				|

		52011PC0841

			Javaslat A TANÁCS RENDELETE a Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz létrehozásáról /* COM/2011/0841 végleges - 2011/0414 (CNS) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az 1990-es évek elejétől a TACIS és a
PHARE programok nukleáris biztonsággal foglalkozó programelemeinek keretében a
Bizottság munkájának elengedhetetlen részét képezte a harmadik országokban
meglévő nukleáris biztonság és nukleáris biztosítékok támogatása mind
Közép-Európában, mind pedig az egykori Szovjetunió tagállamaiban. 2007 óta a
Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz alapján a nukleáris biztonsági
együttműködés kiterjedt a harmadik országokra is, miközben az előcsatlakozási
támogatási eszköz biztosította az azon országokkal folytatott nukleáris
biztonsági együttműködést, amelyek uniós csatlakozása folyamatban volt.
Az 1986. évi csernobili baleset rávilágított a
nukleáris biztonság világméretű jelentőségére. A 2011-es
Fukusima-Daiichi baleset megerősítette, hogy további erőfeszítéseket
kell tenni a nukleáris biztonság javítására annak érdekében, hogy megfeleljünk
a legmagasabb szintű előírásoknak. Mindkét baleset egyértelműen
rámutatott arra, hogy egy nukleáris balesetnek a közegészségügyre, a társadalmi
életre, a környezetre és a gazdaságra gyakorolt hatása jócskán túlmutathat a
nemzeti határokon és esetleg világméretűvé is válhat.
A nukleáris biztonság fontosságát az Európai
Unió Tanácsának a nukleáris biztonság technológiai problémáiról szóló 1992.
június 18-i állásfoglalása is felismerte és hangsúlyozta „az európai nukleáris
biztonság különleges jelentőségét, és ezért felkéri a tagállamokat és a
Bizottságot, hogy a nukleáris területen –– különösen a más európai országokkal,
… –– folytatott közösségi együttműködés alapvető és kiemelt
fontosságú célkitűzéseként fogadja el ezen országok nukleáris
létesítményei biztonsági szintjének a közösségi gyakorlattal megegyező
szintre emelését…”.
A Közösség úgy határozott, hogy 1999-ben
csatlakozni kíván a nukleáris biztonságról szóló egyezményhez, 2005-ben pedig a
kiégett fűtőelemek kezelésének biztonságáról és a radioaktív
hulladékok kezelésének biztonságáról szóló közös egyezményhez; mindkét
egyezmény a nemzeti intézkedéseket és a nemzetközi együttműködést kívánja
fokozni e téren.
Az Európai Unió Tanácsa azzal a céllal fogadta
el a nukleáris létesítmények nukleáris biztonsági közösségi keretrendszerének
létrehozásáról szóló, 2009. június 25-i 2009/71/Euratom irányelvet, hogy
biztosítsa és elősegítse a nukleáris biztonságnak, valamint annak
szabályozásának folyamatos javítását. 2011-ben az Európai Unió Tanácsa
elfogadta a kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok
felelősségteljes és biztonságos kezelését szolgáló közösségi keret
létrehozásáról szóló irányelvet is. Ezen irányelvek, továbbá a nukleáris
biztonságnak, valamint a radioaktív hulladékok és a kiégett
fűtőelemek kezelésének az Európai Unióban alkalmazott szigorú normái
példaként szolgálnak a harmadik országok számára, melyek alapján ösztönözni
lehet őket arra, hogy hasonlóan szigorú normákat vezessenek be.
A Közösség az Euratom-Szerződés 10.
fejezetével összhangban már szoros együttműködést folytat a Nemzetközi
Atomenergia-ügynökséggel (NAÜ) (az Euratom-Szerződés második címe 7.
fejezetének célkitűzései előmozdítása érdekében) a nukleáris
biztosítéki intézkedések, valamint a nukleáris biztonság tekintetében egyaránt.

A fellendülőben lévő gazdaságokkal
folytatott szabályozási és egyéb típusú együttműködések elősegítése,
valamint az uniós megközelítések, szabályok, normák és gyakorlatok támogatása
az Európa 2020 stratégia külpolitikai célkitűzései közé tartozik.
Annak érdekében, hogy az emberi és stratégiai
biztonság előmozdítása terén a az EU globális szereplőként be tudja
tölteni szerepét, elengedhetetlen, hogy a Közösség megfelelő kapacitással
és eszközzel rendelkezzen ahhoz, hogy válaszolni tudjon a nukleáris biztonság,
a sugárvédelem és a nukleáris biztosítékok terén bármely harmadik országban
jelentkező kihívásokra, építve az Európai Unióban e téren szerzett
közösségi és tagállami tapasztalatokra. Mindezt szem előtt tartva a
javasolt Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz (INSC) folytatja az
1990-es években Közép-Európában és a volt Szovjetunió országaiban megkezdett
tevékenységeket, amelyeket 2007 óta a harmadik országokra is kiterjesztettek.
A harmadik országok bevonását eredményező
alapvető motivációk várhatóan a 2014–2020 közötti időszakban is
érvényesek maradnak. A nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködési
eszköz alapján végrehajtott főbb projektek (különösen azok, amelyek a
csernobili helyszín helyreállításához és az atomerőművek
fejlesztéséhez kapcsolódnak) azonban 2014-ig befejeződnek, így források
szabadulnak fel az egyéb aggodalomra okot adó kérdések kezelésére. A
bányatelepek helyreállításának (amelyek az alapvető környezetvédelmi
előírásokat be nem tartó urániumbányászat örökségét jelentik), a kiégett
üzemanyag ártalmatlanításának, a hulladékkezelésnek és a létesítmények
leszerelésének a program prioritásai között kell szerepelnie.
Az uniós beavatkozás a technikai
segítségnyújtástól elmozdul az együttműködés felé. Olyan
elsőrendű tevékenységekre összpontosít, amelyek a nukleáris
biztonsági kultúra, a sugárvédelem és a biztosítékok javítására irányulnak.
Az Euratom keretprogramok alapján a kutatási
és innovációs tevékenységek azzal a céllal ösztönzik a súlyos balesetek
megelőzését és hatásuk csökkentését, valamint a sugárvédelem javítását,
hogy erősítsék a biztonsági kultúrát. Az Euratom-Szerződés szerint a
nukleáris biztonság terén kötött kétoldalú nemzetközi együttműködési
megállapodásokra szintén úgy tekinthetünk, hogy azok a harmadik országbeli
partnerekkel együtt tett fokozott kutatási és innovációs erőfeszítések
révén hozzájárulnak a nukleáris biztonság és a sugárvédelem növeléséhez,
valamint a radioaktív hulladékok megfelelőbb kezeléséhez.
A Fukusima-Daiichi baleset nyomán levont
tanulságok az elkövetkező években fontos szerepet játszanak majd a
nukleáris biztonság javításában. Az uniós tagállamok által végzett átfogó és
átlátható kockázat- és biztonsági értékelések (ellenállóképességi próbák) –
amelyeket kiterjesztenek az Unióval szomszédos országokra és esetleg más
harmadik országokra is – eredményei várhatóan jelentős hatást gyakorolnak
majd az atomerőművek tervezésére, működésére, karbantartására és
szabályozására. Az EU-ban szerzett tapasztalatok fontosak lesznek a harmadik
országok számára is.
A Nukleáris Biztonsági Együttműködési
Eszköz szerint zajló együttműködésnek ki kell egészítenie azt az
együttműködést, amelyet az Európai Unió egyéb fejlesztési
együttműködési eszközök keretében biztosít, az elfogadott intézkedéseknek
pedig összhangban kell lenniük az Európai Közösségnek az érintett
partnerországokra vonatkozó átfogó stratégiai politikai keretével. A nukleáris
biztonság növelésével kapcsolatos nemzetközi kötelezettségvállalások fényében a
Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz szerint zajló
együttműködésnek törekednie kell a nukleáris kutatási és képzési
tevékenységekre vonatkozó Euratom keretprogramokkal való szinergiák további
kiaknázására.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK
EREDMÉNYEI ÉS A HATÁSVIZSGÁLAT
Nyilvános konzultáció
A Bizottság 2010. november 26. és 2011. január
31. között nyilvános konzultációt tartott az EU külső tevékenységeinek
jövőbeli finanszírozásáról. Az eljárás egy online kérdőíven alapult,
amelyet a Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat érintett szolgálatai által
készített, „Hogyan történjék az EU külső tevékenységeinek finanszírozása
2013 után?” című háttéranyag kísért. A nyilvános konzultációra
beérkezett 220 hozzászólás a külső tevékenységekben résztvevő
közösségre jellemző szerkezetek, vélemények és hagyományok széleskörű
és változatos spektrumát tükrözte.
Általánosságban a válaszok nem javasolták a
meglévő eszközök jelenlegi szerkezetének jelentős módosítását. Számos
olyan kérdést azonosítottak azonban, amelyek a Nukleáris Biztonsági
Együttműködési Eszköz szempontjából relevánsak, és amelyeket az új
rendelet előkészítésekor figyelembe vesznek.
A válaszadók jelentős része (körülbelül
70%) megerősítette, hogy az EU pénzügyi beavatkozása lényeges
hozzáadott értéket biztosít azokon a fő szakpolitikai területeken,
amelyeket a külső tevékenységeket szolgáló uniós pénzügyi eszközök
támogatnak. Az uniós hozzáadott érték szempontját – mint jövőbeli fő
hajtóerőt – több válaszadó is megemlítette: az EU-nak ki kell aknáznia a
globális jelenlétéhez, széles körű szakértelméhez, nemzetek feletti
jellegéhez, a koordináció elősegítésében játszott szerepéhez, valamint a
méretgazdaságossághoz kapcsolódó helyzeti előnyét.
Közel valamennyi válaszadó (92%) egy olyan differenciáltabb
megközelítést támogat, amelyet szilárd kritériumokra és eredményes
adatgyűjtésre alapozva a kedvezményezett ország helyzetére szabtak annak
érdekében, hogy ennek révén növeljék az uniós pénzügyi eszközök hatását.
A válaszadók több mint kétharmada szerint az a
külső tevékenységek során megfelelően figyelembe veszik az EU
érdekeit, és e külső tevékenységet még nagyobb mértékben az uniós értékekre
és elvekre kell alapozni. Ezzel ellentétben a válaszadók kisebb része úgy ítéli
meg, hogy az EU külső tevékenységeinek jobban kellene összpontosítaniuk az
EU saját világgazdasági érdekeire, különösen ami a fellendülőben lévő
gazdaságokat illeti.
A válaszadók túlnyomó többsége támogatja, hogy
a jövőbeli eszközökben és a projektek/programok végrehajtása során jobban
összpontosítsanak a nyomonkövetési és értékelési rendszerekre.
A külső uniós finanszírozás
láthatóságának növelésére nyíló lehetőségek tekintetében az érintettek
többsége támogatja a – különösen a kedvezményezett országokban zajló –
tájékoztatási és kommunikációs tevékenységek terén tett nagyobb
erőfeszítéseket; a hatékony szakpolitikák és stratégiák, valamint a
harmadik országokban való jelenlét azonban jobban szolgálják az EU nagyobb
láthatóságát, mint a kommunikációra fordított további összegek.
Az érintettek jelentős mértékben
támogatták azokat az ötleteket, amelyek egyrészt az EU donorok között
betöltött koordinációs szerepének megerősítésére irányultak,
másrészt pedig arra, hogy a végrehajtó partnerek nagyobb láthatóságot
biztosítsanak az uniós finanszírozás számára.
Hatásvizsgálat
A Bizottság által végzett hatásvizsgálat négy
opciót vizsgált meg:
(a)
az Európai Unió nem tesz további lépéseket (nincs
Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz ). A nukleáris biztonság célját
szolgáló bizonyos együttműködési tevékenységek a földrajzi
együttműködési eszközökbe illeszthetők, és ily módon hajthatók végre.
