Fontos jogi nyilatkozat

|

52008PC0456

Javaslat: a Tanács rendelete a 437/2004/EK tanácsi rendelettel a Norvégiából származó nagy szivárványos pisztráng behozatalára kivetett dömpingellenes vámok hatályon kívül helyezéséről  /* COM/2008/0456 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 14.7.2008COM(2008) 456 véglegesJavaslat:A TANÁCS RENDELETEa 437/2004/EK tanácsi rendelettel a Norvégiából származó nagy szivárványos pisztráng behozatalára kivetett dömpingellenes vámok hatályon kívül helyezéséről(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSA javaslat háttere |A javaslat indokai és céljai A javaslat tárgya a legutóbb a 2005. december 21-i 2117/2005/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) alkalmazása a Norvégiából származó nagy szivárványos pisztráng behozatalával kapcsolatos eljárásokban. |Általános háttér Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásával összefüggésben készült, és az alaprendeletben kifejtett tartalmi és eljárásbeli követelményeknek megfelelően elvégzett vizsgálat eredménye. |A javaslat által érintett területen meglévő rendelkezések A Tanács 437/2004/EK rendelete (2004. március 8.) a Norvégiából származó nagy szivárványos pisztráng behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről |Összhang az Unió más szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nincs ilyen vonatkozása. |Konzultáció az érdekelt felekkel és hatásvizsgálat |Konzultáció az érdekelt felekkel |Az eljárásban érintett érdekelt feleknek a vizsgálat során az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően lehetőségük volt arra, hogy érdekeiket védelmezzék. |Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |Hatásvizsgálat A javaslat az alaprendelet végrehajtásának eredményeképpen jött létre. Az alaprendelet nem irányoz elő általános hatásvizsgálatot, de a megvizsgálandó feltételeket teljes körűen felsorolja. |A javaslat jogi elemei |A javasolt intézkedés összefoglalása A 2004. március 8-i 437/2004/EK tanácsi rendelettel a Tanács végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Norvégiából származó nagy szivárványos pisztráng behozatalára és véglegesen beszedette az ideiglenes kivetett vámot. A Bizottság az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének értelmében 2007. május 15-én elindította a fenti intézkedések időközi felülvizsgálatát. A vizsgálat megállapította, hogy a vizsgált időszakban nem került sor dömpingre, és hogy a dömping valószínűleg az intézkedések megszüntetése esetén sem ismétlődik meg. Ezért javasolt, hogy a Tanács elfogadja a mellékelt rendeletjavaslatot. |Jogalap A legutóbb a 2005. december 21-i 2117/2005/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet |A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem vonatkozik. |Az arányosság elve A javaslat a következők miatt eleget tesz az arányosság elvének: |Az intézkedés formáját a fent említett alaprendelet írja le, és nem hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak. |Nem kell kitérni arra, hogy a Közösségre, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági szereplőkre és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív terheket hogyan csökkentsék a lehető legkisebbre és ezek milyen mértékben legyenek arányosak a javaslat célkitűzésével. |Az eszközök megválasztása |Javasolt eszköz: rendelet. |Más eszközök nem lennének alkalmasak a következő ok(ok) miatt: A fent említett alaprendelet nem rendelkezik más választási lehetőségről. |Költségvetési vonzat |A javaslatnak nincs hatása a Közösség költségvetésére. |Javaslat:A TANÁCS RENDELETEa 437/2004/EK tanácsi rendelettel a Norvégiából származó nagy szivárványos pisztráng behozatalára kivetett dömpingellenes vámok hatályon kívül helyezésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre[1] (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére és 11. