtását.
ê 597/2009
(16) preambulumbekezdés
(14)     Rendelkezni kell arról, hogy
az egyes eseteket a szokásos esetekben a vizsgálat kezdeményezésétől
számított 12 hónapon belül, és minden esetben legfeljebb 13 hónapon belül
le kell zárni, tekintet nélkül arra, hogy az adott esettel kapcsolatosan
alkalmaztak-e végleges intézkedéseket vagy sem.
ê 597/2009
(17) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(15)     Ö A vizsgálatot
vagy eljárást meg kell szüntetni, amikor a kérdéses támogatás csekély
összegű Õ, vagy különösen olyan
esetekben, amikor a behozatal fejlődő országból származik, vagy
amikor a támogatott behozatal mennyisége vagy a kár mértéke elhanyagolható, és
ezekkel az esetekkel kapcsolatosan indokolt a szükséges kritériumok
meghatározása. Olyan esetekben, amikor intézkedések alkalmazására kerül sor,
szükséges annak elrendelése, hogy a vizsgálatokat meg kell szüntetni és a
kiegyenlíthető támogatás összegénél kisebb mértéket kell alkalmazni abban
az esetben, ha az ilyen kisebb összeg alkalmazása elegendő az előidézett
kár orvoslásához, mintavétel esetében pedig meg kell határozni az intézkedési
szint kiszámítására használt módszert is.
ê 597/2009/EK
(18) preambulumbekezdés
(16)     Indokolt esetekben elő
kell írni az ideiglenes vámok visszamenőleges hatályú beszedését biztosító
rendelkezéseket, és az alkalmazott végleges intézkedések érvényesülése
érdekében meg kell határozni a vámok visszamenőleges alkalmazását
megalapozó körülményeket. Szintén szükséges annak előírása, hogy a vámok
visszamenőleges alkalmazására a kötelezettségvállalások megszegése vagy
visszavonása esetében is sor kerülhessen.
ê 597/2009/EK
(19) preambulumbekezdés
(17)     Szükséges annak előírása,
hogy az intézkedéseket öt év eltelte után elévültnek kell tekinteni, olyan
esetek kivételével, amikor az intézkedések alkalmazásának fenntartását
elvégzett felülvizsgálat eredményei indokolják. Azt is elő kell írni, hogy
abban az esetben, ha a körülményekben bekövetkezett változásokról elegendő
bizonyítékot nyújtanak be, időközi felülvizsgálat vagy vizsgálat
lefolytatására kerüljön sor annak megállapítása céljából, hogy a
kiegyenlítő vámok visszatérítése biztosított-e.
ê 597/2009/EK
(20) preambulumbekezdés
(18)     Annak ellenére, hogy a
támogatásokról szóló megállapodás még nem tartalmaz a kiegyenlítő
intézkedések kijátszásával kapcsolatos rendelkezéseket, az ilyen kijátszás
lehetősége fennáll, hasonló – jóllehet nem azonos – módon, mint a
dömpingellenes intézkedések kijátszásának lehetősége. Ezért indokoltnak látszik,
hogy e rendelet tartalmazzon egy kijátszásellenes rendelkezést is.
ê 597/2009/EK
(21) preambulumbekezdés
(19)     Kívánatos egyértelműen
meghatározni, hogy mely felek kérhetik a kijátszásellenes vizsgálat
megindítását.
ê 597/2009/EK
(22) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(20)     Kívánatos egyértelműen
meghatározni azt is, hogy mely gyakorlatok minősülnek a hatályos
intézkedések kijátszásának. Az intézkedések kijátszása az Ö Unión Õ belül és azon kívül
egyaránt előfordulhat. Következésképpen szükséges előírni azt, hogy
az importőrök részére nyújtható, a kiterjesztett vámok alóli mentesség az
exportőrök részére is megadható abban az esetben, ha a vámokat Ö alkalmazzák Õ az Ö Unión Õ kívül történő
kijátszások kezelésére.
ê 597/2009/EK
(23) preambulumbekezdés
(21)     Célravezető a
kiegyenlítő intézkedések alkalmazásának felfüggesztését engedélyezni olyan
esetekben, amikor a piaci viszonyokban az intézkedések folytatólagos
alkalmazását ideiglenesen indokolatlanná tévő ideiglenes változások
következnek be.
ê 597/2009/EK
(24) preambulumbekezdés
(22)     Rendelkezni kell arról, hogy a
vizsgálatnak alávetett behozatal esetében a behozatal időpontjában
lehetőség nyíljon a behozatal nyilvántartásba vételére, annak
elősegítése érdekében, hogy ilyen behozatallal szemben a szükséges
intézkedések alkalmazhatók legyenek.
ê 597/2009/EK
(25) preambulumbekezdés
(23)     Az intézkedések megfelelő
végrehajtásának biztosítása érdekében a tagállamoknak figyelemmel kell
kísérniük a vizsgálati eljárásnak alávetett vagy az intézkedések
végrehajtásában érintett behozatal árukereskedelmet és az e rendelet hatálya
alatt beszedett vámtételek összegét, és ezekről a Bizottság számára
jelentést kell készíteniük. Szintén szükséges előírni, hogy a Bizottság
olyan információt kérhet a tagállamoktól – a titoktartási szabályokra is
figyelemmel –, amely az árra vonatkozó kötelezettségvállalással és a hatályos
intézkedések hatékonyságának ellenőrzésével kapcsolatban használható fel.
ê 597/2009/EK
(27) preambulumbekezdés
(24)     Rendelkezni kell arról, hogy
konzultáció céljából létrehozzanak egy tanácsadó bizottságot, amely
meghatározott rendszerességgel és a vizsgálatok lefolytatásának meghatározott
szakaszaiban ülésezik.
ê 597/2009/EK
(28) preambulumbekezdés
(25)     Mintavételi eljárás
alkalmazását szükséges elrendelni minden olyan esetben, amikor az érintett
felek, illetve ügyletek száma jelentős, annak érdekében, hogy a
vizsgálatok a meghatározott határidőkön befejezhetők legyenek.
ê 597/2009/EK
(29) preambulumbekezdés
(26)     Rendelkezni kell arról, hogy
amennyiben a felek nem működnek kielégítően együtt, egyéb információk
is felhasználhatók legyenek a tények megállapításához, és előfordulhat,
hogy az ilyen információk az érintett felekre nézve kevésbé kedvezőek
lehetnek, mint azok, amelyek együttműködésük esetén felhasználhatók lettek
volna.
ê 597/2009/EK
(30) preambulumbekezdés
(27)     Rendelkezni kell a bizalmas
információk kezeléséről annak érdekében, hogy üzleti vagy államtitkok ne
kerülhessenek nyilvánosságra.
ê 597/2009/EK
(31) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(28)     Rendelkezéseket kell alkotni a
felek számára lényeges tények és álláspontok megfelelő módon történő
nyilvánosságra hozataláról az Ö uniós Õ döntéshozatali
eljárások figyelembevételével, olyan határidőn belül, amely lehetővé
teszi a felek számára, hogy érdekeiket megvédjék.
ê 597/2009/EK (32) preambulumbekezdés
(kiigazított szöveg)
(29)     Indokolt egy olyan igazgatási
rendszer alkalmazásának az előírása, amelynek keretein belül bemutathatók
azon érvek, hogy az intézkedések az Ö Unió Õ érdekeit szolgálják,
beleértve a fogyasztók érdekeit is, valamint azoknak a határidőknek az Ö meghatározása Õ, amelyeken belül az
ilyen információkat át kell adni, az érintett felek közzétételi jogaival együtt.
ê 597/2009/EK
(33) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)
(30)     A támogatásokról szóló
megállapodás szabályainak alkalmazásakor fontos, hogy a megállapodásban foglalt
jogok és kötelezettségek egyensúlyának fenntartása érdekében Ö az Unió Õ figyelembe vegye
annak Ö az Unió Õ jelentős
kereskedelmi partnerei által történő értelmezését, ahogy ez a vonatkozó
jogszabályokban vagy a bevett gyakorlatban megjelenik.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontja (kiigazított szöveg)
(31)     Ö E Õ rendelet
végrehajtása megkívánja, hogy az átmeneti és a végleges vámok elfogadása,
valamint az intézkedés nélküli vizsgálatok lezárása egységes feltételek mellett
történjen. A Bizottságnak ezeket az intézkedéseket a 182/2011/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelettel[8]
összhangban kell elfogadnia.
(32)     A tanácsadó bizottsági
eljárást kell alkalmazni az ideiglenes intézkedések elfogadására, tekintettel
az ilyen intézkedések hatásaira, valamint – a végleges intézkedések
elfogadásának vonatkozásában – az intézkedések sorrendiségének logikájára. A
tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni továbbá a kötelezettségvállalások
elfogadása, a lejáratok felülvizsgálatának megindítása, illetve nem
megindítása, az intézkedések felfüggesztése, az intézkedések felfüggesztésének
meghosszabbítása és az intézkedések visszaállítása esetében is, tekintettel az
ilyen intézkedéseknek a végleges intézkedésekkel összevetett hatására.
Amennyiben az intézkedések késedelmes bevezetése által okozott kár nehezen
lenne helyreállítható, a Bizottság számára lehetőséget kell biztosítani,
hogy azonnal alkalmazandó ideiglenes intézkedéseket fogadjon el.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Alapelvek
(1) Kiegyenlítő vám bármiféle közvetlen
vagy közvetett módon megadott támogatás összegének a kiegyenlítése céljából
kivethető bármely olyan termék gyártása, termelése, kivitele vagy
szállítása vonatkozásában, amelynek Ö az Unióban Õ történő szabad forgalomba
bocsátása kárt okoz.
(2) Az (1) bekezdéstől függetlenül olyan
esetekben, amikor a termékek nem közvetlenül a származási országból, hanem egy
közbenső országból kerülnek kivitelre az Ö Unió Õ területére, e
rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni, és az ügyletet vagy ügyleteket adott
esetben úgy kell tekinteni, mintha azokat a származási ország és az Ö Unió Õ között bonyolították
volna.
2 cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)           egy termék abban az esetben
tekinthető támogatott terméknek, ha a 3. és 4. cikkben meghatározott
kiegyenlíthető támogatásban részesül. Ezt a támogatást nyújthatja a
behozott termék származási országának kormányzata vagy egy közbenső olyan
ország kormányzata, amelyből a kérdéses termék az Ö Unió Õ területére kerül
kivitelre, amely ország e rendelet alkalmazásában „az exportáló ország”;
b)           „kormányzat” a származási ország
vagy az exportáló ország kormányát vagy bármilyen illetékes közjogi szervét jelenti;
c)           „hasonló termék” olyan terméket
jelent, amely azonos, azaz minden szempontból a kérdéses termékkel
megegyező termék, vagy ilyen termék hiányában egy másik olyan termékkel
megegyező termék, amelynek jellemző tulajdonságai, annak ellenére, hogy
nem egyeznek meg minden szempontból a kérdéses termék jellemző
tulajdonságaival, nagy hasonlóságot mutatnak a kérdéses termékkel;
d)           „kár”, amennyiben másként nincs
meghatározva, az Ö uniós Õ gazdasági ágazatot
ért súlyos kárt, egy Ö uniós Õ gazdasági ágazatot
érintő kár bekövetkeztének lehetőségét, vagy egy ilyen gazdasági
ágazat létrehozásában elszenvedett jelentős mértékű késedelem
előidézését jelenti, és azt a 8. cikk előírásai szerint kell
értelmezni.
3. cikk
A támogatás fogalmának meghatározása
Támogatás akkor áll fenn, ha:
1.           a)      a származási vagy az
exportáló ország kormányzata pénzügyi támogatást nyújt, azaz amikor:
i.        a kormányzat gyakorlata magában
foglalja a közvetlen transzfereket (például támogatások, hitelek és
tőkeinjekciók), a pénzeszközök vagy források potenciális közvetlen
átadását (például hitelgaranciát);
ii.       az egyébként megfizetendő
kormányzati bevételek elengedése vagy be nem szedése (például adójóváírás
jellegű pénzügyi ösztönzők). Ebben a vonatkozásban egy exportált
termék mentesítése a belföldi fogyasztásra szánt hasonló termékekre kivetett
adók vagy illetékek megfizetése alól, vagy az ilyen adók vagy illetékek
visszautalása a befizetett összeget meg nem haladó összegben nem
tekintendő támogatásnak, feltéve hogy az ilyen mentesség megadása az I.,
II. és III. melléklet rendelkezései szerint történik;
iii.      a kormányzat az általános
infrastruktúra szükségletein kívül egyéb árukat vagy szolgáltatásokat bocsát
rendelkezésre, vagy árukat vásárol fel;
iv.      a kormányzat:
–
pénzösszegeket fizet egy finanszírozási rendszerbe,
vagy
–
egy magánszervezetet bíz meg az i., ii. és iii.
pontban felsorolt olyan feladatok ellátásával, vagy utasítja azt ezen feladatok
ellátására, amelyek szokásos esetekben a kormányzat feladatai lennének, és ez a
gyakorlat valójában nem különbözik a kormányzat által követett szokásos
gyakorlattól;
              vagy
b)      az Ö 1994. évi GATT Õ. XVI. cikke
értelmében bármiféle jövedelempótló- vagy ártámogató intézkedés alkalmazására
kerül sor; és
2.           az azokból származó gazdasági
előny átruházása megtörténik.
4. cikk
Kiegyenlíthető támogatások
(1) A támogatások vonatkozásában csak abban az
esetben lehet kiegyenlítő intézkedéseket alkalmazni, ha a (2), (3) és (4)
bekezdésben meghatározottak szerinti egyedi támogatásnak minősülnek.
(2) Annak
megállapításához, hogy a támogatás egyedinek minősül-e az azt nyújtó
hatóság illetékességébe tartozó vállalkozás vagy gazdasági ágazat, illetve
vállalkozáscsoport vagy gazdasági ágazatok csoportja vonatkozásában (a továbbiakban:
bizonyos vállalkozások), a következő alapelveket kell figyelembe venni:
a)           amennyiben
a támogatást nyújtó hatóság, illetve a jogrend, amelynek hatálya alatt a
támogatást nyújtó hatóság működik, egy támogatásra való jogosultságot
kifejezetten meghatározott vállalkozástípusokra korlátoz, az ilyen támogatást
egyedi támogatásnak kell tekinteni;
b)           amennyiben a támogatást nyújtó
hatóság, illetve a jogrend, amelynek hatálya alatt a támogatást nyújtó hatóság
tevékenykedik, a jogosultság megszerzése és a nyújtható támogatás összege
vonatkozásában objektív kritériumokat vagy feltételeket ír elő, az egyedi
jelleggel kapcsolatos követelmények nem teljesülnek, feltéve hogy a jogosultság
megadása automatikus és az ilyen kritériumok és feltételek teljesítését szigorúan
betartják;
c)           ha az a) és b) pontban megállapított
alapelvek alkalmazásából kitűnő nem egyedi jelleg ellenére indokolt
annak feltételezése, hogy a támogatás valójában egyedi támogatás, egyéb
tényezőket is figyelembe lehet venni. Ilyen tényezők: egyes
korlátozott számú vállalkozástípusok által igénybe vett támogatási program
használata; egyes vállalkozástípusok általi meghatározó jelentőségű
használat; nagy összegű támogatások odaítélése egyes vállalkozástípusok
számára; az a mód, ahogyan a támogatást nyújtó hatóság egy támogatás
odaítélésével kapcsolatos döntés meghozatalában mérlegelési jogát gyakorolta. E
tekintetben az arra vonatkozó információkat, hogy a támogatások iránti
kérelmeket milyen gyakorisággal utasítják el vagy hagyják jóvá, továbbá az
ilyen döntések meghozatalának indokait különösképpen figyelembe kell venni.
A b) pont alkalmazásában az objektív kritérium
vagy feltétel olyan kritériumot vagy feltételt jelent, amely semleges, nem
részesít előnyben meghatározott vállalkozástípusokat más
vállalkozástípusokkal szemben, és amely természetét tekintve gazdasági
jellegű, alkalmazását tekintve pedig horizontális, mint például a
munkavállalók száma vagy a vállalkozás mérete.
A kritériumokat vagy feltételeket
egyértelműen törvényben, rendeletben vagy egyéb jogszabályban kell
előírni, hogy azok alkalmazása ellenőrizhető legyen.
Az első albekezdés c) pontja alkalmazása
során figyelembe kell venni a támogatást nyújtó hatóság illetékességi területén
végzett gazdasági tevékenységek változatosságának mértékét, valamint azt az
időtartamot, amely során a támogatási programot alkalmazták.
(3) Az olyan támogatást, amelynek nyújtása a
támogatást nyújtó hatóság illetékessége alá tartozó kijelölt földrajzi térségen
belüli egyes vállalkozástípusokra korlátozva történik, egyedinek kell
tekinteni. Az általánosan alkalmazott adókulcsok megállapítása vagy
megváltoztatása bármely arra jogosult kormányzati szerv által e rendelet alkalmazásában
nem tekinthető egyedi támogatásnak.
(4) A (2) és (3) bekezdés ellenére egyedinek
kell tekinteni a következő támogatásokat:
a)           exportteljesítmények szerint,
jogszabály alapján vagy ténylegesen nyújtott támogatások, függetlenül attól,
hogy azok nyújtása csak önálló feltétel alapján vagy több egyéb feltétel egyike
alapján történik, beleértve az I. mellékletben meghatározott feltételeket is;
b)           olyan támogatások, amelyeket a hazai
áruk használatának az importáruk használatával szemben történő
előnyben részesítése függvényében adnak meg, függetlenül attól, hogy azok
nyújtása csak önálló feltétel alapján vagy több egyéb feltétel egyike alapján
történik.
Az a) pont alkalmazásában a támogatások akkor
tekintendők ténylegesen exportteljesítmény alapján nyújtott támogatásnak,
ha a feltárt tények igazolják, hogy a támogatás megítélését anélkül, hogy azt
jogszabály alapján exportteljesítmény függvényében nyújtható támogatásnak
minősítenék, ténylegesen a termékek tényleges vagy várható kiviteléhez
vagy exportbevételekhez kötik. Önmagában az a tény, hogy valamely támogatásra
exporttevékenységet folytató vállalkozások jogosultak, e rendelkezés értelmében
nem tekinthető exporttámogató intézkedésnek.
(5) Az e cikk szerint meghatározott egyedi
jelleg megállapításához szükséges minden jellemzőt bizonyítékok
bemutatásával egyértelműen alá kell támasztani.
5. cikk
A kiegyenlíthető támogatás
összegének kiszámítása
A kiegyenlíthető támogatás összegét a
támogatásban részesülő félre átruházott, a támogatás alkalmazásával
kapcsolatosan lefolytatásra kerülő vizsgálati folyamat során a vizsgált
időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének
megfelelően kell kiszámítani. A szokásos esetben ez a vizsgált
időszak a támogatásban részesülő kedvezményezett legutolsó pénzügyi
évét jelenti, de bármilyen, a vizsgálat megkezdését megelőző legalább
hathónapos időszak is lehet, amelyről megbízható pénzügyi és egyéb
természetű adatok állnak rendelkezésre.
6. cikk
A címzettnek nyújtott előny
kiszámítása
A címzettnek nyújtott előny kiszámítása
során az alábbi szabályokat kell alkalmazni:
a)           a kormányzat által rendelkezésre
bocsátott részvénytőke, beleértve a kockázati tőkebefektetést is,
csak abban az esetben tekinthető gazdasági előny nyújtásának, ha az
ilyen befektetés a származási ország és/vagy exportáló ország területén a
magánbefektetők szokásos befektetési gyakorlatával nem egyeztethető
össze;
b)           egy kormányzati szerv által nyújtott
hitel csak abban az esetben tekinthető gazdasági előny nyújtásának,
ha a hitelt felvevő cég által a kormányhitel esetében és a cég által a
piacon ténylegesen megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel
esetében a visszafizetendő összeg között eltérés mutatkozik. Ebben az
esetben a gazdasági előny nagyságát a két összeg különbözete alapján
határozzák meg;
c)           egy kormányzati szerv által nyújtott
hitelgarancia csak abban az esetben tekinthető gazdasági előny
nyújtásának, ha a hitelgaranciában részesülő kedvezményezett cég által a
kormánygarancia nyújtása mellett megkapott hitelösszeg esetében fizetendő
és a cég által a piacon ténylegesen megszerezhető összehasonlítható
kereskedelmi hitel esetében visszafizetendő összeg között eltérés
mutatkozik. Ebben az esetben a gazdasági előny nagyságát a két összeg
különbözete alapján határozzák meg a hiteldíjak közötti esetleges eltérések
kiigazításával;
d)           az áruk vagy szolgáltatások
kormányzat általi nyújtása vagy az áruk kormányzat általi vétele csak abban az
esetben tekinthető gazdasági előny nyújtásának, ha az áruk vagy
szolgáltatások ilyen nyújtása a megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb
összeg megfizetése ellenében történik, vagy ha az áruk ilyen vétele a
megfelelő nagyságú díjazásnál magasabb összeg megfizetése ellenében
történik. A díjazás megfelelő nagyságának megállapítását annak az ilyen áru-
vagy szogáltatásnyújtás, illetve vétel helye szerinti országnak a piacán
uralkodó piaci viszonyok alapján állapítják meg (beleértve az árat, a
minőséget, beszerezhetőségi szempontokat, az értékesíthetőséget,
a szállítási és egyéb adásvételi körülményeket).
