               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.9.28.
            COM(2020) 586 final
            2020/0271(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            A 2020. május 19-i (EU) 2020/721 tanácsi határozatnak az Európai Unió által a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 75. ülésén és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 102. ülésén a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásmintát tartalmazó MSC-MEPC.5. körlevél jóváhagyása tekintetében képviselendő álláspont beillesztése tekintetében történő  módosításáról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               Ez a javaslat a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 2020. november 4. és 11. között Londonban tartandó 102. ülésén (MSC 102), valamint a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 2020. november 16. és 20. között Londonban tartandó 75. ülésén (MEPC 75) az Unió által képviselendő álláspont meghatározásáról szóló, 2020. május 19-i (EU) 2020/721 tanácsi határozat
                  1
                módosítására vonatkozik, a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodás mintáját tartalmazó MSC-MEPC.5. körlevél tervezett elfogadásával összefüggésben.

               A javaslat háttere

               1.1.A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet létrehozásáról szóló egyezmény

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről (IMO) szóló egyezmény létrehozza az IMO-t, melynek célja fórumot biztosítani a nemzetközi kereskedelmi hajózást érintő bármely technikai kérdéshez kapcsolódó szabályozás és gyakorlat területén. Ösztönzi továbbá a tengeri biztonsággal, a hajózás hatékonyságával, a hajókról származó tengerszennyezés megelőzésével és szabályozásával kapcsolatos lehető legszigorúbb normák általános elfogadását, az egyenlő versenyfeltételek megteremtését, valamint a vonatkozó adminisztratív és jogi kérdések rendezését.

               Az egyezmény 1958. március 17-én lépett hatályba.

               Az egyezménynek valamennyi tagállam részes fele.

               Az 1980. május 25-én hatályba lépett „Életbiztonság a tengeren” tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezménynek (SOLAS-egyezmény) valamennyi tagállam részes fele. Az Unió nem részes fele a SOLAS-egyezménynek.

               Szintén valamennyi tagállam részes fele a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. évi nemzetközi egyezménynek (a továbbiakban: MARPOL-egyezmény), amely 1983. október 2-án lépett hatályba, valamint a szóban forgó egyezmény VI. mellékletének, amely 2005. május 18-án lépett hatályba. Az Unió nem részes fele a MARPOL-egyezménynek.

               1.2.A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) az Egyesült Nemzeteknek a hajózás biztonságáért és védeleméért, valamint a hajók által okozott tengerszennyezés megelőzéséért felelős szakosított ügynöksége. Az IMO a nemzetközi hajózás biztonságával, védelemével és környezeti teljesítményével kapcsolatos szabványok megalkotásáért világszinten felelős hatóság. A szervezet legfőbb feladata egy igazságos, hatékony, egységesen elfogadott és alkalmazott szabályozási keret kialakítása a hajózási ágazat számára.

               Az IMO-ban való tagság nyitva áll valamennyi állam előtt, és annak valamennyi uniós tagállam a tagja. Az Európai Bizottság 1974 óta megfigyelői státusszal rendelkezik a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben, ami a Kormányközi Tengerészeti Tanácsadó Szervezet (IMCO) és az Európai Közösségek Bizottsága közötti, a felek kölcsönös érdeklődésére számot tartó kérdésekben való együttműködésről és összefogásról szóló megállapodáson alapul.

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága munkájában szintén részt vesz a szervezet valamennyi tagja, és ez a bizottság is évente legalább egyszer ülésezik. A bizottság ülései során az olyan, a szervezet hatáskörébe tartozó témákat tárgyalja, mint a navigációs segédeszközök, a hajók megépítése és felszerelése, a személyzeti kérdések biztonsági vonatkozásai, az ütközések megelőzésére irányuló szabályok, a veszélyes rakományok kezelése, a tengeri biztonsági eljárások és követelmények, a hidrográfiai tájékoztatás, a hajónaplók és navigációs feljegyzések, a tengeri baleseteket érintő vizsgálatok, a segítségnyújtás és mentés; valamint minden más, a tengeri biztonságot közvetlenül érintő kérdést.

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága meghozza az IMO-egyezmény, az IMO közgyűlése vagy az IMO tanácsa által ráruházott feladatok ellátásához és bármely más, a fenti feladatkörbe tartozó, bármely más nemzetközi jogi eszköz által vagy alapján ráruházott és az IMO által elfogadott kötelezettség teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. A Tengerészeti Biztonsági Bizottság és kisegítő testületeinek határozatait a tagok többségével kell elfogadni.

               Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága, amelynek munkájában a szervezet valamennyi tagja részt vesz, évente legalább egyszer ülésezik. E bizottság a szervezet hatáskörébe tartozó környezetvédelmi kérdésekkel foglalkozik, így a MARPOL-egyezmény hatálya alá tartozó hajók által okozott szennyezés ellenőrzésével és megelőzésével, legyen az kőolaj, ömlesztve szállított vegyi anyag, valamint a hajókról származó szennyvíz, hulladék és a levegőbe történő kibocsátások, ideértve a légszennyező anyagok vagy üvegházhatást okozó gázok kibocsátását. Hatáskörébe tartozik még a ballasztvízkezelés, a lerakódásgátló rendszerek, a hajók újrafeldolgozása, a szennyezés elleni felkészültség és reagálás, valamint a különleges területek és a különösen érzékeny tengeri területek azonosítása.

               Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága hozza meg az IMO-egyezmény, az IMO közgyűlése vagy az IMO tanácsa által ráruházott feladatok ellátásához szükséges, valamint a fenti feladatkörbe tartozó bármely más, nemzetközi jogi eszköz által vagy alapján ráruházott és az IMO által elfogadott kötelezettség teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. A Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság és kisegítő testületeinek határozatait a tagok többségének támogatásával kell elfogadni.

               1.3.Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának tervezett jogi aktusa

               A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2020. november 4–11-i 102. ülésén (MSC 102) várhatóan jóváhagyja az MSC-MEPC.5 körlevelet, amely meghatározza a kormányok által a nevükben eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásmintát. A körlevelet a Tengerészeti Biztonsági Bizottságnak és a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságnak közösen kell jóváhagynia.

               A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2016-ban új munkaprogramot hagyott jóvá a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásminta felülvizsgálatára és módosítására annak érdekében, hogy az összhangba kerüljön az elismert szervezetek szabályzatának (RO-szabályzat) követelményeivel. A megállapodásminta tervezetét az IMO-eszközök végrehajtásával foglalkozó IMO albizottság több ülésén is megvitatta, és az jelenleg a bizottság általi jóváhagyásra vár.

               1.4.Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának tervezett jogi aktusa

               2020. november 16–20-i 75. ülésén (MEPC 75) a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság várhatóan jóváhagyja ugyanazt a MSC-MEPC.5 körlevelet, amely meghatározza a kormányok által a nevükben eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásmintát.

               2.Az Unió által képviselendő álláspont

               2.1.Az MSC-MEPC.5. körlevél jóváhagyása

               A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2016. november 21–25-én Londonban tartott 97. ülésén (MSC 97) egy új dokumentumot hagytak jóvá a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásminta (MSC.1/Circ.710–MEPC.1/Circ.307) felülvizsgálatára és módosítására, azzal a céllal, hogy az összhangba kerüljön az RO-szabályzat követelményeivel. Az új dokumentum felvételre került az IMO-eszközök végrehajtásával foglalkozó albizottság 2016–2017-es időszakra vonatkozó kétéves ütemtervébe, valamint az IMO-eszközök végrehajtásával foglalkozó albizottság 4. ülésének tervezett napirendjébe (III 4. ülés), a 2018-ban való elfogadása reményében.

               A III 4. ülésen, amelyre 2017. szeptember 25–29-én Londonban került sor, az  a döntés született, hogy a megállapodásmintát egy IACS-dokumentum alapján módosítják, és a szöveg kidolgozásával megbízott kapcsolattartó csoportot hoztak létre. A III 5. ülésen, amelyre 2018. szeptember 24–28-án Londonban került sor, véglegesítették a megállapodásminta tervezetét, és jóváhagyás céljából továbbították a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 74. ülése (MEPC 74) és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 101. ülése (MSC 101) részére.

               A MEPC 74. ülésén az idő szűkössége miatt a körlevél tervezetének megvitatását a MEPC 75. ülésére halasztották. Az MSC 101. ülésen megvitatták a szövegtervezetet, de mivel az IACS határozottan ellenezte, a javasolt lényegi módosításokat nem fogadták el, az MSC 101. ülésen az IACS által javasolt módosításokkal együtt megfontolásra visszautalták a tervezetet az IMO-eszközök végrehajtásával foglalkozó albizottság 6. ülésére (III 6. ülés). A III 6. ülésen, amelyre 2019. július 1–5-én Londonban került sor, felülvizsgálták a megállapodásminta tervezetét és az IACS javaslatait. A szerkesztési javaslatok elfogadása mellett elutasították az érdemi módosításokat. Ezt követően a III 6. ülésen továbbították a körlevél tervezetét az MEPC 75. és az MSC 102. üléseken történő jóváhagyásra.

               Az Uniónak támogatnia kell az IMO-megállapodásminta III 6. ülés által elfogadott módosításait. Az új körlevél az MSC/Circ.710 és az MEPC/Circ.307 körlevél helyébe lép, aktualizálja és összhangba hozza a megállapodásmintát az RO-szabályzattal (MSC.349(92) és MEPC.237(65) állásfoglalás). Globális szinten növelni fogja mind a lobogó szerinti hatóságok, mind az elismert szervezetek pontosságát, átláthatóságát és elszámoltathatóságát.