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság által benyújtott javaslatra,mivel:A. ELJÁRÁS1. Hatályos intézkedések(1) Egy dömpingellenes vizsgálatot (a továbbiakban: eredeti vizsgálat) követően a Tanács a 437/2004/EK rendelettel[2] végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Norvégiából származó nagy szivárványos pisztráng (a továbbiakban: esetenként pisztráng, vagy az alábbi 1 preambulumbekezdésben meghatározott érintett termék) behozatalára. A végleges vámot országos értékvámként 19,9%-os mértékben szabták ki (a továbbiakban: a jelenlegi intézkedések).2. Felülvizsgálati kérelem és az eljárás megindítása(2) A Bizottsághoz 2007. március 12-én az alaprendelet alapján a nagy szivárványos pisztráng termelésével és exportjával foglalkozó több gazdasági szereplő, név szerint a Sjøtroll Havbruk AS, a Lerøy Fossen AS, a Firda Sjøfarmer AS, a Coast Seafood AS, a Hallvard Leroy AS és a Sirena Norway AS (a továbbiakban: a kérelmezők) részleges időközi felülvizsgálati kérelmet nyújtott be.(3) A kérelmezők nyilvánvaló bizonyítékot nyújtottak be arról, hogy az intézkedések alapja megváltozott, és ezek a változások tartós jellegűek. A kérelmezők azt állították és erről nyilvánvaló bizonyítékot nyújtottak be, hogy a Közösség piacára irányuló export során alkalmazott áraik jelentősen emelkedtek, lényegesen nagyobb mértékben, mint a norvég belföldi árak és termelési költségek. A kérelmezők azt állították továbbá, hogy ennek következtében a dömping jelentősen a hatályos intézkedések szintje alá csökkent és az intézkedések jelenlegi szinten való fenntartása már nem szükséges a dömping ellensúlyozásához. Ez a bizonyíték elegendőnek minősült ahhoz, hogy indokolja az eljárás megindítását.(4) Ennek megfelelően a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság 2007. május 15-én egy értesítésnek[3] (a továbbiakban: a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételével megindította a Norvégiából származó, nagy szivárványos pisztráng behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedésekkel kapcsolatos részleges időközi felülvizsgálatot, az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban.(5) A felülvizsgálat hatálya a dömping vonatkozásaira korlátozódott annak felmérése érdekében, hogy a jelenlegi intézkedések fenntartása, megszüntetése vagy módosítása szükséges-e.3. Az eljárásban érintett felek(6) A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan értesített minden ismert norvégiai exportőrt/termelőt, minden ismerten érintett olyan kereskedőt, importőrt és szövetséget, amelyek érintettsége ismert volt, valamint a Norvég Királyság képviselőit. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül álláspontjukat írásban ismertessék, és meghallgatást kérjenek.4. Minta összeállítása(7) A felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés 5.a) pontja szerint a Bizottság határozhat úgy, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintát alkalmaz. A felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés 5.a) pontjának i. alpontja szerinti felhívásra 298 vállalat, amelyek a vizsgált időszakban használatban lévő termelési engedélyek több mit 70%-át képviselték, küldte el a kért információkat a meghatározott határidőn belül. Ezek közül 123 vállalat exportált, illetve termelt nagy szivárványos pisztrángot. Az export közvetlenül vagy közvetve, kapcsolt vállalatként működő vagy független kereskedőkön keresztül történt.(8) Az érintett vállalatok nagy száma indokolta a minta összeállítására vonatkozó rendelkezések alkalmazását, és ebből a célból a Bizottság – a norvég iparág képviselőivel konzultálva – a Közösségbe irányuló legnagyobb exportvolumenű termelő vállalatokból (exportáló termelők) állította össze a mintát.