Ha az adott termék vagy szolgáltatás
vonatkozásában a szolgáltatást nyújtó vagy termékvásárlás helye szerinti
országban nem léteznek olyan uralkodó piaci viszonyok, amelyeket a
megfelelő viszonyítási alapként lehetne használni, akkor az alábbi
szabályokat kell alkalmazni:
i.       az érintett országban uralkodó piaci
viszonyokat – a tényleges költségek, árak és az országban rendelkezésre álló
egyéb tényezők alapján – egy megfelelő összeggel kell kiigazítani,
amely tükrözi a megszokott piaci viszonyokat; vagy
ii.      adott esetben egy másik ország piacán
vagy a világpiacon uralkodó, a kedvezményezett rendelkezésére álló feltételeket
kell alkalmazni.
7. cikk
A számításra vonatkozó általános
rendelkezések
(1) A kiegyenlíthető támogatások összegét
az Ö Unióba Õ kivitelre került
támogatott termék egységei alapján állapítják meg.
Ennek az összegnek a megállapításában a teljes
támogatási összeg a következő elemekkel csökkenthető:
a)           minden kérelmezési díj, vagy más
költség, amely szükségszerűen felmerül a támogatásra való jogosultság
megszerzésekor vagy a támogatás megkapásakor;
b)           az Ö Unióba Õ kivitelre került
termékekre kivetett exportadók, illetékek vagy más díjak összege, amelyeket
kifejezetten a támogatás beszámítása céljából vetettek ki.
Ha egy érdekelt fél levonás alkalmazását
igényli, igazolnia kell igényének jogosultságát.
(2) Amennyiben a támogatás megítélése nem a
gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint
kerül meghatározásra, a kiegyenlíthető támogatás összegének
meghatározásában a teljes támogatási összeget a vizsgált támogatási
időszak vonatkozásában az adott esetnek megfelelő módon a termelési,
értékesítési vagy szállítási szinteken részarányosan osztják el.
(3) Amennyiben a támogatás tárgyi eszközök
beszerzéséhez vagy jövőbeli beszerzéséhez kapcsolható, a
kiegyenlíthető támogatás összegét az érintett gazdasági ágazatban a szóban
forgó eszközök esetében szokásosan alkalmazott értékcsökkenési módszert
tükröző értékcsökkenési időszakra kivetítve számítják ki.
A vizsgált támogatási időszak
vonatkozásában ilyen módon kiszámított támogatási összeget az azt az
időszakot megelőzően beszerzett tárgyi eszközökből származó
összeggel együtt a (2) bekezdésben meghatározott módon részarányosan osztják
el.
Amennyiben az eszközök nem amortizálódó
eszközök, a támogatást kamatmentes hitelként értékelve kell figyelembe venni és
a 6. cikk b) pontjának megfelelően kell kezelni.
(4) Amennyiben egy támogatás nem kapcsolható
tárgyi eszközök beszerzéséhez, a vizsgált támogatási időszak során
keletkezett gazdasági előny összegét elvileg ennek az időszaknak a
vonatkozásában határozzák meg, és azt a (2) bekezdés szerint részarányosan kell
elosztani, kivéve ha rendkívüli körülmények indokolják az ilyen gazdasági előny
összegének másik időszak vonatkozásában való figyelembevételét.
8. cikk
Kármegállapítás
(1) A kár
megállapítását valós bizonyítékra kell alapozni és a kár megállapítása céljából
elvégzendő vizsgálatnak ki kell terjednie:
a)           a támogatott behozatal mennyiségére
és a támogatott behozatalnak az Ö Unió Õ piacain forgalmazott
hasonló termékek áraira gyakorolt hatásaira; és
b)           az ilyen behozatalnak az Ö uniós Õ gazdasági ágazatra
gyakorolt hatásaira.
(2) A támogatott behozatal mennyisége
vonatkozásában meg kell vizsgálni, hogy akár abszolút értelemben, akár az Ö Unión Õ belüli termelés vagy
fogyasztás vonatkozásában bekövetkezett-e jelentős mértékű növekedés
a támogatott behozatal mennyiségében. A támogatott behozatalnak az árakra
gyakorolt hatásának vonatkozásában meg kell vizsgálni, hogy a támogatott behozatal
az érintett Ö uniós Õ gazdasági ágazatokra
hasonló termékének az áraihoz képest előidézett-e jelentős
mértékű árcsökkentést, illetve hogy az ilyen behozatal nem csökkenti-e más
módon jelentős mértékben az árakat, vagy nem akadályozza-e jelentős
mértékben olyan áremelés bevezetését, amelynek végrehajtása egyébként
megtörténhetett volna. Ezek közül a tényezők közül egy vagy több megléte
nem szükségszerűen ad döntő iránymutatást.
(3) Amennyiben egynél több országból származó
importált terméket egyidejűleg vetnek alá a kiegyenlítő
vámvizsgálatnak, az ilyen behozatalok hatását csak abban az esetben kell
halmozottan figyelembe venni, ha megállapítást nyert, hogy:
a)           az egyes országokból származó
behozatalok vonatkozásában megállapított kiegyenlíthető támogatások
összege meghaladja a 14. cikk (5) bekezdésében előírt csekély összeget,
továbbá ha az egyes országokból származó behozatal mennyisége meghaladja az
elhanyagolható mértéket; valamint
b)           egyrészről a behozatal közötti
versenyfeltételek szempontjából, másrészről az importált termékek és az Ö Unió Õ hasonló termékei
közötti versenyfeltételek szempontjából a behozatal hatásainak halmozott
felmérése és megállapítása indokolt.
(4) A támogatott behozatalnak az érintett Ö uniós Õ gazdasági ágazatra
gyakorolt hatását célzó vizsgálatnak ki kell terjednie az összes olyan
vonatkozó közgazdasági tényező és mutatószám kiértékelésére, amelyek az
adott gazdasági ágazat állapotát és fejlődési irányait jelzik, beleértve
annak a ténynek a megállapítását, hogy az érintett ágazat még mindig egy
múltbeli támogatás vagy dömpingáron értékesített termék hatásaiból való
kilábalás szakaszában van-e; a kiegyenlíthető támogatások összege
nagyságrendjének megállapítását; az értékesítési forgalom, a nyereségesség, a
termelékenység, a piaci részesedés, a befektetések megtérülése és a
kapacitáskihasználtság terén bekövetkezett tényleges vagy potenciális hanyatlás
mértékének megállapítását; az Ö Unió Õ árait befolyásoló
tényezők megállapítását; a pénzforgalmi mutatókra, készletekre,
foglalkoztatottságra, munkabérekre, növekedésre, tőkeszerző vagy
befektetési képességre gyakorolt tényleges és lehetséges negatív hatások
megállapítását; valamint a mezőgazdaság esetében annak megállapítását,
hogy nem növekedtek-e a kormányzat támogató programjaira nehezedő terhek.
Ez a felsorolás nem tekintendő teljesnek, és nem szükségszerű, hogy
ezek közül a tényezők közül akár egy, akár több ezekkel a kérdésekkel
kapcsolatosan megadja a döntéshez szükséges választ.
(5) Az (1) bekezdésben foglaltakkal
kapcsolatosan bemutatott lényeges bizonyítékok előterjesztésével
bizonyítani kell, hogy a támogatott behozatal kárt okoz. Ezeknek különösen
annak a bizonyítására kell kiterjednie, hogy a (2) bekezdés szerint
meghatározott mennyiségi és/vagy árszintek az (4) bekezdés szerinti módon
hatással vannak az érintett Ö uniós Õ gazdasági ágazat
működésére, és hogy ez a hatás olyan mértékű, amely lehetővé
teszi annak jelentős mértékűként történő minősítését.
(6) Az érintett Ö uniós Õ gazdasági ágazat
számára kárt okozó támogatott behozatalon kívül egyidejűleg más ismert
tényezőket is figyelembe kell venni annak biztosítása érdekében, hogy az
egyéb ilyen tényezők által okozott kár hatásai ne legyenek az (5) bekezdés
rendelkezései értelmében a kérdéses támogatott behozatal által előidézett
hatásoknak tulajdoníthatók. E vonatkozásban figyelembe vehető tényező
a nem támogatott behozatal mennyisége és piaci ára, a keresletcsökkenés vagy a
fogyasztási minták megváltozása, a korlátozó kereskedelmi gyakorlatok
alkalmazása és versengés a kérdéses harmadik ország és az Ö uniós Õ
gyártók/termelők között, a technológiai fejlődés, az
exportteljesítmények, valamint az érintett Ö uniós Õ gazdasági ágazat
termelékenysége.
(7) A támogatott importtermékek által
előidézett hatást az érintett Ö uniós Õ gazdasági ágazaton
belül előállított hasonló termékhez viszonyítva kell kiértékelni, amikor a
rendelkezésre álló adatok lehetővé teszik a termék elkülönített
azonosítását olyan kritériumok alapján, mint a termelési folyamat, a
gyártók/termelők értékesítési adatai és nyereségadatai. Ha a kérdéses
termék ilyen elkülönített azonosítása nem lehetséges, a támogatott
importtermékek által gyakorolt hatás megállapításához az ilyen vagy hasonló
termékek lehető legszűkebb olyan csoportját kell vizsgálat alá vetni,
amelyből a szükséges információk megszerezhetők.
(8) Jelentős kár bekövetkezése
lehetőségének meghatározása a vélelmezésen, a következtetésen vagy a
távoli eshetőségen túlmenően tényeken alapul. A körülmények olyan
megváltozása, amely egy támogatás általi károkozás bekövetkeztéhez vezethetnek,
egyértelműeknek és azonnal felismerhetőeknek kell lenniük.
Lényeges mértékű kár fenyegető
lehetőségének a megállapításában többek között az alábbi tényezőket
kell figyelembe venni:
a)           a kérdéses támogatás vagy
támogatások jellegét és a támogatások feltételezhető, kereskedelemre
gyakorolt hatását;
b)           a támogatott behozatal mennyiségének
számottevő növekedését az Ö uniós Õ piacon, ami a
behozatal valószínűsíthető jelentős mértékű növekedését
jelezheti;
c)           az exportőr megfelelő
nagyságú lekötetlen kapacitásait vagy az ilyen kapacitásokban jelentkező
hirtelen bekövetkező számottevő növekedést, ami az Ö uniós Õ piacokra irányuló
támogatott kivitel mennyiségének számottevő növekedésére utal, figyelembe
véve az exporttöbblet felvételére alkalmas egyéb exportpiacok
elérhetőségét is;
d)           azt a tényezőt, hogy a
behozatal olyan árszinten lép-e be, amely alkalmas arra, hogy jelentős
mértékben lenyomja az árakat vagy megakadályozza olyan áremelések alkalmazását,
amelyek alkalmazására egyébként sor került volna, és feltehetően növelik a
további behozatal iránti keresletet;
e)           a vizsgálat alá vetett
termékből tartott készleteket.
A fentiekben felsorolt tényezők egyike
sem nyújt önmagában szükségszerűen a döntéshozatalhoz elegendő
útmutatást, azonban a figyelembe vett tényezőknek összességükben azt a
megállapítást kell eredményezniük, hogy fennáll a további támogatott kivitel
beérkezésének a közvetlen veszélye, és védintézkedések megtételének hiányában
jelentős mértékű kár következhet be.
9. cikk
Az Ö uniós Õ gazdasági
ágazat meghatározása
(1) E rendelet alkalmazásában az „ Ö uniós Õ gazdasági ágazat” az
Ö Unió Õ hasonló termékek
előállításában egységesen érdekelt gyártóinak/termelőinek összessége,
illetve az Ö Unióban Õ tevékenykedő
gyártók/termelők közül azok, akik által a kollektív módon hasonló
termékekből előállított termékmennyiség a 10. cikk (6) bekezdésében
meghatározott, az érintett termékek Közösségen belül előállított
mennyiségének a jelentős hányadát teszi ki, azzal a kivétellel, hogy:
a)           amennyiben a gyártók/termelők a
vélelmezetten támogatott termékek exportőreivel vagy importőreivel
érdekeltségi kapcsolatot tartanak fenn, vagy saját maguk az importőrök, az
„Ö uniós Õ gazdasági ágazat”
meghatározás értelmezhető úgy, mint az ezeknek a
gyártóknak/termelőknek kivételével a többi gyártóra/termelőre
vonatkozó meghatározás;
b)           rendkívüli körülmények esetén az Ö Unió Õ területe a kérdéses
termékek vonatkozásában felosztható két vagy több versengő piacra, és az
egyes piacokon tevékenykedő gyártókat/termelőket külön gazdasági
ágazatban tevékenykedőknek lehet tekinteni, amennyiben:
i.       az ilyen piacon tevékenykedő
gyártók/termelők a kérdéses termékekből termelésük egészét vagy
majdnem egészét azon a piacon értékesítik; valamint
ii.      azon a piacon a kérdéses termék
vonatkozásában az Ö Unió Õ területén máshol
tevékenykedő gyártók/termelők nem vesznek részt jelentős
mértékben a kereslet kielégítésében.
Ilyen körülmények között kár keletkezése még abban
az esetekben is kimutatható, ha az érintett Ö uniós Õ gazdasági ágazat
egészében nem szenved el kárt, abban az esetben, ha a támogatott behozatal egy
ilyen elszigetelt piacon koncentrálódik, feltéve továbbá, hogy a támogatott
behozatal az ilyen piacon tevékenykedő gyártók/termelők mindegyikét
vagy majdnem mindegyikét érintő kárt okoz.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a
gyártók/termelők csak abban az esetben tekintendők exportőrökkel
vagy importőrökkel érdekeltségi kapcsolatot fenntartó
gyártóknak/termelőknek, ha:
a)           azok egyike közvetve vagy közvetlenül
ellenőrzést gyakorol a másik tevékenysége felett; vagy
b)           azok mindegyikének tevékenysége
felett közvetve vagy közvetlenül harmadik személy gyakorol ellenőrzést;
vagy
c)           azok együttesen közvetve vagy
közvetlenül ellenőrzést gyakorolnak egy harmadik személy tevékenysége
felett, feltéve hogy megalapozottan feltételezhető vagy gyanítható, hogy a
közöttük fennálló kapcsolat olyan jellegű, amelynek hatására az érintett
gyártó/termelő az érdekeltségi kapcsolatot fenn nem tartó gyártók/termelők
viselkedésétől eltérő viselkedést tanúsít.
E bekezdés alkalmazásában Ö az egyik fél Õ abban az esetben
gyakorol ellenőrzést a másik felett, ha Ö az
előző Õ jogilag vagy
működési szempontból olyan helyzetben van, hogy Ö a másik Õ tevékenységei felett
korlátozó vagy irányító befolyást gyakorolhat.
(3) Ha az Ö uniós Õ gazdasági ágazat
meghatározást egy bizonyos térségben tevékenykedő
gyártókra/termelőkre utalva használják, az exportőrök vagy a
kiegyenlíthető támogatásokat nyújtó kormányzat számára fel kell ajánlani a
lehetőséget arra, hogy az érintett térség vonatkozásában a 13. cikk
értelmében kötelezettségvállalásokat tehessenek. Ilyen esetekben az Ö Unió Õ intézkedések
megtételében fennálló érdekeltségeinek kiértékelésekor megkülönböztetett
figyelmet kell fordítani az érintett térség érdekeire. Ha elfogadható
kötelezettségvállalás felajánlására azonnal nem kerül sor, vagy ha a 13. cikk
(9) és (10) bekezdéseiben hivatkozott helyzet adódik elő, az Ö Unió Õ egésze
vonatkozásában ideiglenes vagy végleges kiegyenlítő vám vethető ki.
Ilyen esetekben amennyiben a vám kivetése indokolt, és kivitelezhető, az
egyes gyártókra/termelőkre vagy exportőrökre korlátozható.
(4) E cikkre a 8. cikk (7) bekezdésének
rendelkezéseit kell alkalmazni.
10. cikk
Az eljárás megindítása
(1) A (8) bekezdésben előírt esetek
kivételével egy Ö uniós Õ gazdasági ágazat
helyett és nevében eljáró bármely természetes vagy jogi személy, illetve jogi
személyiséggel nem rendelkező bármely társulás jogosult írásos panasz
benyújtásával vizsgálat megindítását kezdeményezni bármely vélelmezett
támogatás létének, mértékének és hatásainak megállapítása céljából.
A panasz benyújtható a Bizottsághoz vagy egy
tagállam illetékes hatóságához, amely azt továbbítja a Bizottság felé. A
Bizottság az általa megkapott minden panasz egy másolati példányát megküldi a
tagállamok számára. A benyújtott panaszt az első munkanapon kell
benyújtottnak tekinteni azt a napot követően, amikor azt a Bizottsághoz
címezve ajánlott postai küldeményként feladták, vagy más estekben azon a napon,
amikor a Bizottság kiállítja annak átvételi elismervényét.
Amennyiben bármiféle panasz hiányában egy
tagállam a támogatások nyújtásáról elegendő bizonyítékkal rendelkezik, és
a támogatások nyújtása egy Ö uniós Õ gazdasági ágazat
számára sérelmet okoz, az ilyen tagállam haladéktalanul közli a rendelkezésére
álló bizonyítékokat a Bizottsággal.
(2) Az (1) bekezdésben említett panasznak
tartalmaznia kell a kiegyenlíthető támogatások létét igazoló elegendő
bizonyítékokat (beleértve lehetőség szerint az ilyen támogatás összegére
vonatkozó információkat), a kárt, valamint az állítólagos támogatott behozatal
által kifejtett hatások és az állítólagos kár közötti okozati összefüggéseket.
A panasznak tartalmaznia kell a panasz előterjesztőjétől
indokoltan és célszerűen elvárható tájékoztatást az alábbiakkal kapcsolatban:
a)           a panasz előterjesztőjének
azonosságát igazoló adatokat és a panasz Ö Unióban Õ tevékenykedő
előterjesztője által előállított hasonló termék ismertetését,
mennyiségét és értékét. Amennyiben írásos panasz benyújtására az Ö uniós Õ gazdasági ágazat
helyett és nevében kerül sor, a panasz előterjesztője az Ö Unióban Õ tevékenykedő
hasonló terméket előállító összes ismert gyártónak/termelőnek (vagy
az Ö Unióban Õ hasonló terméket
előállító gyártók/termelők társulásainak) a felsorolását tartalmazó
listával azonosítja azt a gazdasági ágazatot, amelynek nevében a panaszigényt
előterjesztették, és a lehetséges mértékig közli az Ö Unió Õ hasonló termékeket
előállító gyártói/termelői által előállított termékmennyiséggel
és értékkel kapcsolatos információkat;
b)           az állítólagosan támogatott termék
teljes leíró ismertetését, a kérdéses származási hely szerinti ország vagy országok
vagy exportáló ország vagy országok nevét, minden egyes ismert exportőr
vagy külföldi előállító azonosító adatait és a kérdéses terméket importáló
ismert személyek felsorolását tartalmazó listát;
c)           a kérdéses támogatások létével,
összegével, természetével és az alkalmazható kiegyenlítő intézkedésekkel
kapcsolatos bizonyítékokat;
d)           az állítólagosan támogatott
behozatal mennyiségének változásait, az ilyen behozatal hatását az Ö Unió Õ piacain értékesített
hasonló termékek áraira és a behozatal következményszerű hatásait az Ö uniós Õ gazdasági ágazatra,
amint azt az Ö uniós Õ gazdasági ágazatának
állapotáról tájékoztatást nyújtó tényezők és mutatószámok is igazolják,
mint például a 8. cikk (2) és (4) bekezdésében felsoroltak.
(3) A Bizottság annak megállapítása céljából,
hogy egy vizsgálat kezdeményezéséhez rendelkezésre áll-e a szükséges és
kielégítő mennyiségű információ, a lehetséges mértékig megvizsgálja a
panaszigények előterjesztése keretében rendelkezésére bocsátott
bizonyítékok pontosságát és megfelelőségét.
(4) Vizsgálat kezdeményezhető annak
megállapítása céljából is, hogy a vélelmezett támogatások „egyedi”
támogatások-e a 4. cikk (2) és (3) bekezdésének értelmében.
(5) Vizsgálat kezdeményezhető a IV.
mellékletben felsorolt intézkedéstípusok vonatkozásában is, mindaddig, amíg
azok a 3. cikkben meghatározott támogatáselemet tartalmaznak, annak
megállapítása céljából, hogy a szóban forgó intézkedések teljes mértékben
megfelelnek-e az abban a mellékletben előírt rendelkezéseknek.