               2.2.A vonatkozó uniós jogszabályok és az uniós hatáskör

               A jelenleg az MSC/Circ.710 és az MEPC/Circ.307 körlevélben meghatározott megállapodásmintát az uniós jogban a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló 2009. április 23-i 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hajtja végre. A 2009/15/EK irányelv 5. cikke a következőképpen rendelkezik:

               „(1)
                     Azok a tagállamok, amelyek a 3. cikk (2) bekezdése szerint döntést hoznak, illetékes hatóságuk és a nevükben eljáró szervezetek között megfelelő munkakapcsolatot alakítanak ki.

               (2)
                     A munkakapcsolat szabályozásáról (...) írásos és hátrányos megkülönböztetést kizáró megállapodás megkötésével (...) kell gondoskodni, amely legalább a következőket tartalmazza: a) az A.739(18) IMO-határozat II. függelékében megállapított rendelkezéseket a hatóság nevében eljáró szervezetek felhatalmazására vonatkozó iránymutatásról, amelynél a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodás mintáját tartalmazó IMO MSC/710. és az MEPC/307 körlevél mellékleteit, függelékeit és csatolt anyagait figyelembe kell venni; [...]”

               Az uniós hatáskör

               Az MSC/Circ.710 és az MEPC/Circ.307 körlevélnek az MSC-MEPC.5. körlevél tervezetével való felváltása a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazása révén érintené az uniós jogot.

               Az Unió ezért az EUMSZ 3. cikke (2) bekezdésének utolsó mondata alapján kizárólagos hatáskörrel rendelkezik, és ennek megfelelően helyénvaló meghatározni az Unió által a fent említett módosításokat elfogadó jogi aktusokkal kapcsolatban képviselendő álláspontot.

               3.Jogalap

               3.1.Eljárási jogalap

               3.1.1.Alapelvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése attól függetlenül alkalmazandó, hogy az Unió tagja-e a szervnek vagy részes fele-e a megállapodásnak
                  2
               .

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  3
               .

               3.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága és Tengerészeti Biztonsági Bizottsága egy megállapodás, nevezetesen a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről szóló egyezmény által létrehozott szervek.

               Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsága és Tengerészeti Biztonsági Bizottsága által elfogadandó jogi aktus joghatással bíró jogi aktus. A tervezett jogi aktus meghatározó módon befolyásolja a következő uniós jogszabályt:

               –Az Európai Parlament és a Tanács 2009/15/EK irányelve (2009. április 23.) a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól.

               Ennek az az oka, hogy a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 15. április 23-i 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv előírja a tagállamok hatóságai számára, hogy az elismert szervezetekkel való munkakapcsolatukat hivatalos írásos és hátrányos megkülönböztetést kizáró megállapodás megkötésével szabályozzák, amely esetében az MSC/710. és MEPC/307. körlevélben foglalt megállapodásmintát kell figyelembe venni.

               Ezért az MSC/Circ.710 és MEPC/Circ.307 helyébe lépő új körlevél a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazása révén érintené az uniós jogot.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem is módosítja a megállapodás intézményi keretét.

               Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               3.2.Anyagi jogalap

               3.2.1.Alapelvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik csak járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen anyagi jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt anyagi jogalapra kell alapítani.

               3.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a tengeri szállítással kapcsolatos. Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése.

               3.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2020/0271 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               A 2020. május 19-i (EU) 2020/721 tanácsi határozatnak az Európai Unió által a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 75. ülésén és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 102. ülésén a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásmintát tartalmazó MSC-MEPC.5. körlevél jóváhagyása tekintetében képviselendő álláspont beillesztése tekintetében történő  módosításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Unió által a tengeri közlekedési ágazatban tett intézkedéseknek a tengeri környezet és az emberi egészség védelmét, valamint a tengerbiztonság javítását kell szolgálniuk.

               (2)A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetről (IMO) szóló egyezmény 1958. március 17-én hatályba lépett.

               (3)Az IMO az Egyesült Nemzeteknek a hajózás biztonságáért és védeleméért, valamint a hajók által okozott tengerszennyezés és légköri szennyezés megelőzéséért felelős szakosított ügynöksége. Az IMO-nak valamennyi uniós tagállam a tagja.

               (4)Az IMO-egyezmény 28. cikkének b) pontja értelmében a Tengerészeti Biztonsági Bizottság az IMO-egyezmény, az IMO közgyűlése vagy az IMO tanácsa által ráruházott feladatok ellátásához szükséges, és bármely más, az említett cikk által meghatározott feladatkörbe tartozó, más nemzetközi jogi eszköz által vagy alapján ráruházott és az IMO által elfogadott kötelezettség teljesítéséhez szükséges intézkedéseket hozza meg.

               (5)Az IMO-egyezmény 38. cikkének a) pontja értelmében a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság olyan feladatokat lát el, amelyeket a hajókról származó tengerszennyezés megelőzéséről és ellenőrzéséről szóló nemzetközi egyezmények az IMO-ra ruháznak, különösen rendeletek vagy egyéb rendelkezések elfogadása és módosítása kapcsán.

               (6)Az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény (SOLAS-egyezmény) 1980. május 25-én hatályba lépett.

               (7)A SOLAS-egyezmény VIII. cikke b) pontjának iii. alpontja értelmében az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága módosíthatja a SOLAS-egyezményt.

               (8)A hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény (MARPOL-egyezmény) 1983. október 2-án hatályba lépett.

               (9)A MARPOL-egyezmény 16. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében a szóban forgó egyezmény módosításait a megfelelő szerv – ebben az esetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság – fogadhatja el.

               (10)A Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2020. november 4–11-én tartandó 102. ülésén (a továbbiakban: MSC 102) a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottsággal közösen jóváhagyja a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásmintát tartalmazó MSC-MEPC.5 körlevelet.

               (11)A Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 2020. november 16–20-án tartandó 75. ülésén (a továbbiakban: MEPC 75) az MSC 102-vel közösen jóváhagyja a közigazgatás nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásmintát tartalmazó MSC-MEPC.5 körlevelet.

               (12)Helyénvaló meghatározni a MSC 102. ülésén az Unió nevében képviselendő álláspontot, mivel a MSC-MEPC.5. körlevél elfogadása meghatározó módon befolyásolhatja az uniós jogot, nevezetesen a 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  4
                tartalmát.

               (13)Helyénvaló meghatározni a MEPC 75. ülésén  az Unió nevében képviselendő álláspontot, mivel a MSC-MEPC.5. körlevél elfogadása meghatározó módon befolyásolhatja az uniós jogot, nevezetesen a 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv tartalmát.

               (14)Az MSC-MEPC.5. körlevél jóváhagyása, amely az MSC/Circ.710 és MEPC/Circ.307 körlevél helyébe lép, naprakésszé teszi a megállapodásmintát, és összhangba hozza azt az elismert szervezetek szabályzatával (RO-szabályzat) (MSC.349(92) és MEPC.237(65) állásfoglalások). Hozzá fog járulni mind a lobogó szerinti hatóságok, mind a regionális hatóságok pontosságának, átláthatóságának és elszámoltathatóságának növeléséhez globális szinten.

               (15)A 2020. május 19-i (EU) 2020/721 tanácsi határozatot
                  5
                módosítani kell, hogy hivatkozást tartalmazzon az MSC-MEPC.5. körlevél jóváhagyására.

               (16)Az Unió álláspontját az Unió azon tagállamainak kell képviselniük közösen eljárva, amelyek tagjai az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának és Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az (EU) 2020/721 tanácsi határozat a következőképpen módosul:

               „1. cikk

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 75. ülésén az Unió nevében képviselendő álláspont az, hogy támogatni kell a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény VI. melléklete 2., 14. és 18. szabályát, valamint I. és VI. függelékét érintő, az MEPC 75/3. sz. IMO-dokumentum mellékletében meghatározott módosítások elfogadását, valamint a III 6/15. sz. IMO-dokumentum 8. mellékletében meghatározott MSC-MEPC.5. körlevél jóváhagyását.

               2. cikk

               (1) A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 102. ülésén az Unió nevében képviselendő álláspont az, hogy támogatni kell a következőben meghatározottak módosításának elfogadását:

               a) az »Életbiztonság a tengeren« tárgyú nemzetközi egyezmény II-1. fejezetének A.-1, B., B-1., valamint B-2–B-4. részét érintő, az MSC 102/3. sz. IMO-dokumentum 1. melléklete;

               b) a gázokat vagy más alacsony lobbanáspontú tüzelőanyagokat használó hajók biztonságáról szóló nemzetközi szabályzat A-1. és B-1. részét érintő, az MSC 102/3. sz. IMO-dokumentum 2. melléklete;

               c) az életmentő eszközökön alkalmazott fényvisszaverő anyagok használatáról és felszereléséről szóló A.658(16) sz. határozat;

               valamint a hatóság nevében eljáró elismert szervezetek felhatalmazására vonatkozó megállapodásmintát tartalmazó MSC-MEPC.5. körlevél jóváhagyását.”

