title: Javaslat: a Tanács …/2010/EU határozata a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról {COM(2010) 105 végleges}

text:
|

52010PC0104

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.3.24.COM(2010) 104 végleges2010/0066 (APP)Javaslat:A TANÁCS …/2010/EU HATÁROZATAa házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról{COM( 2010) 105 végleges}INDOKOLÁSBEVEZETÉS1.  A Bizottság 2006. július 17-én elfogadta a 2201/2003/EK rendeletnek[1] a joghatóság tekintetében történő módosításáról és a házassági ügyekben alkalmazandó jogra vonatkozó szabályok bevezetéséről szóló tanácsi rendeletre vonatkozó javaslatot[2] (Róma III.)[3].2.  A javasolt tanácsi rendelet jogalapját az Európai Közösséget létrehozó szerződés 61. cikkének c) pontja és 67. cikkének (1) bekezdése képezte.[4] A javaslat a „családjogi vonatkozású” polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre vonatkozott. Ez a jogalap egyhangúságot írt elő. Az Európai Parlament 2008. október 21-én nyilvánított véleményt.[5]3.  2006 októberétől kezdve a Bizottság javaslatát a Polgári Jogi Bizottság (Róma III.) tárgyalta. A német, a portugál és a szlovén elnökség prioritásként kezelte a kérdést. 2007 áprilisában a Tanács ülésén megvitatták a javaslatot, és a miniszterek megállapodtak bizonyos iránymutatásokban.4.  2008 közepére a tárgyalások eredményeképpen kiderült, hogy néhány tagállam speciális problémái miatt nem tudja elfogadni a javasolt rendeletet. Egy tagállam különösen helytelennek találta, hogy bíróságai olyan külföldi jogot alkalmazzanak a bontóperek során, amelyet megszorítóbbnak talált saját vonatkozó jogánál, és továbbra is saját anyagi jogát kívánta alkalmazni valamennyi olyan bontóper során, amellyel az ő bíróságait keresték meg (az eljáró bíróság országa szerinti jog ( lex fori ) megközelítése). Ugyanakkor a tagállamok jelentős többsége azt az álláspontot képviselte, hogy az alkalmazandó jogra vonatkozó szabályok a javasolt rendelet lényeges elemét képezik. Ők azt a rendeletjavaslatban lefektetett elvet támogatták, hogy annak az országnak a joga legyen alkalmazandó, amellyel a házastársak szoros kapcsolatban állnak, ami bizonyos esetekben külföldi jog alkalmazását jelentené a bontóperes ügyekben.5.  A Tanács egymást követő elnökségei és a Bizottság próbált megoldást találni a javasolt rendelet keretében azzal, hogy különböző olyan lehetőségeket alakított ki, amelyek nagyobb teret engednének az eljáró bíróság országa szerinti jog alkalmazásának anélkül, hogy sértenék a javaslat legfontosabb célkitűzéseit. Ezek a közös erőfeszítések azonban eredménytelennek bizonyultak.6.  A Tanács 2008. június 5–6-i ülésén ezért a miniszterek arra a következtetésre jutottak, hogy „a Róma III. rendelet továbbviteléhez nem áll rendelkezésre az egyhangú jóváhagyás, és megoldhatatlan nehézségek merültek fel, ezért az egyhangú döntés jelenleg is és az előrelátható jövőben is lehetetlen”. A Tanács megállapította továbbá, hogy „a Róma III. rendelet céljait a Szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával nem lehet ésszerű időn belül megvalósítani”[6].7.  2008 július-augusztusában kilenc tagállam (Bulgária, Görögország, Spanyolország, Olaszország, Luxemburg, Magyarország, Ausztria, Románia és Szlovénia) kérést intézett a Bizottsághoz, mely szerint megerősített együttműködést kívánnak létrehozni egymás között a házassági ügyekben alkalmazandó jog területén, és felkérték a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot ebből a célból a Tanácsnak. 2009 januárjában Franciaország is hasonló kérést intézett a Bizottsághoz. 2010. március 3-án Görögország visszavonta kérését.8.  E javaslat képezi a Bizottság válaszát e kérésekre.A megerősített együttműködés jogalapja9.  A megerősített együttműködést az Európai Unióról szóló szerződés (EUSz.) 20. cikke és az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 326–334. cikke szabályozza. E rendelkezések szerint a következő két javaslatra van szükség a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogra vonatkozó megerősített együttműködés végrehajtásához:10.  a Bizottság javaslata a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról szóló tanácsi határozatról az EUMSz. 329. cikkének (1) bekezdése alapján, és11.  a Bizottság javaslata a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés végrehajtásáról szóló tanácsi rendeletről az EUMSz. 81. cikkének (3) bekezdése alapján.[7]A megerősített együttműködéshez szükséges jogi feltételek értékeléseA felhatalmazó határozat végső lehetőségként történő alkalmazása és legalább kilenc tagállam részvétele12.  Az EUSz. 20. cikkének (2) bekezdése szerint megerősített együttműködésre felhatalmazást adó határozatot a Tanács csak végső lehetőségként, akkor fogadhat el, ha megállapította, hogy az együttműködés célkitűzései az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhetők el, és ha abban legalább kilenc tagállam részt vesz.13.  A fent említettek szerint a Tanács 2008. június 5–6-i ülésén arra a következtetésre jutott, hogy nem sikerült egyhangúságot elérni a 2006-os javaslattal kapcsolatban és olyan leküzdhetetlen nehézségek állnak fenn, amelyek mind akkor, mind pedig a közeljövőben lehetetlenné tették az egyhangúság létrejöttét. A Tanács megállapította továbbá, hogy a javasolt rendelet céljai nem érhetők el ésszerű határidőn belül a Szerződések megfelelő rendelkezéseinek alkalmazásával. A Tanács tehát arra a következtetésre jutott, hogy az Unió egésze számára nem található más megoldás, és végső lehetőségként alkalmazható a megerősített együttműködés.14.  Eddig a Bizottság kilenc tagállamtól (Bulgária, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Luxemburg, Magyarország, Ausztria, Románia és Szlovénia) kapott értesítést arra vonatkozóan, hogy ezek a tagállamok egymás között megerősített együttműködést kívánnak létrehozni a házassági ügyekben alkalmazandó jog területén.A Szerződések alkalmazási körébe tartozó területek15.  Az EUMSz. 329. cikkének (1) bekezdése szerint „a Szerződések alkalmazási körébe tartozó területek valamelyikén” lehet megerősített együttműködést létrehozni.16.  A kilenc tagállam a „házassági ügyekben alkalmazandó jog (Róma III.)” területén egymás közt létrehozandó megerősített együttműködésre vonatkozó felhatalmazásra irányuló kérelmet nyújtott be. Ez azokat a kollíziós szabályokat jelenti, amelyek meghatározzák, hogy melyik anyagi jogot kell alkalmazni azon nemzetközi bontóperek esetén, amelyek több mint egy jogrendszert érintenek. A kollíziós szabályokat tételesen említi az EUMSz. 81. cikkének (2) bekezdésének intézkedéseket tartalmazó felsorolása, míg az EUMSz. 81. cikkének (3) bekezdése különbséget tesz általában a polgári és kereskedelmi ügyek kollíziós szabályai és a családjogot érintő intézkedések között. A Bizottság álláspontja szerint a családjogot érintő kollíziós szabályok egy olyan korlátozott, de jól meghatározott területet jelentenek, amelyen a Szerződések értelmében létrehozható megerősített együttműködés.17.  Ezzel összefüggésben tisztázandó, hogy a javasolt megerősített együttműködés területe, vagyis a „házasság felbontására és a különválásra irányuló eljárások során alkalmazandó jog” nem terjed ki a válás vagyonjogi következményeire vonatkozó kollíziós szabályokra[8]. Hasonlóképpen a megerősített együttműködésnek nem tárgya a válásra vonatkozó anyagi jog, mint pl. a házasság felbontásának indokai vagy a válás kezdeményezése során alkalmazandó eljárás.Az Unió célkitűzéseinek előmozdítása, érdekeinek védelme és integrációs folyamatának erősítéseÁltalános háttér18.  A fent említett 2006-os bizottsági javaslat számára készített hatásvizsgálat[9] és a hozzá csatolt indokolás vonatkozó részeinek megfelelő figyelembevételével a megerősített együttműködés célja, hogy olyan egyértelmű ás átfogó jogi keretet biztosítson, amely a házasság felbontása és a különválás során alkalmazandó jogra vonatkozó szabályokra terjed ki, bizonyos fokú autonómiát engedve meg a feleknek az alkalmazandó jog megválasztása tekintetében.19.  Az említett hatástanulmány elkészítési folyamatának részeként a Bizottság széles körű konzultációt folytatott az érintettekkel. Erre a 2005-ben megjelent a házasság felbontására vonatkozó ügyekben alkalmazandó jogról és joghatóságról szóló zöld könyv formájában került sor[10]. A zöld könyv a jelenlegi helyzet számos hiányosságára rámutatott, és különféle választási lehetőségeket vázolt fel a problémák megoldása érdekében. E lehetőségek közt szerepelt többek közt a status quo, a kollíziós szabályok harmonizálása, korlátozott lehetőségek bevezetése a házastársak számára az alkalmazandó jog megválasztásához, és végül a különböző megoldások kombinációja. A Bizottság közmeghallgatást és szakértői találkozót rendezett 2006-ban. A hozzászólások többsége elismerte, hogy erősíteni kell a jogbiztonságot és a kiszámíthatóságot, be kell vezetni a felek korlátozott autonómiáját, valamint meg kell előzni a „bíróságra rohanást”. Néhányan aggodalmukat fejezték ki azzal kapcsolatban, hogy a kollíziós szabályok harmonizálása külföldi jog alkalmazására kötelezné a bíróságokat, és ez a házassági eljárásokban késedelemhez, valamint további költségekhez vezethet. Egy közvélemény-kutatás eredménye szerint az európaiak 60%-a várja el az EU-tól, hogy szerepet vállaljon a másik tagállamban zajló válások megkönnyítése terén.[11]20.  A házasság felbontása és a különválás során alkalmazandó joggal kapcsolatos megerősített együttműködés több tízezer olyan „nemzetközi” párt érintene, akik évente elválnak az EU-ban. Minden évben számos európai házasodik össze egy másik tagállam állampolgárával, és ennek megfelelően sok „nemzetközi” válásra is sor kerül minden évben Európában.21.  Mintegy 122 millió házaspár él az EU-ban, és közülük kb. 16 millió (13%) minősül „nemzetközinek”.[12] 2007-ben például 2 400 000 házasságot kötöttek az Európai Unióban, melyek közül mintegy 300 000 „nemzetközi” volt. Bár a „nemzetközi” házasságok főként néhány nagyobb európai országra koncentrálódnak, az Európai Unió teljes területén előfordulnak, és következésképpen nagy számú európai polgárt érintenek.22.  2007-ben 1 040 000 válás zajlott az Európai Unió 27 tagállamában, melyek közül 140 000 (13%) tartalmazott „nemzetközi” elemet. Az új, „nemzetközi” válások aránya 2007-ben az Európai Unión belül Németországban (34 000), Franciaországban (20 500) és az Egyesült Királyságban (19 500) volt a legmagasabb.Aktuális helyzet a házasság felbontására és a különvál ásra alkalmazandó jog területén23.  Jelenleg, uniós szabályozás hiányában 26 különböző válásra vonatkozó kollíziós szabály van érvényben abban a 24 tagállamban, amelyek részt vesznek polgári ügyekben folytatott uniós igazságügyi együttműködésben és az esetlegesen csatlakozó két tagállamban[13]. A tagállamok többsége az alkalmazandó jogot egy sor kapcsoló tényező alapján határozza meg annak érdekében, hogy az eljárást az a jogrend szabályozza, amellyel a házasság a legszorosabb kapcsolatban van. Más tagállamok házassági eljárásokban rendszerint hazai jogukat (az eljáró bíróság országa szerinti jog) alkalmazzák.24.  