(6) Az (1) bekezdés értelmében csak abban az
esetben kezdeményezhető vizsgálat, ha az Ö Unió Õ hasonló terméket
előállító gyártói/termelői által benyújtott panaszigény ügyében
lefolytatott vizsgálat során kialakított támogató és ellenző álláspontok
aránya alapján megállapítást nyert, hogy a panaszt az Ö uniós Õ gazdasági ágazat
helyett és nevében nyújtották be. A panaszt abban az esetben kell az Ö uniós Õ gazdasági ágazat
helyett és nevében benyújtottnak tekinteni, ha azzal kapcsolatosan az Ö uniós Õ gazdasági ágazatban
tevékenykedő gyártók/termelők által a hasonló termékből
előállított összes termékmennyiség 50 %-nál nagyobb kollektív
részarányát képviselő Ö uniós Õ gyártók/termelők
támogatásuknak vagy ellenvéleményüknek adnak hangot. Azonban nem kell
vizsgálatot kezdeményezni abban az esetben, ha a panaszigényt kifejezetten
támogató Ö uniós Õ gyártók/termelők
az Ö uniós Õ gazdasági ágazatban
tevékenykedő hasonló termékeket előállító gyártók/termelők által
a hasonló termékből előállított összes termékmennyiség 25 %‑ánál
kisebb kollektív részarányát képviselik.
(7) Az illetékes hatóságok gondoskodnak arról,
hogy vizsgálat megindításának kezdeményezését előíró határozat hiányában a
vizsgálat kezdeményezésére irányuló panasz ne kerülhessen nyilvánosságra. Azonban
e cikk értelmében a megfelelő módon dokumentált panaszigény kézhezvételét
követően a lehető legrövidebb időn belül, és minden esetben a
vizsgálat megindítását megelőzően a Bizottság értesíti a panaszról az
érintett származási hely szerinti országot és/vagy exportáló országot, amelyet
konzultációk megtartására kell felkérni a helyzet tisztázása és a
lehetőség szerint kölcsönösen elfogadható megoldás kidolgozása végett a
(2) bekezdésben említett ügyekkel kapcsolatosan.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 1. alpontja
(8) Amennyiben rendkívüli körülmények esetén a
Bizottság az uniós gazdasági ágazat helyett vagy nevében benyújott, vizsgálat
megindítására irányuló írásos panasz benyújtása nélkül kezdeményezi vizsgálat
indítását, a kezdeményezést a (2) bekezdésben foglaltak szerinti megfelelő
indokokkal kell alátámasztani a kiegyenlítendő támogatások meglétét, az
okozott kárt és az okozati összefüggést igazoló bizonyítékokkal. A Bizottság
azt követően, hogy megállapította az eljárás megindításának szükségességét,
tájékoztatja erről a tagállamokat.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
(9) A vizsgálat lefolytatására vagy
lefolytatásának megtagadására vonatkozó döntés meghozatalában a támogatásokkal
és az okozott kárral kapcsolatos bizonyítékokat egyidejűleg kell mérlegelni.
A panaszt el kell utasítani akkor, ha az esettel kapcsolatos eljárás
megindításához a kiegyenlíthető támogatásokkal vagy az okozott kárral
kapcsolatosan nem áll rendelkezésre kielégítő bizonyíték. Nem
kezdeményezhető eljárás olyan országgal szemben, amelynek behozatala nem
éri el az 1 %-os piaci részesedést, kivéve ha az ilyen országok együttesen
az Ö uniós Õ fogyasztás
3 %-át vagy annál nagyobb részarányát képviselik.
(10) A benyújtott panaszigény a vizsgálat
kezdeményezését megelőzően visszavonható, amely esetben azt úgy kell
tekinteni, mintha nem nyújtották volna be.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 2. alpontja
(11) Amennyiben nyilvánvaló, hogy
elegendő bizonyíték áll rendelkezésre az eljárás megindításához, a
Bizottság a panasz benyújtásától számított 45 napon belül megindítja az
eljárást, és értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
Amennyiben a benyújtott bizonyíték nem elegendő, erről a panasznak a
Bizottsághoz való benyújtását követő 45 napon belül tájékoztatni kell a
panasz előterjesztőjét. A Bizottság a panasz benyújtását
követően főszabályként 21 napon belül tájékoztatja a tagállamokat a
panaszra vonatkozó elemzéséről.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
(12) Az eljárások kezdeményezéséről szóló
értesítésben fel kell tüntetni a vizsgálat kezdeményezésének bejelentését, a
kérdéses termékeket és országokat, a rendelkezésre álló információk
összefoglalását, valamint egy rendelkezést azzal kapcsolatosan, hogy a
vonatkozó információkat a Bizottsággal közölni kell.
Az értesítésben fel kell tüntetni azokat az
időszakokat, amelyek időtartama alatt az érdekelt felek megnevezhetik
magukat, írásban előterjeszthetik álláspontjukat és információt
nyújthatnak be, ha igénylik, hogy az álláspontjukat és ezen információkat a
vizsgálat lefolytatása során figyelembe vegyék. Az értesítésben fel kell
tüntetni azt az időszakot is, amely során az érdekelt felek a 11. cikk (5)
bekezdésének megfelelően kérhetik a Bizottság általi meghallgatásukat.
(13) A Bizottság az eljárások
kezdeményezéséről értesíti az exportőröket, importőröket és az
importőrök vagy exportőrök tudomása szerint érintett képviseleti
társulásait, valamint a származási országot és/vagy exportáló országot, valamint
a panasz előterjesztőjét, továbbá a bizalmas információk védelmi
szempontjait kellően figyelembe véve átadja az (1) bekezdés szerinti
írásos panasz teljes szövegét az általa ismert exportőrök és a származási
ország és/vagy exportáló ország illetékes hatóságai részére, illetve kérésre
rendelkezésre bocsátja az egyéb érdekelt felek részére. Amennyiben az érintett
exportőrök száma különösen nagy, az írásos panasz teljes szövegét csak a
származási ország és/vagy exportáló ország illetékes hatóságai vagy illetékes
szakmai társulása számára kell megküldeni.
(14) A kiegyenlítő vám alkalmazásának
szükségességét feltáró vizsgálat lefolytatása nem hátráltathatja a vámkezelést.
11. cikk
Vizsgálat
(1) Az eljárás megindítását követően a
tagállamokkal együttműködve eljáró Bizottság Ö uniós Õ szinten vizsgálat
megindítását kezdeményezi. Az ilyen vizsgálatnak mind a támogatásokra, mind az
okozott kárra ki kell terjednie, és ezek vizsgálatát párhuzamosan kell végezni.
Annak biztosítása érdekében, hogy a vizsgálat
lefolytatása reprezentatív értékű eredmény feltárásával záruljon, a
vizsgálati időszakot olyan módon kell kijelölni, hogy az támogatások
nyújtása esetén megfeleljen az 5. cikk szerinti vizsgálatok szokásos
időtartamának.
A vizsgálat lefolytatásának időszakát
követő időszakokra vonatkozó információkat általában nem kell
figyelembe venni.
(2) A kiegyenlítő vám alkalmazásának
szükségességét feltáró, valamely vizsgálattal kapcsolatosan a kérdőívet
megkapó érintett felek számára legalább 30 napot kell biztosítani a
kérdőíven feltüntetett kérdések megválaszolására. Exportőrök esetében
ez az időbeli korlátozás a kérdőív kézhezvételének napjától számítva
alkalmazandó, amit ebben a vonatkozásban úgy kell kiszámítani, hogy az a
válaszadásra felkért fél számára való elküldés napjától, vagy a származási
ország és/vagy exportáló ország megfelelő diplomáciai képviseletén
keresztül történő továbbítás napjától számított egy hét legyen. A 30 napos
időszak meghosszabbítása a vizsgálat lefolytatási határidőinek
megfelelő figyelembevételével engedélyezhető, feltéve hogy a
meghosszabbítást kérő érdekelt fél különleges körülményekre hivatkozva a
meghosszabbítás iránti igényét meg tudja indokolni.
(3) A Bizottság felkérheti a tagállamokat
információk szolgáltatására, amelyek minden szükséges lépést megtesznek annak
érdekében, hogy az ilyen felkéréseknek eleget tegyenek.
A tagállamok a kért információt az elvégzett
felügyeleti ellenőrzések és vizsgálatok eredményeivel együtt megküldik a
Bizottságnak.
Ha ez az információ közérdekű, vagy az
ilyen információk szolgáltatását tagállam igényelte, a Bizottság továbbítja az
ilyen információkat a tagállamok számára, feltéve hogy azok nem bizalmas
jellegűek; az utóbbi esetben az információk nem bizalmas jellegű
összefoglalását kell továbbítani.
(4) A Bizottság felkérheti a tagállamokat,
hogy hajtsák végre az összes szükséges ellenőrzést és felügyeleti
tevékenységet, különösen az importőrök, kereskedők és az Ö uniós Õ
gyártók/termelők között, és folytassanak vizsgálatokat harmadik
országokban, feltéve hogy az érintett cégek ehhez hozzájárulásukat adják, és a
kérdéses ország kormányát ezekről az ellenőrzésekről hivatalosan
értesítették, valamint az érintett harmadik ország ezzel kapcsolatosan kifogást
nem emelt.
A tagállamok minden szükséges lépést
megtesznek annak érdekében, hogy a Bizottság ilyen felkéréseinek eleget
tegyenek.
Amennyiben a Bizottság vagy egy tagállam arra
igényt tart, a Bizottság tisztviselőit fel kell hatalmazni, hogy
nyújtsanak segítséget a tagállamok tisztviselői számára feladataik
végrehajtásában.
(5) A 10. cikk (12) bekezdése második
albekezdésének megfelelően az eljárások lefolytatásával kapcsolatosan
magukat megnevező érdekelt felek szempontjait tárgyaláson kell
meghallgatni abban az esetben, ha azok az Európai Unió Hivatalos Lapjában
megjelent közleményben előírt időszakon belül írásbeli kérelmet
nyújtanak be tárgyalás tartása iránt, amelyben rámutatnak arra, hogy egy
érdekelt fél érdekeit valószínűsíthetően befolyásolja az eljárás
kimenetele, és meghallgatásuknak különös indokai vannak.
(6) Kérelemre lehetőséget kell
biztosítani a 10. cikk (12) bekezdése második albekezdésének megfelelően a
magukat megnevező importőrök, exportőrök és a panasz
előterjesztője, valamint a származási hely szerinti ország és/vagy
exportáló ország kormánya számára, hogy az ellenérdekű felekkel
találkozhassanak abból a célból, hogy ellentétes nézeteiket összevethessék és
ellenvéleményüket előadhassák.
E lehetőség biztosítása során tekintettel
kell lenni a bizalmas jelleg megőrzésének szükségességére, és az érintett
felek szempontjaira.
A felek egyike sem kötelezhető arra, hogy
tárgyaláson vegyen részt, és amennyiben az érintett fél arra nem hajlandó, ez a
körülmény hátrányosan nem befolyásolhatja az érintett fél ügyét.
A Bizottság figyelembe veszi az e bekezdés
szerinti szóbeli információkat, feltéve hogy azokat a későbbiekben írásban
megerősítik.
(7) A panaszosok, a származási ország és/vagy
exportáló ország kormányzati szervei, az importőrök és exportőrök és
azok képviseleti társulásai, továbbá a 10. cikk (12) bekezdése második
albekezdésének megfelelően a panasszal kapcsolatosan magukat
megnevező felhasználói és fogyasztói szervezetek írásban benyújtott
felkérésre engedélyt kaphatnak arra, hogy a vizsgálat lefolytatásában érintett
bármelyik fél által a Bizottság rendelkezésére bocsátott összes információt
megtekinthessék, ellentétben az Ö Unió Õ vagy annak tagállamai
által készített olyan belső dokumentumokkal, amelyeket az általuk
előterjesztett esetekkel kapcsolatosan mutatnak be, és amelyek a 29. cikk
értelmében nem bizalmas jellegűek, illetve amelyeket vizsgálatok
lefolytatásában nem használnak fel.
E felek jogosultak a megtekintett
információkra észrevételt tenni, és az általuk tett észrevételeket figyelembe
kell venni minden olyan esetben, amikor azok megfelelően alátámasztottak.
(8) A 28. cikkben ismertetett körülmények
kivételével az érdekelt felek által szolgáltatott és a vizsgálatban feltárt
eredmények alapját szolgáltató információk pontosságát a lehető
legalaposabban meg kell vizsgálni.
(9) A 10. cikk (11) bekezdése szerint
kezdeményezett eljárások keretében végrehajtandó vizsgálatot minden lehetséges
esetben a vizsgálat megindításától számított egy éven belül le kell folytatni,
és le kell zárni. Az ilyen vizsgálatokat minden körülmények között minden
esetben a vizsgálat megindításától számított 13 hónapon belül a
kötelezettségvállalások esetében a 13. cikk szerint feltárt eredmények
megállapításával, vagy jogerős intézkedés esetében a 15. cikk szerint
feltárt eredmények megállapításával le kell folytatni és le kell zárni.
(10) A vizsgálat lefolytatásának teljes
időtartama folyamán a Bizottság a származási hely szerinti ország és/vagy
exportáló ország számára indokoltan elvárható lehetőséget biztosít
konzultációk megtartására, hogy a tényeken alapuló helyzetet tisztázhassák és
kölcsönösen elfogadható megoldásokat találjanak.
12. cikk
Ideiglenes
intézkedések
(1) Ideiglenes
vám abban az esetben vethető ki, ha:
a)           a 10.
cikknek megfelelően eljárás kezdeményezésére került sor;
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 3. alpontja
b)           a vám kivetésével kapcsolatosan
értesítést küldtek, és 10. cikk (12) bekezdése második albekezdésének
megfelelően az érdekelt felek számára megfelelő lehetőséget
biztosítottak a szükséges információk benyújtásához és észrevételeik
megtételéhez;
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
c)           ideiglenesen megállapították, hogy
egy importált termék kiegyenlíthető támogatásokból származó gazdasági
előnyöket élvez és az Ö uniós Õ gazdasági ágazatot
ennek következtében kár éri; valamint
d)           az Ö Unió Õ érdekei az ilyen kár
keletkezésének megakadályozása céljából a beavatkozást megkívánják.
Az ideiglenes vámot az eljárás
kezdeményezésének napjától számított legalább 60 napos időszak eltelte
után, de legfeljebb az eljárás kezdeményezésének napjától számított kilenc
hónapon belül ki kell vetni.
Az ideiglenes kiegyenlítő vám összege nem
haladhatja meg a kiegyenlíthető támogatások ideiglenesen megállapított
teljes összegét, azonban olyan esetekben, amikor kisebb összeg elegendő az
Ö uniós Õ gazdasági ágazat
érdekeit sértő kár megszüntetéséhez, az ilyen kisebb összeget kell
alkalmazni.
(2) Az ideiglenes vám alkalmazásához
garanciafedezetet kell biztosítani, és az érintett termékek Ö Unión Õ belüli szabad
forgalmazás céljából való felszabadításának feltételeként ilyen garancia
nyújtását kell kikötni.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 3. alpontja
(3) A Bizottság az ideiglenes intézkedéseket a
25. cikk (4) bekezdésében említett eljárás keretében fogadja el.
ê 597/2009/EK
(4) Amennyiben egy tagállam a Bizottság
azonnali beavatkozását igényli, és ha az (1) bekezdés első és második
albekezdéseiben előírt feltételek teljesülnek, a Bizottság a felkérés
kézhezvételének napjától számított legfeljebb öt munkanapon belül megállapítja,
hogy ideiglenes kiegyenlítő vámot ki kell-e vetni vagy sem.
ê 597/2009/EK
(5) Ideiglenes vám legfeljebb négyhónapos
időszakra vethető ki.
13. cikk
Kötelezettségvállalások
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 4. alpontja
(1) A támogatás és a kár fennállásának
előzetes megállapítása esetén a Bizottság a 25. cikk (2) bekezdésében
említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében megfelelő önkéntes
kötelezettségvállalásokat fogadhat el, amelyek alapján:
a)           a származási és/vagy az exportáló
ország vállalja a támogatás megszüntetését vagy korlátozását, illetve a
támogatás hatásaival kapcsolatosan egyéb intézkedések meghozatalát, vagy
b)           az exportőr, mindaddig, amíg az
érintett területre irányuló kivitel kiegyenlíthető támogatást élvez,
vállalja árai felülvizsgálását vagy az említett kivitel megszüntetését, hogy a
Bizottság meggyőződhessen arról, hogy ezáltal a támogatások káros
hatása megszűnik.
Ilyen esetben, ameddig a kötelezettségvállalás
fennáll, a Bizottság által a 12. cikk (3) bekezdésének megfelelően
kivetett ideiglenes vám és a 15. cikk (1) bekezdésének megfelelően
kivetett végleges vám nem alkalmazandó a kötelezettségvállalás elfogadásáról
szóló bizottsági határozatban és annak módosításaiban említett vállalkozások
által előállított érintett termék behozatalára.
Az ilyen kötelezettségvállaláson alapuló
árnövekedés nem haladhatja meg a kiegyenlíthető támogatás összegének
ellentételezéséhez szükséges mértéket, illetve alacsonyabbnak kell lennie a
kiegyenlíthető támogatás összegénél, ha így is elegendő az uniós
gazdasági ágazatot ért kár elhárításához.
ê 597/2009/EK
(2) A kötelezettségvállalások megtételére a
Bizottság javaslatot tehet, azonban egyetlen ország vagy exportőr sem
kötelezhető arra, hogy ilyen kötelezettségvállalások megtételéről
megállapodást kössön. Az a tény, hogy egyes országok vagy exportőrök ilyen
kötelezettségvállalások megtételére nem hajlandók, vagy annak megtételére a
felkérést nem fogadják el, semmilyen körülmények között sem befolyásolhatja
hátrányosan az adott esetben meghozandó döntéseket.
Az is megállapítható lehet azonban, hogy a
behozatal további támogatása esetén a fenyegető kár nagyobb
valószínűséggel bekövetkezhet. A kötelezettségvállalások megtétele nem
kérhető és nem fogadható el országoktól vagy exportőröktől,
kivéve ha a támogatás nyújtását és az általa okozott kár fennállását
előzetesen megállapították.
Rendkívüli körülményektől eltekintve nem
ajánlható fel kötelezettségvállalás azon időszakot követően, amelynek
során a 30. cikk (5) bekezdése szerint észrevételek tehetők.
(3) A felajánlott kötelezettségvállalásokat
nem kell szükségszerűen elfogadni abban az esetben, ha azok elfogadását a
gyakorlati megvalósíthatóság szempontjából nem tekintik célravezető
megoldásnak, például olyan esetekben, amikor a tényleges vagy potenciális
exportőrök száma jelentős, vagy egyéb okok miatt, beleértve az
általános eljárási rend előírásait is. Az exportőrrel és/vagy az
érintett származási országgal és/vagy az érintett exportáló országgal
közölhetők azok az indokok, amelyek alapján javasolják
kötelezettségvállalás megtételének elutasítását, és számukra lehetővé
tehető, hogy erre vonatkozóan észrevételeket tegyenek. Az elutasítás
indokait a végső határozatban kell rögzíteni.
(4) A kötelezettségvállalások megtételére
javaslatot benyújtó felektől meg kell követelni, hogy a
kötelezettségvállalással kapcsolatosan terjesszék elő a vonatkozó
információk nem bizalmas jellegű változatát, hogy azokat vizsgálat
lefolytatása céljából az érdekelt felek rendelkezésére lehessen bocsátani.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 4. alpontja
(5) A kötelezettségvállalás elfogadása esetén
a vizsgálatot meg kell szüntetni. A Bizottság a vizsgálatot a 25. cikk (3)
bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében szünteti meg.
ê 597/2009/EK
è1 37/2014/EU 1. cikk és a Melléklet 18. pontjának 4. alpontja
(6) A kötelezettségvállalások elfogadása
esetén a támogatások nyújtásának és az okozott kárnak a vizsgálatát a szokásos
módon kell lefolytatni. Ilyen esetben, ha a támogatások nyújtásával vagy az
okozott kárral kapcsolatos vizsgálatok negatív eredménnyel zárulnak, a
kötelezettségvállalás automatikusan hatályát veszti, kivéve az olyan eseteket,
amikor a negatív eredmény megállapítása nagy részben a kötelezettségvállalás
alkalmazásának köszönhető. Ilyen esetekben előírható, hogy az ilyen
kötelezettségvállalást egy ésszerű időtartamig továbbra is érvényben
kell tartani.
Amennyiben támogatásnyújtást és kár
fennállását állapítják meg, a kötelezettségvállalás annak feltételeivel és e
rendelet rendelkezéseivel összhangban továbbra is érvényes.
(7) A Bizottság minden olyan országtól és
exportőrtől, amelytől felajánlott kötelezettségvállalásokat
elfogadott, megköveteli információk rendszeres időközönkénti szolgáltatását
a kötelezettségvállalás teljesítésével kapcsolatban, valamint a vonatkozó
adatok ellenőrzésének lehetővé tételét. Az ilyen követelmények be nem
tartása a kötelezettségvállalás megszegésének minősül.
(8) Amennyiben egy vizsgálati eljárás
lefolytatása során a Bizottság bizonyos exportőrök részéről
kötelezettségvállalásokat fogad el, az ilyen kötelezettségvállalásokat a 18.,
19., 20. és 22. cikk alkalmazásában attól a naptól kezdődően kell
hatályban lévőnek tekinteni, amelyik napon a származási hely szerinti
ország és/vagy exportáló ország vonatkozásában lefolytatott vizsgálat lezárult.