Ez azonban a jogalap tekintetében bonyodalmakhoz, illetve a kérdés erősen
technikai jellege miatt nem kielégítő végrehajtáshoz vezethet.
(b)
nincs változás (a harmadik országokkal folytatott
együttműködés a Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz
létrehozásáról szóló rendelet keretében zajlik tovább); Ez az opció nem tenné
lehetővé a levont tanulságok rendeletbe illesztését, a földrajzi hatály
felülvizsgálatát, valamint az együttműködés kritériumainak és a
prioritásoknak a meghatározását. Ezen opció elszalasztaná a lehetőséget a
rendelet hatékonyságának növelésére és végrehajtásának javítására.
(c)
A Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz létrehozásáról
szóló rendelet módosítása. A módosított rendelet biztosíthatja a földrajzi
hatály kibővítését valamennyi harmadik országra (köztük azokra, amelyek
jelenleg az előcsatlakozási eszköz hatálya alá tartoznak), valamint
meghatározhatja az együttműködés prioritásait és kritériumait. Mindez a
jelenlegi rendelet esetében fennálló helyzetet egyszerűsítené és
hatékonyabbá tenné a végrehajtást.
(d)
Egy új eszköz létrehozása, amely magában foglalja a
jelenlegi eszköz hatályát, továbbá a Stabilitási Eszköz hatályának egy részét.
Mindez biztosíthatja a nukleáris biztonság, védelem és biztosítékok egységes
megközelítését; azonban az új eszköz kettős jogalapot (az Euratom-Szerződés
és az Európai Unió működéséről szóló szerződés) kívánna meg. A
kettős jogalap miatt valószínűleg összetettebbé válna a végrehajtás,
és folyamatos szoros koordinációra lenne szükség más kockázatmérséklő intézkedésekkel
(vegyi és biológiai).
A rendelet módosítására vonatkozó opciót
részesítették előnyben. A „nincs változás” és az „új eszköz”
lehetőségével összehasonlítva ezen opció révén folytatódhat egy kipróbált
rendszer alkalmazása és a belőle származó tapasztalatok felhasználása,
miközben az azonosított problémák megoldásra kerülnek, és a beavatkozás
korlátai egyértelműbbé válnak. Ez és az egyetlen jogalap felhasználása
(összevetve az „új eszköz” opcióval) egyszerűsíti a végrehajtást.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A Nukleáris Biztonsági Együttműködési
Eszköz létrehozásáról szóló jelenlegi rendelet jogalapjául az Európai
Atomenergia-Közösséget létrehozó szerződés (Euratom-szerződés) és
különösen annak 203. cikke szolgál. Az uniós szintű nukleáris biztonság
jogi keretének, valamint annak a ténynek figyelembe vételével, hogy a
felülvizsgált hatály nem kívánja meg a jogalap megváltoztatását, a
jövőbeli rendelet jogalapját is e szerződésnek kell képeznie
Szubszidiaritás és arányosság
A közös szakpolitikák és stratégiák keretében
27 tagállammal fellépő EU rendelkezik egyedül a globális kihívások
kezeléséhez szükséges kritikus tömeggel, miközben a tagállamok fellépései
korlátozottak és széttagoltak lehetnek, a projektek gyakran túl kicsik ahhoz,
hogy a szakterületen fenntartható változást eredményezzenek. E kritikus tömeg
az EU-t megfelelőbb helyzetbe hozza ahhoz, hogy a partnerkormányokkal
politikai párbeszédet folytasson.
Az EU egyedülállóan semleges és pártatlan
helyzetben van ahhoz, hogy a tagállamokkal együtt és azok nevében külső
tevékenységet végezzen, hitelesebbé válva azokban az országokban, ahol fellép.
Az EU a legjobb helyzetben van ahhoz, hogy polgárai nevében világszinten
vezető szerepet töltsön be.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A Bizottság javasolja, hogy a 2014–2020
közötti időszakra 70 milliárd EUR-t különítsenek el a külső
tevékenység számára[1].
A Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz számára a 2014–2020 közötti
időszakra elkülönített pénzügyi előirányzat 631,1 millió EUR (560
millió EUR a 2011. évi árakon). A Nukleáris Biztonsági Együttműködési
Eszköz esetében az indikatív éves költségvetési kötelezettségvállalásokat az
alábbi táblázat tartalmazza.
 Év || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 allokáció az INSC számára (millió EUR) || 84.9 || 86.6 || 88.3 || 90.1 || 91.9 || 93.7 || 95.6 || 631.1
Az egyes konkrét célkitűzések szerinti
indikatív keretösszegeket a pénzügyi kimutatás határozza meg.
5.           OPCIONÁLIS ELEMEK
Egyszerűsítés
A horizontális jellegű cikkeket
elhagyták, mivel azok az Unió külső fellépési eszközeinek végrehajtására
vonatkozó közös szabályok és eljárások megállapításáról szóló …./…. rendelet
hatálya alá tartoznak.
A Nukleáris Biztonsági Együttműködési
Eszköz programozásának és végrehajtásának egyszerűsítése érdekében a
rendelet melléklete határozza meg az együttműködés kritériumait, valamint
az együttműködési projektek kiválasztásának tematikus és földrajzi
prioritásait.
A rendelet legfontosabb cikkeinek,
valamint a jelenlegi Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszközhöz
kapcsolódó változások magyarázata
I. CÍM –
Célkitűzések
1. cikk – Tárgy
és hatály
Az 1. cikk a rendelet célkitűzését és
hatályát határozza meg: A rendelet valamennyi harmadik országra alkalmazandó (a
melléklet ezt részletesen kifejti).
Három konkrét célkitűzést határoztak meg:
a) hatékony nukleáris biztonsági kultúra és a
legmagasabb szintű nukleáris biztonság és sugárvédelem előmozdítása;
b) a kiégett fűtőelemek és a
radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelése, a korábbi
nukleáris telephelyek és létesítmények leszerelése és helyreállítása;
c) a nukleáris anyagokra vonatkozó eredményes
és hatékony biztosítéki intézkedések alkalmazására vonatkozó keretrendszerek és
módszertanok létrehozása a harmadik országokban.
A Nukleáris Biztonsági Együttműködési
Eszköz létrehozásáról szóló jelenlegi rendelethez viszonyítva az
előterjesztés egyszerűsödött. A jelenlegi Nukleáris Biztonsági
Együttműködési Eszköz 1. és 2. cikkét összevonták. A cikk meghatározza az
együttműködés fő területeit, miközben a melléklet a konkrét
intézkedéseket határozza meg.
II. CÍM - Az alapok
programozása és indikatív elosztása
2. cikk – Stratégiai dokumentumok
E cikk kimondja, hogy a többéves stratégiai
dokumentum(ok)nak tartalmaznia kell az együttműködés általános alapját,
meghatározva az Unió stratégiáját a rendelet szerinti együttműködés terén.
3. cikk – Többéves indikatív programok
A cikk kimondja, hogy a többéves indikatív
programoknak határozzák meg a finanszírozásra kiválasztott, elsőbbséget
évező területeket, a konkrét célkitűzéseket, a teljesítménymutatókat
és az indikatív pénzügyi allokációkat.
III. CÍM -
Végrehajtás
E cím jelentős mértékben
egyszerűsödött, mivel a 4. cikk kimondja, hogy a határozatot az Unió
külső fellépési eszközeinek végrehajtására vonatkozó közös szabályok és
eljárások megállapításáról szóló …/… rendelettel összhangban kell végrehajtani.
IV. CÍM – Záró
rendelkezések
E cím határozza meg
a pénzügyi referenciaösszeget (7. cikk) és a hatálybalépést (8. cikk).
MELLÉKLET
A konkrét támogatott intézkedésekről
és a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködés kritériumairól szóló melléklet beillesztésére azért került sor, hogy a rendelet szövege,
illetve a rendelet végrehajtása tovább egyszerűsödjön az
együttműködés területeinek, a technikai és földrajzi hatálynak, az
együttműködés kritériumainak és a prioritásoknak a meghatározásával.
A javaslat értelmében a mellékletet
egyszerűbb eljárás során lehet módosítani, mint amilyen eljárásra a teljes
rendelet módosításához lenne szükség (a rendelet 5. cikke).
A melléklet meghatározza a rendelet (a
jelenlegi Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz felülvizsgált, az
együttműködés területeit újra meghatározó változata) által támogatott
konkrét intézkedéseket, a harmadik országokkal folytatott, a nukleáris
biztonság célját szolgáló együttműködés kritériumait, a prioritásokat és a
koordinációt. Az együttműködés kritériumai alapvetően a Tanács által
2008-ban javasolt kritériumokat veszik figyelembe és követik.
2011/0414 (CNS)
Javaslat
A TANÁCS RENDELETE
a Nukleáris Biztonsági Együttműködési
Eszköz létrehozásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget
létrehozó szerződésre és különösen annak 203. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság
javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére[2],
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
E rendelet jelenti azon eszközök egyikét, amelyek
az Európai Unió külpolitikai céljainak közvetlen támogatását szolgálják, és a
nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködési eszköz létrehozásáról
szóló, 2007. február 19-i 300/2007/Euratom tanácsi rendelet[3] helyébe lép, amely 2013.
december 31-én hatályát veszti.
(2)
Az Európai Unió fontos részt vállal a harmadik
országok számára biztosított gazdasági, pénzügyi, technikai, humanitárius és
makrogazdasági segítségnyújtásban. Ez a rendelet az együttműködés és a
segítségnyújtás megtervezésére létrehozott azon keretrendszer része, amelynek
célja a harmadik országokban a nukleáris biztonság és a sugárvédelem magas
szintjének növelésére irányuló erőfeszítések, valamint a nukleáris
anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések
alkalmazásának támogatása.
(3)
Az 1986. évi csernobili baleset rávilágított a
nukleáris biztonság világméretű jelentőségére. A 2011-es
Fukusima-Daiichi baleset megerősítette, hogy további erőfeszítéseket
kell tenni a nukleáris biztonság javítására annak érdekében, hogy megfeleljünk
a legmagasabb szintű előírásoknak. A lakosság életét és egészségét
fenyegető veszélyek kiküszöböléséhez szükséges biztonsági feltételek
megteremtése érdekében az Európai Atomenergia-közösségnek (a továbbiakban: a Közösség)
képesnek kell lennie harmadik országok nukleáris biztonságának támogatására
(4)
A közös szakpolitikák és stratégiák terén a
tagállamaival együtt fellépő Európai Unió rendelkezik egyedül a globális
kihívások kezeléséhez szükséges kritikus tömeggel és a harmadik országokkal
folytatott együttműködés koordinációja szempontjából legjobb pozícióval.
(5)
Az 1999/819/Euratom bizottsági határozat[4] révén a Közösség csatlakozott a
nukleáris biztonságról szóló 1994. évi egyezményhez. A 2005/510/Euratom
bizottsági határozat[5]
által a Közösség csatlakozott a kiégett fűtőelemek kezelésének
biztonságáról és a radioaktív hulladékok kezelésének biztonságáról szóló közös
egyezményhez.
(6)
A Tanácsa azzal a céllal fogadta el a nukleáris
létesítmények nukleáris biztonsági közösségi keretrendszerének létrehozásáról
szóló, 2009. június 25-i 2009/71/Euratom irányelvet[6], hogy biztosítsa és
elősegítse a nukleáris biztonságnak, valamint annak szabályozásának
folyamatos javítását. A Tanács elfogadta a kiégett fűtőelemek és a
radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelését szolgáló
közösségi keret létrehozásáról szóló, 2011. július 19-i 2011/70/Euratom
irányelvet[7]
is. Ezen irányelvek, továbbá a nukleáris biztonságnak, valamint a radioaktív
hulladékok és a kiégett fűtőelemek kezelésének az Unióban alkalmazott
szigorú normái szolgálnak példaként a harmadik országok számára, ösztönözve
őket arra, hogy hasonlóan szigorú normákat vezessenek be.