A jelenlegi helyzetben számos probléma felmerülhet nemzetközi elemeket magukban foglaló házassági eljárásokban. Az a tény, hogy a nemzeti jogok mind az anyagi jog, mind a kollíziós szabályok tekintetében jelentősen eltérnek egymástól, jogbizonytalansághoz vezet. A nemzeti kollíziós szabályok közötti nagy eltérések és e szabályok összetettsége miatt a nemzetközi házaspárok nagyon nehezen tudják előre kiszámítani, hogy melyik jogot kell majd alkalmazni házassági eljárásaikban. A tagállamok nagy többsége nem teszi lehetővé, hogy a házastársak megválaszthassák a házassági eljárásaik során alkalmazandó jogot. Ez olyan jog alkalmazását eredményezheti, amelyhez a házastársakat csak gyenge szálak fűzik, továbbá olyan eredményhez vezethet, amely nem felel meg a polgárok jogos elvárásainak. Végezetül a jelenlegi szabályok az egyik házastársat „bíróságra rohanásra” ösztönözhetik, vagyis arra, hogy a másik házaspárt megelőzve bírósághoz forduljon annak érdekében, hogy az eljárásra az ő érdekeinek kedvező jogot alkalmazzák.25.  Nagyon nehéz megbecsülni, hogy a válásokkal kapcsolatos kollíziós szabályok harmonizációjának elmaradása gazdasági szempontból milyen hátránnyal jár. A Bizottság tájékoztatása céljából a házassági vagyonjogi szabályokról készült hatástanulmány keretében megállapították, hogy a válási helyzetben lévő nemzetközi házasságokkal kapcsolatos problémák miatt felmerült esetleges költségek elérhetik a 205 millió EUR-t az EU egészében. A költségek a bíróságoknál, a házastársaknál és harmadik feleknél is jelentkezhetnek.[14]A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés előnyei26.  Kilenc tagállam kíván megerősített együttműködést létrehozni a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén: Bulgária, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Luxemburg, Magyarország, Ausztria, Románia és Szlovénia. A kilenc kérelmező tagállam összlakossága 216,3 millió fő. Ez az Unió lakosságának majdnem a fele (44%)[15]. Ezekben a részt vevő tagállamokban[16] a „nemzetközi” házasságok és válások aránya 13% körül van, azaz átlagosan az EU-ban általánosan előfordulóval megegyező szinten. A válások becsült száma évente 440 000 ezekben az országokban, és ezek közül 53 000 tartalmaz nemzetközi elemeket[17]. A megerősített együttműködés minden tagállam előtt nyitva áll; minél több tagállam vesz részt benne, annál több európai polgárt érintene.27.  A házasság felbontására és a különválásra irányuló eljárások során alkalmazandó jog területén létesítendő megerősített együttműködés a következő előnyökkel járna a tagállamok számára:28.  A jogbiztonság és a kiszámíthatóság növelése. A megerősített együttműködés a házasság felbontásával és a különválással kapcsolatos ügyekben harmonizált kollíziós szabályokat fog bevezetni, hogy a házaspárok könnyen megállapíthassák, mely jogot kell majd alkalmazni házassági eljárásaikban. Ennek kiindulópontja elsősorban a házastársak választása. Olyan „egzotikus” jogok alkalmazásának elkerülése érdekében, amelyekhez a házastársakat laza vagy semmilyen kapcsolatok sem fűzik, a választási lehetőség csak azokra a jogokra terjed ki, amelyekkel a házasság szoros kapcsolatban van. Választás hiányában az alkalmazandó jogot egy sor kapcsoló tényező alapján kell meghatározni, amelyek biztosítják, hogy a házassági eljárásra az a jogrend legyen irányadó, amellyel a házasság szoros kapcsolatban van. Ez nagymértékben növeli majd a jogbiztonságot és a kiszámíthatóságot az érintett felek és a jogalkalmazók számára egyaránt.29.  A rugalmasság növelése a felek korlátozott autonómiájának bevezetésével. Házassági ügyekben jelenleg nagyon korlátozott a felek autonómiája. A nemzeti kollíziós szabályok főszabály szerint egy adott helyzetre csak egy megoldást kínálnak, például a házastársak közös állampolgársága szerinti jog alkalmazását vagy az eljáró bíróság országa szerinti jog alkalmazását. A megerősített együttműködésben a jogszabályi keret rugalmasabbá válik azáltal, hogy a házastársak számára korlátozott választási lehetőséget vezet be a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog tekintetében. Annak lehetővé tétele, hogy a házastársak megállapodjanak, különösen hasznos lehet a házasság közös megegyezéssel történő felbontása esetén.30.  Az egyik házastárs „bíróságra rohanásának” megelőzése. Végezetül a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogra vonatkozó megerősített együttműködés megoldja az egyik házastárs „bíróságra rohanásának” problémáját. Ez olyan jog alkalmazásához vezethet, amellyel az alperes nem érez szoros kapcsolatot, vagy amely nem veszi figyelembe érdekeit. Mindez megnehezíti továbbá a megegyezésre irányuló törekvéseket, és kevés időt hagy a közvetítésre. A harmonizált kollíziós szabályok bevezetése várhatóan nagymértékben csökkenti a „bíróságra rohanás” veszélyét, mivel a részt vevő tagállamokon belül bármely bíróság, amelyhez fordulnak, a közös szabályok alapján meghatározott jogot alkalmazza majd.31.  Néhányan aggodalmukat fejezték ki azzal kapcsolatban, hogy a kollíziós szabályok harmonizálása a válásra vonatkozó külföldi jog alkalmazására kötelezné a bíróságokat, és ez a házassági eljárásokban késedelemhez, valamint további költségekhez vezethet. A gyakorlatban ritkán merülnének fel ilyen problémák, mivel a kapcsoló tényezők az esetek nagy részében az eljáró bíróság országa szerinti jog alkalmazásához vezetnének. Azon tagállamok tapasztalatai szerint, amelyek már most olyan kapcsoló tényezőket alkalmaznak, amelyek külföldi jog alkalmazásához vezetnek, nem alakultak ki komolyabb nehézségek. A kilenc kérelmező tagállam jelenlegi kollíziós szabályai olyan kapcsoló tényezőket tartalmaznak, amelyek néhány esetben már most is külföldi jog alkalmazását eredményezik saját bíróságaikon. Ezért a megerősített együttműködés nem okozna problémákat járulékos költségek vagy késedelmek formájában. Végezetül a külföldi jog alkalmazását megkönnyítő intézkedések elfogadásával kellene csökkenteni az esetleges negatív következményeket.[18]32.  Intézményi szempontból előnyösebb a megerősített együttműködés annál, mintha az érdekelt tagállamok nemzetközi megállapodásról kezdenének tárgyalásokat a házasság felbontására és különválásra irányuló ügyekben alkalmazandó jogról. Ez a lehetőség egészen biztos, hogy kevésbé előnyös lenne. Annak ellenére, hogy a megerősített együttműködés keretében elfogadott jogi aktusok csak a részt vevő tagállamok számára kötelezők, legalább uniós ellenőrzés alá esnek ezen a területen. Így a Szerződéseknek megfelelően a Bizottság felügyelheti helyes alkalmazásukat, és értelmezésük tekintetében az Európai Unió Bíróságának hatásköre van előzetes döntések meghozatalára, így biztosítható a megerősített együttműködés keretében elfogadott intézkedések koherens és egységes értelmezése.Az EUSz. 20. cikke (1) bekezdése előírásainak teljesítése33.  Az EUSz. 20. cikke (1) bekezdése előírja, hogy a megerősített együttműködés az Unió célkitűzései megvalósításának előmozdítására, érdekeinek védelmére és az integráció folyamatának megerősítésére irányul.34.  Az Unió egyik feladata, hogy belső határok nélküli, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló olyan térséget kínáljon polgárai számára, ahol biztosított a személyek szabad mozgása (EUSz. 3. cikk (2) bekezdés). A jog érvényesülésén alapuló térség magában foglalja a határokon átnyúló vonatkozású polgári ügyek tekintetében igazságügyi együttműködés kialakítását is, amely a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapul (EUMSz. 81. cikk (1) bekezdés). E célból az Unió intézkedéseket fogadhat el egyrészt a bírósági ügyekben hozott határozatok tagállamok közötti kölcsönös elismerésének és azok végrehajtásának biztosítása, másrészt a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségének biztosítása érdekében (EUMSz. 81. cikk (2) bekezdés a) és c) pont).35.  A kollíziós szabályok harmonizálása megkönnyíti a határozatok kölcsönös elismerését. Az a tény, hogy a tagállamok ugyanazon kollíziós szabályokat alkalmazzák egy adott ügyben alkalmazandó jog meghatározására, erősíti a más tagállamokban hozott bírósági határozatokba vetett kölcsönös bizalmat[19].36.  A kérelmező tagállamok közötti megerősített együttműködés a házasság felbontására és különválásra irányuló ügyekben alkalmazandó jog területén hozzájárulna az Unió azon célkitűzéséhez, hogy biztosítsa a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségét azáltal, hogy a jelenlegi helyzethez képest növelné az összeegyeztethetőség szintjét. A fent leírtak szerint 26 különböző kollíziósszabály-rendszer van érvényben a válások területén a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésben részt vevő 26 tagállamban. A kilenc kérelmező tagállam közötti megerősített együttműködés esetén 18 különböző szabályozási rendszer lenne, ezáltal nagyobb harmonizáció valósulna meg a kollíziós szabályok terén, és erősödne az integrációs folyamat az EU ezen részében.Összhang a Szerződésekkel és az uniós joggal37.  Az EUMSz. 326. cikke szerint a megerősített együttműködéseknek összeegyeztethetőeknek kell lenniük a Szerződésekkel és az Unió jogával.38.  A megerősített együttműködés nem érintené a meglévő uniós vívmányokat. Olyan területen valósulna meg, amely az Unió megosztott hatáskörei közé tartozik, de ahol jelenleg nem léteznek közös uniós szabályok. A családjog területén elfogadott első uniós jogi eszköz, az 1347/2000/EK tanácsi rendelet[20], szabályokat fogalmaz meg a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról házassági ügyekben, valamint a házastársaknak a közös gyermekekkel kapcsolatos szülői felelősségére vonatkozó eljárásokban. Nem tartalmazott azonban szabályokat az alkalmazandó jogról. A 2201/2003/EK tanácsi rendelet – mely az 1347/2000/EK tanácsi rendeletet hatályon kívül helyezte és annak helyébe lépett – 2005. március 1-jei hatálybalépése e tekintetben nem hozott változást. Az e rendelettel kapcsolatos tárgyalások során az alkalmazandó jog kérdése nem merült fel, mely rendelet tulajdonképpen változtatás nélkül átvette az 1347/2000/EK tanácsi rendelet házassági ügyekre vonatkozó rendelkezéseit.39.  A megerősített együttműködés a házasság felbontására és a különválásra irányuló ügyekben alkalmazandó jog területén nem okozna állampolgárság szerinti megkülönböztetést, ahogy azt az EUMSz. 18. cikke is tiltja, mivel a javasolt kollíziós szabályok természetszerűleg általános jellegűek lennének és a részt vevő tagállamok bíróságai elé kerülő össze eljárásra alkalmazandók lesznek, a felek állampolgárságától vagy lakhelyétől függetlenül. Másrészt a részt nem vevő tagállamok bíróságai nemzetközi magánjoguk szerinti saját hazai kollíziós szabályaikat alkalmazzák majd a jelenlegi helyzethez hasonlóan.A belső piac vagy a gazdasági, társadalmi és területi kohézió hátrányos befolyásolásának elkerülése, a kereskedelem előtti akadályok vagy megkülönböztetés, valamint a verseny torzításának elkerülése40.  Az EUMSz. 326. cikke előírja, hogy a megerősített együttműködés nem befolyásolhatja hátrányosan a belső piacot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót; és nem jelenthet megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzíthatja a tagállamok közötti versenyt.41.  