è1 (9)
Abban az esetben, ha a kötelezettségvállalást valamelyik fél megszegi vagy
visszavonja, vagy a Bizottság visszavonja a kötelezettségvállalás elfogadását,
a kötelezettségvállalás elfogadását szükség szerint a Bizottság visszavonja, és
a Bizottság által a 12. cikkel összhangban kivetett ideiglenes vámot vagy a 15.
cikk (1) bekezdésével összhangban kivetett végleges vámot kell alkalmazni,
amennyiben az érintett exportőr, illetve a származási és/vagy az exportáló
ország lehetőséget kapott észrevételei megtételére, kivéve, ha maga az
exportőr vagy az említett ország vonta vissza a kötelezettségvállalást. A
Bizottság azt követően, hogy határozott valamely kötelezettségvállalás
visszavonásáról, tájékoztatja erről a tagállamokat. ç
Bármelyik érdekelt fél vagy tagállam
benyújthat olyan információt, amely első megállapításra bizonyítékot
tartalmaz valamely kötelezettségvállalás megszegésére vonatkozóan. Az azt
követő vizsgálat, amely azt vizsgálja, valóban megszegték-e a
kötelezettségvállalást, rendszerint hat hónapon belül befejeződik, azonban
semmilyen esetben sem tart kilenc hónapnál tovább kellően megalapozott
kérelem esetén.
A Bizottság a kötelezettségvállalás
figyelemmel kíséréséhez kérheti a tagállamok illetékes hatóságainak
közreműködését.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 4. alpontja
(10) Amennyiben okkal feltételezhető,
hogy megszegtek valamely kötelezettségvállalást, illetve amennyiben valamely
kötelezettségvállalás megszegése vagy visszavonása esetén a
kötelezettségvállaláshoz vezető vizsgálat még nem zárult le, a
rendelkezésre álló legjobb információk alapján a 12. cikknek megfelelően
ideiglenes vám vethető ki.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
14. cikk
Az eljárás megszüntetése intézkedések
alkalmazása nélkül
(1) Amennyiben egy benyújtott panaszt
visszavonnak, ha az eljárás megszüntetése nem sérti az Ö Unió Õ érdekeit, az eljárás
megszüntethető.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 5. alpontja
(2) Ha nincs szükség védintézkedésekre, a
vizsgálatot vagy az eljárást meg kell szüntetni. A Bizottság a vizsgálatot a
25. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében
szünteti meg.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
è1 37/2014/EU 1. cikk és a Melléklet 18. pontjának 6. alpontja
(3) Az eljárást azonnali hatállyal meg kell
szüntetni akkor, ha megállapítást nyer, hogy a kiegyenlíthető támogatások az
(5) bekezdés szerint csekély értékűnek tekintendő, vagy olyan
esetekben, amikor a támogatott behozatal tényleges vagy lehetséges mennyisége
vagy a kár mértéke elhanyagolható.
(4) A 10. cikk (11) bekezdése szerint
kezdeményezett eljárások lefolytatása vonatkozásában az okozott kár mértékét
szokásosan olyan esetekben kell elhanyagolhatónak tekinteni, amikor az érintett
behozatal piaci részesedése alacsonyabb, mint a 10. cikk (9) bekezdésében
előírt érték. A fejlődő országokból származó behozatallal
kapcsolatosan lefolytatott vizsgálatok alkalmazásában a támogatott behozatal
mennyiségét elhanyagolható mértékűnek kell tekinteni, ha az nem éri el a
hasonló termékekből az Ö Unióban Õ forgalmazott teljes
importmennyiség 4 %-át, kivéve az olyan fejlődő országokból
származó behozatalt, amelyeknek egyedi piaci részesedése az Ö Unió Õ érintett
importpiacán alacsonyabb, mint a teljes importmennyiség 4 %-a, ha az ilyen
országokból származó kollektív importmennyiség meghaladja a hasonló
termékekből az Ö Unióban Õ forgalmazott teljes
importmennyiség 9 %-át.
(5) A kiegyenlíthető támogatások összege
akkor tekintendő csekély értékűnek, ha az kisebb, mint a behozatal
értékének 1 %-a, kivéve ha a vizsgálatok fejlődő országokból
származó behozatallal kapcsolatosak, ilyen esetekben a csekély érték küszöbértéke
2 %, feltéve hogy csak a vizsgálat lefolytatását kell megszüntetni olyan
esetekben, amikor a kiegyenlíthető támogatások összege nem éri el az
egyedi exportőrökre előírt csekély összeghatárt, akik továbbra is az
eljárás alá tartoznak, és az érintett ország vonatkozásában a 18. és 19. cikk
szerint megtartott bármilyen későbbi felülvizsgálat során ismételten
vizsgálatnak vethetők alá.
15. cikk
Végleges vám kivetése
è1 (1)
Amennyiben a végleges ténymegállapításokból kiderül a kiegyenlíthető
támogatások és az azok által okozott kár megléte, és az uniós érdek a 31. cikk
szerinti beavatkozást tesz szükségessé, a Bizottság a 25. cikk (3) bekezdésében
említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében eljárva végleges kiegyenlítő
vámot vet ki. Amennyiben ideiglenes vámok vannak hatályban, a Bizottság ezt az
eljárást ezek megszűnése előtt legkésőbb egy hónappal
kezdeményezi. ç
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
è1 37/2014/EU 1. cikk és a Melléklet 18. pontjának 7. alpontja
Nem kell az intézkedést megtenni, amennyiben a
támogatást vagy a támogatásokat visszavonják, illetve bizonyítást nyer, hogy a
támogatás nem juttatja előnyhöz az érintett exportőröket.
A kiegyenlítő vám összege nem haladhatja
meg a megállapított kiegyenlíthető támogatás összegét, de a
kiegyenlíthető támogatás teljes összegénél alacsonyabbnak kell lennie, ha
az ilyen kisebb összegű vám is elegendő az Ö uniós Õ gazdasági ágazatot
ért kár elhárításához.
(2) A kiegyenlítő vámot minden egyes
esetben megkülönböztetés nélkül a megfelelő összeg kivetésével kell
alkalmazni egy bármilyen forrásból származó olyan behozatal vonatkozásában,
amely a vizsgálat eredményei szerint gazdasági előnyt biztosít
kiegyenlíthető támogatások nyújtása és az azok által okozott kár
formájában, az olyan forrásokból származó behozatal kivételével, amelyekkel
kapcsolatosan e rendelet szerint kötelezettségvállalásokat fogadtak el.
A vám kivetését elrendelő rendeletben meg
kell nevezni a vám kivetésében érintett minden szállítót, vagy ha az nem
lehetséges, az érintett szállító országot.
(3) Amennyiben a Bizottság a 27. cikk szerint
korlátozza az általa lefolytatandó vizsgálatot, az olyan
exportőröktől vagy gyártóktól/termelőktől származó
behozatalra kivetett kiegyenlítő vám összege, akik az üggyel kapcsolatosan
a 27. cikk szerint megnevezték magukat, de akik esetében a vizsgálatokat nem
folytatták le, nem haladhatja meg a mintavételben szereplő felek
vonatkozásában lefolytatott vizsgálatban feltárt kiegyenlíthető
támogatások összegének súlyozott átlagát.
E cikk alkalmazásában a Bizottság figyelmen
kívül hagy minden, nulla és csekély értéket el nem érő összegű
kiegyenlíthető támogatást és a 28. cikkben előírt körülmények között
megállapított kiegyenlíthető támogatások összegét.
Minden olyan exportőrtől vagy
gyártótól/termelőtől származó behozatal vonatkozásában, akik esetében
a támogatások összegét a 27. cikk szerint egyedi alapon állapították meg,
egyedi összegű támogatást kell alkalmazni.
16. cikk
Visszamenőleges hatály
(1) Ideiglenes intézkedések és végleges
kiegyenlítő vám alkalmazását csak olyan termékek vonatkozásában kell
kezdeményezni, amelyeket az adott esetnek megfelelően a 12. cikk (1) bekezdése
vagy a 15. cikk (1) bekezdése szerinti intézkedések hatálybalépését
követően bocsátanak szabad forgalomba, az e rendeletben meghatározott
kivételek függvényében.
è1 (2)
Amennyiben ideiglenes vámot vetettek ki, és a végleges ténymegállapításokból
kiderül a kiegyenlíthető támogatások, valamint a kár megléte, a Bizottság
– függetlenül attól, hogy szükség van-e végleges kiegyenlítő vám
kivetésére – határoz arról, hogy az ideiglenes vám összegének mekkora hányadát
kell véglegesként beszedni. ç
E vonatkozásban a „kár” fogalma nem terjed ki
az Ö uniós Õ gazdasági ágazat
létrehozásában bekövetkezett jelentős mértékű késedelemre, sem pedig
súlyos kár bekövetkeztének lehetőségére, csak akkor, ha a feltárt tények
szerint ezek ideiglenes intézkedések hiányában ténylegesen súlyos kárt idéztek
elő. Minden egyéb, a kár bekövetkeztének lehetőségével vagy késedelemmel
járó esetben, minden ideiglenes vám összegét el kell engedni, és végleges
hatályú vám csak attól a naptól vethető ki, amely napon a bekövetkezés
lehetőségét vagy jelentős késedelmet véglegesen megállapítják.
(3) Amennyiben a v égleges
kiegyenlítő vám összege magasabb, mint az ideiglenes vám összege, a
különbözetet nem kell beszedni. Ha egy végleges vám összege alacsonyabb, mint
az ideiglenes vám összege, a vámot újra ki kell számítani. Amennyiben a
végleges megállapítás negatív eredményű, az ideiglenes vám alkalmazását
nem kell megerősíteni.
(4) A végleges kiegyenlítő vám
kivethető olyan termékekre, amelyeket ideiglenes intézkedések
alkalmazásának a hatálybalépését megelőző 90 napon belül, de nem a
vizsgálat lefolytatásának kezdeményezését megelőzően léptettek be
felhasználás céljából feltéve hogy:
a)         az ilyen behozatalt a 24. cikk (5)
bekezdésének megfelelően nyilvántartásba vették;
b)           az érintett importőrök számára
lehetővé tették, hogy észrevételeiket a Bizottságnál előterjesszék;
c)           vitatott körülmények merülnek fel
olyan esetekben, amikor a kérdéses támogatott termék által előidézett kár
e rendelet szerinti kiegyenlíthető támogatásokból származó gazdasági
előnyöket biztosító behozatalból álló, viszonylag rövid időszakon
belül beszállított nagy mennyiségű behozatal miatt nehézségbe ütközik; és
d)           feltételezések szerint az ilyen kár
ismétlődő előfordulásának megakadályozása céljából szükségessé
válik az ilyen behozatal vonatkozásában kiegyenlítő vámok
visszamenőleges hatályú alkalmazása.
(5) Kötelezettségvállalások megszegése vagy
visszavonása esetén végleges hatályú vám vethető ki az ideiglenes
intézkedések alkalmazását legfeljebb 90 nappal megelőzően szabad
forgalomba bocsátás céljával beléptetett árukra, feltéve hogy a behozatalt a
24. cikk (5) bekezdésének megfelelően nyilvántartásba vették, és
az ilyen visszamenőleges hatályú megállapítás nem alkalmazható olyan
behozatalra, amelyet a kötelezettségvállalás megszegésének vagy visszavonásának
napját megelőzően léptettek be.
17. cikk
Időbeli hatály
A kiegyenlítő intézkedések csak addig az
időpontig maradnak hatályosak és csak addig a mértékig, amíg azok
alkalmazása a kár keletkezését előidéző kiegyenlíthető
támogatások elleni védekezéshez szükséges.
18. cikk
A lejárati felülvizsgálatok
(1) A végleges kiegyenlítő intézkedés
időbeli hatálya a vám kivetésének napjától számított öt év vagy a
legutolsó mind a támogatást, mind az okozott sérelmet érintő
felülvizsgálat lefolytatásának napjától számított öt év, kivéve ha a
felülvizsgálat során megállapítást nyer, hogy a lejárat bekövetkezése
valószínűsíthetően a támogatás nyújtásának és az okozott kárnak a
további fennállását vagy megismétlődését idézi elő. Az ilyen lejárati
felülvizsgálatot a Bizottság kezdeményezésére vagy az Ö uniós Õ gyártók/termelők
felkérésére kell végrehajtani, és az alkalmazott intézkedések az ilyen
felülvizsgálat eredményeinek megállapításáig hatályosak maradnak.
(2) Lejárati felülvizsgálatot kell
kezdeményezni akkor, ha a felkérés elegendő bizonyítékot tartalmaz arra
vonatkozóan, hogy az intézkedések hatályának lejárta
valószínűsíthetően a támogatás nyújtásának folytatását és az okozott
kár további fennállását vagy megismétlődését eredményezi. Ilyen
valószínűsítő tényező lehet például a támogatások folytatólagos
nyújtása és kár folytatólagos előidézése, bizonyítékot szolgáltatva arra
vonatkozóan, hogy az okozott kár megszüntetése részben vagy kizárólag az
intézkedések alkalmazásának köszönhető, vagy bizonyítékot szolgáltat arra
vonatkozóan, hogy az exportőrök helyzete vagy a piaci helyzet arra utal,
hogy a sérelmet okozó támogatásnyújtást folytatólagosan alkalmazni fogják.
(3) E cikk szerinti vizsgálatok
végrehajtásában az exportőrök, importőrök, a származási ország
és/vagy exportáló ország, illetve az Ö uniós Õ
gyártók/termelők számára lehetővé kell tenni, hogy megerősítsék,
elvessék vagy észrevételezzék a felülvizsgálattal kapcsolatban benyújtott
kérelem vonatkozásában eléjük tárt ügyeket, és az összes és megfelelő
módon dokumentált bizonyíték indokoltan elvárható megfelelő
figyelembevételével megállapodásra kell jutni azzal a kérdéssel kapcsolatosan,
hogy az intézkedések hatályának lejárta esetén valószínűsíthető-e
vagy sem a támogatások nyújtása és az okozott kár további fennállása vagy
megismétlődése.
(4) Függőben lévő lejáratokkal
kapcsolatban az e cikk szerint az intézkedések alkalmazási hatályának a
lejárati évében megfelelő időben közleményt kell megjelentetni az Európai
Unió Hivatalos Lapjában. Ezt követően az Ö uniós Õ
gyártók/termelők legkésőbb az ötéves időszak lejárta előtt
három hónappal jogosultak a (2) bekezdés szerint felülvizsgálat lefolytatása
iránti kérelmet benyújtani. Az intézkedések alkalmazásának az e cikk szerinti
végleges lejártáról szintén közleményt kell megjelentetni.
19. cikk
Időközi felülvizsgálatok
(1) Az intézkedések folytatólagos
alkalmazásának szükségessége szintén felülvizsgálat tárgyát képezheti olyan
esetekben, amikor azt a Bizottság kezdeményezésére vagy egy tagállam kérelmére,
feltéve hogy a végleges hatályú intézkedés alkalmazásának megkezdésétől
számított célszerűen hosszú, legalább egyéves időszak már letelt,
bármelyik exportőr, importőr vagy az Ö uniós Õ
gyártók/termelők vagy a származási hely szerinti ország és/vagy exportáló
ország felkérésére, aki vagy amely kielégítő bizonyítékkal rendelkezik az
ilyen időközi felülvizsgálat lefolytatásának szükségességéről.
(2) Időközi felülvizsgálat lefolytatását
olyan esetekben kell kezdeményezni, amikor a felkérés kielégítő
bizonyítékot tartalmaz arra vonatkozóan, hogy az intézkedés folytatólagos
alkalmazása a kiegyenlíthető támogatás és az okozott kár
ellentételezéséhez a továbbiakban már nem szükséges, és/vagy nem
valószínűsíthető, hogy az okozott kár továbbra is fennáll vagy
megújul, ha az intézkedés alkalmazását megszüntetik, vagy ha az alkalmazott
intézkedés nem, vagy a továbbiakban már nem elégséges ahhoz, hogy hatékonyan
ellentételezze az okozott sérelmet előidéző kiegyenlíthető
támogatást.
(3) Amennyiben a kivetett kiegyenlítő vám
összege kisebb, mint a megállapított kiegyenlíthető támogatás összege,
időközi felülvizsgálatot lehet indítani, ha az Ö uniós Õ
gyártók/termelők, vagy az egyéb érdekelt felek – rendszerint az
intézkedések hatálybalépésétől számított két éven belül – elegendő
bizonyítékot nyújtanak be arra vonatkozóan, hogy az eredeti vizsgálati
időszakot követően, és az intézkedések bevezetését
megelőzően, vagy azt követően az exportárak csökkentek, vagy az Ö Unióban Õ az importált termék
viszonteladói ára vagy az azt követő eladási ára egyáltalán nem, vagy nem
kielégítő mértékben változott. Amennyiben a vizsgálat igazolja az
állítások helyességét, a kiegyenlítő vámok összegét növelni lehet a károkozás
megszüntetéséhez szükséges árnövekedés elérése érdekében. Mindazonáltal a
megnövelt vámszint nem haladhatja meg a kiegyenlíthető támogatások
összegét.
Az időközi felülvizsgálatot a fent
megállapított feltételek alapján a Bizottság kezdeményezésére vagy egy tagállam
kérelmére is meg lehet indítani.
(4) Az e cikk szerinti vizsgálatok elvégzése
során a Bizottság többek között megállapíthatja, hogy a támogatások nyújtásában
és az okozott kárban bekövetkezett-e jelentős változás, illetve hogy az
alkalmazott intézkedésekkel elérhetők-e a 8. cikk szerint az
előzetesen megállapított okozott kár megszüntetésével kapcsolatosan
meghatározott célkitűzések. Ebben a vonatkozásban a végleges
megállapítások kialakításában figyelembe kell venni az összes vonatkozó és megfelelő
hivatkozásokkal alátámasztott bizonyítékot.
20. cikk
Gyorsított felülvizsgálatok
Minden olyan exportőr, akinek a kivitele
vonatkozásában végleges kiegyenlítő vámot alkalmaznak, de akinek az esetét
az eredeti vizsgálat lefolytatásakor egyedileg nem vizsgálták más okból
kifolyólag, mint a Bizottsággal való együttműködés elmulasztása,
gyorsított felülvizsgálati eljárás lefolytatását kérheti annak érdekében, hogy
a Bizottság azonnal egyedi mértékű kiegyenlítő vámot állapíthasson
meg a termékei számára.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 8. alpontja
A felülvizsgálatot azt követően kell
megindítani, hogy az uniós gyártók/termelők lehetőséget kaptak
észrevételeik megtételére.
ê 597/2009/EK
è1 37/2014/EU 1. cikk és a Melléklet 18. pontjának 9. alpontja
21. cikk
Visszatérítések
(1) A 18. cikk ellenére az importőr
kérheti a beszedett vám visszatérítését olyan esetekben, amikor bebizonyosodik,
hogy a kiegyenlíthető támogatások összegét, amelyek alapján a vámot
megfizették, megszüntették, vagy a hatályos vám összegénél kisebb
összegűre csökkentették.
(2) A kiegyenlítő vám visszatérítését az
érintett importőr a Bizottsághoz benyújtott kérelemben igényelheti. A
kérelmet azon tagállam illetékes hatóságai útján kell benyújtani, amelynek a
területén a terméket szabad forgalomba bocsátották a végleges hatályú vám
összegének az illetékes hatóságok általi hivatalos megállapítása napját
követő hat hónapon belül, vagy attól a naptól számított hat hónapon belül,
amelyik napon az ideiglenes vámként megállapított összeget végleges hatályú
vámmá nyilvánították. A tagállamok a kérelmet haladéktalanul benyújtják a
Bizottság részére.
(3) A benyújtott visszatérítés iránti kérelem
akkor tekintendő bizonyítékokkal megfelelő módon alátámasztottnak, ha
az pontos információkat tartalmaz a kiegyenlítő vámok igényelt
visszatérítendő összegéről, valamint az ilyen összeg kiszámításával
és kifizetésével kapcsolatosan használt összes vámokmányról. A kérelemnek
tartalmaznia kell továbbá egy reprezentatív időszak vonatkozásában a
kérdéses exportőr vagy gyártó/termelő termékeivel kapcsolatosan a
kiegyenlíthető támogatások összegét is. Amennyiben az importőr nincs
kapcsolatban az érintett exportőrrel vagy gyártóval/termelővel és
ilyen információ közvetlenül nem áll rendelkezésre, vagy az exportőr vagy
gyártó/termelő nem kívánja az ilyen információt az importőrrel
közölni, a benyújtott kérelemnek tartalmaznia kell az érintett exportőr
vagy gyártó/termelő arra vonatkozó nyilatkozatát, hogy a kiegyenlíthető
támogatások összegét az e cikkben előírt rendelkezések szerint
csökkentették vagy felszámolták, és hogy az ezzel kapcsolatos támogató
bizonyítékokat a Bizottság számára elő fogják terjeszteni. Amennyiben az
ilyen bizonyítékok az exportőrtől vagy a
gyártótól/termelőtől a célszerűen elvárható időn belül nem
érkeznek be, a kérelmet el kell utasítani.
è1 (4)
A Bizottság határoz arról, hogy a kérelemnek helyt ad-e, és ha igen, milyen
mértékben, illetve bármikor határozhat továbbá időközi felülvizsgálat
megindításáról, amelyet követően az ilyen felülvizsgálatokra vonatkozó
rendelkezések szerint lefolytatott felülvizsgálat során feltárt információk és
megállapítások szolgálnak alapul annak eldöntéséhez, hogy a visszatérítés
indokolt-e, és ha igen, milyen mértékben. ç
A vám visszatérítése rendszerint 12 hónapon
belül történik, és arra semmilyen körülmények között nem kerülhet sor a
kiegyenlítő vám alkalmazását szükségessé tevő termék importőre
által szolgáltatott, megfelelő bizonyítékokkal alátámasztott visszatérítés
igénylésének napjától számított 18 hónapot követően.