(7)
A feltörekvő gazdaságokkal folytatott
szabályozási és egyéb típusú együttműködések elősegítése, valamint az
uniós megközelítések, szabályok, normák és gyakorlatok támogatása az Európa
2020 stratégia külpolitikai célkitűzései közé tartozik.
(8)
Az Unió tagállamai az atomsorompó-szerződés és
kiegészítő jegyzőkönyvének aláíró felei.
(9)
A Közösség az Euratom-Szerződés 10.
fejezetével összhangban már szoros együttműködést folytat a Nemzetközi
Atomenergia-ügynökséggel (NAÜ) (az Euratom-Szerződés második címe 7.
fejezetének célkitűzései előmozdítása érdekében) a nukleáris biztosítéki
intézkedések, valamint a nukleáris biztonság tekintetében egyaránt.
(10)
A Közösség számára különösen szükséges – az Unión
belüli, saját biztosítéki tevékenységéből származó tapasztalatokra építve
– a harmadik országokbeli, a nukleáris anyagokra vonatkozó hatékony biztosítéki
intézkedések alkalmazását támogató erőfeszítések folytatása.
(11)
Nyilvánvaló, hogy a létesítmények biztonsága
továbbra is az üzemeltetők és a létesítmény felett joghatósággal
rendelkező állam felelőssége.
(12)
Bár az uniós külső támogatás finanszírozási
igényei növekednek, az Unió gazdasági és költségvetési helyzete korlátozza az
ilyen jellegű támogatás számára rendelkezésre álló forrásokat. A
Bizottságnak ezért ki kell alakítania a rendelkezésre álló források
leghatékonyabb felhasználásának módját, e célból pedig tőkeáttételi hatású
pénzügyi eszközöket kell használnia. A pénzügyi eszközök által befektetett és
generált források felhasználásának és újrafelhasználásának lehetőségével e
tőkeáttételi hatás fokozható.
(13)
A jelen rendelet végrehajtása egységes
feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni a
Bizottságra.
(14)
Az e rendelet szerint támogatott fellépések
programozásával és finanszírozásával kapcsolatos végrehajtási hatáskört a
Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami
ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek
megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és a
tanácsi rendeletnek[8]
megfelelően kell gyakorolni. A végrehajtási jogi aktusok természetét,
különösen politika iránymutató jellegét vagy pénzügyi következményeit
figyelembe véve, az elfogadásukra elvben a vizsgálóbizottsági eljárást kell
alkalmazni, kivéve a kevés költséggel járó technikai végrehajtási intézkedések
esetében. Kellően indokolt és rendkívül sürgős, az Unió gyors
válaszát igénylő esetben a Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási
jogi aktusokat kell elfogadnia.
(15)
Az Unió külső fellépési eszközeinek
végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a(z) ….-i …/… európai
parlamenti és tanácsi rendelet határozza meg.
(16)
Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetét és
működését a 2010/427/EU tanácsi határozat állapítja meg,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I.
CÍM
CÉLKITŰZÉSEK
1. cikk
Tárgy és hatály
Az Európai Unió e rendelet rendelkezéseivel
összhangban finanszírozást nyújt harmadik országokban a magas szintű
nukleáris biztonság és a sugárvédelem előmozdítását, valamint a nukleáris
anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések
alkalmazását támogató intézkedésekhez.
(1)
Az elérendő konkrét célok a következők
lesznek:
a)      hatékony nukleáris biztonsági kultúra és
a legmagasabb szintű nukleáris biztonság és sugárvédelem
előmozdítása;
b)      a kiégett fűtőelemek és a
radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelése, a korábbi
nukleáris telephelyek és létesítmények leszerelése és helyreállítása;
c)      a nukleáris anyagokra vonatkozó
eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések alkalmazására vonatkozó
keretrendszerek és módszertanok létrehozása a harmadik országokban.
(2)
A fent említett konkrét célkitűzések elérése
terén tett általános előrelépéseket az egyes alábbi teljesítménymutatók
alapján értékelni kell:
a)      a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség
vonatkozó szakértői látogatásai során azonosított kérdések száma és
fontossága;
b)      a kiégett üzemanyagra, nukleáris
hulladékra és a leszerelésre vonatkozó stratégiák, a vonatkozó jogszabályi és
szabályozási keret, és a projektek végrehajtása terén történt fejlődés
állapota;
c)      a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség
nukleáris biztosítéki jelentéseiben azonosított kérdések száma és fontossága.
(3)
A Bizottság gondoskodik róla, hogy az elfogadott
intézkedések összhangban állnak az Európai Uniónak a partnerországra vonatkozó
átfogó stratégiai politikai keretével, különösen az Unió fejlesztési és
gazdasági együttműködési politikáinak és programjainak
célkitűzéseivel.
(4)
Az e rendelet által támogatott konkrét
intézkedéseket és a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködés
kritériumait a melléklet részletezi.
(5)
Az e rendelet által biztosított pénzügyi, gazdasági
és technikai segítségnyújtásnak ki kell egészítenie azt az együttműködést,
amelyet az Európai Unió egyéb fejlesztési együttműködési eszközök
keretében biztosít.
II.
CÍM
AZ
ALAPOK PROGRAMOZÁSA ÉS INDIKATÍV ELOSZTÁSA
2. cikk
Stratégiai dokumentumok
(1)
Az e rendelet szerinti uniós együttműködést
több évre szóló stratégiai dokumentumok alapján kell végrehajtani.
(2)
A többéves stratégiai dokumentumnak tartalmaznia
kell az együttműködés általános alapját, és legfeljebb hétéves
időtartamra vonatkozóan kell elkészíteni. A stratégiai dokumentum
meghatározza az e rendelet szerinti együttműködésre vonatkozó uniós
stratégiát, tekintettel az érintett ország szükségleteire, az Unió
prioritásaira, a nemzetközi helyzetre és a főbb partnerek tevékenységeire.
(3)
A stratégiai dokumentumok célja, hogy az Unió
átfogó céljával és alkalmazási körével, célkitűzéseivel, alapelveivel és
szakpolitikáival összhangban összefüggő keretet biztosítsanak az Unió és
az érintett partnerország vagy -régió közötti együttműködéshez.
(4)
A stratégiai dokumentumok előkészítésére a
támogatás hatékonyságára vonatkozó következő elveket kell alkalmazni:
nemzeti felelősségvállalás, partnerség, koordináció, harmonizáció, a
kedvezményezett ország vagy régió rendszeréhez való igazodás, kölcsönös
elszámoltathatóság és eredményorientáltság.
(5)
Ezeket a stratégiai dokumentumokat a Bizottság a
közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében említett
vizsgálóbizottsági eljárással összhangban hagyja jóvá. A stratégiai
dokumentumokat az időtartam felénél, vagy bármely szükséges esetben felül
lehet vizsgálni ugyanazon eljárás szerint. A stratégia olyan jellegű
frissítéséhez, amely nem befolyásolja a dokumentumban meghatározott eredeti
prioritási területeket és célkitűzéseket, nem szükséges ezen eljárás
alkalmazása.
3. cikk
Többéves indikatív programok
(1)
A többéves indikatív programokat a 2. cikkben
említett stratégiai dokumentumok alapján kell kidolgozni. A többéves indikatív
programoknak rendszerint 2–4 éves időszakot kell felölelniük.
(2)
A többéves indikatív programoknak meg kell
határozniuk a finanszírozásra kiválasztott, elsőbbséget évező
területeket, a konkrét célkitűzéseket, a várt eredményeket, a
teljesítménymutatókat és az indikatív keretösszegeket, mind az átfogóan, mind
pedig a prioritásterületek szerint, valamint magukban kell foglalniuk a
felhasználatlan pénzeszközök ésszerű tartalékkeretét; e keretösszegek
adott esetben tartományként vagy minimumként is megadhatók.
(3)
Annak érdekében, hogy az érintett ország vagy régió
megfelelő mértékben felelősséget vállaljon az eljárás iránt és a
nemzeti fejlesztési stratégiákra ösztönzőleg hassanak, a többéves
indikatív programokat alapvetően a partnerországokkal vagy -régiókkal
folytatott párbeszédre kell alapozni, amelyben részt vesznek az érintett felek.
(4)
Ezeket a többéves indikatív programokat a közös
végrehajtási rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági
eljárással összhangban kell elfogadni.
(5)
A többéves indikatív programokat szükség szerint
frissíteni kell, figyelembe véve a vonatkozó stratégiai dokumentum
felülvizsgálatát ugyanezen eljárás szerint.
A vizsgálóbizottsági eljárásra azonban nincs szükség a többéves
indikatív programok olyan módosításaikor, amelyek technikai kiigazításokat
tesznek, átcsoportosítják a forrásokat a prioritásterületenkénti allokációkon
belül, vagy kevesebb mint 20%-kal növelik, illetve csökkentik az eredeti
indikatív allokációt, feltéve, hogy e módosítások nem befolyásolják a
dokumentumban meghatározott eredeti prioritási területeket és
célkitűzéseket. A Bizottság bármely technikai kiigazításról egy hónapon
belül tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
III.
CÍM
VÉGREHAJTÁS
4. cikk
Végrehajtás
E rendeletet az Unió külső fellépési
eszközeinek végrehajtására vonatkozó közös szabályok és eljárások
megállapításáról szóló, ….-i …/… európai parlamenti és tanácsi rendelet (a
továbbiakban: a közös végrehajtási rendelet) összhangban kell végrehajtani.
IV.
CÍM
ZÁRÓ
RENDELKEZÉSEK
5. cikk
A mellékletek módosítása
E rendelet mellékletét a közös végrehajtási
rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással
összhangban kell elfogadni.
6. cikk
Bizottság
A Bizottság munkáját a Nukleáris Biztonsági
Együttműködési Bizottság segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet
szerint bizottság.
7. cikk
Európai Külügyi Szolgálat
E rendeletet az Európai Külügyi Szolgálat
szervezetének és működésének a megállapításáról szóló 2010/427/EU tanácsi
határozattal összhangban kell alkalmazni.
8. cikk
Pénzügyi referenciaösszeg
(1)
E rendelet 2014–2020-as időszakban
történő végrehajtásának pénzügyi referenciaösszege 631 100 000
EUR.
(2)
Az éves előirányzatokat a többéves pénzügyi
kereten belül a költségvetési hatóság engedélyezi.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2014. január 1-jétől
alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező
és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban, a Szerződéseknek
megfelelően.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET
A
konkrét támogatott intézkedések és a nukleáris biztonság célját szolgáló
együttműködés kritériumai
E rendelet a magas szintű nukleáris
biztonság és a sugárvédelem előmozdítását, valamint a nukleáris anyagokra
vonatkozó eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések alkalmazását
támogatja a világ azon harmadik országaiban, amelyek e téren együttműködésre
törekednek. E melléklet meghatározza a konkrét támogatott intézkedéseket és a
nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködés kritériumait, valamint a
prioritásokat.
Konkrét támogatási intézkedések
Az alábbi intézkedések támogathatók az e
rendelet 1. cikkében foglalt célkitűzések megvalósítása érdekében.