A házasság felbontására és a különválásra irányuló ügyekben alkalmazandó jog területén megvalósuló megerősített együttműködés nem jelent problémát e jogi feltételek tekintetében. A házasság felbontására és a különválásra irányuló ügyekben alkalmazandó jog területén való megerősített együttműködésre vonatkozó javaslat hozzá fog járulni a belső piac megfelelő működésének előmozdításához, mivel minden akadályt el fog mozdítani azon személyek szabad mozgása elől, akik jelenleg problémákkal szembesülnek a házassági ügyekben alkalmazandó nemzeti jogok különbségei miatt. A válásra vonatkozó kollíziós szabályok terén megnövelt jogbiztonság tehát pozitív hatású lesz azon párok esetében, akik a részt vevő tagállamok között gyakorolják szabad mozgáshoz való jogukat.42.  Tekintettel a javaslat jellegére, azaz hogy kizárólag két egyén kapcsolatát érinti, nem vonatkozik vállalkozásokra vagy a piaci jogviszonyokra, és nem befolyásolja az Unióban zajló kereskedelmet vagy versenyt sem. Végezetül a javaslat nem érinti az Unió regionális politikáját.43.  A kollíziós szabályok harmonizálásával a javaslat valójában jelentősen egyszerűsítené mind a felek, mind a jogalkalmazók helyzetét, akik a részt vevő tagállamokban egyetlen szabályrendszer alapján meg tudják majd állapítani az alkalmazandó jogot, és a részt vevő tagállamokban ezen a területen e szabályozás lép majd a jelenlegi számos nemzeti kollíziós szabályrendszer helyébe.44.  Bár a javaslat által nem élvezheti majd az Unió valamennyi párja a jogbiztonság és az egyszerűsítés előnyeit, a részt nem vevő tagállamok bíróságaihoz forduló párok helyzete nem fog romlani a jelenlegihez képest; így a javaslat nem vezet majd az állampolgárok közötti indokolatlan megkülönböztetett elbánáshoz.A részt nem vevő tagállamok jogainak, hatásköreinek és kötelezettségeinek tiszteletben tartása45.  Az EUMSz. 327. cikke előírja, hogy a megerősített együttműködéseknek tiszteletben kell tartaniuk azoknak a tagállamoknak a hatásköreit, jogait és kötelezettségeit, amelyek az együttműködésben nem vesznek részt.46.  A kilenc tagállamra vonatkozó közös kollíziós szabályok elfogadása nem érinti a részt nem vevő országok szabályozását. A részt nem vevő tagállamoknak továbbra is saját nemzetközi magánjogi szabályai lesznek a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog tekintetében.47.  A javaslat értelmében a részt vevő tagállamokban lakóhellyel rendelkező párok megválaszthatják majd a válásuk során alkalmazandó jogot. Ma sem teljesen ismeretlen a tagállamokban a jogválasztás korlátozott lehetősége a válási ügyekben; vannak olyan esetek, amelyben megengedettek, pl. a holland vagy a német házassági jogban. Amennyiben egy pár a megerősített együttműködés értelmében jogválasztási megállapodást köt, majd később elköltözik egy részt nem vevő tagállamba, és ott fordul bírósághoz válás céljából, a jogválasztási megállapodás elismerése az eljáró bíróság hazai jogától függ majd. Ha a pár az eljáró bíróság jogát választotta, kevésbé problémás lesz a bíróság számára a jogválasztási megállapodás tiszteletben tartása.48.  A nemzetközi közjog szintjén nem léteznek olyan nemzetközi megállapodások a részt vevő és a nem részt vevő tagállamok között a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog tekintetében, amelyeket megszegne a megerősített együttműködés.49.  Végül megjegyezhető, hogy a házasság felbontására és a különválásra irányuló ügyekben alkalmazandó jog területén való megerősített együttműködés nem érinti a részt nem vevő tagállamokat az alkalmazandó jog tekintetében az olyan váláshoz közeli területeken, mint például a szülői felelősségre vagy a tartási kötelezettségre vonatkozó kollíziós szabályok. A szülői felelősséggel kapcsolatos kollíziós szabályokat a szülői felelősséggel és a gyermekek védelmét szolgáló intézkedésekkel kapcsolatos együttműködésről, valamint az ilyen ügyekre irányadó joghatóságról, alkalmazandó jogról, elismerésről és végrehajtásról szóló 1996. évi Hágai Egyezmény tartalmazza. Jelenleg nyolc tagállam részese az egyezménynek, a többi 18 tagállamnak pedig 2010. június 5. előtt kell megerősítenie az egyezményt vagy csatlakoznia hozzá[21]. A tartási kötelezettségre vonatkozó kollíziós szabályokat a tartási kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló 2007. évi hágai jegyzőkönyv[22] fekteti le, amelyek a 2011. június 18-tól alkalmazandó, a tartási kötelezettséggel kapcsolatos 4/2009/EK tanácsi rendelet[23] 15. cikke következtében alkalmazandók. A válás, a szülői felelősség megállapítása, gyakorlása és megszűnése, valamint a tartási kötelezettségek esetében alkalmazandó jogra vonatkozó szabályok függetlenek egymástól. A részt nem vevő tagállamban válás iránti kérelem elbírálására hatáskörrel rendelkező bíróság saját hazai kollíziós szabályait alkalmazza annak megítélésére, hogy melyik jog alkalmazandó a házasság felbontására és a különválásra, az 1996. évi Hágai Egyezmény szabályait a szülő felelősség esetében alkalmazandó jog megállapítására, valamint a 2007. évi hágai jegyzőkönyvet és a 4/2009/EK rendelet szabályait a tartási kötelezettségek megállapításához alkalmazandó jog megállapítására.A jogi feltételek teljesítéséről szóló következtetés50.  A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Szerződések által megállapított, a megerősített együttműködésre vonatkozó összes jogi feltétel teljesül.Az alapvető jogok tiszteletben tartása51.  A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában lefektetett alapvető jogokat, különös tekintettel annak a megkülönböztetés tilalmáról szóló 21. cikkére. A megerősített együttműködés végrehajtásáról szóló rendeletben javasolt kollíziós szabályok a részt vevő tagállamokban zajló összes válási eljárásra alkalmazandók lesznek, bármilyen alapon történő megkülönböztetéstől mentesen.A megerősített együttműködésről szóló következtetés52.  A Bizottság álláspontja szerint a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködésnek számos előnye van a változatlan helyzet opciójához képest, és ebben a konkrét esetben a megerősített együttműködés előnyei ellensúlyozzák annak esetleges hátrányait. A házasság felbontására és a különválásra vonatkozó közös kollíziós szabályok a részt vevő tagállamok több tízezer párjának életét könnyítik meg jelentős mértékben. Ez összhangban áll a Stockholmi Programmal, melynek keretében az Európai Tanács úgy találta, hogy a kollíziós szabályok uniós szintű harmonizációját folytatni kell azokon a területeken, ahol erre szükség van, köztük a házasság felbontása és a különválás esetében.[24] A Bizottság ezért azt javasolja, hogy hatalmazzák fel a kérelmező tagállamokat a megerősített együttműködés létrehozására. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés minden tagállam előtt bármikor nyitva áll az EUMSz. 328. cikkével összhangban, és bátorítja a kérelmet még be nem nyújtott tagállamokat arra, hogy vegyenek részt a megerősített együttműködésben, ezáltal is gyarapítva annak előnyeit és pozitív hatásait. 2010/0066 (APP)Javaslat:A TANÁCS …/2010/EU HATÁROZATAa házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 329. cikke (1) bekezdésére,tekintettel a Bulgária, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Luxemburg, Magyarország, Ausztria, Románia és Szlovénia által benyújtott kérelemre,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament hozzájárulására[25],mivel:53.  Az Unió célul tűzte ki, hogy fenntartja és továbbfejleszti a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséget, amelyben biztosított a személyek szabad mozgása. E térség fokozatos kialakítása érdekében az Uniónak a határokon átnyúló vonatkozású polgári ügyekben való igazságügyi együttműködésre vonatkozó intézkedéseket kell elfogadnia.54.  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke alapján ezeknek az intézkedéseknek ösztönözniük kell a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségét, beleértve a több államra kiterjedő vonatkozású családjogi intézkedéseket is.55.  A Bizottság 2006. július 17-én fogadott el egy javaslatot a 2201/2003/EK tanácsi rendeletnek a joghatóság tekintetében történő módosításáról és a házassági ügyekben alkalmazandó jogra vonatkozó szabályok bevezetéséről szóló rendeletről.56.  2008. június 5–6-i ülésén a Tanács politikai iránymutatást fogadott el, amely rögzítette, hogy nem sikerült egyhangúságot elérni a javasolt rendelet tekintetében, és olyan leküzdhetetlen akadályok állnak fent, amelyek lehetetlenné teszik az egyhangúság elérését jelenleg és a belátható jövőben egyaránt. Megállapította továbbá, hogy a javasolt rendelet céljai nem érhetők el ésszerű határidőn belül a Szerződések megfelelő rendelkezéseinek alkalmazásával.57.  E körülmények között Görögország, Spanyolország, Olaszország, Luxemburg, Magyarország, Ausztria, Románia és Szlovénia 2008. július 28-án kelt levelében kérést intézett a Bizottsághoz, mely szerint megerősített együttműködést kívánnak létrehozni egymás közt a házassági ügyekben alkalmazandó jog területén, és felkérték a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot ebből a célból a Tanácsnak. Bulgária 2008. augusztus 12-i levelében azonos kéréssel fordult a Bizottsághoz, Franciaország pedig 2009. január 12-i levelében csatlakozott a kérelemhez. 2010. március 3-án Görögország visszavonta kérését. Összesen kilenc tagállam kérelmezte a megerősített együttműködést.58.  A megerősített együttműködésnek egyértelmű és átfogó jogi keretet kell biztosítania a házasság felbontása és a különválás területén a részt vevő tagállamokban, és megfelelő megoldásokat kell biztosítania az állampolgárok számára a jogbiztonságot, a kiszámíthatóságot és rugalmasságot illetően, valamint meg kell akadályoznia a „bíróságra rohanást”.59.  Az Európai Unióról szóló szerződés 20. cikkében és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 326. és 329. cikkében rögzített feltételek teljesülnek.60.  A megerősített együttműködés területét, a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogot a Szerződések által szabályozott területként azonosítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 81. cikkének (3) bekezdése.61.  Az Európai Unióról szóló szerződés 20. cikkének (2) bekezdésében említett végső lehetőség követelménye is telesül, mivel a Tanács 2008 júniusában megállapította, hogy a rendelet célkitűzései az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhetők el.62.  A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogra vonatkozó megerősített együttműködés célja, hogy igazságügyi együttműködést alakítson ki a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elve alapján, valamint biztosítsa a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségét. Mindez hozzájárul az Unió célkitűzéseihez, védi érdekeit és erősíti az integrációs folyamatot az Európai Unióról szóló szerződés 20. cikke (1) bekezdésének követelményei szerint.63.  A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogra vonatkozó megerősített együttműködés összeegyeztethető a Szerződésekkel és az uniós joggal, és nem érinti hátrányosan a belső piacot vagy a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót. Nem jelent megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzítja a tagállamok közötti versenyt.64.  A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogra vonatkozó megerősített együttműködés tiszteletben tartja azon tagállamok hatásköreit, jogait és kötelességeit, amelyek nem vesznek részt benne. A részt vevő tagállamokra vonatkozó közös kollíziós szabályok nem érinti a részt nem vevő országok szabályozását. A részt nem vevő tagállamok bíróságai továbbra is saját meglévő kollíziós szabályaikat alkalmazzák a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog meghatározására.65.  