Az engedélyezett visszatérítések kifizetését a
szokásos eljárás szerint a tagállamok az első albekezdésben említett
határozat meghozatalának napjától számított 90 napon belül teljesítik.
22. cikk
A felülvizsgálatokra és a
visszatérítésekre vonatkozó általános rendelkezések
(1) E rendeletnek az eljárásra és a
vizsgálatok lefolytatására vonatkozó rendelkezéseit – a határidőkkel
kapcsolatos rendelkezések kivételével – minden, a 18., 19. és a 20. cikkben
foglaltaknak megfelelően lefolytatott felülvizsgálatra alkalmazni kell.
A 18. és a 19. cikk alapján lefolytatott
felülvizsgálatot rövid idő alatt kell lefolytatni, és rendszerint a
felülvizsgálat megindításától számított 12 hónapon belül le kell zárni. A 18. és
a 19. cikk szerinti felülvizsgálatot minden esetben a vizsgálat megindításától
számított 15 hónapon belül le kell zárni.
A 20. cikk szerinti felülvizsgálatot minden
esetben a vizsgálat megindításától számított kilenc hónapon belül le kell
zárni.
Amennyiben a 18. cikk szerinti
felülvizsgálatot úgy indítják meg, hogy ugyanazon eljárásban már folyamatban
van egy, a 19. cikk szerinti felülvizsgálat, a 19. cikk szerinti
felülvizsgálatot a 18. cikk szerinti felülvizsgálat lezárásával egy időben
kell lezárni.
Amennyiben a vizsgálatot a fenti
határidőkön belül nem zárják le, az intézkedések:
a)           lejárnak a 18. cikk szerinti
vizsgálat során;
b)           lejárnak a 18. és a 19. cikk
szerinti párhuzamos vizsgálat során, amennyiben a 18. cikk szerinti
vizsgálatot megkezdték, miközben ugyanabban az eljárásban a 19. cikk
szerinti felülvizsgálat volt folyamatban, vagy ezeket a felülvizsgálatokat
egyidejűleg kezdték; illetve
c)           változatlanul maradnak a 19. és a
20. cikk szerinti vizsgálat során.
Az intézkedéseknek az e bekezdés alapján való
lejártáról vagy hatályban maradásáról szóló értesítést az Európai Unió
Hivatalos Lapjában teszik közzé.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 10. alpontja
(2) A 18., a 19. és a 20. cikk szerinti
felülvizsgálatot a Bizottság indítja meg. A Bizottság a 25. cikk (2)
bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében határoz arról,
hogy kezdeményezi-e a 18. cikk szerinti felülvizsgálatot. A Bizottság
tájékoztatja továbbá a tagállamokat azt követően, hogy valamely gazdasági
szereplő vagy tagállam a 19., illetve a 20. cikk szerinti
felülvizsgálat megindítását igazoló kérelmet nyújtott be, és a Bizottság
elvégezte annak megvizsgálását, vagy ha a Bizottság maga állapította meg, hogy
felül kell vizsgálni az intézkedések további alkalmazásának szükségességét.
(3) Amennyiben a felülvizsgálatok indokolttá
teszik, az intézkedéseket – a 25. cikk (3) bekezdésében említett
vizsgálóbizottsági eljárás keretében – a 18. cikk alapján hatályon kívül kell
helyezni vagy fenn kell tartani, vagy a 19., illetve a 20. cikk alapján
hatályon kívül kell helyezni, fenn kell tartani vagy módosítani kell őket.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
(4) Amennyiben az intézkedéseket egyedi exportőrök
vonatkozásában helyezik hatályon kívül, nem pedig az egész importáló ország
vonatkozásában, az ilyen exportőrök továbbra is az eljárás hatálya alatt
maradnak és esetükben új vizsgálat folytatható le ezen cikk értelmében a
kérdéses ország vonatkozásában bármikor végrehajtott felülvizsgálat keretében.
(5) Amennyiben a 19. cikk szerint az
intézkedések felülvizsgálata folyamatban van az intézkedések alkalmazási
időszakának a végén a 18. cikkben meghatározottak szerint, az
intézkedéseket a 18. cikk szerinti szempontok alapján is vizsgálat alá kell
vonni.
(6) A 18–21. cikk értelmében lefolytatott
minden felülvizsgálatban vagy a visszatérítésre vonatkozó vizsgálatban a
Bizottság, feltéve hogy a körülményekben nem következett be változás, a
vizsgálatot ugyanolyan módon folytatja le, mint a vám alkalmazásának
megállapításához vezető vizsgálatot, megfelelő módon figyelembe véve
az 5., 6., 7. és 27. cikket.
23. cikk
Kijátszás
(1) Az e rendelet alapján kivetett
kiegyenlítő vámok kiterjeszthetők a hasonló, nem vagy csak kis
mértékben módosított termékek harmadik országokból érkező behozatalára,
vagy a hasonló, kis mértékben módosított termékeknek az intézkedések hatálya
alá tartozó országból érkező behozatalára, illetve a termék részeinek
behozatalára, ha a hatályban levő intézkedéseket kijátszák.
(2) A 15. cikk (2) bekezdésével összhangban
kivetett maradék kiegyenlítő vámot nem meghaladó kiegyenlítő vámot ki
lehet terjeszteni az intézkedések hatálya alá tartozó országokban található
olyan vállalkozástól érkező behozatalra, amely egyedi vámban részesül, ha
a hatályban levő intézkedéseket kijátszák.
(3) A kijátszás a harmadik országok és az Ö Unió Õ, vagy az
intézkedések hatálya alá tartozó ország egyes vállalkozásai és az Ö Unió Õ közötti kereskedelem
szerkezetének olyan megváltozását jelenti, amely olyan gyakorlat, eljárás vagy
munka eredményeként áll elő, amelynek a vám kivetésén kívül semmilyen más
megfelelő magyarázata és gazdasági indoka nincs, továbbá amelynek hatása a
hasonló termékek árait és/vagy mennyiségét illetően bizonyítottan kárt
okoz vagy aláássa a vám javító hatását, továbbá az importált hasonló termék
és/vagy annak részei továbbra is támogatásban részesülnek.
Az első albekezdésben említett gyakorlat,
eljárás vagy munka magában foglalja többek között:
a)           az érintett termék olyan, kis
mértékű módosítását, amelynek következtében a termék olyan vámkódex alá
tartozik, amely rendszerint nem tartozik az intézkedések hatálya alá,
amennyiben a módosítás nem változtatja meg a termék alapvető
tulajdonságait;
b)           az intézkedések hatálya alá tartozó
termékek harmadik országokon keresztül való fuvarozását;
c)           az intézkedések hatálya alá tartozó
országokban a kereskedelem szerkezetének és a kereskedelmi csatornáknak az
exportőrök és gyártók/termelők által történő átszervezését,
amelynek célja, hogy az exportőrök és gyártók/termelők termékeiket a
gyártók/termelők termékeire alkalmazandó vámnál alacsonyabb, egyedi
vámtétel fizetésére kötelezett gyártókon/termelőkön keresztül exportálják
az Ö Unióba Õ.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 11. alpontja
(4) E cikk alapján a Bizottság
kezdeményezésére, illetve valamely tagállam vagy bármely érdekelt fél kérelmére
vizsgálatot kell indítani, ha a kérelem elegendő bizonyítékot tartalmaz az
(1), a (2) és a (3) bekezdésben megállapított tényezőkre vonatkozóan. A
vizsgálat megindítására bizottsági rendelet útján kerül sor, amelyben a
vámhatóságot is utasítani lehet arra, hogy a 24. cikk (5) bekezdésének
megfelelően tegye kötelezővé a behozatal nyilvántartásba vételét vagy
kérjen biztosítékot. A Bizottság tájékoztatja továbbá a tagállamokat azt
követően, hogy valamely érdekelt fél vagy tagállam vizsgálat megindítását
igazoló kérelmet nyújtott be, és a Bizottság elvégezte annak vizsgálatát, vagy
amennyiben a Bizottság maga állapította meg, hogy vizsgálatot kell indítani.
A vizsgálatokat a Bizottság folytatja le. A
Bizottságot ebben segíthetik a vámhatóságok; a vizsgálatot kilenc hónapon belül
le kell zárni.
Ha a végleges ténymegállapítások az
intézkedések meghosszabbítását indokolják, erről a Bizottság intézkedik a
25. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
Az intézkedések kiterjesztése attól az
időponttól kezdődően hatályos, amikor a 24. cikk (5) bekezdésének
megfelelően a nyilvántartásba vételt kötelezővé tették, vagy amikor
biztosítékot kértek. E rendeletnek a vizsgálatok megindítására és lebonyolítására
vonatkozó megfelelő eljárási rendelkezéseit e cikknek megfelelően
kell alkalmazni.
(5) A 24. cikk (5) bekezdése szerinti
nyilvántartásba vételt, vagy az intézkedéseket nem kell alkalmazni a
behozatalra, ha azt olyan vállalkozás végzi, amely mentességet élvez.
(6) A megfelelő bizonyítékkal
alátámasztott, mentesség iránti kérelmet a vizsgálat megkezdésére vonatkozó
bizottsági rendelet által megállapított határidőn belül kell benyújtani.
Amennyiben a kijátszásra irányuló gyakorlatra,
eljárásra vagy munkára az Ö Unión Õ kívül kerül sor,
mentesség adható az érintett termék olyan gyártójának/termelőjének, aki
bizonyítani tudja, hogy nem áll kapcsolatban az intézkedés hatálya alá tartozó
gyártóval/termelővel, továbbá nem vesz részt az intézkedéseknek a (3)
bekezdés szerinti kijátszásában.
Amennyiben a kijátszásra irányuló gyakorlatra,
eljárásra vagy munkára az Ö Unión Õ belül kerül sor,
mentesség adható az olyan importőrnek, aki bizonyítani tudja, hogy nem áll
kapcsolatban az intézkedés hatálya alá tartozó gyártóval/termelővel.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 11. alpontja
Ezeket a mentességeket a Bizottság határozata
alapján adják meg, és azok a határozatban megállapított ideig és feltételek
szerint hatályosak. A Bizottság azt követően, hogy lezárta a vizsgálatát,
tájékoztatja erről a tagállamokat.
ê 597/2009/EK
Amennyiben a 20. cikkben megállapított
feltételek teljesülnek, mentesség adható az intézkedések kiterjesztéséhez
vezető vizsgálat lezárását követően is.
(7) Amennyiben legalább egy év eltelt az
intézkedések kiterjesztése óta, és amennyiben a mentességet kérelmező vagy
kérelmezhető felek száma jelentős, a Bizottság az intézkedések
kiterjesztésének felülvizsgálatának kezdeményezése mellett dönthet. Az ilyen
felülvizsgálatot a 19. cikk szerinti felülvizsgálatra vonatkozóan a 22. cikk
(1) bekezdésével összhangban kell végezni.
(8) E cikk rendelkezései nem akadályozhatják a
vámokkal kapcsolatos hatályos rendelkezések szokásos alkalmazását.
24. cikk
Általános rendelkezések
(1) Ideiglenes vagy végleges kiegyenlítő
vámok rendelet kibocsátásával vethetők ki, és azok beszedését a tagálmok
végzik a vámok kivetését elrendelő ilyen rendeletekben meghatározott
formában, értékben és egyéb feltételek alkalmazásával. A kiegyenlítő
vámokat a vámoktól, adóktól és behozatalra szokásosan kivetett egyéb díjaktól
elkülönítve kell beszedni.
Semmiféle termék esetében nem alkalmazhatók
egyidejűleg dömpingellenes és kiegyenlítő vámok a dömpingárak és
exporttámogatások alkalmazásából származó azonos helyzet kezeléséhez.
(2) Az átmeneti vagy végleges hatályú
kiegyenlítő vámok kivetését elrendelő rendeleteket, valamint a
kötelezettségvállalások elfogadását és a vizsgálatok vagy eljárások megszüntetését
elrendelő rendeleteket és határozatokat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában kell kihirdetni.
Az ilyen rendeleteknek vagy határozatoknak
tartalmazniuk kell az exportőrök nevét, ha azok ismertek, vagy az érintett
országok nevét, a termék ismertetését és a támogatás, illetve az okozott kár
megállapítását alátámasztó tények összefoglalását, valamint a vonatkozó
megfontolásokat, a bizalmas jellegű információ védelmének megfelelő
figyelembevételével. Minden egyes esetben a rendelet vagy határozat egy
másolati példányát meg kell küldeni az ügyben megnevezett és ismert érdekelt
feleknek. A jelen bekezdés rendelkezései megfelelően alkalmazandók a
felülvizsgálatok végrehajtására is.
(3) A különleges rendelkezések, különös
tekintettel a 2913/92/EGK tanácsi rendeletben[9]
történő feltüntetésére, elfogadhatók e rendeletnek megfelelően.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 12. alpontja
(4) A Bizottság az Unió érdekében, a 25. cikk
(2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében hozott
határozattal kilenc hónapos időtartamra felfüggesztheti az e rendelet
alapján bevezetett intézkedéseket. A felfüggesztést a Bizottság a 25. cikk (2)
bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében eljárva további,
legfeljebb egyéves időtartammal meghosszabbíthatja.
Az intézkedések csak akkor függeszthetők
fel, ha a piaci feltételek átmenetileg olyan mértékben megváltoztak, hogy
valószínűtlen, hogy a felfüggesztés nyomán ismét kár következzen be, és ha
az uniós gazdasági ágazat lehetőséget kapott észrevételei megtételére és
ezeket az észrevételeket figyelembe is vették. Az intézkedések a 25. cikk (2)
bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében bármikor
visszaállíthatók, ha a felfüggesztés indoka megszűnik.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
è1 37/2014/EU 1. cikk és a Melléklet 18. pontjának 12. alpontja
è1 (5) A Bizottság a tagállamok megfelelő időben történő
értesítését követően utasíthatja a vámhatóságokat, hogy tegyék meg a
megfelelő lépéseket a behozatal nyilvántartásba vételére, annak érdekében,
hogy ezen intézkedések ezt követően a nyilvántartásba vétel napjától
azonnal alkalmazhatók legyenek az érintett behozatalra. ç
A behozatal nyilvántartásba vétel
teljesítésétől tehető függővé miután az Ö uniós Õ gazdasági ágazat az
ezen intézkedést megfelelően alátámasztó bizonyítékkal ellátott kérelmet
nyújtott be.
A nyilvántartásba vételt rendelettel kell
előírni, amelyben meg kell határozni az intézkedés célját és szükség
esetén a kiszabható jövőbeli kötelezettség becsült összegét. Behozatal
esetében kilenc hónapnál hosszabb nyilvántartásba vételi időszak nem
alkalmazható.
(6) A tagállamok minden hónapban jelentést
tesznek a Bizottság részére a behozatal kereskedelmi forgalmáról vagy a
vizsgálati eljárás lefolytatása és az intézkedések alkalmazása vonatkozásában
érintett behozatalról, valamint az e rendelet rendelkezései értelmében beszedni
kívánt összegről.
(7) A (6) bekezdés sérelme nélkül, a bizottság
eseti alapon kérheti a tagállamoktól, hogy az intézkedések alkalmazásának
hatékony ellenőrzéséhez szükséges információt nyújtsák be. E tekintetben a
11. cikk (3) és (4) bekezdését kell alkalmazni. Az e cikk alapján a tagállamok által
benyújtott információra a 29. cikk (6) bekezdése vonatkozik.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 13. alpontja
25. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot az [1225/2009/EK tanácsi
rendelettel[10]]
létrehozott bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében
vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor
a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor
a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(4) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor
a 182/2011/EU rendelet 4. cikkével együtt értelmezett 8. cikkét kell
alkalmazni.
(5) A 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (5)
bekezdése értelmében, amennyiben az e cikk (3) bekezdése szerinti végleges
intézkedés elfogadása céljából vagy az e rendelet 18. cikke szerinti lejárati
felülvizsgálatok kezdeményezéséről vagy az attól való eltekintésről
történő döntéshozatal céljából írásbeli eljárás alkalmazására kerül sor,
az írásbeli eljárást eredmény nélkül le kell zárni, amennyiben az elnök által
megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági
tagoknak a 182/2011/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében meghatározott
többsége ezt kéri. Amennyiben az olyan egyéb esetekben, amikor az intézkedéstervezet
a bizottságban vita tárgyát képezte, írásbeli eljárás alkalmazására kerül sor,
ezen eljárást eredmény nélkül le kell zárni, ha az elnök által megállapított
határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági tagok egyszerű
többsége ezt kéri. Amennyiben az olyan egyéb esetekben, amikor az
intézkedéstervezet a bizottságban nem képezte vita tárgyát, írásbeli eljárás
alkalmazására kerül sor, ezen eljárást eredmény nélkül le kell zárni, ha az
elnök által megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági
tagok legalább egynegyede ezt kéri.
(6) A bizottság valamely tagállam kérésére
vagy a Bizottság felvetése alapján megvizsgálhat az e rendelet alkalmazásával
összefüggő bármilyen ügyet. A tagállamok tájékoztatást kérhetnek, illetve
véleménycserét folytathatnak a bizottságban vagy közvetlenül a Bizottsággal.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
26. cikk
Ellenőrző látogatások
(1) A Bizottság az általa megfelelőnek
ítélt időpontokban jogosult ellenőrző látogatások során
megvizsgálni az importőrök, exportőrök, kereskedők, ügynökök,
gyártók/termelők, szakmai társulások és szervezetek nyilvántartásait a
támogatások nyújtásával és az okozott károkkal kapcsolatosan
előterjesztett információk ellenőrzése céljából. Az
ellenőrző látogatást bejelentő értesítésre megfelelő
tartalmú és megfelelő határidőre megküldött válasz hiányában az
ellenőrző látogatás nem hajtható végre.
(2) A Bizottság szükség szerint harmadik
országokban is végezhet vizsgálatokat, feltéve hogy sikerül megszereznie az
érintett cégek hozzájárulását, valamint ha értesíti a kérdéses ország illetékes
hatóságait, és azok a vizsgálat lefolytatása ellen kifogást nem emelnek. Az
érintett cégekkel való megállapodást követően a Bizottság tájékoztatja a
származási hely szerinti ország és/vagy exportáló ország hatóságait a
meglátogatni kívánt cégek Ö nevéről és
címéről Õ, továbbá a
megállapodás szerinti látogatási időpontokról.
(3) Az érintett cégeket tájékoztatják az
ellenőrző látogatások során megvizsgálni kívánt információk
jellegéről és az ilyen látogatások sikeres lefolytatásához szükséges egyéb
információk iránti igényről, ugyanakkor ez a tájékoztatás nem
akadályozhatja az ellenőrzések végrehajtóit abban, hogy az
ellenőrzések során a kapott információk ismeretében további adatok
szolgáltatására tartsanak igényt.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés szerint
lefolytatandó vizsgálatokban a Bizottság számára a felkért tagállamok
tisztviselői nyújtanak támogatást.
27. cikk
Mintavétel
(1) Amennyiben a panaszigények előterjesztőinek
száma, illetve az exportőrök vagy importőrök, a terméktípusok vagy az
ügyletek száma jelentős, a vizsgálat lefolytatását a következők
szerint lehet korlátozni:
a)           az érintett felek, a termékek vagy
az ügyletek célszerűen kezelhető számát érintő mintavételek
alkalmazásával, amelyek a mintavételhez való kiválasztás időpontjában a
rendelkezésre álló adatok alapján statisztikailag értékelhető adatokat
adnak; vagy
b)           a rendelkezésre álló idő alatt
célszerűen kivizsgálható lehető legnagyobb termelési, értékelési vagy
exportálási reprezentatív mennyiség meghatározásával.
(2) A felek, terméktípusok vagy ügyletek ezen
cikk szerinti végső kiválasztása a Bizottság feladata, jóllehet, a
mintavételhez való kiválasztásban támogatni kell az érintett felekkel folytatandó
konzultációkat és meg kell szerezni hozzájárulásukat, feltéve hogy az ilyen
felek erre a célra magukat megnevezik, és elegendő mennyiségű
információt bocsátanak rendelkezésre a vizsgálat megindításától számított három
héten belül, hogy ezzel elősegítsék a reprezentatív mintavétel céljaira
történő kiválasztást.
(3) Amennyiben a vizsgálat lefolytatását e
cikk szerint korlátozzák, a kiegyenlíthető támogatás egyedi összegét meg
kell állapítani bármely olyan exportőr vagy gyártó/termelő
vonatkozásában, akit eredetileg a mintavétel céljaira nem választottak ki, de
az e rendeletben előírt határidőkön belül rendelkezésre bocsátotta a
szükséges információkat, olyan esetek kivételével, amikor az exportőrök
vagy gyártók/termelők száma olyan nagy, hogy az egyedi vizsgálatok
lefolytatása indokolatlanul nagy terhet róna a vizsgálatot lefolytatókra és
veszélyeztetné a vizsgálat lefolytatásának a megfelelő időn belül
történő sikeres befejezését.