(a)
A hatékony nukleáris biztonsági kultúra és a
legmagasabb szintű nukleáris biztonság és sugárvédelem előmozdítása
minden szinten, különösen a következők révén:
–
a szabályozó hatóságok és a technikai támogatást
nyújtó szervezetek, valamint a szabályozási keretrendszer megerősítésének
folyamatos támogatása, különösen az engedélyező tevékenységek, köztük a
hatékony és átfogó kockázat- és biztonsági értékelések (úgynevezett
ellenálló-képességi próbák) felülvizsgálata és nyomon követése tekintetében;
–
hatékony szabályozási keretek, eljárások és
rendszerek támogatása a radioaktív anyagok – különösen a nagy aktivitású
sugárforrások – ionizáló sugárzásával szembeni megfelelő védelem
biztosítása és a biztonságos elhelyezés céljából;
–
a radiológiai következményekkel járó balesetek
megelőzése, és azok esetleges előfordulása esetén a következmények
enyhítése (például a radioaktív kibocsátás esetén a környezet figyelemmel
kísérése, a hatáscsökkentő és helyreállító tevékenységek megtervezése és
végrehajtása) továbbá a vészhelyzeti tervezés, felkészültség és reagálás, a
polgári védelem és a helyreállítási intézkedések tekintetében hatékony
szabályozás kialakítása;
–
különleges esetekben a nukleáris üzemeltetők
támogatása – konkrét és alaposan indokolt körülmények között – az átfogó
kockázat- és biztonsági értékeléseket (ellenálló-képességi próbákat) nyomon
követő intézkedések keretében;
(b)
A kiégett fűtőelemek és a radioaktív
hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelése, a korábbi nukleáris
telephelyek és létesítmények leszerelése és helyreállítása különösen a
következők révén:
–
a harmadik országokkal a kiégett
fűtőelemek és a radioaktív hulladék kezelése (pl. szállítás,
előkészítés, kezelés, feldolgozás, tárolás és ártalmatlanítás) terén folytatott
együttműködés, ideértve a kiégett fűtőelemek és a radioaktív
hulladékok felelősségteljes kezelésére vonatkozó konkrét stratégiák és
keretrendszerek kidolgozását;
–
 a meglévő létesítmények leszerelésére, a
korábbi nukleáris telephelyek és az uránbányászat után fennmaradt helyszínek
helyreállítására, valamint a tengerben elsüllyedt radioaktív tárgyak és anyagok
felkutatására és kezelésére vonatkozó konkrét stratégiák és keretrendszerek
kidolgozása;
–
a nukleáris biztosítéki intézkedések végrehajtásához
szükséges szabályozási keret és módszerek (köztük a nukleáris kriminalisztikai
módszerek) létrehozása, beleértve a hasadóanyagok állami és üzemeltetői
szintű, megfelelő nyilvántartását és ellenőrzését is;
–
a fenti területeken (többek között a meglevő
nemzetközi szervezetek, különösen a NAÜ keretében) folytatott nemzetközi
együttműködést előmozdító intézkedések, beleértve a nemzetközi
egyezmények és szerződések végrehajtását és nyomon követését, az
információcserét, a kapacitásépítést és képzést a nukleáris biztonság és a
kutatás terén;
Ezen intézkedéseknek magukban kell foglalniuk
az ismeretek átadásának jelentős hányadát az elért eredmények
fenntarthatósága érdekében. Az intézkedéseket a harmadik országok hatóságaival,
nukleáris szabályozó hatóságaikkal és a technikai támogatást nyújtó
szervezeteikkel, egyes konkrét esetekben pedig a nukleáris üzemeltetőkkel
folytatott együttműködés révén kell végrehajtani. Az intézkedéseket a
nukleáris kutatási és képzési tevékenységekre vonatkozó Euratom keretprogramokkal
való szinergiák további kiaknázása révén is támogatni kell.
Kritériumok[9]
Az együttműködést az alábbi kritériumokra
és a harmadik országok által teljesített feltételekre kell alapozni.
1. Általános szempontok
–
Az együttműködés kiterjedhet valamennyi harmadik
országra (nem uniós tagállamra) világszerte.
–
A csatlakozó országok és az európai
szomszédságpolitika régiójába tartozó országok elsőbbséget élveznek.
Előnyben részesülnek a regionális megközelítések.
–
A magas jövedelmű országok csak kivételes
intézkedések lehetővé tétele érdekében – például egy jelentős
nukleáris balesetet követően – vonhatók be az együttműködésbe,
amennyiben ez szükséges és helyénvaló.
–
A harmadik ország és az Európai Unió közötti
viszonossági szerződést és az egységes értelmezést a Bizottsághoz
benyújtott, az adott kormány számára kötelezettséget jelentő hivatalos
kérelemmel kell megerősíteni.
–
Az Európai Unióval együttműködni kívánó
harmadik országoknak teljes mértékben el kell kötelezniük magukat az
atomsorompó-elvek mellett. Ezen országoknak a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség
nukleáris biztonságról és védelemről szóló megfelelő egyezményeinek
részes feleivé is kell válniuk, illetve az ezen egyezményekhez való csatlakozás
iránti szilárd elkötelezettségüket bizonyító lépéseket kell tenniük. Az Európai
Unióval folyatott együttműködés feltételévé lehetne tenni a vonatkozó
egyezményekhez történő csatlakozást vagy az egyezmények részes felévé
válás érdekében tett lépéseket. Vészhelyzetekben ezen elvet kivételes esetben
rugalmasan kell alkalmazni.
–
Annak érdekében, hogy biztosítva legyen az
együttműködés célkitűzéseinek tiszteletben tartása és nyomon
követése, a kedvezményezett harmadik országnak el kell fogadnia a végrehajtott
tevékenységek értékelésének elvét. Ez az értékelés lehetővé teszi az elfogadott
célkitűzések tiszteletben tartásának nyomon követését és
ellenőrzését, továbbá feltétele lehet a közösségi hozzájárulás folyósítása
folytatásának.
–
Az e rendelet alapján a nukleáris biztonság és
biztosítékok terén zajló együttműködés nem az atomenergia felhasználásának
előmozdítására irányul.
2. Kiépített atomenergia-termelő
kapacitással rendelkező országok
Azon országok
esetében, amelyek már részesültek közösségi finanszírozásban, a további
együttműködés a közösségi költségvetésből finanszírozott fellépések
értékelésétől és az új szükségletek megfelelő indoklásától függ. Az
értékelésnek lehetővé kell tennie az együttműködés természetének,
valamint az ezen országok számára a jövőben megítélt összegeknek a
pontosabb meghatározását.
A gyors együttműködést igénylő
országok esetében meg kell fontolni:
(a)
a nukleáris biztonság és védelem tekintetében
fennálló helyzet fényében mennyire sürgető a fellépés az adott országban;
továbbá
(b)
egyes olyan országokban, ahol az
atomenergia-termelő kapacitás ambiciózus fejlesztésére irányuló programot
irányoztak elő, mennyire fontos a megfelelő pillanatban történő
fellépés, amely azt célozza, hogy e fejlesztéssel együtt erősödhessen a
nukleáris biztonsági és védelmi kultúra, különösen a szabályozó hatóságok és a
technikai segítséget nyújtó szervezetek telepítése vagy megerősítése,
valamint a kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok
felelősségteljes kezelésére vonatkozó stratégiák és keretrendszerek
kidolgozása tekintetében.
Az Integrált
Hatóság-felülvizsgálati Szolgálat (IRRS) és a NAÜ Üzemeltetési Biztonságot Felülvizsgáló
Csoport (OSART) kiküldetéseinek igénybe vétele kedvező elbírálásban
részesül majd, ez azonban nem jelenti azt, hogy ez az uniós együttműködés
hivatalos kritériumának számítana.
3. Kiépített atomenergia-termelő
kapacitással nem rendelkező országok:
Azon országok
esetében, amelyek kutatóreaktorokkal rendelkeznek, de nem kívánnak
atomenergia-termelő kapacitást kiépíteni, az együttműködés a
sürgősség fokától függ a nukleáris biztonság és védelem tekintetében
fennálló helyzet fényében.
Azon országok esetében, amelyek
atomenergia-termelő kapacitást kívánnak kiépíteni, függetlenül attól, hogy
rendelkeznek-e kutatóreaktorokkal, és amelyek esetében felmerül a
megfelelő pillanatban történő, azt célzó fellépés, hogy e
fejlesztéssel együtt erősödhessen a nukleáris biztonsági és védelmi
kultúra, különösen a szabályozó hatóságok és a technikai segítséget nyújtó
szervezetek megerősítése tekintetében, az együttműködés figyelembe
veszi az atomenergia-fejlesztési programok hitelességét, az atomenergia
felhasználásáról szóló kormányhatározat létezését, valamint előzetes
ütemterv elkészítését[10].
Az e kategóriába
tartozó országokkal zajló együttműködésnek elsősorban az előírt
szabályozási infrastruktúra kialakítását, valamint a nukleáris szabályozó
hatóság és az adott technikai támogatást nyújtó szervezet(ek) műszaki
szakértelmének fejlesztését kell megcéloznia. A kiégett fűtőelemek és
a radioaktív hulladékok felelősségteljes kezelésére vonatkozó stratégiák
és keretrendszerek kidolgozását szintén meg kell fontolni, és adott esetben
támogatni, többek között azon országokban is, amelyek nem tervezik, illetve úgy
határoztak, hogy nem kívánnak atomenergia-termelő kapacitást kiépíteni.
Azon országok esetében, amelyek nem tartoznak
a fent említett kategóriákba, az együttműködésre a nukleáris biztonság és
védelem tekintetében fennálló vészhelyzetben kerülhet sor. Ezeknek az
országoknak bizonyos rugalmasságot kellene élvezniük az általános kritériumok
alkalmazása tekintetében.
Prioritások
Az együttműködés elsősorban a
nukleáris szabályozó hatóságokra (és a technikai támogatást nyújtó
szervezeteikre) irányul annak érdekében, hogy megteremtsék a lakosság élete és
egészsége veszélyeztetésének kiküszöböléséhez szükséges biztonsági feltételeket,
és a nukleáris anyagokat ne használják a rendeltetésüktől eltérő
célok elérésére. A célkitűzés műszaki szakértelmük és függetlenségük
biztosítása, a szabályozási keretrendszer megerősítése, különösen az
engedélyező tevékenységek, köztük a hatékony és átfogó kockázat- és
biztonsági értékelések (úgynevezett ellenálló-képességi próbák) felülvizsgálata
és nyomonkövetése tekintetében.
Az e rendelettel összefüggésben kialakítandó
együttműködési programok egyéb prioritásai között szerepel:
–
a kiégett fűtőelemek és a radioaktív
hulladékok felelősségteljes kezelésére vonatkozó stratégiák és
keretrendszerek kidolgozása;
–
a meglévő létesítmények leszerelése, a korábbi
nukleáris telephelyek és az uránbányászat után fennmaradt helyszínek
helyreállítása, valamint a tengerben elsüllyedt radioaktív tárgyak és anyagok
felkutatása és kezelése, amennyiben ezek veszélyeztetik a népességet.
Az ellenálló-képességi próbákat nyomon
követő intézkedések keretében felmerülő konkrét helyzetekben
megfontolásra kerül a harmadik országokbeli nukleáris létesítmények
üzemeltetőivel folytatott együttműködés. A nukleáris létesítmények
üzemeltetőivel folytatott ilyen együttműködés kizárja a berendezések
rendelkezésre bocsátását.
Koordináció
A Bizottságnak a harmadik országokkal folytatott
együttműködését össze kell hangolnia a hasonló célokat megvalósítani
kívánó szervezetekkel, különösen a nemzetközi szervezetekkel, köztük
elsősorban a Nemzetközi Atomenergia-ügynökséggel (NAÜ). E koordinációnak
lehetővé kell tennie az Európai Unió és az érintett szervezetek számára,
hogy a harmadik országok tekintetében elkerüljék a párhuzamos fellépéseket és
finanszírozást. Feladatának elvégzéséhez a Bizottságnak be kell vonnia a
tagállamok illetékes hatóságait és az európai üzemeltetőket is, kiaknázva
ezzel a nukleáris biztonság és biztosítékok terén szerzett európai
tapasztalatokat.