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács (EU) 2020/721 határozata (2020. május 19.) a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 75. ülésén és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 102. ülésén a hajókról történőszennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény VI. Mellékletének 2., 14., és 18. szabályát, valamint I. és VI. függelékét, az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény II-1. fejezetének A.-1, B., B-1., valamint B-2–B-4. részét, a gázokat vagy más alacsony lobbanáspontú tüzelőanyagokat használó hajók biztonságáról szóló nemzetközi szabályzat A.-1 és B-1. részét, valamint az életmentő eszközökön alkalmazott fényvisszaverő anyagok használatáról és felszereléséről szóló A.658(16) sz. határozatot érintő módosítások elfogadása tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról (HL L 171., 2020.6.2., 1–3. o.).

                     (2)

                        C-399/12 sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. pont.

                     (3)

                        C-399/12. sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2009/15/EK irányelve (2009. április 23.) a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól (HL L 131., 2009.5.28., 47. o.).

                     (5)

                        A Tanács (EU) 2020/721 határozata (2020. május 19.) a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 75. ülésén és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 102. ülésén a hajókról történőszennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény VI. Mellékletének 2., 14., és 18. szabályát, valamint I. és VI. függelékét, az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény II-1. fejezetének A.-1, B., B-1., valamint B-2–B-4. részét, a gázokat vagy más alacsony lobbanáspontú tüzelőanyagokat használó hajók biztonságáról szóló nemzetközi szabályzat A.-1 és B-1. részét, valamint az életmentő eszközökön alkalmazott fényvisszaverő anyagok használatáról és felszereléséről szóló A.658(16) sz. határozatot érintő módosítások elfogadása tekintetében az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról (HL L 171., 2020.6.2., 1–3. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.9.28.
            COM(2020) 626 final
            2020/0282(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió által az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény keretében az Egyesült Királyság által benyújtott, az említett egyezményhez való csatlakozás iránti kérelemmel kapcsolatban képviselendő álláspontról és az (EU) 2019/937 határozat hatályon kívül helyezéséről

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió által az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény
                  1
                (a továbbiakban: NASCO-egyezmény) által létrehozott szervben a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának (a továbbiakban: az Egyesült Királyság) az említett egyezményhez – az átmeneti időszak alatt saját jogon – történő csatlakozásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A javaslat háttere

               2017. március 29-én az Egyesült Királyság az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének megfelelően bejelentette az Európai Tanácsnak az Európai Unióból való kilépésre vonatkozó szándékát.

               Az Unió és az Egyesült Királyság az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikke alapján tárgyalásokat folytatott a kilépésről rendelkező megállapodásról. A kilépésről rendelkező megállapodásról
                  2
               , valamint az EU és az Egyesült Királyság közötti jövőbeli kapcsolatok keretének meghatározásáról szóló politikai nyilatkozatról 2019. október 17-én született megegyezés. A kilépésről rendelkező megállapodás ezt követően, 2020. február 1-jén hatályba lépett.

               A kilépésről rendelkező megállapodás 127. cikkének (1) bekezdése átmeneti időszakról rendelkezik amely alatt az uniós jog továbbra is alkalmazandó lesz az Egyesült Királyságra vonatkozóan és az Egyesült Királyságban (a továbbiakban: átmeneti időszak). Az átmeneti időszak 2020. december 31-én ér véget. A kilépésről rendelkező megállapodás 129. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyságot kötik az Unió által, az Unió nevében eljáró tagállamok által, illetve az Unió és tagállamai által együttesen kötött nemzetközi megállapodásokból fakadó kötelezettségek. A kilépésről rendelkező megállapodás 129. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy – a lojális együttműködés elvével összhangban – az Egyesült Királyságnak az átmeneti időszak alatt tartózkodnia kell minden olyan cselekedettől vagy kezdeményezéstől, amely valószínűleg sérti az Unió érdekeit, különösen bármely olyan nemzetközi szervezet, ügynökség, konferencia vagy fórum keretében, amelynek az Egyesült Királyság saját jogán részes fele.

               Az Unió tájékoztatta nemzetközi partnereit a kilépésről rendelkező megállapodásban foglalt különös rendelkezésekről. A megállapodás kimondja, hogy az átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyság az Unió által kötött nemzetközi megállapodások alkalmazásában tagállamként kezelendő.

               Mivel az Unió a NASCO-egyezmény szerződő fele, a szóban forgó egyezmény jelenleg alkalmazandó az Egyesült Királyságra. Alkalmazandósága azon a napon ér véget, amelytől kezdve a NASCO-egyezmény hatálya már nem terjed ki az Egyesült Királyságra mint uniós tagállamra.

               A NASCO-egyezmény fő célja, hogy „konzultációk és együttműködés révén hozzájáruljon az egyezmény hatálya alá tartozó lazacállományok védelméhez, helyreállításához, megerősítéséhez és észszerű kezeléséhez, a rendelkezésére álló legjobb tudományos adatok alapján.” A NASCO-egyezmény 1983. október 1-jén lépett hatályba. A NASCO-egyezmény letéteményese az Európai Unió Tanácsa.

               Az Egyesült Királyság 2019. február 28-án levélben kérte a NASCO-tanács elnökétől, hogy hagyja jóvá a NASCO-egyezményhez való csatlakozási kérelmét. 2019. március 11-én a NASCO-titkárság értesítette erről az egyezmény összes részes felét, köztük az Európai Bizottságot. A NASCO-egyezmény 17. cikkének értelmében ahhoz, hogy az Egyesült Királyság csatlakozása érvényesnek minősüljön, szükség van a NASCO-tanács előzetes jóváhagyására.

               Az Egyesült Királyság egyértelművé tette, hogy kérelmét a kilépésről rendelkező megállapodás hiányában alkalmazandó vészhelyzeti terv részeként nyújtotta be. Kérelmében az Egyesült Királyság kifejtette, hogy a kilépésről rendelkező megállapodás aláírása, megerősítése és jóváhagyása esetén tartózkodni fog csatlakozási okirata letétbe helyezésétől, amely az Európai Unióból való kilépése időpontjától saját jogú NASCO-tagságot jelentene számára.

               2019. május 27-én a Tanács elfogadta az Európai Unió által a NASCO-egyezmény keretében az Egyesült Királyság által benyújtott, az említett egyezményhez való csatlakozás iránti kérelemmel kapcsolatban képviselendő álláspontról szóló (EU) 2019/937 határozatot
                  3
               . A fenti határozat támogatta az Egyesült Királyságnak a NASCO-egyezményhez való csatlakozását, de a jóváhagyást attól az időponttól kezdődően kellett megadni, amikortól az uniós jog már nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra.

               A kilépésről rendelkező megállapodás 129. cikkének (4) bekezdése értelmében az Egyesült Királyság az átmeneti időszak alatt a saját nevében nemzetközi megállapodásokra irányuló tárgyalásokat folytathat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területeken, illetve aláírhat vagy megerősíthet ilyen nemzetközi megállapodásokat, feltéve, hogy ezek a megállapodások nem lépnek hatályba vagy alkalmazandók az átmeneti időszak alatt, kivéve, ha az Unió ezt engedélyezi. Az (EU) 2020/135 tanácsi határozat
                  4
                meghatározza az ilyen engedélyek megadásának feltételeit és eljárását.

               2020. április 3-án kelt levelében az Egyesült Királyság értesítette az Európai Bizottságot azon szándékáról, hogy saját nevében egyetértését fejezze ki azzal, hogy a NASCO-egyezmény rá nézve kötelező legyen.

               A titkárság 2020. július 9-én e-mailt kapott az Európai Unió Tanácsától (a NASCO-egyezmény letéteményesétől), amelyhez a Tanács mellékelte az Egyesült Királyságnak a NASCO-egyezményhez való csatlakozás iránti kérelmét, valamint a NASCO elnökének címzett levelét. Ezt 2020. július 24-én küldték körbe. Az elnöknek címzett levélben az áll, hogy „az Egyesült Királyság a kilépésről rendelkező megállapodás szerinti kötelezettségeinek megfelelően kíván csatlakozni az egyezményhez [...]”.

               Az XXX tanácsi végrehajtási határozat
                  5
                engedélyezi, hogy az Egyesült Királyság a saját nevében egyetértését fejezze ki azzal, hogy a NASCO-egyezmény rá nézve kötelező jellegű legyen, mivel az (EU) 2020/135 határozat 3. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek.

               2.1.Az Észak-atlanti Lazacvédelmi Szervezet

               Az Észak-atlanti Lazacvédelmi Szervezet a NASCO-egyezmény alapján létrehozott nemzetközi szervezet. Létrehozásakor közvetlenül figyelembe vették az Egyesült Nemzetek 1982. december 10-i Tengerjogi Egyezményének
                  6
                (Tengerjogi Egyezmény) 66. cikkében az anadrom halállományokra vonatkozóan meghatározott különleges rendelkezéseket.

               Az egyezmény azokra a vadon élő lazacállományokra vonatkozik, amelyek vándorlásuk során az Atlanti-óceán partján, az északi szélesség 36. fokától északra fekvő államok halászati joghatósága alá tartozó területein túl vándorolnak.

               A NASCO ebből kifolyólag az Atlanti-óceán egész északi részén felelős a vadon élő lazac tengeri halászatának szabályozásáért. Foglalkozik továbbá a vadon élő lazacállományok védelmével kapcsolatos kérdésekkel is. Tágabb összefüggésben a NASCO a vadon élő atlanti-óceáni lazacállományok fennmaradása érdekében a szerződő felek joghatósága alá tartozó vizekre vonatkozóan további intézkedéseket helyez kilátásba.

               A NASCO jogi személy, és más nemzetközi szervezetekkel fennálló kapcsolataiban és a szerződő felek területén rendelkezik a feladatai teljesítéséhez és céljai eléréséhez szükséges jogképességgel.