(9) Az alaprendelet 17. cikkével összhangban a kiválasztott minta azt a lehető legnagyobb reprezentatív exportvolument fedte le, amelyet a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően meg lehetett vizsgálni.(10) Egyedi dömpingkülönbözet megállapítására irányuló kérelmet nyújtottak be azok a vállalatok, amelyek nem kerültek be a mintába. Mindazonáltal a kérelmek nagy számára és a mintába beválasztott vállalatok nagy számára való tekintettel a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az ilyen egyedi vizsgálatok az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése értelmében indokolatlanul nagy terhet jelentenének, és megakadályoznák a vizsgálat határidőn belüli befejezését. Az egyedi dömpingkülönbözetek meghatározására irányuló kérelmeket ezért el kellett utasítani.(11) A mintába felvett exportáló termelők egyike közölte, hogy nincs módjában kitölteni a dömpingellenes vizsgálat kérdőívét. Ezt az exportáló termelőt ezért kizárták a mintából és a vele kapcsolatos megállapítások az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tényeken alapultak.(12) A vizsgálat azt is feltárta, hogy a mintába felvett két további exportáló termelő a vizsgált időszakban az általuk vagy kapcsolt vállalataik által termelt érintett terméket nem exportálták a Közösségbe. Mivel így nem volt exportár, ezekre az exportáló termelőkre nem lehetett dömpingkülönbözetet megállapítani.(13) A végleges mintába felvett három exportáló termelő a vizsgált időszakban a nagy szivárványos pisztráng Közösségbe irányuló norvég exportjának mintegy 33%-át, valamint a norvég termelési volumen 31%-át képviselte, ami még reprezentatívnak tekinthető.(14) Az importőrök esetében, és hogy a Bizottság eldönthesse, szükség van-e minta összeállítására, a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés 5.a) pontjának ii. alpontja felhívta a közösségi importőröket, hogy nyújtsák be az adott pontban kért információkat. A minta összeállításához alkalmazott űrlapot mindössze három közösségi importőr töltötte ki és küldte vissza. Az együttműködő importőrök kis száma miatt ebben az esetben nem volt szükség mintára.(15) A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, melyet a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. Evégett a Bizottság felkérte az összes érintettnek ismert felet és a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül jelentkező összes többi felet, hogy működjék együtt a jelenlegi eljárásban, és töltse ki a megfelelő kérdőíveket.(16) A Bizottság a következő vállalatok telephelyén végzett ellenőrző látogatásokat:a) Norvégiai termelők-  Marine Harvest AS, Bergen, Norvégia-  Hallvard Leroy AS, Bergen, Norvégia-  Sjotroll Havbruk AS, Bekkjarvik, Norvégia-  Svanoy Havbruk AS, Svanoybukt, Norvégia-  Hyen Laks AS, Hyen, Norvégiab) Kapcsolt vállalatként működő norvégiai kereskedők-  Coast Seafood AS, Maloy, Norvégia-  Skaar Norway AS, Floro, Norvégia(17) Minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tették a meghallgatást, aki azt kérte és ismertette azokat a konkrét okokat, melyek meghallgatását indokolják.5. Vizsgált időszak(18) A dömping vizsgálata a 2006. április 1. és 2007. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: a vizsgált időszak) terjedt ki.B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK1. Érintett termék(19) A vizsgált termék ugyanaz, mint az eredetileg vizsgált termék, azaz a Norvégiából származó, friss, hűtött vagy fagyasztott nagy szivárványos pisztráng ( Oncorhynchus mykiss ) egész hal (fejjel és kopoltyúval, belezve, egyenként 1,2 kg-nál nagyobb tömegű, illetve fej és kopoltyú nélkül, belezve, egyenként 1 kg-nál nagyobb tömegű) vagy filé (egyenként 0,4 kg-nál nagyobb tömegű) formájában (a továbbiakban: az érintett termék).