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)

              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
igazgatási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
összegzése
              3.2.2. Az
operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az
igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás:
              3.2.4. A
jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik
felek részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
1.1.        A javaslat/kezdeményezés címe

A
nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködési eszköz (INSC)
1.2.        A tevékenységalapú irányítás
/ tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
szakpolitikai terület(ek)[11]

Külkapcsolatok,
a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködés
1.3.        A javaslat/kezdeményezés
típusa
¨ A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés
kísérleti projektet/előkészítő intézkedést követő új
intézkedésre irányul[12]
x A
javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított
intézkedésre irányul
1.4.        Célkitűzések
Az Európai Unió régóta fennálló nukleáris
biztonsági kultúrával és ismeretekkel rendelkezik, amely Európában és a világ
egyéb olyan részein alakult ki, ahol atomenergiát használnak. Ez volt a helyzet
már 1992-ben is, amikor elindult a Független Államok Közössége országainak és a
közép- és kelet-európai országoknak atomerőműveik fejlesztéséhez
nyújtott támogatás közösségi programja.
A legmagasabb szintű nukleáris biztonság és
védelem előmozdítását a nukleáris téren zajló közösségi együttműködés
alapvető és elsőbbséget élvező célkitűzéseként
erősítette meg a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek szóló, „Válasz a
nukleáris biztonsággal és üzembiztonsággal kapcsolatos nemzetközi szintű
kihívásra” című 2008. május 22-i bizottsági közlemény (COM (2008) 312).
Valamennyi országnak, amely atomenergiát kíván
polgári célokra felhasználni, szigorúan tiszteletben kell tartania a
nemzetközileg elismert nukleáris biztonsági és védelmi követelményeket. Ezen
országok szembesülni fognak azzal a kihívással, amelyet a kapacitások
fejlesztése (humánerőforrások és infrastruktúra) és a nemzetközi
kötelezettségek tiszteletben tartásához szükséges jogszabályi keret és
intézmények kialakítása jelent. A széles körű tapasztalatokra építve az EU
jelentős mértékben képes hozzájárulni a nukleáris biztonság, a
sugárvédelem és a biztosítékok javításához a nukleáris biztonság célját
szolgáló együttműködési eszköz révén, amelynek földrajzi hatályát
valamennyi harmadik országra kiterjesztették.
A Bizottság beavatkozása a technikai
segítségnyújtástól elmozdul az együttműködés felé Olyan tevékenységekre
összpontosít, amelyek a nukleáris biztonság, a sugárvédelem és a biztosítékok
javítását célozzák, ideértve a tanulmányok készítését, a jogszabályok
kidolgozását, az intézményépítést, az eljárások és módszertanok fejlesztését,
köztük a kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok biztonságos
kezelését. Különös figyelmet fordítanak a képzésre az érintett országokban.
Ezzel összefüggésben az uniós fellépések hozzáadott értéke abban rejlik, hogy a
harmadik országok számára hozzáférhetővé teszik a Nemzetközi
Atomenergia-ügynökséggel (NAÜ) folytatott szoros együttműködés során
szerzett, a legmagasabb szintű nukleáris biztonsági előírásokra
épülő uniós tapasztalatokat.
Az 1986. évi csernobili baleset rávilágított a
nukleáris biztonság jelentőségére és arra, hogy a nukleáris balesetek
világméretű, határokon átnyúló következményeinek elhárításához
világszintű megközelítésre van szükség. A közelmúltban bekövetkezett
Fukusima-Daiichi baleset után még egyértelműbbé vált, hogy világszerte
szükség van a legmagasabb szintű nukleáris biztonsági előírások
elfogadására, mivel e balesetet követően aggályok merültek fel annak
tekintetében, hogy a nukleáris létesítmények képesek-e helytállni olyan
körülmények között, amelyeket jelentős természeti katasztrófák, például
földrengések és áradások okoznak.
A Fukushima-Daiichi balesetre adott válaszként az
Európai Bizottság és a nemzeti hatóságok átfogó és átlátható kockázat- és
biztonsági értékelések (ellenállóképességi próbák) elvégzését kérték az uniós
tagállamokban található atomerőművekben. Megállapodás születet az
Európai Nukleáris Biztonsági Szabályozó Hatóságok Csoportja (ENSREG)
specifikációiról és e példa nélküli értékelés ütemezéséről, és folyamatban
van e gyakorlat kiterjesztése a harmadik országokra (különösen az EU szomszédos
országaira) is.
Megerősítették, hogy egy harmadik országban
bekövetkező nukleáris balesetnek az EU közegészségügyére, társadalmi
életére, környezetére és gazdaságára gyakorolt hatása rendkívül súlyos lehet. Újra
megerősítették azt is, hogy szükség van a magas szintű nukleáris
biztonság létrehozása révén a balesetek megelőzését célzó hatékony
együttműködésre. Egyes országok politikai döntést hoztak az
atomenergia-használat leállításáról, mások úgy határoztak, hogy nem kezdik meg
tervezett programjaikat, azonban az országok nagy része továbbra is
működtetni fogja atomerőműveit, és egyes országok
valószínűleg új atomerőműveket építenek majd. Az EU elismeri,
hogy az atomenergia felhasználása szuverén döntés, azonban az EU legfőbb
érdeke, hogy a nukleáris létesítmények biztonságosan üzemeljenek, különösen az
Unióval szomszédos országokban, és a nukleáris anyagokkal megfelelően
elszámoljanak. E tekintetben az EU együttműködik a harmadik országokkal és
a szervezetekkel.
1.4.1.     A javaslat/kezdeményezés által
érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések
Az
Európai Unió finanszírozást nyújt a magas szintű nukleáris biztonság, és a
sugárvédelem előmozdítását, valamint a nukleáris anyagokra vonatkozó
eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések alkalmazását támogató
intézkedésekhez.
1.4.2.     Konkrét célkitűzés(ek) és
a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
1. sz. konkrét célkitűzés
Hatékony
nukleáris biztonsági kultúra és a legmagasabb szintű nukleáris biztonság
és sugárvédelem előmozdítása;
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés
keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
2. konkrét célkitűzés
A
kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok felelősségteljes
és biztonságos kezelése, a korábbi nukleáris telephelyek és létesítmények
leszerelése és helyreállítása;
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés
keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
3. konkrét célkitűzés
A
nukleáris anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések
alkalmazására vonatkozó keretrendszerek és módszertanok létrehozása a harmadik
országokban.
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés
keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
1.4.3.     Várható eredmény(ek) és
hatások
–
Hatékony nukleáris biztonsági kultúra kialakítása
és a harmadik országok nukleáris létesítményeiben és radiológiai eljárásaiban a
legmagasabb szintű nukleáris biztonság és sugárvédelem megvalósítása;
–
A nukleáris biztonság hatékony szabályozási
keretének létrehozása, ideértve azokat az eljárásokat és rendszereket, amelyek
a radioaktív anyagok által kibocsátott ionizáló sugárzás elleni megfelelő
védelem biztosítását célozzák;
–
A radiológiai következményekkel járó balesetek
megelőzése, és azok esetleges előfordulása esetén a következmények
enyhítése, továbbá a vészhelyzeti tervezés, felkészültség és intézkedések, a
polgári védelem és a helyreállítási intézkedések tekintetében hatékony
szabályozás kialakítása;
–
A nukleáris biztonságot érintő kérdések terén
zajló nemzetközi együttműködés és támogatás a legmagasabb szintű és
legszilárdabb nukleáris biztonság bevezetése és végrehajtása érdekében;
–
Felelősségteljes stratégiák kidolgozása és
végrehajtása a kiégett fűtőelemek ártalmatlanítása, a
hulladékkezelés, a létesítmények leszerelése, a korábbi nukleáris telephelyek
helyreállítása, valamint a tengerben elsüllyedt illetve szárazföldi radioaktív
tárgyak és anyagok felkutatása és kezelése tekintetében;
–
A nukleáris biztosítékok világszintű javítását
célzó hatékony keretrendszerek és módszertanok létrehozása.
1.4.4.     Eredmény- és hatásmutatók
–
Az éves cselekvési programok részletesen
meghatározzák az EU által teendő lépéseket, köztük a vonatkozó fellépések
által megvalósítandó célkitűzéseket és a várt eredményeket is. A konkrét
mutatókat a projektek végrehajtása előtt határozzák meg, szem előtt
tartva az egyes fellépések sajátosságait. Az előrelépés átfogó értékeléséhez
a rendelet 1. cikke célkitűzésenként egy-egy mutatót tartalmaz.
1.5.        A javaslat/kezdeményezés
indoklása
A Nukleáris Biztonsági Együttműködési
Eszköz jogalapjául az Euratom-Szerződés és különösen annak 203. cikke
szolgál.
1.5.1.     Rövid vagy hosszú távon
kielégítendő szükséglet(ek)
A
jogalkotási javaslat magas szintű nukleáris biztonsági előírások, a
sugárvédelem, valamint a nukleáris anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony
biztosítéki intézkedések előmozdításának és végrehajtásának
szükségességével foglalkozik.
1.5.2.     Az uniós részvételből
adódó többletérték
Az
EU nagy számú (a világon megtalálható 436-ból 146) kereskedelmi
rendeltetésű atomerőművel rendelkezik és
villamosenergia-termelésének 30%-át az atomenergia biztosítja, tehát a
nukleáris biztonság, többek között a nukleáris létesítmények leszerelése és a
radioaktív hulladék kezelése terén jelentős tapasztalatokat halmozott fel.
Ennek köszönhetően a nukleáris biztonság területén az uniós tagállamok
széles körű szakértelemmel rendelkeznek. A technológiák sokfélesége, amelyek
különböző megközelítést igényelnek, lehetővé teszi, hogy a harmadik
országok szükségleteivel rugalmas módon foglalkozzanak.
A
nukleáris biztonság, valamint a radioaktív hulladék és a kiégett
fűtőelemek kezelése tekintetében az EU közös jogi kereteket fogadott
el. E tekintetben az EU példával jár elől és reméli, hogy mások is
hasonlóan szigorú normákat vezetnek be.
Az
egyre összetettebb kihívásokkal szembenézve az EU belső prioritásait –
biztonság, növekedés, munkahelyteremtés, éghajlatváltozás, az energia
hozzáférhetősége, egészségügy és világjárványok, valamint migráció – nem
lehet a világtól elszigetelve megvalósítani. A gazdasági válság idején az Unió
és tagállamai között a közös programozás keretében összehangoltabb és
integráltabb megközelítés érvényesül, amelynek célja a hozzáadott érték
növelése, az Unió erejének és legitimitásának megszilárdítása, valamint a
hatások és az eredményesség fokozása.
Az
EU egyedülállóan semleges és pártatlan helyzetben van ahhoz, hogy a
tagállamokkal együtt és azok nevében külső tevékenységet végezzen,
hitelesebbé válva azokban az országokban, ahol tevékenykedik. Az EU a legjobb
helyzetben van ahhoz, hogy polgárai nevében világméretű vezetői
szerepet töltsön be.
A
közös szakpolitikák és stratégiák mentén 27 tagállammal fellépő EU
rendelkezik egyedül a globális kihívások kezeléséhez szükséges súllyal,
miközben a tagállamok fellépései korlátozottak és széttagoltak lehetnek, a
projektek gyakran túl kicsik ahhoz, hogy az adott szakterületen fenntartható
változást hozzanak. E kritikus tömeg az EU-t megfelelőbb helyzetbe hozza
ahhoz, hogy a partnerkormányokkal politikai párbeszédet folytasson.