               2.2.A NASCO

               A NASCO szervezeti egységei: egy tanács, három regionális bizottság (az Észak-amerikai Bizottság, az Északkelet-atlanti Bizottság és a Nyugat-grönlandi Bizottság), valamint egy titkárság. A NASCO-tanácsban az egyezmény összes szerződő fele képviselteti magát, nevezetesen: az Amerikai Egyesült Államok, Dánia (a Feröer szigetekre és Grönlandra való tekintettel), az Európai Unió, Kanada, Norvégia és az Oroszországi Föderáció. Franciaország (Saint Pierre-re és Miquelonra való tekintettel) megfigyelőként vesz részt a NASCO ülésein.

               Az Európai Unió részes fele a NASCO-egyezménynek, mivel annak tárgya a közös halászati politika hatálya alá tartozik, amelynek tekintetében az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik. Az uniós jog alapján a NASCO-egyezmény hatálya kiterjed az egyes tagállamokra.

               Az Európai Unió mind az Északkelet-atlanti Bizottságnak, mind a Nyugat-grönlandi Bizottságnak teljes jogú tagja. Az Észak-amerikai Bizottságban az Európai Unió jogosult az uniós területekről származó vadon élő lazacállománnyal kapcsolatos szabályozási intézkedésekre javaslatokat benyújtani, és azokról szavazni. Az ilyen javaslatok megvitatása során ezért az Unió e bizottság tagjának tekinthető.

               2.3.A NASCO tervezett jogi aktusa

               A NASCO-egyezményhez a NASCO-tanács jóváhagyásával csatlakozhat bármely olyan állam, amely halászati joghatóságot gyakorol az Atlanti-óceán északi részén, vagy valamely lazacállomány származási országa.

               Az Egyesült Királyság 2019. február 28-án levélben kérte a NASCO-tanács elnökétől, hogy hagyja jóvá a NASCO-egyezményhez való csatlakozási kérelmét. 2019. március 11-én a NASCO-titkárság értesítette erről az egyezmény összes részes felét, köztük az Európai Bizottságot. A NASCO-egyezmény 17. cikke alapján ahhoz, hogy az Egyesült Királyság csatlakozása érvényesnek minősüljön, szükség NASCO-tanács előzetes jóváhagyására.

               A NASCO-tanácsnak a jelen lévő és igennel vagy nemmel szavazó tagjai szavazatainak háromnegyedes többségével kell meghoznia határozatait. Szavazásra csak akkor kerülhet sor, ha a tanács tagjainak kétharmada jelen van.

               A jóváhagyási vagy csatlakozási okiratokat letétbe kell helyezni a letéteményesnél. Az összes olyan fél tekintetében, amely a szükséges megerősítési, jóváhagyási vagy csatlakozási okiratok letétbehelyezését követően csatlakozik a NASCO-egyezményhez, az egyezmény a csatlakozási okirat letétbehelyezésének napján lép hatályba.

               3.Az Unió által képviselendő álláspont

               E tanácsi határozat lehetővé kívánja tenni a Bizottság számára, hogy az Unió nevében jóváhagyja az Egyesült Királyság csatlakozását a NASCO-egyezményhez.

               Amint azt az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                kimondja, a közös halászati politika egyik alapvető célja „annak biztosítása, hogy a halászati tevékenységek környezeti, gazdasági és társadalmi szempontból fenntarthatóak legyenek, végzésük összhangban legyen a gazdasági, társadalmi és foglalkoztatási előnyök elérésére és a halállományok helyreállítására és olyan szinten tartására irányuló célkitűzésekkel, amelyek meghaladják a maximális fenntartható hozamot eredményező szintet, valamint hogy hozzájáruljanak az élelmiszer-ellátás biztosításához”.

               Az Uniónak érdekében áll, hogy az Egyesült Királyság együttműködjön a lazacállományok kezelésében a Tengerjogi Egyezmény rendelkezéseinek, továbbá az Egyesült Nemzetek Szervezetének 1982. december 10-i tengerjogi egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló rendelkezések végrehajtásáról szóló, 1995. augusztus 4-i megállapodás
                  8
                (a továbbiakban: a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás), vagy bármely más nemzetközi megállapodás vagy nemzetközi jogi norma rendelkezéseinek maradéktalan betartása mellett.

               A tengerjogi egyezmény 66. cikke alapján azok az államok, amelyek folyóiból az anadrom halállományok származnak, elsődlegesen érdekeltek és elsőrendű felelősséggel tartoznak ezen állományok tekintetében. Az anadrom halállományok származási országának a kizárólagos gazdasági övezet külső vonalától a part irányában található vizekben történő halászatát szabályozó intézkedésekkel kell biztosítania az ilyen állományok védelmét. Amennyiben az anadrom halállomány a származási országon kívüli más ország kizárólagos gazdasági övezetének külső vonalától a part irányában található vizeibe vagy azokon keresztül vándorol, ez az állam az állományok védelme és kezelése céljából köteles együttműködni a származási országgal.

               Az anadrom halállományok származási országának és az ezeket a halállományokat halászó más államoknak közösen kell gondoskodniuk a Tengerjogi Egyezmény 66. cikkének végrehajtásáról. Ilyen irányú együttműködés regionális halászati gazdálkodási szervezetek keretein belül is kialakítható.

               Az Egyesült Királyságnak – amely egyszerre származási ország és halászati joghatóságot gyakorló állam – jogos halászati érdekeltségei vannak a NASCO-egyezmény hatálya alá tartozó területen, amennyiben az Egyesült Királyság kizárólagos gazdasági övezetében található vizek és a szomszédos nyílt tengeri területek a NASCO-egyezmény hatálya alá tartozó területhez tartoznak.

               Az Egyesült Királyságnak a NASCO-egyezményhez való csatlakozása lehetővé teszi az Egyesült Királyság számára, hogy – a többi ország és az Európai Unió jogaira, érdekeire és kötelezettségeire kellő tekintettel – együttműködjön a lazacállomány-gazdálkodási és -védelmi intézkedések terén, továbbá biztosítja, hogy a halászati tevékenységek ne eredményezzék az állomány(ok) nem fenntartható kiaknázását.

               Tekintettel a NASCO-egyezmény hatálya alá tartozó területen az Egyesült Királyság jogos halászati érdekeire, az Egyesült Királyság azon kötelezettségére, hogy együttműködjön a halászati gazdálkodási intézkedések meghozatalában, valamint annak szükségességére, hogy az Egyesült Királyság csatlakozásával biztosított legyen a NASCO határozatainak kötelező jellege, a Bizottság az Egyesült Királyság kérelmének elfogadását javasolja.

               A javaslat szerint a Bizottság arra is felhatalmazást kap, hogy egyrészt tájékoztassa a NASCO-tanács elnökét az Egyesült Királyság csatlakozását támogató uniós álláspontról attól a pillanattól fogva, hogy az uniós jog többé nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra, másrészt hogy NASCO-tanács keretében az Egyesült Királyság tagságáról történő szavazáskor az említett irányvonalnak megfelelően adja le voksát.

               Az (EU) 2019/937 határozatot hatályon kívül kell helyezni annak érdekében, hogy az Unió az átmeneti időszak vége előtt jóváhagyhassa a csatlakozást.

               4.Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Alapelvek

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  9
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A NASCO-egyezményhez a NASCO-tanács jóváhagyásával csatlakozhat bármely olyan állam, amely halászati joghatóságot gyakorol az Atlanti-óceán északi részén, vagy valamely lazacállomány származási országa.

               A NASCO-tanácsnak a jelen lévő és igennel vagy nemmel szavazó tagjai szavazatainak háromnegyedes többségével kell meghoznia határozatait. Szavazásra csak akkor kerülhet sor, ha a tanács tagjainak kétharmada jelen van.

               A csatlakozásra egy csatlakozási okiratnak a letéteményesnél történő letétbe helyezésével kerül sor, és a csatlakozás az okirat átvételének napján lép hatályba.

               A letéteményes az összes aláírót és az összes csatlakozó felet tájékoztatja a letétbe helyezett jóváhagyási vagy csatlakozási okiratokról, és az aláírókat értesíti arról a napról és azokról a felekről, amelyek tekintetében ez az egyezmény hatályba lép.

               A NASCO-egyezmény 17. cikke (3) bekezdésének megfelelően az Egyesült Királyság csatlakozása – amint hatályossá válik – a nemzetközi jog szerint kötelező érvényű lesz és meghatározó módon befolyásolhatja az uniós szabályozás tartalmát.

               A tervezett jogi aktus nem egészíti ki és nem módosítja a NASCO-egyezmény intézményi keretét. Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Alapelvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a jogi aktus több célkitűzést követ, vagy több összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a többi pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a következő területtel kapcsolatos: közös halászati politika.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 43. cikke.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja ezért az EUMSZ 43. cikke, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2020/0282 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió által az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény keretében az Egyesült Királyság által benyújtott, az említett egyezményhez való csatlakozás iránti kérelemmel kapcsolatban képviselendő álláspontról és az (EU) 2019/937 határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikkére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezményt
                  10
                (a továbbiakban: a NASCO-egyezmény) a 82/886/EGK tanácsi határozat
                  11
                hagyta jóvá, és az 1983. október 1-jén hatályba lépett.

               (2)Mivel az Unió a NASCO-egyezmény szerződő fele, az említett egyezmény jelenleg alkalmazandó az Egyesült Királyságra.