A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogra vonatkozó megerősített együttműködés összeegyeztethető az uniós joggal és a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködéssel, mivel a megerősített együttműködés nem érint semmilyen meglévő uniós vívmányt.66.  E határozat tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített elveket, különös tekintettel annak 21. cikkére.67.  A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogra vonatkozó megerősített együttműködés bármikor nyitva áll valamennyi tagállam előtt, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 328. cikkével összhangban,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkBulgária, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Luxemburg, Magyarország, Ausztria, Románia és Szlovénia ezennel felhatalmazást kap arra, hogy egymás között megerősített együttműködést hozzanak létre a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén, a Szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával.2. cikkE határozat elfogadását követően haladéktalanul hatályba lép.3. cikkEnnek a határozatnak a Bolgár Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, az Osztrák Köztársaság, Románia és a Szlovén Köztársaság a címzettje.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök [1] A Tanács 2201/2003/EK rendelete a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 338., 2003.12.23., 1. o.).[2] COM(2006) 399.[3] A Szerződésekhez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 5. jegyzőkönyv (jelenleg 22. jegyzőkönyv) 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vett részt e rendeletjavaslat elfogadásában, így az rá nézve nem volt kötelező és nem alkalmazandó. A Szerződésekhez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló 4. jegyzőkönyv (jelenleg 21. jegyzőkönyv) 3. cikke értelmében Írország és az Egyesült Királyság nem jelentette be azt, hogy részt kíván venni a javasolt rendelet elfogadásában és alkalmazásában.[4] Jelenleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikkének (3) bekezdése.[5] P6_TA(2008)0502 (HL C 15 E., 2010.1.21., 128. o.).[6] 10383/08 PV/CONS 36 JAI 311 sz. dokumentum, 2008. július 10.[7] Az EUSz. 20. cikkének (1) bekezdése „a Szerződések megfelelő rendelkezéseinek” alkalmazására utal; a házasság felbontásával kapcsolatos ügyekben alkalmazandó jogra az Európai Unió működéséről szóló szerződés V. címe (A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség) 3. fejezetének (Igazságügyi együttműködés polgári ügyekben) rendelkezései alkalmazandók.[8] A Bizottság dolgozik egy házassági vagyonjogi szabályokról és a párok különválásának határokon átnyúló elemeket is tartalmazó következményeiről szóló jogalkotási kezdeményezésen, a Stockholmi Program legújabb felkérése alapján. Az eljáráshoz tartozott egy zöld könyv is a házassági vagyonjogi rendszerekre vonatkozó kollíziós szabályokról, különös tekintettel a joghatóságra és a kölcsönös elismerésre – COM(2006) 400. A kezdeményezés kiterjed majd a házassági vagyonjogi szabályokra vonatkozó nemzetközi magánjogi szabályokra egyaránt a házasság alatt és annak különválás vagy a házasság felbontása útján történő megszüntetése során. Magára a különválásra illetve a házassági vagyonjogi szabályokra vonatkozó kollíziós szabályok különbözőek, és az egyik területen folytatott megerősített együttműködés nem befolyásolja a másik területre vonatkozó jogszabályokat.[9] SEC(2006) 949, lásd http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/cia_2006_en.htm#jls. A hatásvizsgálatot a European Policy Evaluation Consortium (EPEC) által 2006-ban készített tanulmány formájában tették közzé: “Study to inform a subsequent Impact Assessment on the Commission proposal on jurisdiction and applicable law in divorce matters” (Tanulmány a házasság felbontásával kapcsolatos ügyekben a joghatóságról és az alkalmazandó jogról szóló bizottsági javaslat későbbi hatásvizsgálatához), lásd:http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm.[10] COM(2005) 82.[11] Flash Eurobarometer 188. szám — Konzuli védelem és családjog.[12] E bekezdés információi az EPEC házassági vagyonjogi szabályokra és a nem házas párok nemzetközi vonatkozású vagyonjogi ügyeire vonatkozó közösségi eszközökről szóló hatásvizsgálati tanulmányának 2010-es zárójelentésén alapul.[13] Dánia nem vesz részt az EUMSz. harmadik részének V. címe alapján javasolt intézkedések elfogadásában, és az intézkedések nem kötelezőek és alkalmazandóak Dániában a Szerződésekhez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében. Dániától eltérően az Egyesült Királyság és Írország jogosult az EUMSz. harmadik részének V. címe szerinti együttműködésben való részvételre a Szerződésekhez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 3. cikke értelmében. Habár az Egyesült Királyságon belül különböző jogrendszerek vannak érvényben Angliában/Walesben, Skóciában és Észak-Írországban, a válásra vonatkozó kollíziós szabályok hasonlóak.[14] Az EPEC által a házasság vagyonjogi szabályaira és a nem házas párok nemzetközi vonatkozású vagyonjogi ügyeire vonatkozó közösségi eszközökről készített hatásvizsgálati tanulmány, zárójelentés, 2010.[15] Az Unió teljes lakossága 2009-ben: 494 millió fő.[16] A „nemzetközi” elemeket is tartalmazó válások száma 2007-ben, és ezek aránya az összes váláshoz képest a kérelmező tagállamokban: Bulgária: 700/4 %; Spanyolország: 14 500/11 %; Franciaország: 20 500/13 %; Olaszország: 3 000/6 %; Luxemburg: 500/48 %; Magyarország: 500/2 %; Ausztria: 5 000/25 %; Románia: 500/1 % és Szlovénia: 300/10 %.[17] Az EPEC által a házasság vagyonjogi szabályaira és a nem házas párok nemzetközi vonatkozású vagyonjogi ügyeire vonatkozó közösségi eszközökről készített hatásvizsgálati tanulmány, zárójelentés, 2010.[18] A polgári és kereskedelmi ügyekben az Európai Igazságügyi Hálózat létrehozásáról szóló 2001/470/EK tanácsi határozat módosításáról szóló 568/2009/EK európai parlamenti és a tanácsi határozat bevezet egy ilyen intézkedést azáltal, hogy a kapcsolattartók számára minden tájékoztatás megadását előírja, hogy megkönnyítsék egy másik tagállam uniós vagy nemzetközi jogi eszköz értelmében irányadó jogának alkalmazását; lásd a módosított 5. cikk (2) bekezdésének c) pontját.[19] Intézkedési program a polgári és kereskedelmi ügyekben hozott határozatok kölcsönös elismerése elvének végrehajtására, 2000.11.30-án elfogadva (HL C 12., 2001.1.15., 1. o.).[20] A házassági ügyekben és a házastársaknak a közös gyermekkel kapcsolatos szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 1347/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 2000.6.30., 19. o.).[21] A Tanács 2008/431/EK határozata egyes tagállamoknak a 1996. évi gyermekek védelméről szóló Hágai Egyezménynek a Közösség érdekében történő megerősítésére vagy az ahhoz történő csatlakozásra (HL L 151., 2008.6.11., 36. o.).[22] A Tanács 2009/941/EK határozata a tartási kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2007. évi hágai jegyzőkönyvnek az Európai Közösség általi megkötéséről (HL L 331., 2009.12.16., 17. o.).[23] A Tanács 4/2009/EK rendelete a tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről (HL L 7., 2009.1.10., 1. o.).[24] A Stockholmi Program – A polgárokat szolgáló és védő, nyitott és biztonságos Európa, melyet a 2009. december 10–11.-i Európai Tanács fogadott el.[25] HL C […], […], […]. o.


				|

		52012PC0241

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a tagállamoknak a fegyverkereskedelmi szerződésről szóló ENSZ-konferencián (New York, 2012. július 2–27.) az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó kérdésekkel kapcsolatos tárgyalások folytatása érdekében történő felhatalmazásáról /* COM/2012/0241 final - 2012/0124 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
A fegyverkereskedelmi szerződésről
szóló ENSZ-konferenciára 2012. július 2. és 27. között kerül sor New
York-ban. A konferencia célja egy jogilag kötelező erejű
fegyverkereskedelmi szerződés létrehozása, amely a fegyverek nemzetközi
transzferének szabályozására közösen elfogadott, magas szintű nemzetközi
normák bevezetésével a hagyományos fegyverekkel folytatott legális
kereskedelmet hivatott felelősségteljesebbé tenni.
A tervezett szerződés valószínűleg
olyan intézkedéseket ír majd elő (pl. kiviteli vagy behozatali
engedélyek), amelyek elméletileg az Unió közös kereskedelempolitikájának
hatályába tartoznak. A kialakult ítélkezési gyakorlat szerint ezeket az
intézkedéseket nem szokták kivonni a közös kereskedelempolitika, azaz az Unió
kizárólagos hatáskörének hatálya alól, pusztán amiatt, hogy valamelyik tagállam
ilyen intézkedéseket hoz nemzeti biztonságának védelmében.
Mivel a behozatalra vonatkozó közös
szabályokról szóló, 2009. február 26-i 260/2009/EK tanácsi
rendelet, valamint a kivitelre vonatkozó közös szabályokról szóló,
2009. október 19-i 1061/2009/EK tanácsi rendelet engedélyezte a
tagállamok számára, hogy többek között a közerkölcs és a közbiztonság érdekében
behozatali, illetve kiviteli korlátozásokat vezessenek be, gondoskodni kell arról,
hogy a szerződésben előírt intézkedések megfeleljenek az ezen
engedélyekre vonatkozó feltételeknek.
Mindemellett az EU az elmúlt 20 évben számos
jogi aktust elfogadott azzal a céllal, hogy előmozdítsa a hagyományos
fegyverek transzferét a belső piacon, elhárítsa az e téren jelentkező
akadályokat, illetve szabályozza a hagyományos fegyverek és a kettős
felhasználású termékek harmadik országokba irányuló kivitelét:
a)      a Tanács 91/477/EGK módosított
irányelve (1991. június 18.) a fegyverek megszerzésének és tartásának
ellenőrzéséről;
b)      a Tanács 93/15/EGK módosított
irányelve (1993. április 5.) a polgári felhasználású robbanóanyagok
forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések
harmonizációjáról;
c)      az Európai Parlament és a Tanács 2009/43/EK módosított
irányelve (2009. május 6.) a védelmi vonatkozású termékek Közösségen
belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről;
d)      Az Európai Parlament és a Tanács
258/2012/EU rendelete (2012. március 14.) az Egyesült
Nemzeteknek a nemzetközi szervezett bűnözés elleni egyezményét
kiegészítő, a tűzfegyverek, részeik, alkotóelemeik és a lőszerek
tiltott gyártásáról és kereskedelméről szóló jegyzőkönyve (az ENSZ
tűzfegyverekről szóló jegyzőkönyve) 10. cikkének
végrehajtásáról, valamint a tűzfegyverek, tűzfegyverdarabok,
alkotóelemeik és lőszereik kiviteli engedélyezési, behozatali és tranzit
szabályainak létrehozásáról;
e)      A Tanács 428/2009/EK rendelete
(2009. május 5.) a kettős felhasználású termékek kivitelére,
transzferjére, brókertevékenységére és tranzitjára vonatkozó közösségi
ellenőrzési rendszer kialakításáról;
f)       Az Európai Parlament és a Tanács
2009/81/EK irányelve (2009. július 13.) a honvédelem és
biztonság területén egyes építési beruházásra, árubeszerzésre és
szolgáltatásnyújtásra irányuló, ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők
által odaítélt szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról.