(4) Ha a mintavételt elhatározzák, és a
kiválasztott felek némelyike vagy mindegyike részéről az
együttműködés bizonyos fokú elmulasztása tapasztalható, ami
valószínűsíthetően jelentősen befolyásolja a vizsgálat várható
eredményét, új mintavételre kerülhet sor.
Ugyanakkor, ha az együttműködés
jelentős mértékű elmulasztása továbbra is fennáll, vagy a
rendelkezésre álló idő nem elegendő az új mintavételhez, a 28. cikk
vonatkozó rendelkezései alkalmazandók.
28. cikk
Az együttműködés hiánya
(1) Amennyiben bármely érdekelt fél megtagadja
az információkhoz való hozzáféréshez való hozzájárulását, vagy az e rendeletben
előírt határidőkön belül egyéb módon elmulasztja a szükséges
információ nyújtását, vagy jelentős mértékben akadályozza a vizsgálat
lefolytatását, a rendelkezésre álló tények alapján mind ideiglenes, mind
végleges jóváhagyó vagy elutasító végső megállapítások tehetők.
Amennyiben a feltárt tények alapján
megállapítható, hogy bármely érdekelt fél valótlan vagy félrevezető
információkat közölt, az ilyen információkat figyelmen kívül kell hagyni, és a
megállapításokat a rendelkezésre álló tényekre kell alapozni.
Az érdekelt feleket tájékoztatni kell az
együttműködés elmulasztásának következményeiről.
(2) A számítógépes válaszadás elmulasztása nem
tekinthető az együttműködés elmulasztásának, feltéve hogy az érdekelt
fél bizonyítani tudja, hogy a kívánt formában végrehajtott válaszadás
indokolatlan mértékű többletterhet vagy indokolatlan költségnövekedést
idézett volna elő számára.
(3) Amennyiben egy érdekelt fél által
benyújtott információ nem tekinthető minden szempontból a lehető
legmegfelelőbbnek, az ilyen információt ezek ellenére nem szabad figyelmen
kívül hagyni, feltéve hogy a hiányosságok nem okoznak indokolatlan mértékű
nehézséget az ésszerűen elvárható pontosságú tények feltárásában, és ha az
információkat a megfelelő módon és a megfelelő határidőkön belül
nyújtották be és azok ellenőrizhetők, valamint, ha az információkat
szolgáltató fél az információk nyújtásakor a képességei szerint tőle
elvárható igyekezetet tanúsította.
(4) Amennyiben egy benyújtott bizonyítékot
vagy információt nem fogadnak el, az információ vagy bizonyíték benyújtóját
azonnal tájékoztatni kell az elutasítás okáról, és lehetőséget kell
biztosítani számára, hogy a meghatározott határidőn belül további
magyarázatokkal szolgálhasson. Ha a magyarázatok nem elegendőek, az ilyen
bizonyítékok vagy információk elutasításának okát nyilvánosságra kell hozni.
(5) Ha a megállapítások, a kiegyenlíthető
támogatásokkal kapcsolatos megállapításokat is beleértve, az (1) bekezdésen
alapulnak, ez vonatkozik a panaszigényekkel benyújtott információkra is, az
ilyen megállapításokat a vizsgálat lefolytatási határidejének megfelelő
figyelembevételével, és amikor az a gyakorlatban végrehajtható, más
rendelkezésre álló független forrásokkal, például kiadott árlistákkal, hivatalos
statisztikai adatokkal, vámbevallásokkal vagy a vizsgálat során másik érdekelt
felektől származó információkkal összevetve ellenőrzik.
Az ilyen információ adott esetben magában
foglalhatja a világpiac vagy más reprezentatív piacok vonatkozó adatait is.
(6) Ha egy érdekelt fél elmulasztja az
együttműködést, vagy csak részlegesen hajlandó együttműködni olyan
módon, hogy a szükséges információt visszatartja, a várható eredmény az
érintett fél számára kedvezőtlenebb lesz, mintha hajlandó lett volna az
együttműködésre.
29. cikk
Titoktartási kötelezettség
(1) Az illetékes hatóságok minden olyan
információt, amely természeténél fogva bizalmas jellegű (például azért,
mert annak nyilvánosságra hozatala jelentős versenyelőnyt biztosítana
a versenytársak egyike számára, vagy jelentős mértékben hátrányosan
befolyásolná az információt szolgáltató személynek vagy annak a személynek a
helyzetét, akitől az információt megszerezték), vagy amelyet az érintett
felek a vizsgálat lefolytatásához megfelelő indokkal alátámasztva bizalmas
jelleggel bocsátottak rendelkezésre, a bizalmas jellegű információk
esetében alkalmazandó eljárások szerint kezelnek.
(2) A bizalmas jellegű információkat
szolgáltató érdekelt feleket fel lehet szólítani, hogy Ö bocsássák
rendelkezésre Õ ezen információk nem
bizalmas jellegű összefoglalását. Ezen összefoglalónak megfelelő
részletességűnek kell lennie, annak érdekében hogy azokból a bizalmas
jelleggel rendelkezésre bocsátott információk tartalmának a lényege az elvárható
mértékig megismerhető legyen. Bizonyos rendkívüli esetekben az érintett
felek jelezhetik, hogy az ilyen információik nem alkalmasak összefoglaló
készítésére. Az ilyen rendkívüli esetekben indokolni kell, hogy az összefoglaló
elkészítése miért nem lehetséges.
(3) Ha az információ szolgáltatója úgy ítéli
meg, hogy a kért bizalmas jellegűként való kezelés nem biztosított, és ha
az információ szolgáltatója nem kívánja az információt rendelkezésre bocsátani,
vagy annak az általános vagy összefoglaló formában történő nyilvánosságra
hozatalát nem engedélyezi, olyan esetek kivételével, amikor az információ
tartalmának helyessége megfelelő forrásokra alapozva megfelelő módon
bizonyítható, az ilyen információ figyelmen kívül hagyható. Bizalmas jellegű
kezelésre vonatkozó felkérések önkényesen nem utasíthatók el.
(4) E cikk nem akadályozhatja meg általános
jellegű információknak és különösen e rendelet szerinti határozatok
alapjául szolgáló indokoknak az Ö uniós Õ hatóságok általi
nyilvánosságra hozatalát, sem az Ö uniós Õ hatóságok által
hivatkozott bizonyítékok nyilvánosságra hozatalát, amennyiben az bírósági
eljárásokban ezen indokok elmagyarázásához szükséges. Az ilyen nyilvánosságra
hozatalnak figyelembe kell vennie az érintett feleknek az üzleti titkok vagy
államtitkok megőrzéséhez fűződő jogos érdekeit.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 14. alpontja
(5) A Bizottság és a tagállamok – ideértve
tisztviselőiket – az információt szolgáltató fél kifejezett engedélye
nélkül nem fedhetik fel az e rendelet alapján kapott olyan információkat,
amelyeknek az információt szolgáltató fél a bizalmas kezelését kérte. A
Bizottság és a tagállamok közötti információcsere, továbbá az Unió vagy a tagállamok
hatóságai által készített belső dokumentumok e rendelet kifejezett erre
vonatkozó rendelkezése hiányában nem hozhatók nyilvánosságra.
ê 597/2009/EK
(6) Az e rendelet értelmében kapott
információk csak arra a célra használhatók fel, amelyre azokat kérték.
Ez a rendelkezés nem zárja ki azt, hogy az
egyes vizsgálatok során kapott információkat az ugyanazon hasonló termékkel
kapcsolatban folytatott azonos eljárás keretén belül egy másik vizsgálat
megindítására használják fel.
30. cikk
Nyilvánosságra
hozatal
(1) A
panaszigények előterjesztői, az importőrök és az exportőrök
és azok képviseleti társulásai, valamint a származási ország és/vagy exportáló
ország kérelemben igényelheti azoknak a lényeges tényeknek és megfontolásoknak
a részletes nyilvánosságra hozatalát, amelyek alapján az ideiglenes
intézkedések alkalmazásával kapcsolatos döntéseket hozták. Az ilyen
nyilvánosságra hozatal igényléséhez a kérelmet közvetlenül az ideiglenes
intézkedések alkalmazását követően kell benyújtani, és azt követően a
nyilvánosságra hozatalt a lehető legrövidebb időn belül írásban kell
végrehajtani.
(2) Az (1) bekezdésben említett felek kérhetik
azoknak a lényeges tényeknek és megfontolásoknak a végleges nyilvánosságra
hozatalát, amelyek alapján javaslatot kívánnak tenni végleges hatályú
intézkedések alkalmazására, vagy intézkedések alkalmazása nélkül egy
folyamatban levő vizsgálat vagy eljárás lezárását, különös figyelmet
fordítva minden olyan tény vagy megfontolás nyilvánosságra hozatalára, amelyek az
ideiglenes intézkedések bármelyikében felhasználtaktól eltérő tények vagy
megfontolások.
(3) A végleges nyilvánosságra hozatal
igényléséhez megcímzett írásos dokumentum formájában kell benyújtani a kérelmet
a Bizottság részére, és olyan esetekben, amikor ideiglenes vám kivetésére
került sor, annak a Bizottsághoz legkésőbb az ilyen vám kivetésének
kihirdetésétől számított egy hónapon belül be kell érkeznie. Ha ideiglenes
illeték kivetésére nem került sor, a felek számára a Bizottság által
előírt határidőkön belül lehetőséget kell biztosítani a végleges
nyilvánosságra hozatal kérelmezésére.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 15. alpontja
(4) A végleges nyilvánosságra hozatalt írásban
kell teljesíteni. Ennek – a bizalmas információk védelmének megfelelő
figyelembevételével – a lehető legrövidebb időn belül,
főszabályként legkésőbb a 14. vagy a 15. cikkben rögzített eljárás
megindítása előtt egy hónappal meg kell történnie. Ha a Bizottság nincs
olyan helyzetben, hogy bizonyos tényeket vagy megfontolásokat ebben az
időszakban nyilvánosságra hozzon, azokat egy későbbi időpontban
a lehető leghamarabb nyilvánosságra kell hozni.
A nyilvánosságra hozatal nem akadályozhatja a
Bizottságot későbbi döntések meghozatalában, azonban olyan esetekben,
amikor az ilyen döntések meghozatala bármilyen más tényen vagy megfontoláson
alapul, azokat a lehető legrövidebb időn belül nyilvánosságra kell
hozni.
(5) A végleges nyilvánosságra hozatalt
követően tett észrevételek csak abban az esetben vehetők figyelembe,
ha azok a Bizottsághoz a Bizottság által minden esetre külön megállapított
határidőn, de legalább 10 napon belül beérkeztek, megfelelően
figyelembe véve az ügy sürgősségét. Ennél rövidebb határidő is
megállapítható, ha újabb végleges nyilvánosságra hozatalra van szükség.
ê 597/2009/EK (kiigazított
szöveg)
31. cikk
Az Ö Unió Õ érdeke
(1) Annak megállapítását, hogy az Ö Unió Õ érdeke-e a
beavatkozás, valamennyi érdek egységes egészként való figyelembevételével kell
végezni, beleértve az Ö uniós Õ gazdasági ágazat, a
felhasználók és a fogyasztók érdekeit is. E cikk értelmében ilyen megállapítást
csak olyan esetekben kell alkalmazni, amikor minden érintett fél számára
lehetővé teszik, hogy szempontjaikat előterjesszék a (2) bekezdésben
előírtak szerint. Az ilyen vizsgálat lefolytatásában a sérelmet
előidéző támogatás kereskedelemtorzító hatásai felszámolásának és a
tényleges verseny helyreállításának a szükségességét külön megfontolás tárgyává
kell tenni. A támogatás léte és az általa okozott kár alapján megállapított
intézkedések alkalmazása mellőzhető olyan esetekben, amikor az
illetékes hatóságok az összes benyújtott információ alapján egyértelműen
arra a megállapításra jutnak, hogy az intézkedések alkalmazása nem szolgálja Ö az Unió Õ érdekét.
(2) Annak biztosítása érdekében, hogy az
illetékes hatóságok szilárdan megalapozott szempontok szerint vehessék
figyelembe az összes rendelkezésükre bocsátott véleményt és információt annak
az eldöntéséhez, hogy a kérdéses intézkedések megtétele az Ö Unió Õ érdekét szolgálja-e
vagy sem, a panaszok előterjesztői, az importőrök és azok
képviseleti társulásai, a reprezentatív felhasználói és reprezentatív
fogyasztói szervezetek a kiegyenlítő vám alkalmazásának szükségességét
feltáró vizsgálat kezdeményezéséről szóló értesítésben meghatározott
határidőn belül megnevezhetik magukat a vonatkozó eljárásban és
információkat bocsáthatnak a Bizottság rendelkezésére. Az ilyen információkat
vagy azok elfogadható összefoglalását az e bekezdésben említett minden egyéb
fél rendelkezésére kell bocsátani, és számukra lehetőséget kell
biztosítani arra, hogy a kapott információkat véleményezzék és azokra
megfelelő módon válaszolhassanak.
(3) A (2) bekezdéssel összhangban
intézkedő felek jogosultak tárgyaláson történő meghallgatásukat
kérelmezni. Az ilyen kérelmekre az engedélyt meg kell adni akkor, ha a
kérelmeket a (2) bekezdésben előírt határidőn belül nyújtották be, és
ha az ilyen kérelemben feltüntették az Ö uniós Õ érdek szempontjából
megfelelő indokokat és érveket, arra nézve, hogy a kérelmet
előterjesztő felek miért tartanak igényt tárgyaláson történő meghallgatásra.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 16. alpontja
(4) Azok a felek, akik a (2) bekezdéssel
összhangban járnak el, az átmeneti vámok alkalmazásával kapcsolatban
észrevételeket tehetnek. Ezeket az észrevételeket csak akkor lehet figyelembe
venni, ha az említett intézkedések hatálybalépésétől számított 25 napon
belül beérkeznek. Az észrevételeket vagy azok megfelelő összefoglalását a
többi fél rendelkezésére kell bocsátani, akik jogosultak ezen észrevételekre
válaszolni.
(5) A Bizottság megvizsgálja a megfelelő
módon benyújtott információkat és azt, hogy azok milyen mértékben
reprezentatívak, majd a 14. és 15. cikk alapján benyújtott intézkedéstervezet
részeként e vizsgálat eredményeit, valamint az észrevételek érdemét illető
véleményét megküldi a bizottságnak. A Bizottság a 182/2011/EU rendeletben
előírt feltételek mellett figyelembe veszi a bizottság véleményét.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
è1 37/2014/EU 1. cikk és a Melléklet 18. pontjának 16. alpontja
(6) A (2) bekezdéssel összhangban
intézkedő felek kérhetik, hogy rendelkezésükre bocsássák azokat a tényeket
és megfontolásokat tartalmazó információkat, amelyek alapján
valószínűsíthetően a végleges döntést meghozzák. è1 Ezen
információkat a lehetséges mértékben, a Bizottság későbbi határozatainak
sérelme nélkül rendelkezésre kell bocsátani. ç
(7) Az információkat csak akkor veszik
figyelembe, ha azok megalapozottságát alátámasztó tényszerű támogató
bizonyítékok állnak rendelkezésre.
32. cikk
A kiegyenlítő vámok alkalmazását
előíró intézkedések és a többoldalú jogorvoslati lehetőségek közötti
kapcsolat
Olyan esetekben, amikor egy importált termék
vonatkozásában a támogatásokról szóló megállapodás jogviták rendezésére
irányuló jogorvoslati eljárásainak a lefolytatását követően bármiféle
ellenintézkedés alkalmazását rendelik el, és az ilyen intézkedések megtétele
elegendő a kiegyenlíthető támogatások által okozott kár
megszüntetéséhez, az annak a terméknek a vonatkozásában kivetett minden
kiegyenlítő vám alkalmazását az adott esetnek megfelelően azonnali
hatállyal felfüggesztik vagy hatályon kívül helyezik.
33. cikk
Záró rendelkezések
E rendelet nem zárja ki az alábbiak
alkalmazhatóságát:
a)           az Ö Unió Õ és harmadik országok
között megkötött megállapodásokban előírt különös szabályok;
b)           az Ö Unió Õ mezőgazdasági
ágazatra vonatkozó rendeletei, valamint az 1667/2006/EK tanácsi rendelet[11], a 614/2009/EK tanácsi
rendelet[12]
és az 1216/2009/EK tanácsi rendelet[13].
E rendeletet az említett rendeletek kiegészítéseként és e rendeletek azon
rendelkezéseitől eltérően kell alkalmazni, amelyek kizárják a
kiegyenlítő vámok alkalmazását;
c)           a különleges intézkedések, feltéve
hogy az ilyen intézkedések nem ütköznek az Ö 1994 . évi
Õ GATT hatálya alatt
vállalt kötelezettségek teljesítésével.
ê 37/2014/EU 1.
cikk és a Melléklet 18. pontjának 17. alpontja
34. cikk
Jelentés
A Bizottság az [1225/2009/EK tanácsi rendelet
22a. cikkének] megfelelően az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak
benyújtott, a kereskedelmi védintézkedések alkalmazásáról és végrehajtásáról
szóló éves jelentésében tájékoztatást ad e rendelet végrehajtásáról.
ê 597/2009/EK
(kiigazított szöveg)
35. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az Ö 597/2009/EK Õ rendelet hatályát
veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre
történő hivatkozásokat ezen rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni
és a VI. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell
értelmezni.
36. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Lásd a következtetések A. részének 3. mellékletét.
[3]               E kodifikáció a 2014. évi jogalkotási programban szerepel.
[4]               Lásd ezen javaslat V. mellékletét.
[5]               HL C […], […], […] o.
[6]               A Tanács 2009. június 11-i 597/2009/EK rendelete az
Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
támogatott behozatallal szembeni védelemről (HL L 188., 2009.7.18., 93.
o.).
[7]               Lásd az V. mellékletet.
[8]               Az Európai Parlament és a Tanács 2011. február 16-i 182/2011/EU
rendelete a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó
tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek
megállapításáról (HL L 55 ., 2011.2.28., 13. o.).
[9]               A Tanács 1992. október 12-i 2913/92/EGK rendelete a
Közösségi Vámkódex létrehozásáról (HL L 302., 1992.10.19., 1. o.).
[10]             A Tanács 2009. november 30-i 1225/2009/EK rendelete az
Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező
dömpingelt behozatallal szembeni védelemről (HL L 343., 2009.12.22., 51.
o.).
[11]             A Tanács 2006. november 7-i 1667/2006/EK rendelete a
glükózról és a laktózról (HL L 312., 2006.11.11., 1. o.).
[12]             A Tanács 2009. július 7-i 614/2009/EK rendelete az
ovalbuminra és laktalbuminra vonatkozó közös kereskedelmi rendszerről (HL
L 181., 2009.7.14., 8. o.).
[13]             A Tanács 2009. november 30-i 1216/2009/EK rendelete a
mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre
alkalmazandó kereskedelmi szabályokról (HL L 328., 2009.12.15., 10. o.).
ê 597/2009
I. MELLÉKLET
AZ
EXPORTTÁMOGATÁSOK JELLEGZETES PÉLDÁINAK FELSOROLÁSA
a)           Kormányzatok általi közvetlen
támogatások nyújtása egy cég vagy egy gazdasági ágazat számára annak
exportteljesítménye függvényében.
b)           Exporttevékenységek végzését
jutalmazó devizavisszatartási programok vagy hasonló ösztönző intézkedések
alkalmazása.
c)           Exportszállítmányok belföldi
fuvarozásában és fuvardíjaiban kormányzat által engedélyezett vagy elrendelt
kedvezőbb feltételek alkalmazása, mint amilyeneket a belföldi
szállítmányok esetében alkalmaznak.
d)           Az exportőrök számára behozott
vagy belföldön előállított, exporttevékenységekben felhasznált áruk vagy
szolgáltatások vonatkozásában kormányok vagy kormányhivatalok által közvetlenül
vagy a kormány által elrendelt programokon keresztül kedvezőbb feltételek
nyújtása, mint amilyeneket a belföldi fogyasztás céljaira előállított
hasonló vagy közvetlenül versenyképes áruk vagy szolgáltatások vonatkozásában
alkalmaznak, ha az ilyen feltételek (termékek esetében) a világpiacon uralkodó
kereskedelmi feltételeknél[1]
kedvezőbbek.
e)           Ipari vagy kereskedelmi
vállalkozások által az exporttevékenységük után fizetett vagy fizetendő
közvetlen adók[2]
vagy társadalombiztosítási járulékok alóli teljes vagy részleges mentesítés,
azok visszautalása vagy halasztott alkalmazása[3].
f)            Az exporttevékenységekhez vagy
exportteljesítményekhez közvetlenül kapcsolódó, a hazai fogyasztásra szánt
termékek vonatkozásában alkalmazott kedvezményeket meghaladó összegű és
azoknak a termékeknek a vonatkozásában nem alkalmazott kedvezmények nyújtása az
adókivetés alapjául szolgáló adóalap kiszámításában.
g)           Az exportált termékek
előállítása és forgalmazása vonatkozásában alkalmazott közvetett adók[4] megfizetése alóli
mentesítés vagy azok nagyobb összegű visszautalása, mint amilyen
összegű mentesítést és visszautalást a hazai fogyasztás céljaira
előállított hasonló termékek esetében alkalmaznak.
h)           Az exportált termékek
előállításában felhasznált árukra vagy szolgáltatásokra előző
szakaszban kivetett kumulatív közvetett adók[5]
megfizetése alóli mentesítés, azok visszautalása vagy megfizetésük halasztása a
hazai fogyasztásra előállított hasonló termékekben felhasznált árukra vagy
szolgáltatásokra előző szakaszban kivetett kumulatív közvetett adók
megfizetése alóli mentesítés, azok visszautalása vagy megfizetésük halasztása
mértékét meghaladó mértékben; azzal a kikötéssel, hogy az előző
szakasz kumulatív közvetett adóinak megfizetése alóli mentesség megadása, azok
visszautalása vagy megfizetésük halasztása olyan esetekben is alkalmazható,
amikor a hazai fogyasztás céljából előállított hasonló termékek
vonatkozásában azok megfizetése alóli mentességet, azok visszautalását vagy
megfizetésük halasztását nem alkalmazzák, ha az előző szakasz kumulatív
közvetett adóit az exportált termék előállításában felhasználandó
anyagokra vetették ki (szokásos veszteségi tűrés[6] alkalmazásával). Ezt a
tételt a II. melléklet szerint, az előállításban felhasználandó anyagok
felhasználásával kapcsolatos útmutatóban leírtak szerint kell értelmezni.
i)            Az exportált termék
előállításában felhasznált importált felhasználandó anyagokra kivetett
importvámok[7]
nagyobb mértékű visszautalása vagy nagyobb mértékű vámkedvezmény
alkalmazása (a szokásos veszteségi tűrés alkalmazásával); azzal a kikötéssel,
hogy bizonyos esetekben az előállító cég felhasználhat a hazai piacon
beszerezhető, az importált felhasználandó anyagok minőségével és
jellemzőivel megegyező anyagokat is az importált felhasználandó
anyagok kiváltása céljából annak érdekében, hogy e rendelkezés alkalmazásából
gazdasági előnyt kovácsoljon, ha az importtevékenységek és a vonatkozó
exporttevékenységek két évet meg nem haladó időtartamon belül történnek.