               (3)A NASCO-egyezmény 17. cikkének (3) bekezdése értelmében az említett egyezményhez az Észak-atlanti Lazacvédelmi Szervezet által létrehozott NASCO-tanács jóváhagyásával csatlakozhat bármely olyan állam, amely halászati joghatóságot gyakorol az Atlanti-óceán északi részén, vagy valamely lazacállomány származási országa.

               (4)2019. május 27-én a Tanács elfogadta az Európai Unió által az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény keretében az Egyesült Királyság által benyújtott, az említett egyezményhez való csatlakozás iránti kérelemmel kapcsolatban képviselendő álláspontról szóló (EU) 2019/937 határozatot
                  12
               . A fenti határozat támogatta az Egyesült Királyságnak a NASCO-egyezményhez való csatlakozását, de a jóváhagyást attól az időponttól kezdődően kellett megadni, amikortól az uniós jog már nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra.

               (5)A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodás 129. cikke (4) bekezdésének megfelelően az Egyesült Királyság az átmeneti időszak alatt a saját nevében nemzetközi megállapodásokra irányuló tárgyalásokat folytathat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területeken, illetve aláírhat vagy megerősíthet ilyen nemzetközi megállapodásokat, feltéve, hogy ezek a megállapodások nem lépnek hatályba vagy alkalmazandók az átmeneti időszak alatt, kivéve, ha az Unió ezt engedélyezi. Az (EU) 2020/135 tanácsi határozat
                  13
                meghatározza az ilyen engedélyek megadásának feltételeit és eljárását.

               (6)2020. április 3-án kelt levelében az Egyesült Királyság értesítette az Európai Bizottságot azon szándékáról, hogy saját nevében egyetértését fejezze ki azzal, hogy az átmeneti időszak alatt a NASCO-egyezmény rá nézve kötelező legyen.

               (7)Az (EU) 2020/XXX tanácsi végrehajtási határozat
                  14
                engedélyezi, hogy az Egyesült Királyság a saját nevében egyetértését fejezze ki azzal, hogy a NASCO-egyezmény rá nézve kötelező jellegű legyen, mivel az (EU) 2020/135 határozat 3. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek.

               (8)Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezményének
                  15
                66. cikke alapján azok az államok, amelyek folyóiból az anadrom halállományok származnak, elsődlegesen érdekeltek és elsőrendű felelősséggel tartoznak az ilyen állományok tekintetében. Az anadrom halállományok származási országának a kizárólagos gazdasági övezet külső vonalától a part irányában található vizekben történő halászatát szabályozó intézkedésekkel kell biztosítania az ilyen állományok védelmét. Amennyiben az anadrom halállomány a származási országon kívüli más ország kizárólagos gazdasági övezetének külső vonalától a part irányában található vizeibe vagy azokon keresztül vándorol, az állam az állományok védelme és kezelése céljából köteles együttműködni a származási országgal.

               (9)A nem fenntartható halászat megakadályozása céljából az Uniónak érdekében áll, hogy az Egyesült Királyság együttműködjön a lazacállományok kezelésében a Tengerjogi Egyezmény és az Egyesült Nemzetek Szervezetének 1982. december 10-i tengerjogi egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló rendelkezések végrehajtásáról szóló, 1995. augusztus 4-i megállapodás
                  16
                (a továbbiakban: a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás’), vagy bármely más nemzetközi megállapodás vagy nemzetközi jogi norma rendelkezéseinek maradéktalan betartása mellett.

               (10)A Tengerjogi Egyezmény 66. cikkében foglaltak szerint az anadrom halállományok származási országának és az ezeket a halállományokat halászó más államoknak közösen kell gondoskodniuk az említett cikk végrehajtásáról. Ilyen irányú együttműködés regionális halászati gazdálkodási szervezetek keretein belül is kialakítható.

               (11)Az Egyesült Királyságnak a NASCO-egyezményhez való csatlakozása lehetővé teszi az Egyesült Királyság számára, hogy – a többi ország és az Unió jogaira, érdekeire és kötelezettségeire kellő tekintettel – együttműködjön a szükséges állománygazdálkodási és állománymegőrzési intézkedések terén, továbbá biztosítja, hogy a halászati tevékenységek során a lazacállományok kiaknázása fenntartható módon történjen.

               (12)Az Egyesült Királyság csatlakozása még az átmeneti időszak lejárta előtt az Egyesült Királyság számára lehetővé teszi, hogy teljes mértékben érvényt szerezzen a tengerjogi egyezményből eredő azon kötelezettségeknek, amelyek az átmeneti időszak végétől és az uniós jognak az Egyesült Királyságra való alkalmazásának megszűnésétől hatályos védelmi és gazdálkodási intézkedések tekintetében fennállnak. Ezért az Uniónak érdekében áll az Egyesült Királyság által benyújtott, a NASCO-egyezményhez való csatlakozás iránti kérelem jóváhagyása.

               (13)Az egyértelműség és a jogbiztonság érdekében az (EU) 2019/937 határozatot hatályon kívül kell helyezni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)Az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény (a NASCO-egyezmény) által létrehozott Észak-atlanti Lazacvédelmi Szervezet tanácsában (a NASCO-tanács) az Unió által képviselendő álláspont az, hogy jóvá kell hagyni az Egyesült Királyságnak az említett egyezményhez való csatlakozása iránti kérelmét.

               (2)A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a NASCO-tanácsban szavazzon az Egyesült Királyságnak a NASCO-egyezményhez való csatlakozásáról, valamint az Egyesült Királyságnak a Nyugat-grönlandi Bizottságban és az Északkelet-atlanti Bizottságban való tagságáról.

               2. cikk

               Az (EU) 2019/937 határozat hatályát veszti.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 378., 1982.12.31., 24. o.

                     (2)

                        Megállapodás Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről (HL C 384I., 2019.11.12., 1. o.).

                     (3)

                        A Tanács (EU) 2019/937 határozata (2019. május 27.) az Európai Unió által az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény keretében az Egyesült Királyság által benyújtott, az említett egyezményhez való csatlakozás iránti kérelemmel kapcsolatban képviselendő álláspontról (HL L 149., 2019.6.7., 61. o.)

                     (4)

                        A Tanács (EU) 2020/135 határozata (2020. január 30.) a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodás megkötéséről (HL L 29., 2020.1.31., 1. o.).

                     (5)

                        A Tanács (EU) 2020/XXX végrehajtási határozata [dátum] az Unió közös halászati politikája területén az átmeneti időszak alatt hatályba lépő vagy alkalmazandó egyes nemzetközi megállapodásoknak az Egyesült Királyságra nézve kötelező jellegével való egyetértés Egyesült Királyság általi, saját nevében történő kifejezésének engedélyezéséről (HL L xxx., xxx., xxx. o.).

                     (6)

                        Az Egyesült Nemzetek tengerjogi egyezménye (HL L 179., 1998.6.23., 3. o.).

                     (7)

                        HL L 354., 2013.12.28., 22. o.

                     (8)

                        Megállapodás az Egyesült Nemzetek Szervezetének 1982. december 10-i tengerjogi egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló rendelkezések végrehajtásáról – Nyilatkozat az Európai Közösség hatásköréről – Értelmező nyilatkozatok (HL L 189., 1998.7.3., 17. o.).

                     (9)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (10)

                        HL L 378., 1982.12.31., 25. o.

                     (11)

                        A Tanács 82/886/EGK határozata (1982. december 13.) az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény megkötéséről (HL L 378., 1982.12.31., 24. o.).

                     (12)

                        A Tanács (EU) 2019/937 határozata (2019. május 27.) az Európai Unió által az Atlanti-óceán északi körzetében élő lazac védelméről szóló egyezmény keretében az Egyesült Királyság által benyújtott, az említett egyezményhez való csatlakozás iránti kérelemmel kapcsolatban képviselendő álláspontról (HL L 149., 2019.6.7., 61. o.)

                     (13)

                        A Tanács (EU) 2020/135 határozata (2020. január 30.) a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodás megkötéséről (HL L 29., 2020.1.31., 1. o.).

                     (14)

                        A Tanács (EU) 2020/XXX végrehajtási határozata [dátum] az Unió közös halászati politikája területén az átmeneti időszak alatt hatályba lépő vagy alkalmazandó egyes nemzetközi megállapodásoknak az Egyesült Királyságra nézve kötelező jellegével való egyetértés Egyesült Királyság általi, saját nevében történő kifejezésének engedélyezéséről (HL L xxx., xxx., xxx. o.).

                     (15)

                        HL L 179., 1998.6.23., 3. o.

                     (16)

                        HL L 189., 1998.7.3., 14. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.12.23.
            COM(2020) 852 final
            2020/0378(COD)
            Javaslat
            AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2008/971/EK tanácsi határozatnak az Egyesült Királyságban és az Unióban előállított erdészeti szaporítóanyag egyenértékűsége tekintetében történő módosításáról
            (EGT-vonatkozású szöveg)

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A 2008/971/EK tanácsi határozat szabályozza a harmadik országban előállított erdészeti szaporítóanyag egyenértékűségét.

               Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő 2020. február 1-jei kilépése következtében, valamint tekintettel arra, hogy a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodásban (a továbbiakban: a kilépésről rendelkező megállapodás) meghatározott átmeneti időszak 2020. december 31-én lejár, az Egyesült Királyság egyenértékűség elismerése iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz az 1999/105/EK tanácsi irányelv követelményeinek eleget tevő, az Egyesült Királyságban előállított erdészeti szaporítóanyag tekintetében.