Annak érdekében, hogy a jövőbeni
fegyverkereskedelmi szerződés, valamint a 91/477/EGK, 93/15/EK és a
2009/43/EK irányelvben foglalt rendelkezések között ne legyen
ellentmondás, a tervezett szerződés nem írhatja elő, hogy a fegyverek
és lőszerek tagállamok közötti transzferét megállapított paraméterek
alapján értékeljék, és eseti alapon engedélyezzék. Amennyiben ez az előírás
a leendő fegyverkereskedelmi szerződés részét képezné, a
szerződésben részes tagállamok az EU-n belüli fegyverkereskedelem esetében
az uniós jog sérelme nélkül nem tudnák a szerződést alkalmazni.
Annak érdekében, hogy a tervezett
fegyverkereskedelmi szerződés és a 258/2012/EU rendelet rendelkezései
ne mondjanak ellent egymásnak, a jövőbeni szerződés összhangban kell,
hogy legyen az ENSZ tűzfegyverekről szóló jegyzőkönyvében,
nevezetesen a 10. cikkben megállapított elvvel. Ezen elv szerint a
tűzfegyverek és a hozzájuk tartozó egyéb tárgyak államok közötti
transzfere csakis valamennyi érintett állam tudomásával és beleegyezésével
lehetséges. Nem lehet tűzfegyvereket olyan országokba, vagy olyan
országokon át kivinni, amelyek nem engedélyezték a transzfert.
A fegyverkereskedelmi szerződésről
folytatott tárgyalások során olyan kérdések is sorra kerülnek, amelyek az EU
kizárólagos hatáskörébe tartoznak, lévén a közös kereskedelempolitika tárgyát
képező kérdésekről szó, a szerződés megkötése pedig érinti a
közös szabályokat, illetve módosítja alkalmazási körüket.
Jelen körülmények között célszerű
felhatalmazni a tagállamokat arra, hogy a megfelelő tárgyalási
irányelveknek megfelelően az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó
kérdésekkel kapcsolatban tárgyalásokat folytassanak a fegyverkereskedelmi
szerződésről. A felhatalmazás tehát nem terjed ki a
fegyverkereskedelmi szerződés azon elemeire, amelyek a közös kül- és
biztonságpolitika keretében az Unió hatáskörébe tartozhatnak, illetve a közös
kül- és biztonságpolitikával kapcsolatos uniós vívmányokkal összefüggenek.
2012/0124 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
a tagállamoknak a fegyverkereskedelmi
szerződésről szóló ENSZ-konferencián
(New York, 2012. július 2–27.) az Unió kizárólagos hatáskörébe
tartozó kérdésekkel kapcsolatos tárgyalások folytatása érdekében történő
felhatalmazásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az
Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak
2. cikke (1) bekezdésére, 114. cikke (1) bekezdésére,
207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, valamint
218. cikke (3) és (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára[1],
mivel:
(1)       Az ENSZ Közgyűlése
hatvannegyedik ülésén elfogadta a 64/48. sz. határozatot, amelyben úgy
határozott, hogy 2012-ben négy egymást követő hétre összehívja a
fegyverkereskedelmi szerződésről szóló ENSZ-konferenciát a
hagyományos fegyverek transzfere tekintetében a lehető legmagasabb
szintű nemzetközi normákat megállapító, jogilag kötelező erejű
eszköz kidolgozása céljából. A fegyverkereskedelmi szerződésről szóló
ENSZ-konferenciára 2012. július 2. és 27. között kerül sor New
York-ban. A konferencia célja egy jogilag kötelező erejű
fegyverkereskedelmi szerződés létrehozása, amely a fegyverek nemzetközi
transzferének szabályozására és a hagyományos fegyverek nemkívánatos és
felelőtlen terjesztésének megakadályozására közösen elfogadott, magas
szintű nemzetközi normák bevezetésével a hagyományos fegyverekkel
folytatott legális kereskedelmet hivatott felelősségteljesebbé tenni.
(2)       A tervezett szerződés
valószínűleg olyan intézkedéseket ír majd elő (pl. kiviteli vagy
behozatali engedélyek), amelyek az Unió közös kereskedelempolitikájának
hatályába tartoznak. Mivel a behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló,
2009. február 26‑i 260/2009/EK tanácsi rendelet, valamint
a kivitelre vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. október 19-i
1061/2009/EK tanácsi rendelet engedélyezte a tagállamok számára, hogy
többek között a közerkölcs és a közbiztonság érdekében behozatali, illetve
kiviteli korlátozásokat vezessenek be, gondoskodni kell arról, hogy a tervezett
szerződésben előírt intézkedések megfeleljenek az ezen engedélyekre
vonatkozó feltételeknek.
(3)       Az EU számos jogi aktust
elfogadott azzal a céllal, hogy előmozdítsa a hagyományos fegyverek
transzferét a belső piacon, elhárítsa az e téren jelentkező
akadályokat, illetve szabályozza a hagyományos fegyverek és a kettős
felhasználású termékek harmadik országokba irányuló kivitelét, különösen a
következőket: a) a Tanács 91/477/EGK irányelve
(1991. június 18.) a fegyverek megszerzésének és tartásának
ellenőrzéséről; b) a Tanács
93/15/EGK módosított irányelve (1993. április 5.) a polgári
felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatozó
rendelkezések harmonizációjáról; c)
az Európai Parlament és a Tanács 2009/43/EK irányelve
(2009. május 6.) a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére
vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről; d) az Európai Parlament és a Tanács 258/2012/EU rendelete
(2012. március 14.) az Egyesült Nemzeteknek a nemzetközi szervezett
bűnözés elleni egyezményét kiegészítő, a tűzfegyverek, részeik,
alkotóelemeik és a lőszerek tiltott gyártásáról és kereskedelméről
szóló jegyzőkönyve (az ENSZ tűzfegyverekről szóló
jegyzőkönyve) 10. cikkének végrehajtásáról, valamint a
tűzfegyverek, tűzfegyverdarabok, alkotóelemeik és lőszereik
kiviteli engedélyezési, behozatali és tranzit szabályainak létrehozásáról; e)
az Európai Parlament és a Tanács 2009/81/EK irányelve
(2009. július 13.) a honvédelem és biztonság területén egyes építési
beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló, ajánlatkérő
szervek vagy ajánlatkérők által odaítélt szerződések odaítélési
eljárásainak összehangolásáról; valamint f) a Tanács 428/2009/EK rendelete
(2009. május 5.) a kettős felhasználású termékek kivitelére,
transzferjére, brókertevékenységére és tranzitjára vonatkozó közösségi ellenőrzési
rendszer kialakításáról.
(4)       A hagyományos fegyverek
transzfere tekintetében a lehető legmagasabb szintű nemzetközi
normákat megállapító, jogilag kötelező erejű eszköz olyan kérdéseket
érint, amelyek az EU kizárólagos hatáskörébe tartoznak, lévén a közös
kereskedelempolitika tárgyát képező kérdésekről szó, és a
fegyverkereskedelmi szerződés megkötése érinti a fent említett közös
szabályokat, illetve módosítja alkalmazási körüket.
(5)       Kivételesen fel kell
hatalmazni a tagállamokat arra, hogy az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó
kérdésekkel kapcsolatban tárgyalásokat folytassanak a fegyverkereskedelmi
szerződésről.
(6)       E határozat nem terjed ki a
fegyverkereskedelmi szerződés azon elemeire, amelyek a közös kül- és
biztonságpolitika keretében az Unió hatáskörébe tartozhatnak, illetve a közös
kül- és biztonságpolitikával kapcsolatos uniós vívmányokkal összefüggenek.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A tagállamok felhatalmazást kapnak arra, hogy
a fegyverkereskedelmi szerződésről szóló ENSZ-konferencián az Unió
kizárólagos hatáskörébe tartozó kérdésekkel kapcsolatban tárgyalásokat
folytassanak.
A tagállamok a koordinálást a Bizottság és az
Európai Külügyi Szolgálat képviselőinek támogatásával végzik, akik szükség
esetén a tárgyalásokon is részt vesznek.
2. cikk
A tárgyalásokat a mellékletben megadott
tárgyalási irányelveknek megfelelően kell folytatni.
3. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a
címzettjei.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET
(1)
A fegyverkereskedelmi szerződés nem
tartalmazhat olyan rendelkezéseket, amelyek megakadályozzák a tagállamokat az
alábbi jogszabályok alkalmazásában:
a)      a Tanács 91/477/EGK módosított
irányelve (1991. június 18.) a fegyverek megszerzésének és tartásának
ellenőrzéséről;
b)      a Tanács 93/15/EGK módosított
irányelve (1993. április 5.) a polgári felhasználású robbanóanyagok
forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatozó rendelkezések
harmonizációjáról;
c)      az Európai Parlament és a Tanács
2009/43/EK módosított irányelve (2009. május 6.) a védelmi
vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek
egyszerűsítéséről;
d)      az Európai Parlament és a Tanács
2009/81/EK irányelve (2009. július 13.) a honvédelem és
biztonság területén egyes építési beruházásra, árubeszerzésre és
szolgáltatásnyújtásra irányuló, ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők
által odaítélt szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról;
(2)
A fegyverkereskedelmi szerződés nem
tartalmazhat olyan rendelkezéseket, amelyek korlátozzák az áruk, a személyek, a
szolgáltatások és a tőke szabad mozgását az Unió belső piacán, hacsak
az EUMSZ 346. cikke e korlátozást kifejezetten nem indokolja.
(3)
A szerződés által előírt minden olyan
rendelkezés, amely korlátozza az Unióba irányuló behozatalt, az Unióból
származó kivitelt vagy az Unió területén áthaladó tranzitot, összhangban kell,
hogy legyen az uniós jog vonatkozó rendelkezéseivel, különös tekintettel a
következőkre:
a)      a Tanács 260/2009/EK rendelete
(2009. február 26.) a behozatalra vonatkozó közös szabályokról;
b)      a Tanács 1061/2009/EK rendelete
(2009. október 19.) a kivitelre vonatkozó közös szabályokról;
c)      az Európai Parlament és a Tanács
258/2012/EU rendelete (2012. március 14.) az Egyesült
Nemzeteknek a nemzetközi szervezett bűnözés elleni egyezményét kiegészítő,
a tűzfegyverek, részeik, alkotóelemeik és a lőszerek tiltott
gyártásáról és kereskedelméről szóló jegyzőkönyve (az ENSZ
tűzfegyverekről szóló jegyzőkönyve) 10. cikkének
végrehajtásáról, valamint a tűzfegyverek, tűzfegyverdarabok,
alkotóelemeik és lőszereik kiviteli engedélyezési, behozatali és tranzit
szabályainak létrehozásáról; továbbá
d)      a Tanács 428/2009/EK rendelete
(2009. május 5.) a kettős felhasználású termékek kivitelére,
transzferjére, brókertevékenységére és tranzitjára vonatkozó közösségi ellenőrzési
rendszer kialakításáról;
e)      az Európai Parlament és a Tanács
2009/43/EK módosított irányelve (2009. május 6.) a védelmi
vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek
egyszerűsítéséről;
(4)
A fegyverkereskedelmi szerződésnek olyan
rendelkezéseket kell tartalmaznia, amelyek révén az Európai Unió részese lehet
a szerződésnek.