(20) Az érintett termék jelenleg a termék különböző kiszereléseitől (friss vagy hűtött hal, friss vagy hűtött filé, fagyasztott hal és fagyasztott filé) függően a 0302 11 20, a 0303 21 20, a 0304 19 15 és a 0304 29 15 KN-kód alá sorolható be.2. Hasonló termék(21) Mint azt az eredeti vizsgálat megállapította és ez a vizsgálat is megerősítette, az érintett termék és a norvég belföldi piacra termelt és ott eladott termék esetében az alapvető fizikai jellemzők és a felhasználás megegyezik. Ezért ezek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek tekintendők. Mivel ez a felülvizsgálat a dömpingre korlátozódott, a közösségi iparág által termelt és a közösségi piacon értékesített termékkel nem foglalkozott.C. DÖMPING1. Általános háttér(22) A nagy szivárványos pisztráng norvég termelői az érintett terméket vagy közvetlenül, vagy pedig kapcsolt vállalatként működő, illetve független kereskedőkön keresztül értékesítették a Közösségben. Az exportár kiszámítása csak a közvetlenül, vagy pedig a mintába felvett, norvégiai székhelyű exportáló termelőkkel kapcsolt vállalati viszonyban lévő vállalatokon keresztül a Közösség piacára szánt, azonosítható értékesítés adatai alapján történt.2. Rendes érték(23) A rendes érték meghatározásához a Bizottság először a mintába felvett összes exportáló termelőnél megvizsgálta, hogy az érintett termék összes belföldi értékesítése reprezentatív-e a Közösségbe irányuló összes exportértékesítéséhez képest. Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében a belföldi értékesítés akkor tekinthető reprezentatívnak, ha az egyes exportáló termelők teljes belföldi értékesítési volumene eléri a Közösségbe irányuló teljes exportértékesítési volumenének legalább 5%-át.(24) A belföldi értékesítés reprezentativitásának meghatározásakor nem vették figyelembe a felülvizsgálat keretében vizsgált időszakban a norvégiai független kereskedőknek történt értékesítést, mivel az ilyen értékesítés végső rendeltetési helyét nem lehetett megfelelő bizonyossággal megállapítani. A vizsgálat valójában kimutatta, hogy ezek az értékesítések túlnyomórészt harmadik országok piacára irányultak, és így ezek nem belföldi fogyasztásra történtek.(25) Ezt követően a Bizottság meghatározta az általánosan reprezentatív belföldi értékesítésű vállalatok által a belföldi piacon értékesített azon terméktípusokat, amelyek megegyeztek vagy közvetlenül összehasonlíthatóak voltak a közösségi exportra értékesített típusokkal.(26) Egy terméktípus belföldi értékesítése akkor tekintendő kellően reprezentatívnak, ha a vizsgált időszakban a terméktípus belföldön értékesített mennyisége legalább 5%-a volt a közösségi exportra értékesített hasonló terméktípus teljes mennyiségének.(27) A Bizottság – a kérdéses terméktípus független vevők számára történő nyereséges értékesítése arányának meghatározásával – azt is vizsgálta, hogy az érintett termék belföldön reprezentatív mennyiségben értékesített valamennyi típusának belföldi értékesítése tekinthető-e úgy, hogy az az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése értelmében vett rendes kereskedelmi forgalomban történt. Ehhez a belföldi piacon a vizsgált időszakban értékesített minden egyes exportált terméktípusra meghatározták a független vevők számára történt nyereséges belföldi értékesítés arányát az alábbiak szerint:(28) Ha egy bizonyos terméktípus teljes értékesítési volumenének több mint 80%-át a számított termelési költséggel azonos vagy azt meghaladó nettó értékesítési áron értékesítették, és ha az említett típus súlyozott átlagára megegyezett a termelési költséggel vagy meghaladta azt, akkor a rendes értéket a tényleges belföldi árak alapján állapították meg. Ezt az árat az adott terméktípusból a vizsgált időszakban történt összes belföldi értékesítés súlyozott átlagáraként számították ki, függetlenül attól, hogy ezek az értékesítések nyereségesek voltak-e.