               Az Egyesült Királyság átültette és hatékonyan végrehajtotta az 1999/105/EK irányelvet.

               Az Egyesült Királyság arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az említett irányelvet átültető jogszabályai nem módosulnak, és 2021. január 1-je után is alkalmazandók maradnak. A Bizottság megvizsgálta az Egyesült Királyság vonatkozó jogszabályait, és arra a következtetésre jutott, hogy az Egyesült Királyságban előállított erdészeti szaporítóanyag egyenértékű az Unióban előállított erdészeti szaporítóanyaggal és megfelel az 1999/105/EK irányelvnek, mivel ugyanolyan garanciákat nyújt alapanyagának engedélyezését illetően, valamint a forgalmazási célból történő előállítása érdekében hozott intézkedések terén.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Ez a meglévő követelmények technikai végrehajtása, és ennek megfelelően összhangban van a vetőmagok forgalmazása terén érvényes szakpolitikai rendelkezésekkel.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Ez a javaslat összhangban van az uniós kereskedelmi és mezőgazdasági szakpolitika céljaival, mivel fellendíti az uniós szabályoknak megfelelő erdészeti szaporítóanyag kereskedelmét.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  E jogi aktus jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése, amely felhatalmazza az Európai Parlamentet és a Tanácsot a közös agrárpolitika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges rendelkezések megállapítására.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Az erdészeti szaporítóanyagra vonatkozó követelmények uniós szinten vannak szabályozva. Ezért uniós szintű fellépésre van szükség annak biztosítására, hogy az Egyesült Királyságból behozott erdészeti szaporítóanyagok szabadon mozoghassanak a belső piacon.

               •Arányosság

                  Ez az egyetlen lehetséges uniós fellépés, amely biztosítani tudja a kitűzött cél elérését.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A meglévő követelmények technikai végrehajtásának megfelelő eszközét a határozat jelenti.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Külön konzultációra nem volt szükség, mivel a kezdeményezés csak a meglévő szabályok technikai végrehajtására vonatkozik, és hasonló kezdeményezések keretében korábban sem került sor külön konzultációra.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  A Bizottság az Egyesült Királysággal közreműködésével jogalkotási elemzést végzett. Az Egyesült Királyság átültette és végrehajtotta az 1999/105/EK irányelvet és annak végrehajtási jogi aktusait, és az Unióból való kilépését megelőzően eleget tett az azokban foglalt követelményeknek. Az Egyesült Királyság arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az említett jogszabályok nem módosulnak, és 2021. január 1-je után is alkalmazandók maradnak.

               •Hatásvizsgálat

                  Ez egy pusztán technikai jellegű határozat, amely a meglévő szabályokat hajtja végre, ezért nincs szükség hatásvizsgálatra.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  E javaslat nem kapcsolódik a REFIT-hez. A javaslat fenntartja az erdészeti szaporítóanyagnak az Egyesült Királyság és az Unió közötti kereskedelmét. Az egyenértékűség ennek megfelelően hozzájárulna a kiváló minőségű vetőmagok Unión belüli kínálatának folyamatos fenntartásához. A javaslat nincs hatással a piaci szereplők megfelelési költségeire. A „digitális ellenőrzés’ e javaslatra nem alkalmazandó.

               •Alapjogok

                  Tárgytalan

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Nincsenek

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Tárgytalan

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A 2008/971/EK tanácsi határozat megállapítja azokat a feltételeket, amelyek alapján az említett határozat I. mellékletében felsorolt harmadik országokban előállított „azonosított származású”, „szelektált” és „minősített” kategóriájú erdészeti szaporítóanyag behozható az Unióba. A határozat a II. mellékletében, valamint a 2000/29/EK és a 2001/18/EK tanácsi irányelvekben előírt feltételek teljesülése esetén alkalmazandó. Az említett határozat I. mellékletében felsorolt harmadik országbeli hatóságok ellenőrzése vagy azok hivatalos felügyelete alatt az alapanyag engedélyezésére és regisztrálására és ezt követően a szaporítóanyag ilyen alapanyagból való előállítására az említett mellékletben felsorolt harmadik államokban alkalmazott rendszereket egyénértékűnek kell tekinteni a tagállamokban az 1999/105/EK irányelv szerint alkalmazott rendszerekkel.

                  A javaslat egyetlen anyagi jogi rendelkezése az Egyesült Királyság felvételét jelenti azon országok listájára, amelyek esetében az Unió elismeri az erdészeti szaporítóanyag Unióban gyártott megfelelőjével való egyenértékűségét, kiváltképpen az „azonosított származású”, a „szelektált” és a „minősített” kategóriák esetében. Ez az Egyesült Királyságban alkalmazandó jogszabályok vizsgálatán, valamint azon a következtetésen alapul, hogy az Egyesült Királyság vonatkozó követelményei és rendszere egyenértékűek az Unióban alkalmazottakkal – kiváltképpen az 1999/105/EK tanácsi irányelvben és a 2008/971/EK tanácsi határozatban meghatározottakkal – és az uniós rendszer által biztosítottakkal azonos garanciákat nyújtanak.

                  Az Egyesült Királyságnak a 2008/971/EK határozat I. mellékletében foglalt országjegyzékbe való felvételét követően engedélyezett az erdészeti szaporítóanyag Egyesült Királyságból az Unióba történő behozatala.

               2020/0378 (COD)

               Javaslat

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

               a 2008/971/EK tanácsi határozatnak az Egyesült Királyságban és az Unióban előállított erdészeti szaporítóanyag egyenértékűsége tekintetében történő módosításáról

               (EGT-vonatkozású szöveg)

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

               tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,

               rendes jogalkotási eljárás keretében,

               mivel:

               (1)A 2008/971/EK tanácsi határozat
                  1
                szabályozza a harmadik országban előállított erdészeti szaporítóanyag egyenértékűségét.

               (2)Az 1999/105/EK tanácsi irányelv
                  2
                alkalmazandó az erdészeti szaporítóanyag Unión belüli forgalmazására. Hatálya az erdészeti szempontból az Unió egészében vagy annak egy részén fontos fafajok szaporítóanyagára és mesterséges hibridjeire terjed ki.

               (3)Az Egyesült Királyság átültette és hatékonyan végrehajtotta az 1999/105/EK tanácsi irányelvet és annak végrehajtási jogi aktusait.

               (4)A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodással (a továbbiakban: kilépésről rendelkező megállapodás) és különösen annak 126. cikkével és 127. cikkének (1) bekezdésével összhangban a 2020. december 31-ig tartó átmeneti időszakban az uniós jog alkalmazandó az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban, ami az 1999/105/EK irányelv és a 2008/971/EK határozatot is magában foglalja.

               (5)A kilépésről rendelkező megállapodásban előírt átmeneti időszak lejártára tekintettel az Egyesült Királyság kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz az erdészeti szaporítóanyagra vonatkozóan, melyben az Egyesült Királyságban és az Unióban – a vonatkozó uniós jognak megfelelően – előállított ilyen szaporítóanyag egyenértékűségének elismerését kérte a 2021. január 1-jével kezdődő időszakra vonatkozóan.

               (6)Az Egyesült Királyság arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az 1999/105/EK irányelvet átültető jogszabályai nem módosulnak, és 2021. január 1-je után is alkalmazandók maradnak.

               (7)A Bizottság megvizsgálta az Egyesült Királyság vonatkozó jogszabályait. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az Egyesült Királyságban előállított erdészeti szaporítóanyag – kiváltképpen az „azonosított származású”, a „szelektált” és a „minősített” kategóriák esetében egyenértékű az Unióban előállított erdészeti szaporítóanyaggal, és megfelel az 1999/105/EK irányelvnek és a 2008/971/EK határozat II. mellékletében foglalt feltételeknek, mivel ugyanolyan garanciáknak kell megfelelnie alapanyaga engedélyezését illetően, valamint a forgalmazási célból történő előállítása érdekében hozott intézkedések terén.

               (8)Ezért az Egyesült Királyságban és az Unióban előállított, az említetteknek megfelelő erdészeti szaporítóanyagot helyénvaló egyenértékűnek tekinteni.

               (9)Az Egyesült Királyságot ezért fel kell venni a 2008/971/EK határozat I. mellékletébe, az uniós jognak Észak-Írország tekintetében az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban – a kilépésről rendelkező megállapodás Írországról/Észak-Írországról szóló jegyzőkönyvének a szóban forgó jegyzőkönyv 2. mellékletével összefüggésben értelmezett 5. cikke (4) bekezdésével összhangban – történő alkalmazásának sérelme nélkül.

               (10)A 2008/971/EK határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (11)Mivel a kilépésről rendelkező megállapodásban előírt átmeneti időszak 2020. december 31-én lejár, ezt a határozatot 2021. január 1-jétől kell alkalmazni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A 2008/971/EK határozat módosítása

               A 2008/971/EK határozat I. melléklete e határozat mellékletének megfelelően módosul.

               2. cikk

               Hatálybalépés és alkalmazás

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

               Ezt a határozatot 2021. január 1-jétől kell alkalmazni.

               3. cikk

               Címzettek

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                  az Európai Parlament részéről
                        a Tanács részéről

                  az elnök
                        az elnök

                     (1)

                        A Tanács 2008/971/EK határozata (2008. december 16.) a harmadik országban előállított erdészeti szaporítóanyag egyenértékűségéről (HL L 345., 2008.12.23., 83. o.).