[1]               HL C […]., […], […]. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0443

Javaslat : a Tanács határozata a géntechnológiával módosított 59122xNK603 kukoricát (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről (Csak a francia és a holland nyelvű szöveg hiteles) (EGT-vonatkozású szöveg)  /* COM/2009/0443 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 3.9.2009COM(2009) 443 véglegesJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa géntechnológiával módosított 59122xNK603 kukoricát (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről(Csak a francia és a holland nyelvű szöveg hiteles) (EGT-vonatkozású szöveg)INDOKOLÁSA tanácsi határozatra irányuló mellékelt javaslat a géntechnológiával módosított 59122xNK603 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozik, amelyek forgalomba hozatala érdekében a Pioneer Overseas Corporation 2005. augusztus 26-án a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló 1829/2003/EK rendelet alapján kérelmet nyújtott be az Egyesült Királyság illetékes hatóságához.A mellékelt, tanácsi határozatra irányuló javaslat kiterjed az 59122xNK603 kukoricát tartalmazó vagy abból álló egyéb olyan termékek forgalomba hozatalára is, amelyeket a termesztés kivételével ugyanarra a felhasználásra szánnak, mint bármely más kukoricát.2008. november 25-én az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: EFSA) az 1829/2003/EK rendelet 6. és 18. cikke értelmében kedvező véleményt adott ki, és arra a következtetésre jutott, hogy nem valószínű, hogy a kérelemben meghatározott 59122xNK603 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékeknek a szándékolt célokra történő forgalomba hozatala kedvezőtlen hatást gyakorolna az emberek vagy állatok egészségére, illetve a környezetre.Ezek alapján a Bizottság 2009. július 22-én szavazásra terjesztette elő az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottsághoz a géntechnológiával módosított 59122xNK603 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek közösségi piacon történő forgalomba hozatalának engedélyezéséről szóló határozattervezetét. Az Állandó Bizottság nem nyilvánított véleményt: tizenkét tagállam (152 szavazat) támogatta a határozattervezetet, tíz tagállam ellenezte (112 szavazat), négy tagállam tartózkodott (77 szavazat) és egy tagállam (4 szavazat) nem képviseltette magát.Ezért az 1829/2003/EK rendelet 35. cikkének (2) bekezdése értelmében és a 2006/512/EK tanácsi határozattal módosított 1999/468/EK tanácsi határozat 5. cikkével összhangban a Bizottságnak javaslatot kell benyújtania a Tanácsnak a meghozandó intézkedésekről, amelyről a Tanácsnak három hónapon belül minősített többséggel döntést kell hoznia, valamint tájékoztatnia kell a Parlamentet.Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa géntechnológiával módosított 59122xNK603 kukoricát (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről(Csak a francia és a holland nyelvű szöveg hiteles) (EGT-vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre[1], és különösen annak 7. cikke (3) bekezdésére és 19. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel:1.  2005. augusztus 26-án a Pioneer Overseas Corporation az 1829/2003/EK rendelet 5. és 17. cikkével összhangban kérelmet nyújtott be (a továbbiakban: kérelem) az Egyesült Királyság illetékes hatóságához az 59122xNK603 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerek, élelmiszer-összetevők és takarmányok forgalomba hozatalára vonatkozóan.2.  A kérelem kiterjed az 59122xNK603 kukoricát tartalmazó vagy abból álló egyéb olyan termékek forgalomba hozatalára is, amelyeket a termesztésen kívül ugyanarra a felhasználásra szánnak, mint bármely más kukoricát. Ezért az 1829/2003/EK rendelet 5. cikkének (5) bekezdésével és 17. cikkének (5) bekezdésével összhangban a kérelem tartalmazza a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[2] III. és IV. mellékletében előírt adatokat és információkat, valamint a 2001/18/EK irányelv II. mellékletében megállapított elvekkel összhangban végzett kockázatértékelésről szóló információkat és következtetéseket. Magában foglalja továbbá a 2001/18/EK irányelv VII. mellékletének megfelelő, környezeti hatások megfigyelésére irányuló felügyeleti tervet is3.  2008. november 25-én az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: EFSA) az 1829/2003/EK rendelet 6. és 18. cikke értelmében kedvező véleményt adott ki, és arra a következtetésre jutott, hogy nem valószínű, hogy a kérelemben meghatározott 59122xNK603 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékeknek (a továbbiakban: termékek) a szándékolt célokra történő forgalomba hozatala kedvezőtlen hatást gyakorolna az emberek vagy állatok egészségére, illetve a környezetre[3]. Véleményében az EFSA – a rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében és 18. cikkének (4) bekezdésében előírtak szerint az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultáció keretében – a tagállamok által felvetett minden konkrét kérdést és aggályt figyelembe vett..4.  Véleményében az EFSA továbbá arra a következtetésre jutott, hogy a kérelmező által benyújtott, a környezeti hatások megfigyelésére irányuló általános felügyeleti tervből álló terv összhangban áll a termékek tervezett felhasználásával.5.  E megfontolásokat figyelembe véve a termékekre vonatkozó engedélyt meg kell adni.6.  A géntechnológiával módosított szervezetek egyedi azonosítóinak kialakítására és hozzárendelésére szolgáló rendszer létrehozásáról szóló, 2004. január 14-i 65/2004/EK bizottsági rendeletben[4] előírtaknak megfelelően minden egyes GMO-hoz (géntechnológiával módosított szervezethez) egyedi azonosítót kell hozzárendelni.7.  Az EFSA által kiadott vélemény alapján úgy tűnik, hogy a 59122xNK603 fajtájú kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerekre, élelmiszer-összetevőkre és takarmányokra vonatkozóan nincs szükség különleges címkézési előírásokra azokon kívül, amelyeket az 1829/2003/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdése és 25. cikkének (2) bekezdése előír. Annak biztosítására azonban, hogy a termékeket az e határozatban előírt engedélynek megfelelően használják fel, az engedélyre irányuló kérelem tárgyát képező GMO-t tartalmazó vagy abból álló takarmány, illetve az e GMO-t tartalmazó vagy abból álló élelmiszeren és takarmányon kívüli egyéb termék címkézésének egyértelműen utalnia kell arra, hogy a szóban forgó termékeket nem szabad termesztésre használni.8.  Az EFSA véleménye a forgalomba hozatalra és/vagy a felhasználásra és a kezelésre vonatkozóan hasonlóképpen nem indokolja semmilyen különleges feltétel vagy korlátozás bevezetését, beleértve az élelmiszer vagy takarmány forgalomba hozatalát követő felügyeleti követelményeket is, sem pedig azt, hogy az 1829/2003/EK rendelet 6. cikke (5) bekezdésének e) pontjában, illetve 18. cikke (5) bekezdésének e) pontjában előírtaknak megfelelően a különleges ökológiai rendszerek/környezet és/vagy földrajzi területek védelmére irányulóan különleges feltételeket vezessenek be.9.  A termékek engedélyezésére vonatkozó minden információt be kell jegyezni a géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok 1829/2003/EK rendeletben előírt közösségi nyilvántartásába.10.  A géntechnológiával módosított szervezetek nyomon követhetőségéről és címkézéséről, és a géntechnológiával módosított szervezetekből előállított élelmiszer- és takarmánytermékek nyomon követhetőségéről, valamint a 2001/18/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. szeptember 22-i 1830/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[5] 4. cikkének (6) bekezdése meghatározza a GMO-ból álló vagy azt tartalmazó termékek címkézésére vonatkozó követelményeket.11.  E határozatról a biológiai biztonsággal foglalkozó információs központon keresztül értesíteni kell a Biológiai Sokféleség Egyezmény biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvének szerződő feleit, a géntechnológiával módosított szervezetek országhatárokon történő átviteléről szóló, 2003. július 15-i 1946/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[6] 9. cikkének (1) bekezdésével és 15. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összhangban.12.  A kérelmezővel konzultáltak az e határozatban előírt intézkedésekről.13.  Az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság nem nyilvánított véleményt az elnöke által kitűzött határidőn belül,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikk Géntechnológiával módosított szervezet és egyedi azonosítóA 65/2004/EK rendelet értelmében a géntechnológiával módosított 59122xNK603 kukoricát ( Zea mays L.) e határozat melléklete b) pontjának megfelelően a DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 egyedi azonosítóval látják el.2. cikk EngedélyezésAz 1829/2003/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése és 16. cikkének (2) bekezdése alkalmazásában az e határozatban megállapított feltételeknek megfelelően a következő termékeket engedélyezik:a) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerek és élelmiszer-összetevők;b) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított takarmányok;c) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó vagy abból álló élelmiszeren és takarmányon kívüli olyan termékek, amelyeket a termesztés kivételével ugyanarra a felhasználásra szánnak, mint bármely más kukoricát.3. cikk Címkézés1. Az 1829/2003/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdésében és 25. cikkének (2) bekezdésében, illetve az 1830/2003/EK rendelet 4. cikkének (6) bekezdésében megállapított címkézési előírások alkalmazásában a „szervezet neve” „kukorica”.2. A címkén, valamint a 2. cikk b) és c) pontjában említett, DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó vagy abból álló termékeket kísérő dokumentumokon fel kell tüntetni a „nem termesztésre” feliratot.4. cikk A környezeti hatások figyelemmel kísérése1. Az engedély jogosultja köteles gondoskodni a melléklet h) pontjában meghatározott, környezeti hatások megfigyelésére irányuló felügyeleti terv kidolgozásáról és végrehajtásáról.2. Az engedély jogosultja évente jelentést nyújt be a Bizottsághoz a felügyeleti tervben meghatározott tevékenységek végrehajtásáról és eredményeiről5. cikk Közösségi nyilvántartásAz e határozat mellékletében szereplő információkat be kell jegyezni a géntechnológiával módosított élelmiszereknek és takarmányoknak az 1829/2003/EK rendelet 28. cikkében előírt közösségi nyilvántartásába.6. cikk Az engedély jogosultjaAz engedély jogosultja a Pioneer Overseas Corporation, (Belgium), a Pioneer Hi-Bred International, Inc., (Amerikai Egyesült Államok) képviseletében.7. cikk ÉrvényességE határozat az értesítés napjától számított tíz évig alkalmazandó.8. cikk CímzettE határozat címzettje a Pioneer Overseas Corporation, Avenue des Arts 44, B-1040 Brüsszel – Belgium.