Ezt a tételt a II. melléklet szerint, az előállításban felhasználandó
anyagok felhasználásával kapcsolatos útmutatóban leírtak szerint, valamint a
helyettesítő vámkedvezmény-rendszerek alkalmazásának megállapításához
útmutatóul szolgáló III. melléklet szerint kell értelmezni.
j)            Kormányzat (vagy a kormányzat által
megbízott különleges intézmények) általi, az exportált termékek
előállítását vagy a kockázat átvállalását célzó programok költségeinek
megnövekedésére fedezetet nyújtó biztosítási vagy garanciaprogramok keretében,
vagy exporthitel-garanciák vagy exportbiztosítási szolgáltatások nyújtása olyan
díjak alkalmazása mellett, amelyek nem alkalmasak arra, hogy hosszú távon
fedezzék az ilyen programok működési költségeit vagy a kockázatokból
származó veszteségeket.
k)           A kormányzatok (vagy a kormányzat
által megbízott és/vagy a kormányzat felügyelete alatt tevékenykedő
különleges intézmények) által exporthitelek nyújtása az ilyen módon használt
pénzeszközök esetében szokásosan alkalmazott hitelkamatoknál (vagy a nyújtott
exporthitel lejárati határidejével és egyéb hitelfeltételeivel, valamint
devizanemével megegyező lejáratú, hitelfeltételekkel rendelkező és
devizanemű hitel esetében a nemzetközi tőkepiacokon fizetendő
hitelkamatoknál) alacsonyabb hitelkamat alkalmazásával, vagy az
exportőröket vagy a pénzügyi intézményeket, addig a mértékig, amíg az
exporthitel feltételek területén lényeges előny biztosításának a
fedezetére nem használják fel.
Ugyanakkor amennyiben a Kereskedelmi
Világszervezet egy tagja olyan nemzetközi exporthitel-vállalkozásban
szerződő fél, amelyben az 1979. január 1-jei állapot szerint legalább
12 eredeti tag is szerződő félként szerepel (vagy az ilyen eredeti
tagok által elfogadott jogutód-vállalkozásban), vagy ha a Kereskedelmi
Világszervezet egy tagja a gyakorlatban az ilyen vállalkozás exporthitel-nyújtási
rendelkezéseit alkalmazza, az azokkal a rendelkezésekkel összhangban levő
exporthitel-nyújtási gyakorlat nem tekintendő exporttámogatási
tevékenységnek.
l)            Az államháztartás számláját
terhelő, a 1994. évi GATT. XVI. cikke értelmében exporttámogatásnak
minősülő minden díjtétel.
_____________
II. MELLÉKLET
IRÁNYMUTATÁSOK A TERMELÉSI
FOLYAMATHOZ HOZZÁADOTT FELHASZNÁLANDÓ ANYAGOKHOZ[8]
1.           A közvetett adóvisszatérítési
programok lehetővé teszik exportált termék előállítása során
felhasználásra került felhasználandó anyagokra előző szakaszban
kivetett kumulatív közvetett adók megfizetése alóli mentesítést, azok
visszautalását vagy megfizetésük halasztását (a szokásos veszteségi tűrés
alkalmazásával). Hasonlóképpen a vámkedvezmény-programok lehetővé teszik
az exportált termék előállítása során felhasználásra került felhasználandó
anyagokra kivetett importvám megfizetése vonatkozásában vámkedvezmény vagy
visszautalás alkalmazását (a szokásos veszteségi tűrés alkalmazásával).
2.           Az I. melléklet tartalmát
képező exporttámogatások jellegzetes példáinak felsorolása a h) és i)
pontban utal az „exportált termék előállítása során felhasználandó
anyagok”‑ra. A h) pont szerint a közvetett adóvisszatérítési programok
megtestesíthetik az exporttámogatást addig a mértékig, amíg az exportált termék
előállítása során felhasznált felhasználandó anyagokra az előző
szakaszban kivetett adók esetében alkalmazott mentesítés, visszautalás vagy
halasztás összege nagyobb, mint amilyeneket az ilyen felhasználandó anyagokra
ténylegesen kivetettek. Az i) pont szerint a vámkedvezmény-programok
megtestesíthetik az exporttámogatást addig a mértékig, amíg az exportált termék
előállítása során felhasznált felhasználandó anyagokra kivetett
importköltségek vonatkozásában alkalmazott visszautalás vagy vámkedvezmény
meghaladja a felhasználandó anyagokra ténylegesen kivetett vám mértékét.
Mindkét pont szerint az exportált termék előállítása során felhasznált
felhasználandó anyagok vizsgálatában alkalmazni kell a szokásos veszteségi
tűrést. Az i) pont indokolt esetben rendelkezik kiváltó megoldás
alkalmazásáról is.
3.           A kiegyenlítő vám alkalmazása
szükségességének meghatározására irányuló vizsgálat részeként az e rendelet
értelmében annak megállapításában, hogy az exportált termék előállítása
során felhasználtak-e felhasználandó anyagokat, a Bizottságnak a szokásos
megközelítés alapján a következők szerint kell eljárnia.
4.           Amennyiben vélelem szerint egy
közvetett adóvisszatérítési program vagy vámkedvezmény-program az exportált
termék előállítása során hozzáadott anyagokra kivetett közvetett adók vagy
importvámok vonatkozásában alkalmazott többletvisszatérítés vagy
többlet-vámkedvezmény miatt támogatás nyújtását testesíti meg, a Bizottságnak a
szokásos eljárás szerint először azt kell megállapítania, hogy az exportáló
ország kormányzata rendelkezik-e olyan rendszerrel vagy eljárással, amely képes
arra, hogy megerősítse azt, hogy milyen felhasználandó anyagok kerültek
felhasználásra az exportált termék előállítása során, és mekkora összegnek
megfelelő mennyiségben, valamint hogy azt alkalmazza-e. Amennyiben egy
ilyen rendszerről vagy eljárásról megállapította, hogy azt alkalmazzák, a
Bizottságnak a szokásos eljárás szerint meg kell vizsgálnia a rendszert vagy
eljárást annak megállapítása céljából, hogy az ilyen használat célszerűen
indokolt-e, a rendszer vagy eljárás hatékonysága megfelel-e a szándékok
szerinti céloknak, és azok használata az exportáló országban használatos
általános kereskedelmi gyakorlaton alapul-e. A Bizottság szükségesnek ítélheti
meg, hogy a 26. cikk (2) bekezdése szerint hajtsanak végre bizonyos gyakorlati
teszteket az információk ellenőrzése céljából, vagy hogy a Bizottság
meggyőződhessen arról, hogy a rendszert vagy eljárást hatékony módon
alkalmazzák.
5.           Ha nem áll rendelkezésre ilyen
rendszer vagy eljárás, vagy azok alkalmazása nem indokolt, illetve olyan
esetekben, amikor azok alkalmazását bevezették és indokoltnak tartják, azonban
a feltárt tények szerint azokat nem alkalmazzák, vagy nem hatékony módon
alkalmazzák, előfordulhat, hogy az exportáló országgal további vizsgálatot
kell folytattatni a ténylegesen hozzáadott felhasználandó anyagok
vonatkozásában annak megállapítása céljából, hogy előfordult-e
többletfizetés vagy sem. Ha a Bizottság azt szükségesnek ítéli meg, a 4. pont
szerint további vizsgálat folytatható.
6.           A Bizottságnak a szokásos eljárás
szerint akkor kell a felhasználandó anyagokat fizikailag beépítettként
elfogadnia és kezelnie, ha az ilyen felhasználandó anyagokat a termelési
folyamathoz ténylegesen hozzáadták, és azok az exporttermékben fizikailag jelen
vannak. Egy felhasználandó anyag nem lehet a végtermékben ugyanolyan formában
jelen, mint amilyenben a termelési folyamatba betáplálták.
7.           Az exportált termék előállítása
során felhasznált felhasználandó anyag mennyiségének megállapításában egy
bizonyos „szokásos veszteségi tűrést” kell általában figyelembe venni, és
az ilyen veszteséget szokásosan az exportált termék előállítása során
hozzáadott anyagként kezelik. A „veszteség” meghatározás arra utal, hogy az egy
adott felhasználandó anyag olyan része, amelynek az exportált termék
előállítása során nincs önálló szerepe, nem kerül felhasználásra (olyan
okok miatt, mint például a hatékonyság hiánya), és ugyanazt a
gyártó/termelő nem nyeri vissza, nem használja fel, és nem értékesíti.
8.           Annak megállapításában, hogy a
veszteségekre igényelt tűrés a „szokásos” mértéknek megfelel-e, a
Bizottságnak általában az adott esetnek megfelelően az exportáló ország
gazdasági ágazatában alkalmazott termelési folyamatokra, az átlagosan
meglevő szakmai tapasztalatokra és ismeretekre, valamint egyéb
műszaki jellegű tényezőkre alapozva kell a döntését meghoznia. A
Bizottság nem feledkezhet meg arról, hogy lényeges kérdés, hogy az exportáló
országban az illetékes hatóságok helyes módszert alkalmaztak-e a veszteség
mennyiségének kiszámításában, amikor annak a számításnak az eredményei
határozzák meg az adók vagy vámok visszatérítésének vagy visszautalásának
alapját képező összeget.
_____________
III. MELLÉKLET
IRÁNYMUTATÁSOK A HELYETTESÍTŐ
VÁMKEDVEZMÉNY-RENDSZEREK EXPORTTÁMOGATÁSKÉNT VALÓ FELHASZNÁLÁSÁNAK
MEGÁLLAPÍTÁSÁHOZ
I.
A vámkedvezmény-rendszerek lehetővé
tehetik egy másik termék előállítási folyamatában a hozzáadott anyagokra
kivetett importvámok visszatérítését vagy kedvezményes alkalmazását, és
alkalmazhatók olyan esetekben, amikor ez utóbbi anyag kivitele a behozatalból
származó anyagokkal megegyező minőségű és jellemzőkkel
rendelkező hazai gyártású anyagot tartalmaz. Az I. melléklet i) pontja
értelmében a helyettesítő vámkedvezmény-rendszerek megtestesíthetik az
exporttámogatást addig a mértékig, amíg a behozott hozzáadott anyagokra
eredetileg kivetett importvám vonatkozásában igényelt vámkedvezményen túlmenően
többletvám-kedvezmény alkalmazását eredményezik.
II.
Az e rendelet szerint végrehajtandó
kiegyenlítő vám alkalmazása vizsgálatának részeként minden
vámkedvezmény-rendszer vizsgálatakor a Bizottság általában a következők
alapján jár el:
1.           Az I. melléklet i) pontja
előírja, hogy az exporttermék előállításában felhasználandó importált
anyagok kiválthatók a hazai piacról származó anyagokkal, azzal a kikötéssel,
hogy az ilyen hozzáadott anyagok mennyisége, minősége és jellemző
tulajdonságai a kiváltott importanyag mennyiségével, minőségével és
jellemző tulajdonságaival megegyezők legyenek. Egy megfelelő
ellenőrző rendszer vagy eljárás megléte lényeges, mert lehetővé
teszi az exportáló ország kormányzata számára annak biztosítását és
igazolhatóságát, hogy azoknak a hozzáadott anyagoknak a mennyisége, amelyekre a
vámkedvezmény alkalmazását igénylik, nem haladja meg a bármiféle formában
exportált hasonló termékek mennyiségét, valamint, hogy az importvámok
vonatkozásában nem alkalmaztak a kérdéses hozzáadott importált anyagra
eredetileg kivetett importvámokat meghaladó mértékű
többletvám-kedvezményt.
2.           Amennyiben feltételezhető, hogy
egy helyettesítő vámkedvezmény-rendszer elősegíti egy támogatás
alkalmazását, a Bizottságnak szokásos esetben azt kell megállapítania, hogy az
exportáló ország kormányzata rendelkezik-e megfelelő ellenőrző
rendszerrel vagy eljárással, és azt alkalmazza-e. Ha megállapítást nyer, hogy
alkalmaznak ilyen rendszert vagy eljárást, a Bizottság szokás szerint
megvizsgálja, hogy az alkalmazott ellenőrzési eljárások megfelelőek
és célszerűen alkalmazhatók-e, azok hatékonysága megfelel-e a szándékok
szerinti céloknak, és azok az exportáló országban használt általános
kereskedelmi gyakorlaton alapulnak. Addig a mértékig, amíg megállapítást nyer,
hogy az eljárások ennek az ellenőrzésnek a kritériumait kielégítik, és az
eljárásokat hatékony módon alkalmazzák, nem feltételezik támogatás
alkalmazását. Szükség lehet arra, hogy a Bizottság a 26. cikk (2) bekezdése
szerint hajtson végre bizonyos gyakorlati ellenőrzéseket annak
megvizsgálása céljából, hogy az ellenőrzési eljárásokat hatékonyan
alkalmazzák.
3.           Ha
nincsenek ellenőrzési eljárások, vagy azok alkalmazása nem célszerű,
illetve olyan esetekben, amikor az ilyen eljárások alkalmazását bevezették, és azt
egyben indokoltnak és célszerűnek tartják, azonban a vizsgálat során
feltárt tények szerint azokat ténylegesen nem alkalmazzák, vagy azok
alkalmazása nem hatékony, feltételezhető, hogy fennáll egy támogatás
alkalmazásának a lehetősége. Ilyen esetekben az exportáló országnak a
ténylegesen lebonyolított ügyletek alapján további vizsgálatot kell
végrehajtania annak megállapítása céljából, hogy előfordult-e
többletfizetés vagy sem. Ha a Bizottság azt szükségesnek ítéli meg, további
vizsgálat folytatható a 2. pont szerint.
4.           Egy olyan helyettesítő
vámkedvezmény alkalmazásáról szóló rendelkezés, amelynek hatálya alatt az
exportőrök kijelölhetnek bizonyos olyan importszállítmányokat, amelyek
vonatkozásában vámkedvezmény alkalmazását igénylik, önmagában nem tekinthető
támogatás alkalmazását elősegítő intézkedésnek.
5.           Az I. melléklet i) pontja értelmében
az importilletékek vonatkozásában a többletvám‑kedvezmény alkalmazását
olyan esetekben kell vélelmezni, amikor a kormányzat az általuk alkalmazott
vámkedvezmény-program keretein belül a ténylegesen kifizetett vagy
kifizetendő kamatok mértékéig a visszatérített összegekre kamatot
fizetnek.
_____________
IV. MELLÉKLET
(Ez a melléklet a mezőgazdasági
megállapodás 2. mellékletének a másolata. Az ebben a mellékletben magyarázattal
el nem látott vagy önmagukban nem egyértelműen érthető kifejezéseket
annak a megállapodásnak a szövegösszefüggésében kell értelmezni).
HAZAI TÁMOGATÁSOK: A CSÖKKENTÉSI
KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK ALÓLI MENTESSÉG ALAPJAI
1.           Az olyan
belső támogatásoknak, amelyek esetében csökkentési kötelezettségvállalások
alóli mentesítést igényelnek, ki kell elégíteniük azt az alapvető
követelményt, hogy azok kereskedelemtorzító vagy a termelést befolyásoló hatást
ne fejtsenek ki, vagy azok ilyen hatása csak csekély mértékű legyen. Ennek
megfelelően minden mentességi igény benyújtásával kapcsolatos
intézkedésnek ki kell elégíteni az alábbi alapvető fontosságú
követelményeket:
a)      a kérdéses támogatás nyújtása nem
történhet a fogyasztóktól áthárított, közfinanszírozásban részesült
kormányprogramon keresztül (beleértve az elmaradt költségvetési bevételek
vállalását is); valamint
b)      a kérdéses támogatás nem fejthet ki a
gyártó/gyártók/termelők számára nyújtott ártámogatásként értelmezhető
hatást;
továbbá meg kell felelnie az alábbiakban
ismertetett, az eljárásokban alkalmazandó egyedi szabályozású követelményeknek
és feltételeknek.
Kormányok által nyújtott szolgáltatási programok
2.           Általános szolgáltatások
Az e kategóriába sorolt eljárások a
mezőgazdaságban tevékenykedő vagy vidéki környezetben élő
közösségek számára nyújtott szolgáltatások vagy gazdasági előnyök
nyújtásával kapcsolatos kiadásokat (vagy bevételek elmaradását) célzó
programokat tartalmazzák. Az ilyen programok keretében a gyártó/termelő
vagy feldolgozó ágazatokban tevékenykedők számára közvetlen kifizetés
formájában nem nyújtható támogatás. Az alábbi felsorolásban feltüntetett
tételeket magában foglaló, de azokra nem korlátozott ilyen programoknak ki kell
elégíteniük az 1. pontban előírt általános érvényű követelményeket,
valamint a követendő eljárásokkal kapcsolatosan az alábbiak szerinti
egyedi feltételeket:
a)           kutatási tevékenységek, beleértve az
általános kutatási tevékenységeket, a környezetvédelmi programok
megvalósításával kapcsolatos kutatási tevékenységeket, bizonyos termékekkel
kapcsolatos programok keretében végzett kutatási tevékenységeket;
b)           kártevőellenes és
járványellenes intézkedések, beleértve az általános és termékvonatkozású
sajátos kártevőellenes és járványellenes intézkedéseket is, mint például
korai figyelmeztető rendszerek, karanténállomások üzemeltetését és
kártevőirtási/járványmegszüntetési intézkedések megtételét;
c)           képzési szolgáltatások, beleértve
mind az általános, mind a szakképzési létesítményeket;
d)           tevékenységbővítési és tanácsadói
szolgáltatások nyújtása, beleértve olyan eszközök rendelkezésre bocsátását,
amelyek elősegítik a kutatási tevékenységekből származó eredményekkel
kapcsolatos információk átadását a gyártók/termelők és fogyasztók számára;
e)           felügyeleti ellenőrzési
szolgáltatások, beleértve az általános jellegű felügyeleti
ellenőrzési szolgáltatások nyújtását, valamint a termékek egészségügyi,
biztonsági, minőségi vagy szabványügyi szempontok szerinti felügyeleti
ellenőrzéseinek a lefolytatását;
f)            marketing és reklámozási
szolgáltatások, beleértve a piaci információk közlését, a termékekkel
kapcsolatos tanácsadási és reklámozási szolgáltatások nyújtását, az olyan meg
nem határozott célú kiadások kivételével, amelyeket az eladók eladási áraik
csökkentésére használhatnak fel, vagy amelyek gazdasági előnyt
biztosítanak a vevők számára; valamint
g)           infrastruktúra-szolgáltatások,
beleértve: a villamosenergia-hálózatokat, közúti és egyéb közlekedési módok
létesítményeit, piaci és kikötői létesítményeket, vízellátó
létesítményeket, gátrendszereket és vízelvezető programokat, valamint a
környezetvédelmi programok megvalósításával kapcsolatos
infrastruktúra-létesítményeket. Minden ilyen esetben a kiadások kizárólag
közvetlenül az infrastruktúra-szolgáltatások rendelkezésre bocsátásával és
beruházási, építkezési munkáival kapcsolatos költségeket fedezik, és az
általánosan elérhető állami közműhálózatok hozzáférhetőségének
biztosításán túlmenően a farmgazdasági létesítmények számára az
infrastruktúra rendelkezésre bocsátása költségeinek támogatását nem
tartalmazzák. Az ilyen szolgáltatások nem tartalmazzák a termelésben
felhasználandó anyagokra vagy működési költségekre, illetve kedvezményes
használati díjakra nyújtott támogatást.