                     (2)

                        A Tanács 1999/105/EK irányelve (1999. december 22.) az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról (HL L 11., 2000.1.15., 17. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.12.23.
            COM(2020) 852 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2008/971/EK tanácsi határozatnak az Egyesült Királyságban és az Unióban előállított erdészeti szaporítóanyag egyenértékűsége tekintetében történő módosításáról

               MELLÉKLET

               A 2008/971/EK határozat I. mellékletében foglalt táblázat a következőképpen módosul:

               1.a szöveg a „CH” és az „NO” bejegyzés között a következő bejegyzéssel egészül ki:

                        „GB**

                        Department for Environment, Food and Rural Affairs (DEFFRA)

                        Varieties and Seeds Policy

                        Eastbrook, Shaftesbury Road

                        Cambridge CB2 8DR

               ___________________________

               (**) A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodással és különösen az Írországról/Észak-Írországról szóló jegyzőkönyv 5. cikkének az említett jegyzőkönyv 2. mellékletével összefüggésben értelmezett (4) bekezdésével összhangban e melléklet alkalmazásában az Egyesült Királyságra való hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy azok nem foglalják magukban Észak-Írországot.”;

               2.a (*) lábjegyzet helyébe a következő szöveg lép:

               „(*) CA – Kanada, CH – Svájc, GB – Egyesült Királyság, NO – Norvégia, RS – Szerbia, TR – Törökország, US – Egyesült Államok.”


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.12.23.
            COM(2020) 853 final
            2020/0379(COD)
            Javaslat
            AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2003/17/EK és a 2005/834/EK tanácsi határozatnak az Egyesült Királyságban végzett szántóföldi ellenőrzések egyenértékűsége és a mezőgazdasági növényfajokra irányuló fajtafenntartó tevékenységek ellenőrzésének egyenértékűsége tekintetében történő módosításáról
            (EGT-vonatkozású szöveg)

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A 2003/17/EK tanácsi határozat
                  1
                egyes fajok esetében a 66/401/EGK, a 66/402/EGK, a 2002/54/EK, a 2002/55/EK és a 2002/57/EK tanácsi irányelvvel egyenértékűnek ismer el bizonyos harmadik országokat a szántóföldi ellenőrzések és a vetőmagtermesztés tekintetében. A szóban forgó országokban betakarított és ellenőrzött vetőmagokra vonatkozó nemzeti rendelkezések az Európai Unión belül betakarított és ellenőrzött vetőmagokra alkalmazandó rendelkezésekkel azonos garanciákat nyújtanak a vetőmagok jellemzőit illetően, valamint a vetőmagok vizsgálatára, azonosításának biztosítására, jelölésére és ellenőrzésére vonatkozó szabályozás tekintetében.

               Az Egyesült Királyság kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, amelyben az említett országban termesztett takarmánynövény-vetőmagok, gabonavetőmagok, cukorrépa-vetőmagok, valamint olaj- és rostnövényvetőmagok 2003/17/EK határozat szerinti egyenértékűségének elismerését kérte.

               A Bizottság megvizsgálta az Egyesült Királyság alkalmazandó jogszabályait. A Bizottság megállapította, hogy az Egyesült Királyságban alkalmazott rendszer és annak követelményei egyenértékűek az Unióban alkalmazottakkal, és az uniós rendszer által biztosított garanciákkal azonos garanciákat nyújtanak.

               Ezért az egyesült királyságbeli vetőmagokat helyénvaló az adott, Unióban betakarított, termesztett és ellenőrzött vetőmagokkal egyenértékűként elismerni.

               Az Egyesült Királyság kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz a fajtafenntartó tevékenységek egyesült királyságbeli ellenőrzése – 66/401/EGK, 66/402/EGK, 2002/54/EK, 2002/55/EK és 2002/57/EK irányelv szerinti – egyenértékűségének elismerése iránt.

               A Bizottság megvizsgálta az Egyesült Királyság vonatkozó jogszabályait és azoknak a 66/401/EGK, a 66/402/EGK, a 2002/53/EK, a 2002/54/EK, a 2002/55/EK és a 2002/57/EK irányelv fajtafenntartó tevékenységekre vonatkozó rendelkezéseivel való egyenértékűségét. A Bizottság megállapította, hogy az e fajtákra irányuló fajtafenntartó tevékenységek egyesült királyságbeli ellenőrzése a tagállamokban végzettek ellenőrzésekkel egyenértékű biztosítékokat nyújt.

               Ezért az Egyesült Királyságban végzett fajtafenntartó tevékenységek ellenőrzését helyénvaló egyenértékűnek tekinteni az említett irányelvek által szabályozottakkal.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Ez a meglévő követelmények technikai végrehajtása, és ennek megfelelően összhangban van a vetőmagok forgalmazása terén érvényes szakpolitikai rendelkezésekkel.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Ez a javaslat összhangban van az uniós kereskedelmi és mezőgazdasági szakpolitika céljaival, mivel fellendíti az uniós szabályoknak megfelelő vetőmagok kereskedelmét.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  E jogi aktus jogalapja az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése, amely felhatalmazza az Európai Parlamentet és a Tanácsot a közös agrárpolitika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges rendelkezések megállapítására.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A vetőmagokra vonatkozó követelmények uniós szinten vannak szabályozva. Ezért uniós szintű fellépésre van szükség annak biztosítására, hogy az Egyesült Királyságból behozott vetőmagok szabadon mozoghassanak a belső piacon.

               •Arányosság

                  Ez az egyetlen lehetséges uniós fellépés, amely biztosítani tudja a kitűzött cél elérését.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A meglévő követelmények technikai végrehajtásának megfelelő eszközét a határozat jelenti.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  A tagállamokat tájékoztatták, és a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottsága keretében konzultáltak velük. Külön konzultációra nem került sor, mivel a kezdeményezés csak a meglévő szabályok technikai végrehajtására vonatkozik, és hasonló kezdeményezések keretében korábban sem került sor külön konzultációra.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  A Bizottság az Egyesült Királysággal közreműködésével jogalkotási elemzést végzett. Az Egyesült Királyság átültette és végrehajtotta ezeket az irányelveket, és az Unióból való kilépését megelőzően megfelelt azoknak. Az Egyesült Királyság arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az említett jogszabályok nem módosulnak, és 2021. január 1-je után is alkalmazandók maradnak.

               •Hatásvizsgálat

                  Ez egy pusztán technikai jellegű határozat, amely a meglévő szabályokat hajtja végre, ezért nincs szükség hatásvizsgálatra.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  E javaslat nem kapcsolódik a REFIT-hez. A javaslat fenntartja a mezőgazdasági vetőmagoknak az Egyesült Királyság és az Unió közötti kereskedelmét. Az egyenértékűség ennek megfelelően hozzájárulna a kiváló minőségű vetőmagok Unión belüli kínálatának folyamatos fenntartásához. A javaslat nincs hatással a piaci szereplők megfelelési költségeire. A „digitális ellenőrzés’ e javaslatra nem alkalmazandó.

               •Alapjogok

                  Tárgytalan

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Nincsenek

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Tárgytalan

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A javaslat egyetlen anyagi jogi rendelkezése az Egyesült Királyság felvételét jelenti azon országok listájára, amelyek esetében az Unió elismeri a gabonafajták vetőmagtermesztése során végzett szántóföldi ellenőrzések és az ilyen fajtákra vonatkozó fajtafenntartó tevékenységek, továbbá a termesztett vetőmagok egyenértékűségét. Ez az Egyesült Királyság alkalmazandó jogszabályainak vizsgálatán és azon a következtetésen alapul, hogy az Egyesült Királyságban alkalmazott rendszer és annak követelményei az uniós rendszer által biztosított garanciákkal azonos garanciákat nyújtanak. Az Egyesült Királyságnak az említett jegyzékbe való felvételét követően engedélyezni kell a vetőmagoknak az Egyesült Királyságból az Unióba történő behozatalát, valamint az említett ország adott fajokra irányuló fenntartó nemesítési gyakorlatait.

               2020/0379 (COD)

               Javaslat

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

               a 2003/17/EK és a 2005/834/EK tanácsi határozatnak az Egyesült Királyságban végzett szántóföldi ellenőrzések egyenértékűsége és a mezőgazdasági növényfajokra irányuló fajtafenntartó tevékenységek ellenőrzésének egyenértékűsége tekintetében történő módosításáról

               (EGT-vonatkozású szöveg)

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

               tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére
                  2
               ,

               rendes jogalkotási eljárás keretében,

               mivel:

               (1)A 2003/17/EK tanácsi határozat
                  3
                úgy rendelkezik, hogy bizonyos feltételek mellett az említett határozatban felsorolt harmadik országokban a vetőmagtermesztés során végrehajtott szántóföldi ellenőrzéseket egyenértékűnek kell tekinteni az uniós joggal összhangban végrehajtott szántóföldi ellenőrzésekkel, valamint hogy bizonyos feltételek mellett bizonyos fajoknak az említett országokban termesztett vetőmagjait egyenértékűnek kell tekinteni az uniós előírásoknak megfelelően termesztett vetőmagokkal.

               (2)A 2005/834/EK tanácsi határozat
                  4
                szabályozza a fajtafenntartó tevékenységek harmadik országokban végzett ellenőrzéseinek egyenértékűségét. Megállapítja, hogy a fajtafenntartó tevékenységeknek az említett határozat mellékletében felsorolt harmadik országok és ugyanott megnevezett hatóságaik által végzett hivatalos ellenőrzései az ott országonként felsorolt irányelvek hatálya alá tartozó fajták esetében ugyanazokat a garanciákat nyújtják, mint a tagállamok által végzett ellenőrzések.