Az
együttműködés programozása során az EU különös figyelmet fordít az
érintett országok strukturális és gazdasági kapacitására. A Nukleáris
Biztonsági Együttműködési Eszköz létrehozásáról szóló hatályos rendelet
magában foglalja az előre nem látott szükségletekre való reagálás
lehetőségét; a fukusimai balesetet követően Japán ennek alapján
részesült segítségben.
Az
EU az egyes tagállamokkal ellentétben a világ különböző pontjaira
kiterjedő nemzetközi megállapodások hálózatával rendelkezik, ami a
nemzetközi kapcsolatok szinte valamennyi területén, így a nukleáris biztonság
terén is befolyást biztosít a számára. Az EU e területen kiemelkedő
szerepet játszik, azonban továbbra is növelnie kell láthatóságát.
Az
EU más szervezeteknél többet tehet, mert holisztikus megközelítést alkalmaz a
fejlesztéshez és a külkapcsolatokhoz. Az EU révén megvalósuló munkamegosztás az
EU által biztosított hozzáadott érték alapvető eleme. Az EU, mivel
nemzetközi megállapodások hálózatával rendelkezik, és a világ különböző
pontjain működő partnerekkel és szervezetekkel áll kapcsolatban,
értelemszerűen koordinációs szerepet tölt be, és a nemzetközi kapcsolatok
szinte valamennyi területét befolyásolni tudja, amit a tagállamok egymagukban
nem tehetnének meg.
Ezen
felül a költségvetési megszorítások idején, amikor számos tagállamnak teljes
ágazatokból és országokból kell kivonulnia, az EU továbbra is aktív szerepet tud
játszani.
1.5.3.     Hasonló korábbi tapasztalatok
tanulsága
A
legnagyobb nukleáris balesetek fő okozói közé tartozik a nukleáris
biztonsági kultúra, a tervezési biztonság (az erőmű tervezésének
biztonsági szempontjainak) és a üzemeltetési biztonság hiánya. Ezért
helyénvalónak tartották, hogy az EU nukleáris biztonsággal foglalkozó
együttműködési programjai a terepen tapasztal helyzet javítása érdekében a
nukleáris létesítmények működtetőit, illetve a nukleáris hatóságokat
szólítsák meg annak érdekében, hogy azok rendelkezzenek a megfelelő
nukleáris biztonsági szabványok betartatásához szüksége műszaki
alkalmassággal és függetlenséggel.
Egyes
esetekben biztonsággal kapcsolatos berendezéseket kellett biztosítani annak
érdekében, hogy megfelelően orvosolják a sürgős eseteket. Mivel
azonban ezeket az eseteket már megoldották, a programokat pedig a források
leghatékonyabb felhasználásának, valamint a kereskedelmet és a versenyt
befolyásoló gyakorlatok elkerülésének elve vezérli, a berendezések biztosítását
általánosságban leállították.
A
Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz alapján megkezdődött az
együttműködés azokkal a harmadik országokkal, amelyek egyik
energiaforrásként az atomenergiát kívánják alkalmazni (az úgynevezett
feltörekvő országok). Az együttműködés főként a szabályozó
hatóságok kapacitásépítésére, a szabályozási infrastruktúrára és a
hulladékkezelési stratégiákra terjedt ki annak érdekében, hogy a nukleáris
biztonság kultúrája és keretrendszere már idejekorán kialakuljon. A Tanács
által javasolt kritériumok alapján választották ki az országokat.
A
nukleáris balesetek következményeit bizonyos mértékig enyhítheti a
vészhelyzetekre való felkészültség. A programban a vészhelyzetekre való
felkészültségnek ezért továbbra is fontos szerepet kell játszania.
A
radiológiai következményekkel járó jelentős balesetek esetében szükség
volt arra, hogy a nemzetközi közösség segítséget nyújtson az érintett lakosság
számára, és segítsen a helyszíneken környezetvédelmi szempontból biztonságos
helyzetet kialakítani. Csernobil esetében is ez a helyzet áll fenn, ahol az
építkezési projektek már a végső szakaszba értek. A jövőbeli
programokban meg kell adni a lehetőséget arra, hogy e tekintetben –
szükséges és indokolt helyzetben – együttműködést lehessen folytatni a
harmadik országokkal.
A
nukleárisüzemanyag-ciklushoz, az atommeghajtású hajók és tengeralattjárók,
valamint a rádióizotópok alkalmazásához kapcsolódó múltbeli tevékenységek nem
mindig feleltek meg a lakosság és a környezet védelmére előírt normáknak.
A kormányokra és a helyi hatóságokra hárult az a nehéz feladat, hogy az
érintett területeken visszaállítsák a környezetvédelmi szempontból biztonságos
helyzetet, és a kiégett üzemanyagot és a nukleáris hulladékot ártalmatlanítsák,
amihez nemzetközi együttműködés is szükséges lehet. A jövőben a
nukleáris biztonságra vonatkozó program e részének az eszköz prioritásai között
kell szerepelnie.
A
kiégett fűtőelemek és a nukleáris hulladék felelősségteljes
kezelése érdekében a nukleáris biztonságra vonatkozó programok rendelkeznek a
harmadik országokkal folytatott együttműködésről a kiégett
fűtőelemekre és a nukleáris hulladékra vonatkozó nemzeti stratégiák
és keretrendszerek kidolgozása érdekében. Az Európai Unió elfogadta a
radioaktív hulladék és a kiégett fűtőelemek kezeléséről szóló
irányelvet, a harmadik országokat pedig továbbra is ösztönözni kell arra, hogy
hasonlóan szigorú normákat fogadjanak el, továbbá prioritásként folytatni kell
az e téren zajló együttműködést.
A
nemzetközi együttműködés nélkülözhetetlen marad a különféle szereplők
tevékenysége összehangolásának és a források legmegfelelőbb
felhasználásának biztosítása érdekében. A NAÜ e tekintetben alapvetően
fontos szerepet játszik, különösen a globális nukleáris biztonsági rendszer (a
nukleáris létesítmények nagyfokú biztonságának világszintű végrehajtására
vonatkozó keretrendszer) megerősítése érdekében. A NAÜ tevékenységeinek –
különösen a világszintű és regionális jellegű tevékenységek –
támogatását továbbra is elő kell irányozni, megfelelően láthatóvá
téve az uniós fellépéseket/hozzájárulásokat.
A
Fukusima-Daiichi balesetet követően az atomerőművek üzemelésére
vonatkozó átfogó kockázat- és biztonsági értékelésekhez (ellenállóképességi
próbákhoz) kötődő kérdések várhatóan még relevánsabbá válnak, és ezen
értékeléseket valószínűleg kiterjesztik más nukleáris létesítményekre is,
köztük a kutatóreaktorokra, a kiégett fűtőelemek átmeneti tárolóira,
a radioaktív hulladék tárolóira és a végleges elhelyezésre szolgáló
létesítményekre.
A
nukleáris szabályozó hatóságokkal (és a technikai támogatást nyújtó
szervezeteikkel) folytatott együttműködésnek továbbra is központi szerepet
kell játszania a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködésben,
miközben az atomerőművek üzemeltetőivel folytatott
együttműködést felül kell vizsgálni a teljesítmény, az ellenállóképességi
próbák eredményei, valamint a konkrét körülmények fényében.
A
kiégett fűtőelemek ártalmatlanítása, a hulladékkezelés, a
létesítmények leszerelése, valamint a telephelyek helyreállítása az évek során
egyre nagyobb jelentőséget kapott. Az e területeken zajló jövőbeli
együttműködést programprioritásként kell kezelni.
Az
EU-hoz való földrajzi közelségnek (ideértve a tagjelölt országokat és az EU
szomszédságpolitikájában részt vevő országokat) továbbra is prioritásnak –
azonban nem kizárólagos kritériumnak – kell maradnia, amikor az új eszköz
szerinti együttműködési programokról határoznak.
A
nemzetközi helyzet alakulása a nukleáris biztonság célját szolgáló
együttműködés szélesebb alkalmazási körének megváltoztatása helyett a
hangsúly és a prioritások megváltoztatását követeli meg.
1.5.4.     Összhang és lehetséges
szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel
A
Stabilitási Eszköz keretében biztosítani kell a vegyi, biológiai, radiológiai
és nukleáris (CBRN) kockázatcsökkentés területén előirányzott
intézkedésekkel való összhangot, különösen a nukleáris biztosítékok (ideértve a
nukleáris és radioaktív anyagokkal való tiltott kereskedelem leküzdését és a
határellenőrzést), valamint a vészhelyzetekre való felkészültség
tekintetében.
1.6.        Az intézkedés és a pénzügyi
hatás időtartama
x A javaslat/kezdeményezés határozott
időtartamra vonatkozik
–
x A javaslat/kezdeményezés időtartama: 2014–2020.
–
¨  Pénzügyi hatás: ÉÉÉÉ-tól/-től ÉÉÉÉ-ig
¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-tól/-től
ÉÉÉÉ-ig
azt követően: rendes ütem.
1.7.        Tervezett
igazgatási módszer(ek)[13]
x Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
x Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
¨        végrehajtó ügynökségek
¨        a Közösségek által létrehozott szervek[14]
x        tagállami közigazgatási/közfeladatot ellátó szervek
–
¨  az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
x Megosztott igazgatás
a tagállamokkal
x Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
x Nemzetközi szervezetekkel közös
igazgatás (NAÜ)
Egynél több irányítási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések
Az
eszköz projektjeinek és programjainak nagy része közvetlen centralizált
igazgatás alá kerül. Amikor szükséges vagy indokolt a beavatkozások
hatékonyságának növelése, logisztikai és politikai okokból megfontolásra
kerülhet a közvetett, megosztott vagy közös igazgatás; a legutóbbi különösen
akkor, amikor a tagállamok és/vagy azok ügynökségei, illetve a Nemzetközi
Atomenergia-ügynökség (NAÜ) már hasonló intézkedést kezdeményezett vagy tervez.
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
Ismertesse a nyomon
követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit.
Az
Európai Bizottság monitoring és értékelési rendszerei egyre inkább az
eredményekre összpontosítanak. Belső személyzetet és külső
szakértőket egyaránt alkalmaznak.
A
küldöttségek és központ témafelelősei különböző módszerekkel
folyamatosan nyomon követik a projektek és programok végrehajtását, többek
között – ahol csak lehetséges – helyszíni látogatások révén. A nyomon követés
értékes információkkal szolgál az előrelépésre vonatkozóan; segítséget
nyújt a vezetők számára a valódi és lehetséges szűk keresztmetszetek
azonosításában, és a korrekciós intézkedések megtételében.
A
külső, független szakértőket arra szerződtetik, hogy három
különböző rendszeren keresztül értékeljék a külső uniós fellépések
megvalósítását. Ezen értékelések hozzájárulnak az elszámoltathatósághoz és
javítják a folyamatban lévő fellépések minőségét; emellett a levont
tapasztalatok révén segítséget nyújtanak a jövőbeli szakpolitikákhoz és
fellépésekhez. Valamennyi eszköz a nemzetközileg elfogadott OECD–DAC értékelési
kritériumokat alkalmazza, köztük a (lehetséges) hatásokra vonatkozókat.
Először,
projektszinten a központ által irányított eredményorientált monitoring rendszer
(EOM) tömör és fókuszált pillanatképet ad a vizsgált beavatkozások
minőségéről. Az eredményorientált monitoring független szakértői
jól strukturált, szabványosított módszertan alapján értékelik a projekteket,
kiemelve erősségeiket és hiányosságaikat, és ajánlásokat tesznek a
hatékonyság növelésével kapcsolatban.