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnökMELLÉKLETa) A kérelmező és az engedély jogosultja:Név: Pioneer Overseas CorporationCím: Avenue des Arts 44, B-1040 Brüsszel - BelgiumA Pioneer Hi-Bred International, Inc. - 7100 NW 62nd Avenue – P.O. Box 1014 – Johnston, IA 50131-1014 - , Amerikai Egyesült Államok nevében.b) A termékek megnevezése és meghatározása:(1) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított élelmiszerek és élelmiszer-összetevők;(2) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított takarmányok;(3) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó vagy abból álló élelmiszeren és takarmányon kívüli olyan termékek, amelyeket a termesztés kivételével ugyanarra a felhasználásra szánnak, mint bármely más kukoricát.A kérelemben leírt, géntechnológiával módosított DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát a DAS-59122-7 és MON-ØØ6Ø3-6 transzformációs eseményeket tartalmazó kukoricák közötti keresztezéssel állítják elő; tartalmaz Cry34Ab1 és Cry35Ab1 fehérjét, amelyek védelmet biztosítanak egyes fedelesszárnyú rovar kártevők ellen, a glufozinát-ammónium gyomirtó szerrel szemben toleranciát biztosító, genetikai markerként működő PAT fehérjét, valamint CP4 EPSPS fehérjét, mely ellenállást biztosít a glifozát tartalmú gyomirtókkal szemben.c) Címkézés:(1) Az 1829/2003/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdésében és 25. cikkének (2) bekezdésében, illetve az 1830/2003/EK rendelet 4. cikkének (6) bekezdésében megállapított, különleges címkézési előírások alkalmazásában a „szervezet neve” alatt a „kukorica” szót kell feltüntetni.(2) A címkén, valamint a 2. cikk b) és c) pontjában említett, DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricát tartalmazó vagy abból álló termékeket kísérő dokumentumokon fel kell tüntetni a „nem termesztésre” feliratot.d) Kimutatási módszer:-  Eseményspecifikus, valós idejű, kvantitatív PCR-alapú módszer a DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 kukoricán hitelesített, géntechnológiával módosított DAS-59122-7 és MONØØ6Ø3-6 kukoricára.-  Magvakon hitelesítette az 1829/2003/EK rendelet alapján létrehozott közösségi referencialaboratórium, a hitelesítési jelentés az alábbi internetcímen olvasható: http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  Referenciaanyag: ERM®-BF424 (a DAS-59122-7-ra) és ERM®-BF415 (a MON-ØØ6Ø3-6-ra), amely hozzáférhető az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontján (Joint Research Centre, JRC) és az Etalonanyag- és Mérésügyi Intézeten (Institute of Reference Materials and Measurements, IRMM) keresztül, az utóbbi intézet esetében az alábbi internetcímen: http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm.e) Egyedi azonosító:DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6f) A Biológiai Sokféleség Egyezmény biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvének II. melléklete szerint előírt információ:Biológiai biztonsággal foglalkozó információs központ, a bejegyzés azonosítószáma: lásd [ értesítéskor töltendő ki ].g) A termék forgalomba hozatalának, felhasználásának vagy kezelésének feltételei vagy korlátozásai:Nem szükséges.h) Felügyeleti tervA 2001/18/EK irányelv VII. mellékletének megfelelő környezeti hatások megfigyelésére irányuló felügyeleti terv.[Hivatkozás: az interneten közzétett terv ]i) Forgalomba hozatal utáni felügyeleti követelmények az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerek felhasználása tekintetébenNem szükséges.Megjegyzés: idővel szükségessé válhat a vonatkozó dokumentumok internetes hivatkozásainak módosítása. Ezeket a módosításokat a géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok közösségi nyilvántartásának frissítésével teszik közzé. [1] HL L 268., 2003.10.18., 1. o.[2] HL L 106., 2001.4.17., 1. o.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2005-247[4] HL L 10., 2004.1.16., 5. o.[5] HL L 268., 2003.10.18., 24. o.[6] HL L 287., 2003.11.5., 1. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005PC0291

Javaslat: a Tanács határozata az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról  /* COM/2005/0291 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 1.7.2005COM(2005) 291 véglegesJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSAz elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK irányelv[?] 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja az említett rendelet II. mellékletében előírt mentességek kivételével tiltja azt, hogy a járművek anyagai és alkatrészei ólmot, higanyt, kadmiumot vagy hat vegyértékű krómot tartalmazzanak. A kivételek jegyzéke a műszaki és tudományos fejlődéshez igazítható. A Bizottságot munkájában a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv[?] 18. cikkével létrehozott bizottság segíti.A tudományos és műszaki értékelés alapján a Bizottság a következő megállapításokra jutott:E javaslat 2. a) és b) bejegyzése (alumínium megmunkálási célokra)Az ólomnak mint ötvözőelemnek a megmunkálási célokra használt alumíniumban való alkalmazása (a 2002/525/EK bizottsági határozattal[?] módosított jelenlegi II. melléklet 2b) bejegyzése) tekintetében a műszaki értékelés azt mutatja, hogy rendelkezésre állnak az ezt helyettesítő anyagok. Azonban az érdekelt felektől származó tájékoztatás szerint a legfeljebb 1,5% ólomtartalommal rendelkező alumíniumötvözetekre továbbra is szükség van a biztonsággal kapcsolatos alkatrészek és motoralkatrészek (pl. fékrendszerek és üzemanyagrendszerek) esetében. Ezért javasolt a legfeljebb 1,5 tömegszázaléknyi ólomtartalom engedélyezése 2008. július 1-jéig, amit 2007. július 1-jén felül kell vizsgálni. Továbbá a jelenlegi II. melléklet második megjegyzése időkorlátozás nélkül biztosít mentességet a 0,4 tömegszázaléknyi ólomnak a megmunkálási célokra használt alumíniumban való alkalmazására vonatkozóan. Figyelembe véve azt a tényt, hogy műszaki szempontból nem lényeges, hogy az ólmot szándékosan vagy nem szándékosan vitték-e be, javasolt e feltétel elhagyása.E javaslat 4. bejegyzése (csapágycsészék és -perselyek)A 2002/525/EK bizottsági határozattal módosított jelenlegi II. melléklet 4. bejegyzése szerinti (az ólom csapágycsészékre és -perselyekre vonatkozó) mentesség hatályára vonatkozóan az érdekelt felek a mentesség újrafogalmazását kérték annak érdekében, hogy a mentesség valamennyi csapágycsészére és -perselyre kiterjedjen, és ne csak az ólom-bronz csapágycsészékre és -perselyekre vonatkozzon. Az ólom-bronz csapágycsészék és -perselyek általában 21–25 tömegszázaléknyi ólmot tartalmaznak. Az ólommentes csapágycsészék és -perselyek fejlesztése folyamatban van, néhány alkalmazás esetében pedig már használatuk is megkezdődött. Az érintett felek szerint az ólommentes csapágycsészék és -perselyek valamennyi jövőbeni alkalmazás esetében széles körben elterjedtek lesznek. A jelenlegi mentességnek a kizárólag az ólom-bronz csapágycsészékre és -perselyekre való korlátozása – úgy tűnik – akadályozza a műszaki innovációt és az ólommentes alternatívák alkalmazását, amelyek jelenleg nem lehetnek teljes mértékben ólommentesek. Ezért javasolt a mentesség hatályának valamennyi ólomtartalmú csapágycsészére és -perselyre való kiterjesztése, és – mivel a műszaki innováció az ólom kiváltása felé halad valamennyi alkalmazás esetében – javasolt egy határidő (2008. július 1.) kitűzése is. A műszaki értékelés azt mutatja, hogy a zord üzemi körülmények olyan súrlódásgátló anyagot igényelnek, amely még a kenőanyag filmjének átmeneti hiánya esetén is alkalmas a mozgó részek forgásának biztosítására. Az ólommentes alternatíváknak működniük kell a motor és a hajtómű belsejében uralkodó szélsőséges körülmények között is. Ezért javasolt a mentesség felülvizsgálata 2007. július 1-jéig annak biztosítása érdekében, hogy az ólommentes technológia valamennyi motor és hajtómű esetében ezek megfelelő működésének akadályozása nélkül használható legyen.E javaslat 7. a) és b) bejegyzése (elasztomerek vulkanizálási ható- és stabilizáló anyagai a folyadékkezelésben és az erőátvitel-alkalmazásokban)Az ólomnak a folyadékkezelésben és az erőátvitel-alkalmazásokban használt elasztomerek vulkanizálási ható- és stabilizáló anyagaiban való alkalmazásával kapcsolatos mentessége (a 2002/525/EK bizottsági határozattal módosított jelenlegi II. melléklet 8. bejegyzése) esetében az értékelés azt mutatja, hogy rendelkezésre állnak az ólommentes alternatívák. Az érdekelt felek beadványai azt támasztják alá, hogy egyes elasztomertípusokban az ólmot tartalmazó stabilizáló anyagokat már mással helyettesítik. A teljes helyettesítést 2005 júliusára végzik el valamennyi új jármű esetében. A vulkanizáló hatóanyagokkal kapcsolatban az érintett felek azt állítják, hogy jelenleg nem értékelhetőek a biztonsággal kapcsolatos hosszú távú kockázatok. Azt állítják, hogy a 0,5 tömegszázalékos ólomtartalommal rendelkező vulkanizáló hatóanyagok mutatnak fel kielégítő eredményeket a közúti közlekedésbiztonság tekintetében. Ezért ezen alkalmazások esetében több időt kell adni, hogy kellőképp megvizsgálhassák az ólommentes alternatívákat. Figyelembe véve azt, hogy léteznek helyettesítők, közúti közlekedésbiztonsági okokból további egy év megfelelőnek tűnik ezekre az alkalmazásokra vonatkozóan. Továbbá az értékelés azt mutatta, hogy műszakilag lehetetlen 0,5 tömegszázalék alá csökkenteni az erőátviteli alkalmazásokban használt elasztomerek kötőanyagainak ólomtartalmát. Ez akkor áll fenn, ha az ólmot kötőanyagként használják az elasztomervezetékeknek vagy az elasztomerrészeknek a fémhez való kötéséhez. Ezért javasolt erre az alkalmazásra vonatkozóan egy időkorlátozás nélküli új bejegyzés felvétele.E javaslat 9. bejegyzése (fékbetétek)Az ólomnak a 0,5 tömegszázaléknyi ólomtartalmú fékbetétek rezében való használatára vonatkozó mentesség a 2003. július 1-je előtt típusjóváhagyást nyert járművekkel és e járművek szervizelésével kapcsolatban 2004. július 1-jén lejárt (a 2002/525/EK bizottsági határozattal módosított jelenlegi II. melléklet 12. bejegyzése). A jelenlegi II. melléklet harmadik megjegyzése azonban 2007. július 1-jéig lehetővé teszi legfeljebb 0,4 % ólom alkalmazását, amennyiben az ólmot nem szándékosan vitték be. A javasolt 9. bejegyzés meghatározza, hogy ez a 0,4 % kizárólag a fékrendszerek súrlódó anyagában alkalmazható. Tekintettel arra, hogy műszaki szempontból lényegtelen, hogy az ólmot szándékosan vitték be vagy sem, javasolt a feltétel elhagyása.E javaslat 10. bejegyzése (szelepülések)Az ólom szelepülésekben való használatára vonatkozó mentesség tekintetében, amely 2006 júliusában jár le (a 2002/525/EK bizottsági határozattal módosított jelenlegi melléklet 13. bejegyzése), néhány érintett fél jelezte, hogy a jelenleg gyártott sorozatok felváltása intenzív tartóssági vizsgálatok elvégzését igényli, továbbá amennyiben a vizsgálatok eredménytelenül zárulnak, a motor egészét tovább kell fejleszteni. A közúti közlekedésbiztonság biztosítása érdekében javasolt a határidő egy évvel való meghosszabbítása.E javaslat 12. bejegyzése (robbanópatronok)Az ólom robbanópatronokban való használatára vonatkozó mentesség tekintetében, amely 2007. július 1-jén jár le (a jelenlegi melléklet 16. bejegyzése), az értékelés szerint az új modellek esetében a helyettesítő anyagok már a közeljövőben elérhetőek lesznek. Azonban a műszaki értékelés azt mutatja, hogy a légzsákrendszereknek több generációja van. Az újabb generációk esetében a patronokba építik be az irányító elektronikát, és a légzsákrendszerek jövőbeni generációi még több elektronikát tartalmaznak majd annak érdekében, hogy megkönnyítsék a különböző járműtípusokban való alkalmazásukat. A meglévő modellek esetében – amennyiben a balesetet követően a légzsákok cseréje szükséges – az eltérő generációkhoz tartozó légzsákrendszerek alkatrészei egymással nem felcserélhetőek, továbbá az egyik típus alkatrészei nem helyettesíthetőek egy másik típus alkatrészeivel sem. Ezért javasolt, hogy az új modellek (a 2006. július 1-je után típusjóváhagyást nyert járművek) ólommentesek legyenek, a régi modellek (a 2006. július 1-je előtt típusjóváhagyást nyert járművek) és azok cserealkatrészei pedig