               (3)Az Egyesült Királyság átültette és hatékonyan végrehajtotta a 66/401/EGK
                  5
               , a 66/402/EGK
                  6
               , a 2002/53/EK
                  7
               , a 2002/54/EK
                  8
               , a 2002/55/EK
                  9
                és a 2002/57/EK
                  10
                irányelvet és azok végrehajtási jogi aktusait. Ezek a jogi aktusok fektetik le azokat a szabályokat, amelyek alapján az említett tanácsi irányelvek a bennük foglalt egyenértékűségről rendelkeznek.

               (4)A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodással (a továbbiakban: kilépésről rendelkező megállapodás) és különösen annak 126. cikkével és 127. cikkének (1) bekezdésével összhangban a 2020. december 31-ig tartó átmeneti időszakban az uniós jog alkalmazandó az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban, ami az 2003/17/EK és a 2005/834/EK határozatot is magában foglalja.

               (5)A kilépésről rendelkező megállapodásban előírt átmeneti időszak lejártára tekintettel az Egyesült Királyság kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz a takarmánynövény-vetőmagokra, a gabonavetőmagokra, a cukorrépa-vetőmagokra, valamint az olaj- és rostnövényvetőmagokra vonatkozóan, melyben az Egyesült Királyságban és az Unióban – a 66/401/EGK, a 66/402/EGK, a 2002/54/EK, a 2002/55/EK és a 2002/57/EK irányelvnek megfelelően – előállított ilyen vetőmagok egyenértékűségének elismerését kérte a 2021. január 1-jével kezdődő időszakra vonatkozóan.

               (6)Az Egyesült Királyság kérelmezte továbbá az Egyesült Királyságban az említett irányelvek, valamint a 2002/53/EK irányelv alapján végzett fajtafenntartó tevékenységek ellenőrzései egyenértékűségének elismerését.

               (7)Az Egyesült Királyság arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az említett irányelveket átültető jogszabályai nem módosulnak, és 2021. január 1-je után is alkalmazandók maradnak.

               (8)A Bizottság megvizsgálta az Egyesült Királyság vonatkozó jogszabályait és azoknak az uniós követelményekkel való egyenértékűségét, és arra a következtetésre jutott, hogy a vetőmagtermesztés során végzett szántóföldi ellenőrzéseket megfelelően végzik, és azok megfelelnek a 2003/17/EK határozat II. mellékletében foglalt feltételeknek, valamint a 66/401/EGK, a 66/402/EGK, a 2002/54/EK és a 2002/57/EK irányelv vonatkozó követelményeinek.

               (9)Ezért a kereskedelem átmeneti időszak végét követő szükségtelen megzavarásának elkerülése érdekében helyénvaló egyenértékűnek minősíteni az Egyesült Királyságban előállított és annak hatóságai által tanúsított vetőmagok szántóföldi ellenőrzését.

               (10)A Bizottság megvizsgálta az Egyesült Királyság vonatkozó jogszabályait és azoknak a 2002/53/EK és a 2002/55/EK irányelv fajtafenntartó tevékenységekre vonatkozó rendelkezéseivel való egyenértékűségét. A Bizottság megállapította, hogy az e fajokra irányuló fajtafenntartó tevékenységek egyesült királyságbeli ellenőrzése a tagállamokban végzettek ellenőrzésekkel egyenértékű biztosítékokat nyújt.

               (11)Ezért helyénvaló elismerni az Egyesült Királyságban folytatott, a 66/401/EGK, a 66/402/EGK, a 2002/53/EK, a 2002/54/EK, a 2002/55/EK és a 2002/57/EK irányelvek által szabályozott fajtafenntartó tevékenységek ellenőrzéseinek egyenértékűségét.

               (12)Az Egyesült Királyságot ezért fel kell venni a 2003/17/EK határozat I. mellékletébe, valamint a 2005/834/EK határozat mellékletébe, az uniós jognak Észak-Írország tekintetében az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban – a kilépésről rendelkező megállapodás Írországról/Észak-Írországról szóló jegyzőkönyvének a szóban forgó jegyzőkönyv 2. mellékletével összefüggésben értelmezett 5. cikke (4) bekezdésével összhangban – történő alkalmazásának sérelme nélkül.

               (13)A 2003/17/EK és a 2005/834/EK határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell.

               (14)Mivel a kilépésről rendelkező megállapodásban előírt átmeneti időszak 2020. december 31-én lejár, ezt a határozatot 2021. január 1-jétől kell alkalmazni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A 2003/17/EK és a 2005/834/EK határozat módosítása

               1.A 2003/17/EK határozat I. melléklete e határozat melléklete 1. pontjának megfelelően módosul.

               2.A 2005/834/EK határozat melléklete e határozat melléklete 2. pontjának megfelelően módosul.

               2. cikk

               Hatálybalépés és az alkalmazás kezdőnapja

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

               Ezt a határozatot 2021. január 1-jétől kell alkalmazni.

               3. cikk

               Címzettek

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                  az Európai Parlament részéről
                        a Tanács részéről

                  az elnök
                        az elnök

                     (1)

                        A Tanács 2003/17/EK határozata (2002. december 16.) a harmadik országokban a vetőmagtermesztés során végrehajtott szántóföldi ellenőrzések és a harmadik országokban termesztett vetőmagok egyenértékűségéről (HL L 8., 2003.1.14., 10. o.).

                     (2)

                        HL C […]., […], […]. o.

                     (3)

                        A Tanács 2003/17/EK határozata (2002. december 16.) a harmadik országokban a vetőmagtermesztés során végrehajtott szántóföldi ellenőrzések és a harmadik országokban termesztett vetőmagok egyenértékűségéről (HL L 8., 2003.1.14., 10. o.).

                     (4)

                        A Tanács 2005/834/EK határozata (2005. november 8.) a fajtafenntartó tevékenységek harmadik országokban végzett ellenőrzéseinek egyenértékűségéről és a 2003/17/EK határozat módosításáról (HL L 312., 2005.11.29., 51. o.).

                     (5)

                        A Tanács 66/401/EGK irányelve (1966. június 14.) a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról (HL L 125., 1966.7.11., 2298. o.).

                     (6)

                        A Tanács 66/402/EGK irányelve (1966. június 14.) a gabonavetőmagok forgalmazásáról (HL L 125., 1966.7.11., 2309. o.).

                     (7)

                        A Tanács 2002/53/EK irányelve (2002. június 13.) a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről (HL L 193., 2002.7.20., 1. o.).

                     (8)

                        A Tanács 2002/54/EGK irányelve (2002. június 13.) a répavetőmag forgalmazásáról (HL L 193., 2002.7.20., 12. o.).

                     (9)

                        A Tanács 2002/55/EK irányelve (2002. június 13.) a zöldségvetőmagok forgalmazásáról (HL L 193., 2002.7.20., 33. o.).

                     (10)

                        A Tanács 2002/57/EK irányelve (2002. június 13.) az olaj- és rostnövények vetőmagjának forgalmazásáról (HL L 193., 2002.7.20., 74. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.12.23.
            COM(2020) 853 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslat:AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2003/17/EK és a 2005/834/EK tanácsi határozatnak az Egyesült Királyságban végzett szántóföldi ellenőrzések egyenértékűsége és a mezőgazdasági növényfajokra irányuló fajtafenntartó tevékenységek ellenőrzésének egyenértékűsége tekintetében történő módosításáról

               MELLÉKLET

               1.A 2003/17/EK határozat I. mellékletében foglalt táblázat a következőképpen módosul:

               1.a „CL”és az „IL”bejegyzések közé a következő bejegyzést kell beilleszteni:

                        „GB**

                        Department for Environment, Food & Rural Affairs

                        Sand Hutton, York YO41 1LZ

                        66/401/EGK 66/402/EGK 2002/54/EK

                        2002/57/EK

               _____________________

               (**)A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodással és különösen az Írországról/Észak-Írországról szóló jegyzőkönyv 5. cikkének az említett jegyzőkönyv 2. mellékletével összefüggésben értelmezett (4) bekezdésével összhangban e melléklet alkalmazásában az Egyesült Királyságra való hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy azok nem foglalják magukban Észak-Írországot..”;

               2.a (*) lábjegyzet a következő kifejezésekkel egészül ki a „CL – Chile” és az „IL – Izrael” szavak között:

               „GB – Egyesült Királyság”.

               2.A 2005/834/EK határozat mellékletében foglalt táblázat a következőképpen módosul:

               1.a „CS”és az „IL”bejegyzések közé a következő bejegyzést kell beilleszteni:

                        „GB**

                        Department for Environment, Food & Rural Affairs

                        Sand Hutton, York YO41 1LZ

                        66/401/EGK 66/402/EGK 2002/54/EK

                        2002/55/EK

                        2002/57/EK

               _____________________

               (**)A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodással és különösen az Írországról/Észak-Írországról szóló jegyzőkönyv 5. cikkének az említett jegyzőkönyv 2. mellékletével összefüggésben értelmezett (4) bekezdésével összhangban e melléklet alkalmazásában az Egyesült Királyságra való hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy azok nem foglalják magukban Észak-Írországot..”;

               2.a (*) lábjegyzet a következő kifejezésekkel egészül ki a „CS – Szerbia és Montenegró” és az „IL – Izrael” szavak között:

                  „GB – Egyesült Királyság”.