A
projektszintű értékelések, amelyeket a projektért felelős uniós
küldöttség irányít, részletesebb és mélyrehatóbb elemzést adnak, és segítséget
nyújtanak a projektmenedzserek számára a folyamatban lévő beavatkozások
javításához és a jövőbeli beavatkozások előkészítéséhez. A tematikus
és földrajzi tapasztalatokkal rendelkező külső, független
szakértőket elemzések elkészítésével, valamint az összes érintett
féltől, különösen a végső kedvezményezettektől származó
visszajelzések és bizonyítékok összegyűjtésével bízzák meg.
A
Bizottság szakpolitikái – a programozástól és stratégiáktól a konkrét
ágazatokban (mint például az egészségügy, oktatás, stb.), illetve országban
vagy régióban történő beavatkozásokig –, illetve konkrét eszközei
tekintetében stratégiai értékeléseket végez. Ezen értékelések fontos
információkat szolgáltatnak a szakpolitikák kialakításához, valamint az
eszközök és projektek értékeléséhez. Valamennyi értékelést közzé teszik a
Bizottság honlapján, a Tanács és az Európai Parlament számára készített éves
jelentés pedig tartalmazza a megállapítások összefoglalóját.
2.2.        Irányítási és
kontrollrendszer
Az
e rendelet alapján finanszírozott intézkedéseket a költségvetési rendelettel
összhangban kell végrehajtani.
Megfelelően
indokolt esetben a Bizottság a költségvetési rendelet 54. cikkének
megfelelően határozhat úgy, hogy közfeladatokat és különösen költségvetési
végrehajtási feladatokat a költségvetési rendelet 54. cikke (2) bekezdése c)
pontjában megjelölt szervekre bíz, amennyiben azok nemzetközileg elismertek,
megfelelnek a nemzetközileg elismert irányítási és ellenőrzési rendszereknek,
és felügyeletüket közhatalmi szerv látja el.
A
költségvetési rendelettel összhangban az e rendelet szerint finanszírozott
intézkedések végrehajthatók közvetlenül a Bizottság által, a tagállamokkal
megosztott igazgatás útján, vagy közvetetten azáltal, hogy a
költségvetés-végrehajtási feladatok gyakorlásával a költségvetési rendelet 55.
cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett jogalanyokat vagy személyeket
bízzák meg. E jogalanyok vagy személyek a költségvetési rendelet 57. cikkében
foglalt feltételek mellett felhatalmazhatók arra, hogy a szerződések és
támogatások odaítélésére vonatkozó saját szabályaikat alkalmazzák.
2.2.1.     Felismert kockázat(ok)
Kockázati környezet
Az
ezen eszköz szerint nyújtott támogatás működési környezetét a
célkitűzések megvalósításának elmaradásával, az optimális szint alatti pénzgazdálkodással
és/vagy az alkalmazandó szabályoknak való meg nem feleléssel (jogszerűségi
és szabályszerűségi hibákkal) kapcsolatos alábbi kockázatok jellemzik:
–
a gazdasági/politikai bizonytalanság és/vagy egy
természeti katasztrófa nehézségeket és késedelmeket okozhat a beavatkozások
kidolgozásában és végrehajtásában, különösen az instabil államokban;
–
a partnerországok intézményi és adminisztratív
kapacitásának hiánya nehézségeket és késedelmeket okozhat a beavatkozások
kidolgozásában és végrehajtásában;
–
a földrajzilag szétszórt projektek és programok
(amelyek sok országot/területet/régiót fednek le) a nyomon követést
logisztikai/forrásbeli kihívások elé állítják – különösen ami a tevékenységek
helyszíni nyomon követését illeti;
–
a potenciális partnerek sokfélesége/a
kedvezményezettek különböző belső ellenőrzési struktúrái és
kapacitása miatt a Bizottság rendelkezésre álló forrásai felaprózódhatnak, és
ezáltal a végrehajtás támogatása és nyomon követése tekintetében hatékonyságuk
és eredményességük csökkenhet;
–
a külső támogatásnak/a nemzeti fejlesztési
terv partnerországokbeli végrehajtásának eredményeire és hatásaira vonatkozóan
rendelkezésre álló adatok rossz minősége és kis mennyisége meggátolhatja a
Bizottságot abban, hogy az eredményekről jelentést készítsen és azokért
elszámoltatható legyen.
Az alkalmazandó szabályok be nem tartásához köthető kockázat
várható szintje
Az
eszközre vonatkozó szabályok betartására vonatkozó célkitűzés a DEVCO-portfólió
tekintetében a be nem tartás eddigi kockázati szintjének (hibaarány)
megőrzése, mely 2 % alatti reziduális „nettó” hibaszint (többéves
alapon, azt követően, hogy elvégezték a megkötött szerződéseket
érintő összes kontrollt és korrekciót). Ez hagyományosan 2-5% közötti
becsült hibatartományt jelentett a tranzakciókból évente vett véletlen minta
alapján, melyet az Európai Számvevőszék az éves megbízhatósági nyilatkozat
céljából végzett. A DEVCO ezt tekinti a lehető legalacsonyabb kockázatnak
e nem megfelelést illetően, tekintettel a működési környezetét
jellemző magas kockázati szintre, valamint a megfelelés
ellenőrzésével járó adminisztratív teherre és az ellenőrzés szükséges
költséghatékonyságára.
2.2.2.     Tervezett ellenőrzési
mód(ok)
A DEVCO belső kontroll-architektúrája
A
DEVCO belső kontroll/irányítási folyamatát úgy alakították ki, hogy
megalapozott bizonyosságot nyújtson a műveletei eredményessége és
hatékonysága tekintetében meghatározott célkitűzések eléréséről,
pénzügyi jelentéstételének megbízhatóságáról, valamint a vonatkozó jogi és
eljárási keretnek való megfelelésről.
Eredményesség és hatékonyság
Műveletei
eredményességének és hatékonyságának biztosítása (és a külső segélyek
környezetét jellemző magas kockázati szint enyhítése) érdekében a
Bizottságra kiterjedő stratégiai politika és tervezési folyamat, a
belső audit környezet és a bizottsági belső kontrollstandardok összes
eleme mellett a DEVCO az összes eszközét illetően a segélyeket a
továbbiakban is testreszabott kereten belül irányítja, mely a következőkre
terjed ki:
–
A külső segélyek többsége esetében az
igazgatás átruházása a helyszínen működő uniós küldöttségekre.
–
Egyértelmű és formalizált struktúra a pénzügyi
elszámoltathatóság tekintetében (a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult
tisztviselőtől (főigazgató)) a küldöttség vezetőjére
történő, a központ átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult
tisztviselője (igazgató) általi továbbruházással.
–
Az uniós küldöttségek rendszeres jelentéstétele a
központnak (külső segélyek irányításáról szóló jelentések), ideértve a
küldöttségvezető által kiállított éves megbízhatósági nyilatkozatot.
–
Beható képzési program mind a központ, mind a
küldöttség személyzete számára.
–
A központ/küldöttség általi segítségnyújtás és
iránymutatás (interneten keresztül is).
–
Rendszeres „ellenőrzési látogatások” az
átruházott igazgatást ellátó küldöttségeknél 3–6 évente.
Módszertan
a projekt- és programciklus-menedzsmentre, ideértve a következőket:
–
Minőségbiztosítási eszközök a beavatkozás
kialakítására, annak megvalósítására, a finanszírozási mechanizmusra, az
irányítási rendszerre, az értékelésre és a végrehajtó partnerek kiválasztására.
–
A hatékony végrehajtás érdekében program- és
projektmenedzsment, monitoring és jelentéstételi eszközök, ideértve a projektek
rendszeres külső helyszíni monitoringját.
–
Jelentős értékelési és audit komponensek.
Pénzügyi jelentés és elszámolás
A
DEVCO az elszámolást és a pénzügyi jelentéstételt illetően a továbbiakban
is a legszigorúbb standardokat fogja követni a Bizottság
eredményszemléletű számviteli rendszerének (ABAC), valamint a külső
segélyekre kialakított olyan eszközök, mint a Közös Relex Információs Rendszer
(CRIS) alkalmazásával.
A
vonatkozó jogi és eljárási keretnek való megfelelés tekintetében a megfelelés
ellenőrzésének módszereit a 2.3 szakasz tartalmazza (csalás és
szabálytalanságok megelőzését szolgáló intézkedések).
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések
Tekintettel
arra, hogy a EuropeAid magas kockázatú környezetben működik, rendszereinek
alkalmasnak kell lenniük arra, hogy előre jelezzék a tranzakciókban a
potenciális megfelelési hibák (szabálytalanságok) szignifikáns felmerülését, és
a kifizetési folyamatba a lehető leghamarabb bele kell építeni a csalások
megelőzésére, feltárására és korrekciójára irányuló kontrollokat. Ez a
gyakorlatban azt jelenti, hogy a EuropeAid által végzett megfelelési
ellenőrzések a külső auditorok és a bizottsági alkalmazottak által a
helyszínen, többéves alapon, a projekttel kapcsolatos záró kifizetéseket
megelőzően elvégzett átfogó, előzetes ellenőrzésekre
fektetik a hangsúlyt (miközben továbbra is végeznek néhány utólagos auditot és
ellenőrzést), melyek jóval túlmutatnak a költségvetési rendeletben
előírt pénzügyi biztosítékokon. A EuropeAid tevékenységi kerete a
megfelelés ellenőrzésére többek között a következő fontos
komponensekből áll:
Megelőző
intézkedések
–
Kötelező alapképzés a csalásokat érintő
kérdésekről a segélyeket kezelő személyzet és az auditorok számára.
–
Iránymutatás (pl. interneten keresztül), ideértve a
szerződések gyakorlati útmutatóját, a EuropeAid tanácsadót és a
pénzgazdálkodási eszköztárat (a végrehajtó partnerek számára).
–
Előzetes értékelés annak biztosítására, hogy a
közös és decentralizált igazgatás alatt álló forrásokat igazgató hatóságok
megfelelő csalás elleni intézkedésekkel előzik meg és tárják fel az
uniós források igazgatásával kapcsolatos csalásokat.
–
A partnerországban működő csalás elleni
mechanizmusok előzetes átvilágítása a költségvetés-támogatásra való, az
államháztartás irányítására vonatkozó támogathatósági kritérium értékelésének
részeként (vagyis aktív elkötelezettség a csalás és a korrupció elleni küzdelem
mellett, megfelelő felügyeleti hatóságok, elegendő
igazságszolgáltatási kapacitás, valamint hatékony reagálási és szankcionálási
mechanizmusok).
–
A Bizottság 2008-ban Accrában írta alá a nemzetközi
segélyek átláthatóságára irányuló kezdeményezést (IATI), melynek keretében a
felek megállapodtak egy, a támogatás átláthatóságára vonatkozó standardról, mellyel
aktualizált, részletesebb és rendszeresebb adatok biztosíthatók a támogatások
folyósításáról és a dokumentumokról.
–
A Bizottság 2011. október 14-e óta hajtja végre az
átláthatóságra vonatkozó IATI standard első fázisát a támogatásokkal
kapcsolatos információk közzétételével, még a segélyhatékonysággal foglalkozó,
2011 novemberében Busanban megrendezett magas szintű találkozó előtt.
A Bizottság emellett az EU-tagállamok bevonásával egy közös, internet-alapú,
TR-AID elnevezésű IT-alkalmazáson dolgozik, mely felhasználóbarát
információvá alakítja át a IATI-ból vagy más forrásokból származó, uniós
támogatásokra vonatkozó adatokat.
Feltáró
és korrekciós intézkedések
–
Külső auditok és ellenőrzések
(kötelező és kockázat alapú), ideértve az Európai Számvevőszéket.
–
Visszamenőleges ellenőrzések
(kockázatalapú) és visszafizettetések.
–
Az uniós finanszírozás felfüggesztése súlyos
csalások esetében – ideértve a nagymértékű korrupciót – egészen addig,
amíg a hatóságok meg nem tették a megfelelő intézkedéseket a csalás megszüntetése
és az ilyen csalás jövőbeni megelőzése érdekében.