határidő nélküli mentességet kapjanak.E javaslat 13. a) és b) bejegyzése (korrózióvédő bevonatok)A hat vegyértékű króm korrózióvédő bevonatokban való alkalmazásának mentessége tekintetében, amely 2007. július 1-jén jár le (a 2002/525/EK bizottsági határozattal módosított jelenlegi II. melléklet 17. bejegyzése), az értékelés azt mutatja, hogy számos alkalmazás esetében létezik helyettesítő anyag. A karosszériaelemek esetében felhasznált csavarokkal és anyacsavarokkal kapcsolatos korrózióvédelem során alkalmazott hat vegyértékű króm esetében jelenleg nem áll rendelkezésre helyettesítő anyag. Ezért javasolt ezen alkalmazás mentességének egy évvel való meghosszabbítása, valamint a mentesség felülvizsgálata annak biztosítása érdekében, hogy a járművek élettartama során ne lépjen fel az alapvető mechanikai részek véletlenszerű szétkapcsolódása.E javaslat 17. bejegyzése (elektromos meghajtású járművek akkumulátorai)Az elektromos meghajtású járművek akkumulátoraiban lévő kadmium használatára vonatkozó jelenlegi mentesség 2005. december 31-én jár le. Az elektromos meghajtású járművek akkumulátoraiban lévő kadmium használata a 2005. december 31-ét megelőzően forgalomba hozott járművek csere-alkatrészeként időkorlát nélkül lehetséges (a 2002/525/EK bizottsági határozattal módosított jelenlegi melléklet 21. bejegyzése). A SUBAT-tanulmány (http://www.battery-electric.com/subatdocs/WP5-006.pdf) arra a következtetésre jutott, hogy jelenleg (azaz 2005-ben) a tisztán elektromos meghajtású járművek esetében a lítiumion technológia a legmegfelelőbb megoldás, amelyet a nátrium-nikkelklorid, az ólom-sav, a nikkel-metálhidrid és a nikkel-kadmium technológia követ. Azonban vitatott, hogy ezek a helyettesítő anyagok már jelenleg is alkalmasak-e a tömeggyártásra. Az elektromos meghajtású járművekről szóló, 2005. áprilisi monacói konferencián a SAFT támogatta a lítiumionos akkumulátortechnológiának az elektromos meghajtású járművek esetében történő alkalmazását. Sajtóközleményében a következőt állította: „ Franciaországban a SAFT dolgozik e technológia fejlesztésén. Ezt a típusú akkumulátort – főként a költségei miatt – még mindig csak szűk körben alkalmazzák. Várható az SVE cég járműveibe történő beépítése (HEULIEZ és DASSAULT ASSOCIÉS).” (lásd http://evs21.org/IMG/pdf/new_battery_technology.pdf).A SUBAT-tanulmány továbbá azt is állítja, hogy bizonyos időt kell adni a járműgyártók számára ahhoz, hogy sorozatgyártásban készülő modelljeiket átalakítsák, továbbá hogy a környezetvédelem szempontjából megfelelőbb technológiájú akkumulátorokat építhessenek járműveikbe. Közlésük szerint „a konzorciumnak a különböző érintett felekkel folytatott megbeszélései alapján ez 5 évnél rövidebb idő alatt nem lehetséges”. Továbbá az európai személygépkocsi-gyártók 2008-ig felmentést kértek a kadmiumnak az elektromos meghajtású járművekben való alkalmazására vonatkozóan.Az előbbiek alapján az elektromos meghajtású járművek elérhetőségének fenntartása érdekében javasolt az említett mentesség határidejét 2008. december 31-ig meghosszabbítani: a hosszabbítás az újabb technológián alapuló akkumulátorok kapacitásának növelése miatt, valamint annak érdekében szükséges, hogy a személygépkocsi-gyártók végrehajthassák sorozatgyártásban készülő modelljeiken az új technológián alapuló akkumulátorok beépítéséhez szükséges változtatásokat.Az alternatív technológiai megoldásokon alapuló akkumulátorok és elektromos meghajtású járművek elérhetőségének biztosítása érdekében javasolt e mentesség 2007 végéig történő felülvizsgálata.E javaslat 18. bejegyzése (a vezetéstámogató rendszerekben használt üvegmátrixok optikai komponensei)Javasolt a vezetéstámogató rendszerekben (Driver Assistance System) használt üvegmátrixok optikai komponenseiben lévő kadmium használatára vonatkozó további mentesség felvétele 2007. július 1-jei hatállyal. A vezetéstámogató rendszer a kamera segítségével megnöveli a személygépkocsi-vezető látótávolságát. A kamera üvegmátrixa (500 mg) 1% (5 mg) kadmiumot tartalmaz. A kadmium használata ebben az alkalmazásban műszaki szempontból elkerülhetetlen. Azonban folyamatban van az alternatív megoldások fejlesztése.E felmérés alapján a Bizottság 2005. április 28-án szavazás céljából a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv 18. cikkével létrehozott bizottság elé terjesztette a határozattervezetet. A határozattervezet nem kapott minősített többséget.Ennek megfelelően az 1999/468/EK tanácsi határozat[?] 5. cikkének (4) bekezdésében rögzített eljárással összhangban tanácsi határozatra vonatkozó javaslatot terjeszt a Tanács elé. Amennyiben a Tanács a javaslat előterjesztésének napjától számított három hónapon belül nem jár el ez ügyben, a javasolt intézkedéseket a Bizottság elfogadja.Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról (EGT vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az elhasználódott járművekről szóló, 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre[?] és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjára,mivel:(1) A 2000/53/EK irányelv szerint a Bizottság köteles kiértékelni az említett irányelv 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint betiltott ólom, higany, kadmium vagy hat vegyértékű króm használatát.(2) A szükséges műszaki és tudományos értékelés elvégzése után a Bizottság számos következtetésre jutott.(3) A tilalom alóli egyes mentességek meghosszabbítása szükségtelen, mivel az ólom, a higany, a kadmium vagy a hadvegyértékű króm használata az említett alkalmazásokban elkerülhetővé vált.(4) Bizonyos ólmot, higanyt, kadmiumot vagy hat vegyértékű krómot -tartalmazó anyagokat és alkatrészeket mentesíteni kell a 4. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti tilalom alól, vagy fenn kell tartani azok mentességét, mivel e veszélyes anyagok felhasználása ezekben az anyagokban vagy alkatrészekben egyelőre elkerülhetetlen. Bizonyos esetekben felül kell vizsgálni e mentességek határidejét annak felmérése érdekében, hogy a tiltott anyagok használata a jövőben is elkerülhetetlen marad-e.(5) A melléklet 2. a) pontjában említett, legfeljebb 1,5 tömegszázalék ólomtartalmú, megmunkálási célokra szánt alumínium esetében a Bizottság 2007. július 1-jéig felméri, hogy a mentesség határidejét felül kell-e vizsgálni az ólom helyettesítő anyagának elérhetőségével kapcsolatban.(6) A melléklet 4. pontjában említett ólom csapágycsészék és -perselyek esetében a Bizottság 2007. július 1-jéig felméri, hogy a mentesség határidejét felül kell-e vizsgálni annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi motorban és hajtóműben azok megfelelő működésének akadályozása nélkül lehessen ólommentes technológiát alkalmazni.(7) A melléklet 13. b. pontjában említett, a karosszériaelemek esetében felhasznált csavarokkal és anyacsavarokkal kapcsolatos korrózióvédő bevonatokban lévő hat vegyértékű króm esetében a Bizottság 2007. július 1-jéig felméri, hogy a mentesség határidejét felül kell-e vizsgálni annak biztosítása érdekében, hogy a jármű élettartama során ne lépjen fel az alapvető mechanikai részek véletlenszerű szétkapcsolódása.(8) A melléklet 17. pontjában említett, az elektromos meghajtású járművek akkumulátoraiban lévő kadmium esetében a Bizottság 2007 végéig felméri, hogy a mentesség határidejét felül kell-e vizsgálni az alternatív technológiai megoldásokon alapuló akkumulátorok és elektromos meghajtású járművek elérhetőségének biztosítása érdekében.(9) Ezért a 2000/53/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA 2005/438/EK[?] bizottsági határozat sérelme nélkül a 2000/53/EK irányelv II. melléklete helyébe e határozat mellékletének szövege lép.2 . cikkEzt a határozatot 2005. július 1-jétől kell alkalmazni.3. cikkEnnek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnökMELLÉKLET„II. mellékletA 4. cikk (2) bekezdése a) pontjának hatálya alól mentesített anyagok és alkatrészekAnyagok és alkatrészek | A mentesség alkalmazási területe és határideje | A 4. cikk (2) bekezdése b) pontjának iv. alpontja szerint felcímkézendő vagy azonosíthatóvá teendő |Ólom mint ötvözőelem |1. Acél megmunkálási célokra és galvanizált acél, legfeljebb 0,35 tömegszázalék ólomtartalommal |2. a) Alumínium megmunkálási célokra, legfeljebb 1,5 tömegszázalék ólomtartalommal | 2008. július 1. |2. b) Alumínium megmunkálási célokra, legfeljebb 0,4 tömegszázalék ólomtartalommal |3. Rézötvözet legfeljebb 4 tömegszázalék ólomtartalommal |4. Csapágycsészék és -perselyek | 2008. július 1. |Ólom és ólomvegyületek alkatrészekben |5. Akkumulátorok | X |6. Lengéscsillapítók | X |7. a). Elasztomerek vulkanizálási ható- és stabilizáló anyagai a folyadékkezelésben és az erőátvitel-alkalmazásokban, legfeljebb 0,5 tömegszázalék ólomtartalommal | 2006. július 1. |7. b) Elasztomerek kötőanyagai az erőátvitel-alkalmazásokban, legfeljebb 0,5 tömegszázalék ólomtartalommal |8. Áramköri kártyák és más elektromos berendezések forrasztóanyaga | X[?] |9. A fékbetétek súrlódó anyagában lévő réz, 0,4 tömegszázalékot meghaladó ólomtartalommal | 2007. július 1. | X |10. Szelepülések | A 2003. július 1. előtt kifejlesztett motorok: 2007. július 1. |11. Elektromos alkatrészek, amelyek üveg vagy kerámia beágyazó-anyagkeverékekben ólmot tartalmaznak, az izzók üvege és a gyújtógyertyák zománcozása kivételével | X[?] (a motorok piezoelektromos elemeitől eltérő alkatrészek esetében) |12. Robbanópatronok | A 2006. július 1. előtt típusjóváhagyást nyert járművek és az e járművek esetén a cserére szánt robbanópatronok |Hat vegyértékű króm |13. a). Korrózióvédő bevonatok | 2007. július 1. |13. b) A karosszériaelemek esetében felhasznált csavarokkal és anyacsavarokkal kapcsolatos korrózióvédő bevonatok | 2008. július 1. |14. Lakóautók abszorpciós hűtőgépei | X |Higany |15. Kisülőlámpák és műszerfali kijelzők | X |Kadmium |16. Alapozó kitt | 2006. július 1. |17. Elektromos meghajtású járművek akkumulátorai | 2008. december 31. után a NiCd akkumulátorok forgalomba hozatala csak az említett dátumot megelőzően forgalomba hozott járművek csere-alkatrészeként lehetséges | X |18. A vezetéstámogató rendszerekben használt üvegmátrixok optikai komponensei | 2007. július 1. | X |Megjegyzések:-  Az ólom, a hat vegyértékű króm és a higany esetében homogén anyagonként legfeljebb 0,1 tömegszázalékos maximális koncentráció, a kadmium esetében pedig homogén anyagonként legfeljebb 0,01 tömegszázalékos maximális koncentráció megengedett.-  A mentesség lejártának napján már forgalomba hozott járművek részeinek újrafelhasználása korlátozás nélkül lehetséges, mivel ez nem tartozik a 4. cikk (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá.[1] HL L 269., 2000.10.21., 34. o.[2] HL L 194., 1975.7.25., 39. o. A legutóbb az 1996/350/EK bizottsági határozattal (HL L 135., 1996.6.6., 32. o.) módosított irányelv.[3] HL L 170., 2002.6.29., 81. o.[4] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[5] HL L 269., 2000.10.21., 34. o. A legutóbb a 2005/438/EK bizottsági határozattal (HL L 152., 2005.6.15., 19. o.) módosított irányelv.[6] HL L 152., 2005.6.15., 19. o.[i] Szétszerelés, ha a 11. bejegyzés tekintetében a 60 g/jármű átlagos határértéket meghaladták. E kikötés alkalmazása esetén a nem a gyártó által a gyártósoron beszerelt elektronikus berendezéseket nem kell figyelembe venni.[ii] Szétszerelés, ha a 8. bejegyzés tekintetében 60 g/jármű átlagos határértéket meghaladták. E kikötés alkalmazása esetén a nem a gyártó által a gyártósoron beszerelt elektronikus berendezéseket nem kell figyelembe venni.“