(29) Ha egy terméktípus nyereséges értékesítése a típus teljes értékesítési mennyiségének legfeljebb 80%-át tette ki, vagy ha a típus súlyozott átlagára nem érte el a termelési költséget, akkor a rendes értéket arra a tényleges belföldi árra alapozták, amelyet kizárólag az adott típus nyereséges értékesítésének súlyozott átlagaként számítottak ki, feltéve hogy ez az értékesítés elérte a terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 10%-át.(30) Ha egy terméktípus nyereséges értékesítésének volumene a típus teljes értékesítési volumenének kevesebb mint 10%-át tette ki, akkor úgy ítélték meg, hogy a szóban forgó típus belföldi ára nem ad megfelelő alapot a rendes érték meghatározásához.(31) Ha egy exportáló termelő által értékesített adott terméktípus belföldi árait nem lehetett felhasználni a rendes érték megállapításához, más módszert kellett alkalmazni.(32) Ebben a tekintetben először megvizsgálták, hogy rendes érték megállapítható-e más norvégiai termelők belföldi árai alapján, az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdésének megfelelően. Mivel ebben az esetben a mintába felvett vállalatcsoportok vállalati szerkezete nagyon bonyolult volt és egymástól jelentősen különbözött, ami valószínűleg jelentősen befolyásolja az exportáló termelő belföldi értékesítési árát, úgy ítélték meg, hogy ebben az esetben más termelők értékesítési árainak használata nem lett volna helyénvaló, mert nem adott volna megbízhatóbb eredményeket, mint az egyes termelők saját adatainak használata. Ennélfogva a rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően számtanilag képezték a következőképpen:(33) A rendes értéket számtanilag képezték úgy, hogy az exportáló termelőnél az exportált terméktípusokra felmerülő – szükség esetén kiigazított – termelési költséghez hozzáadtak egy ésszerű összegnyi értékesítési, általános és igazgatási költséget és egy méltányos nyereséghányadot.(34) Az értékesítési, általános és igazgatási költséget és a nyereséget minden esetben az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdésében meghatározott módszerekkel állapították meg. Ebből a célból a Bizottság megvizsgálta, hogy megbízható adatoknak minősültek-e a belföldi piacon az egyes érintett exportáló termelőknél felmerülő értékesítési, általános és igazgatási költségek és az általuk elért nyereség.(35) A három érintett exportáló termelő közül, amelyeknél a rendes értéket számtanilag kellett képezni, egyiknél nem volt reprezentatív belföldi értékesítés. Ezért a 2. cikk (6) bekezdésének első mondatában leírt módszert nem lehetett alkalmazni.(36) Mivel a többi exportáló termelőnél a rendes kereskedelmi forgalomban reprezentatív volt a belföldi értékesítés, ennél az exportáló termelőnél az értékesítési, általános és igazgatási költséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének a) pontja szerint határozták meg, azaz a vizsgálat alá eső többi exportőrnél vagy termelőnél a hasonló termék termelésére és a származási ország belföldi piacán való értékesítésére vonatkozóan megállapított tényleges összegek súlyozott átlaga alapján.3. Exportár(37) Minden olyan esetben, amikor az érintett terméket független közösségi vevő részére exportálták, az exportárat az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően, azaz a ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő exportárak alapján határozták meg.(38) Ha az exportértékesítés kapcsolt vállalatként működő importőrökön keresztül történt, akkor az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése értelmében számtanilag képezték, azon ár alapján, amelyen az importált termék elsőként viszonteladásra kerül egy független vevő részére, megfelelően kiigazítva azt a behozatal és a viszonteladás között felmerülő minden költséggel, valamint az értékesítési, általános és igazgatási költségekkel és egy méltányos nyereséghányaddal. Ehhez a kapcsolt vállalatként működő importőröknek a vizsgált időszakban ténylegesen felmerülő értékesítési, általános és igazgatási költségeit használták fel. A nyereséget más megbízhatóbb információk hiányában annak alapján határozták meg, hogy ebben az üzleti ágazatban 2% tekinthető méltányos nyereségnek az importőrök számára.