A
EuropeAid a csalás elleni stratégiáját a Bizottság új, 2011. június 24-én
elfogadott csalás elleni stratégiájának (CAFS) megfelelően fogja
kidolgozni, többek között a következők érdekében:
–
a EuropeAid belső csalásellenes
ellenőrzési mechanizmusai teljes mértékben összhangban álljanak a
CAFS-sal,
–
a EuropeAid csalással kapcsolatos kockázatkezelési
megközelítése a csalás kockázata által érintett területek azonosítását, és a
megfelelő reagálást célozza.
–
a harmadik országokban az uniós források
elköltéséhez használt rendszerek lehetővé teszik a vonatkozó adatok
lehívását, és ezek felhasználását a csalással kapcsolatos kockázatkezeléshez
(pl. kettős finanszírozás),
–
amennyiben szükséges, felállíthatók hálózati
csoportok és létrehozhatók megfelelő IT-eszközök, melyek feladata a
külső segélyek területéhez kapcsolódó csalások elemzése.
2.4         Az ellenőrzések költség-
és haszonbecslése
A
EuropeAid portfólió egészét illetően a belső kontroll/igazgatási
költségek a 2014–2020 időszak költségvetésének tervezésében összesen
évente átlagosan kb. 658 millió EUR kötelezettségvállalást jelentenek.
Ebbe az összegbe beletartozik a EuropeAid irányítási struktúráján belül
integráltan működő EFA igazgatása. Ezek a „nem működési”
költségek annak a 10,2 milliárd EUR-ra becsült éves átlagos összegnek a
kb. 6,4 %-a, melyet a EuropeAid összes kötelezettségvállalására
(operatív és igazgatási) terveztek a 2014–2020 közötti időszakban az EU
általános költségvetéséből és az Európai Fejlesztési Alapból
finanszírozott kiadások portfóliójában.
Ezek
az igazgatási költségek tartalmazzák a EuropeAid központban és a
küldöttségeknél foglalkoztatott alkalmazottait, az infrastruktúrát, az utazást,
a képzést, a nyomon követést, az értékelést és az ellenőrzési
szerződéseket (ideértve a kedvezményezettek által odaítélteket is).
A
EuropeAid idővel csökkenteni kívánja az igazgatási/működési
tevékenységek arányt az új eszközökre vonatkozó szabályozások javítása és
egyszerűsítése keretében, a felülvizsgált költségvetési rendelettel
várható változásokra építve. Ezen igazgatási költségek legfőbb
előnyei a következőkből adódnak: a szakpolitikai
célkitűzések elérése, a források hatékony és eredményes felhasználása,
tartós és költséghatékony megelőző intézkedések alkalmazása, a
források jogszerű és szabályos felhasználását biztosító egyéb
ellenőrzések.
Miközben
az igazgatási tevékenységek célirányosabbá válnak és folytatódnak a
portfólióhoz kapcsolódó megfelelési ellenőrzések, ezek a kiadások
szükségesek ahhoz, hogy a nem megfelelés minimális kockázata (2 % alatti
reziduális hiba) mellett hatékonyan és eredményesen megvalósíthatók legyenek az
eszközök célkitűzései. Ezek jóval alacsonyabbak azoknál a kockázatoknál,
melyek a belső kontrollok megszüntetéséhez vagy leépítéséhez kapcsolódnak
ezen a magas kockázatú területen.
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A kiadások a többéves
pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási
tételét/tételeit érintik?
·      Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 19 06 04 Támogatás a nukleáris ágazatban || diff./nem diff. ([15])   || EFTA- országoktól[16]   || tagjelölt országoktól[17]   || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || 19 06 04 01 || Diff. || NEM || NEM || NEM ||
·      Létrehozandó új költségvetési tételek NEM ALKALMAZANDÓ
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés………………] || diff./nem diff. || EFTA- országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || [XX.YY.YY.YY.]   ||   || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM
3.2.        A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1.     A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése
                millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: ||   || Támogatás a nukleáris ágazatban
 Főigazgatóság: <…….> ||   ||   || N. év[18] 2014   || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz (19.06.04). || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661
 Kifizetési előirányzatok || (2) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 411,232
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási jellegű előirányzatok[19]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma 19.0104 06 ||   || (3) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 A[z] <...> Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =1+1a +3 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a +3 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661
 Kifizetési előirányzatok || (5) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 621,661
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 A többéves pénzügyi keret 4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671
Amennyiben a javaslat/kezdeményezés több fejezetet is
érint: N/A
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kifizetési előirányzatok || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (Referenciaösszeg) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év 2014 || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020 || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: <…….> ||
  Humánerőforrás || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716
  Egyéb igazgatási kiadások || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383
 <...> Főigazgatóság ÖSSZESEN || Előirányzatok || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év 2014 || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 87,708 || 89,356 || 91,026 || 92,802 || 94,602 || 96,402 || 98,302 || 650,199
 Kifizetési előirányzatok || 4,705 || 42,671 || 63,658 || 73,663 || 80,672 || 88,690 || 85,710 || 439,770
3.2.2.     Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás ¨      A
javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív előirányzatok
felhasználását
x        A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 TELJESÍTÉSEK
 Teljesítések típusa[20]   || Teljesítés átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Összköltség
 1. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS:[21] Hatékony nukleáris biztonsági kultúra és a legmagasabb szintű nukleáris biztonság és sugárvédelem előmozdítása ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1. konkrét célkitűzés részösszege ||   || 25,08 ||   || 25,58 ||   || 26,09 ||   || 26,63 ||   || 27,14 ||   || 27,70 ||   || 28,27 ||   || 186,50
 2. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS: A kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelése, a korábbi nukleáris telephelyek és létesítmények leszerelése és helyreállítása. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || - ||
 Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 konkrét célkitűzés részösszege ||   || 54,33 ||   || 55,43 ||   || 56,53 ||   || 57,70 ||   || 58,81 ||   || 60,03 ||   || 61,26 ||   || 404,08
 3. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS: A nukleáris anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések alkalmazására vonatkozó keretrendszerek és módszertanok létrehozása a harmadik országokban. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 3. egyedi célkitűzés részösszege ||   || 4,18 ||   || 4,26 ||   || 4,35 ||   || 4,44 ||   || 4,52 ||   || 4,62 ||   || 4,71 ||   || 31,08
 ÖSSZKÖLTSÉG ||   || 83,58 ||   || 85,28 ||   || 86,97 ||   || 88,76 ||   || 90,48 ||   || 92,35 ||   || 94,24 ||   || 621,66
Megjegyzés: hangsúlyozni kell, hogy a konkrét
célkitűzésenkénti felosztás és a teljesítések allokációja ebben a
szakaszban csak indikatív lehet. A teljesítéseket tehát az előzetes
becslésekre alapozták és csak a szemléltetést szolgálják.
3.2.3.     Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összefoglalás
¨        A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után adminisztratív
előirányzatok felhasználását
x        A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási
előirányzatok felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három
tizedesjegyig)
   || 2014[22] || 2015 || 2016 || 2107 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[23] bele nem tartozó előirányzatok   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 6,778
 Egyéb igazgatási jellegű kiadások || 0,348 || 0,355 || 0,362 || 0,369 || 0,453 || 0,384 || 0,391 || 2,661
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 ÖSSZESEN || 4,124 || 4,079 || 4,056 || 4,039 || 4,124 || 4,054 || 4,062 || 28,538
3.2.3.2.  Becsült
humánerőforrás-szükségletek
¨        A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást
x        A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel
jár:
A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb
egy tizedesjeggyel) kell kifejezni)
   || N. év 2014 || N+1. év 2015 || N+2. év 2016 || N+3. év 2017 || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020
 A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek)
 Támogatás a nukleáris ágazatban 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 18,5 || 18,4 || 18,2 || 18,0 || 18,0 || 18,0 || 18,0
 Támogatás a nukleáris ágazatban 01 01 02 (a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Támogatás a nukleáris ágazatban01 05 01 (közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Támogatás a nukleáris ágazatban 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) || 1,3 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2
 Támogatás a nukleáris ágazatban 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Támogatás a nukleáris ágazatban 01 04 yy[24]   || - a központban[25]   || 17,3 || 16,9 || 16,6 || 16,3 || 15,9 || 15,6 || 15,3
 - küldöttségeknél ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Támogatás a nukleáris ágazatban 01 05 02 (AC, END, INT közvetett kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, END, INT közvetlen kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN || 37,0 || 36,5 || 36,0 || 35,5 || 35,1 || 34,8 || 34,5
A
humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság rendelkezésére álló,
az intézkedés irányításához rendelt és/vagy az adott főigazgatóságon
belüli személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A források adott
esetben a költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők az éves
elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz rendelt további
juttatásokkal.
Az elvégzendő
feladatok leírása:
 Tisztségviselők és ideiglenes alkalmazottak ||
 Külső személyzet ||
3.2.4.     A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség
x        A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a jelenlegi
többéves pénzügyi kerettel.
¨        A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi
keret vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Fejtse ki, miként kell átprogramozni a pénzügyi
keretet: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő
összegeket.
¨        A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági
eszköz alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[26].
Fejtse ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett
költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.
3.2.5.     Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban NEM LAKALMAZANDÓ
A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő
harmadik felek általi társfinanszírozást
A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült
társfinanszírozást irányozza elő:
előirányzatok, millió EUR (három tizedesjegyig)
   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető. || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás (NEM ALKALMAZANDÓ)
¨        A javaslatnak nincs pénzügyi hatása a bevételre.
¨        A javaslatnak van pénzügyi hatása – a bevételre gyakorolt
hatása a következő:
¨ a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást
¨ a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[27]
 N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető.
 jogcímcsoport ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Az egyéb címzett
bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési
tétel(eke)t.
Ismertesse a bevételre
gyakorolt hatás számításának módszerét.
[1]               Az EFA, a Globális Éghajlat-változási és Biodiverzitási
Alap és a sürgősségisegély-tartalék mindezt kiegészíti, és forrásait
továbbra is a közösségi költségvetésen kívülről kapja.
[2]               HL C […]., […], […]. o.
[3]               HL L 81., 2007.3.22., 1–10. o.
[4]               HL L 318., 1999.12.11., 20. o.
[5]               HL L 185., 2005.7.16., 33. o.
[6]               HL L 172., 2009.7.2., 18. o.
[7]               HL L 199., 2011.8.2., 48. o.
[8]               HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[9]               A kritériumok figyelembe veszik a harmadik országoknak a
nukleáris biztonság és védelem területén nyújtandó támogatásról szóló tanácsi
következtetéseket (a Közlekedési, Távközlési és Energiaügyi Tanács 2913. ülése,
Brüsszel, 2008. december 9.).
[10]             Ennek figyelembe kell vennie a atomenergia nemzeti
infrastruktúrájának kialakításához vezető útról szóló dokumentumot
(Milestones in the Development of a National Infrastructure for Nuclear Power,
IAEA Nuclear Energy Series Document NG-G-3.1)
[11]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[12]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[13]             Az egyes igazgatási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások
megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[14]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[15]             Differenciált/nem differenciált előirányzatok.
[16]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[17]             Tagjelölt országok és adott esetben a potenciális
nyugat-balkáni tagjelölt országok.
[18]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve.
[19]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy fellépések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[20]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak kilométerben
stb.).
[21]             Az 1.4.2. szakaszban („Konkrét célkitűzések...”)
feltüntetett célkitűzés
[22]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának
első éve.
[23]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy fellépések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[24]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[25]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai Mezőgazdasági
Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap (EHA) esetében.
[26]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[27]             A tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek)
tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek)
csökkentett bruttó összegeket kell megadni.