3.           Biztonsági élelmiszerkészlet-tartalékolási
közprogram[9]
Olyan termékkészletek felhalmozásával és
tartalékolásával kapcsolatos kiadások (vagy elmaradt bevételek), amelyek a
nemzeti jogszabályokban meghatározott biztonsági
élelmiszerkészlet-tartalékolási program elválaszthatatlan részét képezik. Ez az
intézkedés a termékeknek az ilyen program keretében magángazdaságokban tárolt
készletei vonatkozásában nyújtott kormányzati támogatások céljaira is
alkalmazható.
Az ilyen készletek mennyisége és felhalmozása
kizárólag a biztonsági élelmiszerkészlet-tartalékolási program céljait szolgáló
előre meghatározott célkitűzéseknek felel meg. A készletek
felhalmozási és felhasználási eljárásainak pénzügyi szempontok szerint teljes
mértékben áttekinthetőknek kell lenniük. A kormányzat általi
élelmiszer-felvásárlásokat az adott időpontban érvényes piaci árakon kell
lebonyolítani, és a biztonsági élelmiszerkészlet-tartalékok értékesítésekor az
eladási ár nem lehet kisebb, mint a kérdéses termék megfelelő
minősége esetében az eladás időpontjában alkalmazott érvényes hazai
piaci ár.
4.           Hazai élelmiszer-segélyezés[10]
A népesség éhínségben szenvedő rétegei
számára biztosított hazai élelmiszer-segélyezési program keretében nyújtott
támogatásokkal kapcsolatos kiadások (vagy elmaradt bevételek).
Az élelmiszersegélyekre való jogosultság
megszerezhetőségét a táplálkozástámogatási célkitűzésekkel
kapcsolatos egyértelműen meghatározott feltételekhez kell kötni. Az ilyen
segélyek nyújtása történhet élelmiszerek közvetlen átadásával az érintettek
számára, vagy olyan lehetőségek biztosításával, amelyek lehetővé
teszik, hogy a rászoruló kedvezményezettek piaci árakon vagy támogatott árakon
vásároljanak élelmiszert. A kormányzat által erre a célra felvásárolt
élelmiszerek beszerzési árának meg kell felelnie az adott időpontban
érvényes piaci áraknak, és a segélyprogram finanszírozásának és kezelésének
áttekinthető eljárásokon kell alapulnia.
5.           Közvetlen kifizetés a
termelők számára
A termelők számára közvetlen kifizetés
(vagy bevételelmaradás, illetve természetbeni juttatás) formájában nyújtott
támogatás, amellyel kapcsolatosan az 1. pont szerinti alapkövetelményekben
előírt csökkentési kötelezettség alóli felmentést igényeltek, továbbá
amelynek vonatkozásában a 6–13. pontban egyedi alapon meghatározott, sajátos feltételek
teljesítését kötik ki. Olyan esetekben, amikor a 6–13. pontban előírtakon
kívül bármiféle már meglévő vagy új közvetlen kifizetés vonatkozásában
csökkentési kötelezettség alóli felmentés iránti igényt nyújtanak be, az ilyen
igénynek az 1. pontban előírt általános érvényű követelményeken
túlmenően ki kell elégítenie a 6. pont b)–e) alpontjában meghatározott
követelményeket is.
6.           Elkülönített
jövedelemtámogatás
a)      Az ilyen kifizetésekre való jogosultságot
egyértelműen meghatározott feltételek, például a jövedelem, a
termelői vagy földtulajdonosi státus, a termelést befolyásoló
tényezők vagy a termelési szintek alapján kell megállapítani egy adott és
rögzített bázisidőszak vonatkozásában.
b)      Az ilyen kifizetés összege a
bázisidőszak utáni években egy adott év vonatkozásában nem köthető a
termelő által alkalmazott termelés jellegéhez vagy a termelt mennyiséghez
(beleértve az élőállat-ágazatokat is), és azokon nem alapulhat.
c)      Az ilyen kifizetés összege a
bázisidőszak utáni években egy adott év vonatkozásában nem köthető az
adott termék vonatkozásában az adott évben érvényes hazai vagy nemzetközi
árszintekhez, és azokon nem alapulhat.
d)      Az ilyen kifizetés összege a
bázisidőszak utáni években egy adott év vonatkozásában nem köthető az
alkalmazott termelést befolyásoló tényezőkhöz, és azokon nem alapulhat.
e)      Az ilyen kifizetések igénybevételére
irányuló jogosultság megszerzésének nem feltétele termelőtevékenység
végzése.
7.           A kormányzat pénzügyi
jellegű részvétele a jövedelembiztosítási és a jövedelembiztosító
biztonsági hálóval kapcsolatos programokban
a)      Az ilyen kifizetésekre való jogosultságot
a jövedelemben bekövetkezett veszteség alapján kell megállapítani, csak a
mezőgazdasági tevékenységekből származó olyan jövedelmeket figyelembe
véve, amelyek meghaladják az átlagos jövedelem 30 %-át, vagy az azzal
egyenértékű nettó jövedelem (az azonos vagy hasonló programokból származó
kifizetésekkel csökkentett) összegének a mértékét az előző három év
folyamán, vagy az előző ötéves időszakot alapul véve három év
átlaga alapján, amely utóbbinak az alkalmazása esetén a legmagasabb és
legalacsonyabb összeget figyelmen kívül kell hagyni. Minden olyan termelő,
aki e feltételnek megfelel, jogosult a kifizetésekre.
b)      Az ilyen kifizetés összegének a
termelő jövedelmében bekövetkezett veszteség 70 %-ánál kisebb
mértékű kártalanítást kell nyújtania annak az évnek a vonatkozásában,
amelyikben a termelő jogosulttá válik erre a támogatásra.
c)      Minden ilyen kifizetés összege kizárólag
jövedelemvonatkozású összeg lehet; az ilyen összeg kifizetése nem köthető
a termelő által alkalmazott termelés jellegéhez vagy a termelt
mennyiséghez (beleértve az élőállat-ágazatokat is); sem pedig az ilyen
termelésben alkalmazott hazai vagy nemzetközi árszintekhez, illetve a termelést
befolyásoló tényezőkhöz.
d)      Amennyiben egy termelő ugyanabban az
évben kifizetésben részesül e pont szerint és a 8. pont szerint is (természeti
katasztrófák hatásának az enyhítése), az ilyen kifizetések teljes összegének az
érintett termelő teljes vesztesége 100 %-ánál kisebb összegnek kell
lennie.
8.           Természeti katasztrófák
hatásának enyhítése céljából (közvetlen módon vagy a kormányzat
terménybiztosítási programokban való pénzügyi jellegű részvétele
formájában) teljesített kifizetések
a)      Az ilyen kifizetésekre való jogosultság
csak annak a kormányzati hatóságok általi hivatalos elismeréséből
származhat, hogy az érintett ország területét egy természeti vagy ahhoz hasonló
jellegű katasztrófa (beleértve járványok kitörését, kártevők
elszaporodását, nukleáris balesetek bekövetkezését és háború kitörését)
sújtotta vagy sújtja; a jogosultságot az előző három év folyamán vagy
az előző ötéves időszakot alapul véve három év átlaga alapján
elért termelési mennyiség 30 %-át meghaladó mértékű veszteség alapján
kell megállapítani, amely utóbbinak az alkalmazása esetében a legmagasabb és
legalacsonyabb összeget figyelmen kívül kell hagyni.
b)      Katasztrófa bekövetkezését követően
a teljesítendő kifizetések összegét csak a kérdéses természeti katasztrófa
következtében keletkezett jövedelemkiesésből származó veszteségek, az
élőállat-állományban keletkezett veszteségek (beleértve az állatállomány
állatorvosi ellátásával kapcsolatos költségeket fedező kifizetéseket is),
a földtulajdont és egyéb termelést befolyásoló tényezőket ért károk összegére
korlátozva kell alkalmazni.
c)      A kifizetett összegnek az ilyen
veszteségek teljes pótlási költségével megegyező összeget meg nem haladó
mértékű kártalanítás összegét kell fedeznie, és annak nyújtását nem szabad
feltételként jövőbeli termelési tevékenység végzéséhez kötni, sem pedig
azzal kapcsolatosan sajátos termelési módszereket vagy mennyiségeket kikötni.
d)      A katasztrófák időtartama alatt
teljesítendő kifizetések összege nem haladhatja meg a b) pontban felsorolt
veszteségtípusok vonatkozásában a további károk és veszteségek keletkezésének
megakadályozásához vagy enyhítéséhez szükséges összeget.
e)      Olyan esetekben, amikor egy termelő
ugyanabban az évben kifizetésben részesül e pont szerint és a 7. pont szerint
is (a jövedelembiztosítási és jövedelembiztosító biztonsági háló tekintetében),
az ilyen kifizetések teljes összegének az érintett termelő teljes
vesztesége 100 %-ánál kisebb összegnek kell lennie.
9.           Szerkezetátalakítási
támogatás nyújtása termelőtevékenységükkel felhagyó gyártók/termelők
számára
a)      Az ilyen kifizetésekre való jogosultságot
a piacképes mezőgazdasági termékek termelésével kapcsolatos tevékenységet
folytató, ilyen tevékenységük végzésével felhagyó gyártók/termelők számára
kell biztosítani az ilyen személyek nyugdíjba vonulása vagy másféle, nem
mezőgazdasági jellegű tevékenység végzésére való átállása alkalmával.
b)      A kifizetés feltételeként ki kell kötni,
hogy az ilyen támogatásokban részesülő kedvezményezettnek teljesen és
végérvényesen fel kell hagynia piacképes mezőgazdasági termékek termelési
tevékenységével.
10.         Szerkezetátalakítási
támogatás nyújtása termelési erőforrások kivonásával kapcsolatos programok
megvalósításán keresztül
a)      Az ilyen kifizetésekre való jogosultságot
a földtulajdonnak az élőállat-állományt és egyéb termelési
erőforrásokat is érintő, a piacképes mezőgazdasági termékek
termeléséből való kivonását célzó programok megvalósításához
egyértelműen előírt feltételei alapján kell meghatározni.
b)      A kifizetés teljesítését a földtulajdon
legalább hároméves időtartamra a piacképes mezőgazdasági termékek
termeléséből való kivonásához kell kötni, az élőállat-állomány
esetében pedig a kifizetés teljesítésének feltétele az élőállat-állomány
levágása vagy végleges kiárusítása.
c)      A kifizetés teljesítésének feltételeként
nem köthető ki az ilyen földtulajdon vagy egyéb termelési erőforrások
piacképes mezőgazdasági termékek előállítását célzó felhasználása, és
ilyen tevékenységekkel kapcsolatos semmiféle alternatív használat nem
követelhető meg.
d)      Az ilyen kifizetés összege nem
köthető a termelési tevékenységben megtartott földterület használatával
kapcsolatosan végzett termelési tevékenységek esetében feltételként kikötött
termelési módszerekhez és mennyiségekhez, sem pedig az érvényes hazai vagy
nemzetközi árszintekhez.
11.         Szerkezetátalakítási
támogatás nyújtása befektetési támogatások nyújtásán keresztül
a)      Az ilyen kifizetésekre való jogosultságot
a szerkezeti hátrányok objektív bizonyítékait előterjeszteni képes
gyártók/termelők pénzügyi vagy fizikai szerkezetátalakításának támogatását
célzó kormányprogram megvalósításához egyértelműen meghatározott
feltételek teljesítéséhez kell kötni. Az ilyen programokkal kapcsolatos
jogosultság alapját képezhetik a mezőgazdasági hasznosítású földtulajdon
újraprivatizálását célzó kormányprogram keretében egyértelműen
meghatározott feltételek is.
b)      Az ilyen kifizetés összege a
bázisidőszak utáni években egy adott év vonatkozásában nem köthető a
gyártó/termelő által végzett termelési módszerekhez vagy mennyiségekhez
(beleértve az élőállat-ágazatokat is), és azokon nem alapulhat.
c)      Az ilyen kifizetés összege a
bázisidőszak utáni években egy adott év vonatkozásában nem köthető az
adott termék vonatkozásában az adott évben érvényes hazai vagy nemzetközi
árszintekhez, és azokon nem alapulhat.
d)      Kifizetések csak arra az időszakra
teljesíthetők, amely szükséges annak a befektetésnek a megvalósításához,
amelynek vonatkozásában az ilyen támogatást megadták.
e)      A kifizetések teljesítésének
feltételeként sem kötelező érvényűen, sem más formában nem
köthető ki, hogy a kedvezményezettek milyen mezőgazdasági termékeket
termeljenek, ugyanakkor azonban előírhatják számukra, hogy bizonyos
termékek előállításától tartózkodjanak.
f)       A kifizetések összegét a szerkezeti
hátrány megszüntetéséhez szükséges összegre kell korlátozni.
12.         Környezetvédelmi programok
keretében nyújtott kifizetések
a)      Az ilyen kifizetések igénybevételére
irányuló jogosultságot a kormányzat egyértelműen meghatározott
környezetvédelmi vagy környezetmegóvási programjának részeként kell
megállapítani, és feltételként a kormányprogram keretében előírt sajátos
feltételek teljesítését kell kikötni, beleértve a termelési módszerekkel vagy a
termelési folyamatokba betáplált tételekkel kapcsolatos feltételeket is.
b)      A kifizetés összegét a kormányprogram
végrehajtásával kapcsolatosan felmerülő rendkívüli költségek vagy
jövedelemkiesés összegére kell korlátozni.
13.         Regionális segélyprogramok
keretében nyújtott kifizetések
a)      Az ilyen kifizetésekre irányuló
jogosultság megadását hátrányos helyzetű térségekben tevékenykedő
termelőkre kell korlátozni. Minden egyes ilyen térséget közgazdasági és
közigazgatási azonosíthatósággal leírható, folyamatosan összefüggő
földrajzi területként egyértelműen ki kell jelölni, a hátrányos helyzetére
vonatkozó utalást semleges és objektív kritériumok alapján törvénynek vagy
rendeletnek egyértelműen tartalmaznia kell, és utalást kell tartalmaznia
arra vonatkozóan, hogy a kérdéses térség nehézségeit nem ideiglenes
jellegű körülmények idézik elő.
b)      Az ilyen kifizetés összege a
bázisidőszak utáni években egy adott év vonatkozásában nem köthető a
termelő által alkalmazott termeléscsökkentés mértékén kívül semmilyen más
tényezőhöz (beleértve az élőállat-ágazatokat is), és azokon nem
alapulhat.
c)      Az ilyen kifizetés összege a
bázisidőszak utáni években egy adott év vonatkozásában nem köthető az
adott termék vonatkozásában az adott évben érvényes hazai vagy nemzetközi
árszintekhez, és azokon nem alapulhat.
d)      A kifizetések teljesítése csak
jogosultságot biztosító térségekben tevékenykedő termelők számára
engedélyezett, ugyanakkor a jogosultságot az ilyen térségekben
tevékenykedő termelők mindegyikének biztosítani kell.
e)      Olyan esetekben, amikor a kifizetések
teljesítése termelési tényezőkhöz kapcsolódik, a kifizetéseket a kérdéses
tényező küszöbértékénél magasabb rész degresszív árfolyamon történő
kifizetésével kell teljesíteni.
f)       A fizetéseket az adott térségben
tevékenykedő vállalkozás mezőgazdasági tevékenységével kapcsolatosan
felmerülő rendkívüli költségekre vagy a jövedelemkiesés összegére kell
korlátozni.
_____________
é
V. MELLÉKLET
A hatályon kívül helyezett rendelet és
módosítása
 A Tanács 597/2009/EK rendelete (HL L 188., 2009.7.18., 93. o.) ||   ||
 || Az Európai Parlament és a Tanács 37/2014/EU rendelete (HL L 18., 2014.1.21., 1. o.) || Kizárólag a Melléklet 18. pontja
_____________
VI. MELLÉKLET
Megfelelési
Táblázat
 597/2009/EK rendelet || Ez a rendelet
 1–11. cikk || 1–11. cikk
 12. cikk, (1)–(4) bekezdés || 12. cikk, (1)–(4) bekezdés
 12. cikk, (6) bekezdés || 12. cikk, (5) bekezdés
 13. és 14. cikk || 13. és 14. cikk
 15. cikk, (1) bekezdés || 15. cikk, (1) bekezdés
 15. cikk, (2) bekezdés, első mondat || 15. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés
 15. cikk, (2) bekezdés, második mondat || 15. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés
 15. cikk, (3) bekezdés || 15. cikk, (3) bekezdés
 16–27. cikk || 16–27. cikk
 28. cikk, (1)–(4) bekezdés || 28. cikk, (1)–(4) bekezdés
 28. cikk, (5) bekezdés, első mondat || 28. cikk, (5) bekezdés, első albekezdés
 28. cikk, (5) bekezdés, második mondat || 28. cikk, (5) bekezdés, második albekezdés
 28. cikk, (6) bekezdés || 28. cikk, (6) bekezdés
 29–33. cikk || 29–33. cikk
 33a. cikk || 34. cikk
 34. cikk || 35. cikk
 35. cikk || 36. cikk
 I–IV. melléklet || I–IV. melléklet
 V. melléklet || —
 VI. melléklet || —
 — || V. melléklet
 — || VI. melléklet
_____________
[1]               A „világpiacon uralkodó kereskedelmi feltételek” azt
jelentik, hogy a hazai és importált áruk választéka korlátozásoktól mentesen
elérhető, és a választást kizárólag kereskedelmi megfontolások
befolyásolják.
[2]               E rendelet alkalmazásában:
–              „közvetlen adók” a jövedelmekre, vállalkozási nyereségre,
kamatokra, bérleti díjakra,     jogdíjakra és egyéb jövedelemforrásokra,
valamint az ingatlantulajdonra kivetett adók,
–              „importteher” a vámtételek, illetékek, és egyéb olyan, ebben a
jegyzetben máshol nem    említett adóterhek, amelyeket a behozatalra vetnek ki,
–              „közvetett adók” a kereskedelmi adó, jövedéki adó, forgalmi adó,
hozzáadottérték-adó, franchise-adó, illetékbélyeg, átruházásokra, készletekre
és berendezésekre kivetett adók és,                határátlépési adók, valamint
minden olyan adó, amely nem közvetlen adó és nem import   költség,
–              „előző szakasz” közvetett adója az olyan árukra vagy
szolgáltatásokra kivetett adó, amely           árukat vagy szolgáltatásokat a
termék előállításában sem közvetlenül, sem közvetett módon               nem
használnak fel,
–              „kumulatív” közvetett adók olyan többszakaszos alkalmazású adók,
amelyek kivetésére              olyan esetekben kerül sor, amikor nem áll
rendelkezésre olyan mechanizmus, amellyel az        előállítás egyik
szakaszában az árukra vagy szolgáltatásokra kivetett adó lenne jóváírható,            abban
az esetben, amikor azokat a termelés egy későbbi szakaszában felhasználják,
–              az adók „visszautalása” az adók visszatérítését vagy adómentesség
alkalmazása jelenti
–              a vámok „visszautalása vagy vámkedvezmény” az import vámok
megfizetése alóli teljes vagy    részleges mentesítés.
[3]               A halasztás nem minősül exporttámogatásnak olyan
esetekben, amikor például a halasztott összegek után megfelelő
mértékű kamatokat szednek be.
[4]               Lásd a 2. lábjegyzetet.
[5]               Lásd a 2. lábjegyzetet.
[6]               A h) pont rendelkezései nem alkalmazandók
hozzáadottérték-adók és az azokat helyettesítő határátlépési adók
esetében; a hozzáadottérték-adók visszatérítésének problémáját kizárólag a g)
pont rendelkezései érintik.
[7]               Lásd a 2. lábjegyzetet.
[8]               A termelési folyamatban felhasznált felhasználandó
anyagok a termékbe fizikailag beépülő anyagok, a termelési folyamatban
felhasznált energia, tüzelőanyagok és olaj, valamint az exportált termék
előállításában használt folyamatgyorsító katalizátorok.
[9]               E melléklet 3. pontjának alkalmazásában a
fejlődő országok biztonsági élelmiszer-tartalékolási
kormányprogramjai, amelyek működése áttekinthető, és végrehajtása
hivatalosan nyilvánosságra hozott objektív kritériumok vagy útmutatók alapján
történik, e pont rendelkezéseivel összhangban levő programoknak
tekintendők, beleértve azokat a programokat is, amelyek keretében a
biztonsági élelmiszertartalékok beszerzésében és felhasználásában hatóságilag
befolyásolt árakat alkalmaznak, feltéve hogy a beszerzési ár és a külső
referenciaár közötti különbözetet az AMS vonatkozásában figyelembe veszik.
[10]             Az e melléklet 3. és 4. pontjában előírt
rendelkezések alkalmazásában az élelmiszerek célszerűnek elfogadott
árszinteken beállított támogatott árakon való rendszeres nyújtása a
fejlődő országokban a városi és vidéki szegények élelmiszerigényének
kielégítése céljából e pont rendelkezéseivel összhangban levő
intézkedésnek tekintendő.