(39) Mint már a fenti (23) preambulumbekezdés említette, azokban az esetekben, amikor az értékesítésre független kereskedőkön keresztül került sor, nem volt lehetőség arra, hogy megfelelő bizonyossággal határozzák meg az exportált termék végső rendeltetési helyét. Ily módon nem lehetett megállapítani, hogy egy adott értékesítés közösségi vevőnek vagy harmadik országnak történt-e, így a Bizottság úgy határozott, hogy a független kereskedőket figyelmen kívül kell hagyni.4. Összehasonlítás(40) A rendes érték és az exportárak közötti összehasonlítást gyártelepi (Ex-Works) paritáson végezték el.(41) A rendes érték és az exportár igazságos összehasonlításának biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően kiigazítások formájában kellő mértékben figyelembe vették az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Megfelelő kiigazításokat alkalmaztak minden olyan esetben, amikor azokat ésszerűnek, pontosnak és ellenőrzött bizonyítékokkal alátámasztottnak ítélték meg. Ezen az alapon figyelembe vették az árengedmények, jutalékok, szállítás, biztosítás, anyagmozgatás, rakodás és járulékos költségek, csomagolás, bankköltségek, hitelek és importvámok különbségeit.5. Dömpingkülönbözetek5.1. A mintába felvett vállalatok(42) A mintába felvett exportáló termelők esetében egyedi dömpingkülönbözetet számítottak ki. E vállalatok esetében az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdése értelmében a Közösségbe exportált érintett termék egyes típusainak súlyozott rendes átlagértékét hasonlították össze az érintett termék megfelelő típusa exportárának súlyozott átlagával.(43) A fentiek alapján a vámfizetés előtti, közösségi határparitáson számított nettó CIF-ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözet a mintába felvett vállalatokra a következő:Marine Harvest AS | -12,1% |Hallvard Leroy AS | -3,3% |Sjotroll Havbruk AS | 0,6% |5.2. Országos dömpingkülönbözet(44) Mivel a mintába felvett összes vállalatra a megállapított dömpingkülönbözet elhanyagolható volt és a vizsgálatban az együttműködés nagyon nagy fokú volt, az országos dömpingkülönbözet is elhanyagolhatónak tekintendő.D. A MEGVÁLTOZOTT KÖRÜLMÉNYEK TARTÓS JELLEGE1. Általános háttér(45) A Bizottság az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének alapján azt is vizsgálta, hogy a vizsgált időszakban tapasztalt körülmények, azaz a fenti dömpingkülönbözetek tartós jellegűek-e. Ebben a tekintetben konkrétan a következő szempontokat vizsgálták meg: i. a rendes érték valószínű alakulása, ii. a norvégiai termelési volumen alakulása, iii. a Közösség piacán a nagy szivárványos pisztráng fogyasztásának alakulása, iv. harmadik országokba irányuló exportvolumen és az exportárak alakulása, valamint v. a Közösségbe irányuló exportvolumen és az exportárak alakulása.2. A rendes érték alakulása(46) A rendes érték alakulásának meghatározásához, és mivel a vizsgált időszakban meghatározott rendes értékek megállapítása az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése és (6) bekezdése szerint a Közösségbe legnagyobb mennyiséget szállító exportáló termelőnél felmerülő termelési költség alapján számtanilag történt, indokolt volt megvizsgálni a belföldi árak helyettesítőjeként a norvégiai termelési költségek valószínű alakulását.(47) Ennek keretében az egységnyi költségeket befolyásoló több tényezőt megvizsgáltak, mint például a haltakarmány költségeit, a kibocsátható állomány költségeit és a norvég pisztrángágazatban folyó egyesülési folyamatok hatását. A vizsgálat először is kimutatta, hogy az összköltség több mint 60%-át kitevő két fő költségelem, a haltakarmány költsége és a kibocsátható állomány költsége az eredeti vizsgálat óta lecsökkent és a vizsgált időszak óta stabilizálódott. Nem volt jele annak, hogy a belátható jövőben ezek jelentős ingadozása lenne várható. Ezt megerősítették a 2008 első negyedévére szóló, a vizsgálat során ellenőrzött haltakarmány-árjegyzékek is. Másodszor, az iparágban végbemenő egyesülési folyamatnak a méretgazdaságosság következtében szintén költségcsökkentő hatása volt. Így a teljes termelési költség mintegy 12%-kal csökkent az eredeti vizsgálat és a most vizsgált időszak között. A teljes költség most már várhatóan stabilizálódni fog a vizsgált időszakban tapasztalt szinteken.(48) Mivel a vizsgált időszakban megállapított rendes értékek nem mindig számtanilag képzett értékek voltak, a Bizottság megvizsgálta annak valószínűségét is, hogy a belföldi értékesítési árak a felülvizsgálat alatt tapasztalt szinten maradnak-e. Nem állt rendelkezésre információ a vizsgált időszak utáni belföldi norvég piaci árakról. Noha az elmúlt évek áralakulását mutató nyilvános statisztikai adatok alapján megfigyelhető volt, hogy a norvég belföldi árak és a Közösségbe irányuló export árai hasonló szinteken voltak és általában ugyanazt a trendet követték, ennek alapján nem lehetett érdemi következtetést levonni. Ezért nehéz volt megjósolni, hogy a jövőben valójában hogyan fognak alakulni a belföldi árak, de jó eséllyel feltételezhető, hogy a Közösségbe irányuló export áraihoz hasonló trendet fognak követni.(49) Következésképpen a fentiek nyomán úgy tekinthető, hogy a termelési költségen alapuló rendes érték valószínűleg nem fog jelentősen növekedni a belátható jövőben. Másfelől a belföldi árakon alapuló rendes érték elemzése nem adott világos képet a jövőbeni fejleményekről. Noha határozott következtetés nem vonható le, a fentiek alapján azért az várható, hogy a rendes érték valószínűleg nem fog jelentősen növekedni a belátható jövőben.(50) A közzétételt követően a közösségi iparág azt állította, hogy a haltakarmány költségéről és a kibocsátható állomány költségéről szóló megállapítások hibásak. A közösségi iparág szerint a haltakarmány ára Finnországban 36%-kal nőtt 2001 és 2008 között, a norvég haltakarmányárak alakulása pedig ugyanezt a trendet követi. A közösségi iparág azt is állította, hogy a takarmány-összetevők ára a vizsgált időszak alatt és után meredeken emelkedett, ami azt jelenti, hogy nő a pisztráng norvégiai termelési költsége.(51) Mivel a finn haltakarmányárakra vonatkozó állításokat nem támasztották alá nyilvános vagy igazolható információkkal, ezeket el kellett utasítani. Ami a takarmány-összetevők árát illeti, vitathatatlan, hogy az növekedhetett. Tekintve azonban, hogy a különböző haltakarmány-összetevők egymással való helyettesíthetőségének köszönhetően a drágább összetevők általában helyettesíthetők olcsóbbakkal, várható, hogy még ha egyes haltakarmány-összetevők ára emelkedne is, ez nem lesz egyenesen arányos a teljes haltakarmány-költséggel (és következésképpen a termelési összköltséggel), tehát ha elő is fordul a teljes haltakarmány-költség növekedése, az lényegesen kisebb léptékű lesz.(52) A közösségi iparág szerint továbbá a norvég statisztikák kimutatták, hogy a kibocsátható állomány egységköltsége 15,7%-kal növekedett 2003 és 2006 között. Ugyanezek a statisztikák kimutatták azonban azt is, hogy szélesebb időhorizonton tekintve a kibocsátható állomány költsége az utóbbi 10 évben erősen ingadozott és összességében nem nőtt jelentősen. Meg kell említeni azt is, hogy a közösségi iparág által a kibocsátható állományra megadott átlagköltségnél nem szerepelt a kibocsátható halak átlagtömege, ami pedig szükséges lett volna ahhoz, hogy ezeket a költségeket érdemben értékelni lehessen. Tekintve a fentieket, a közösségi iparág által a haltakarmány és a kibocsátható állomány költségét illetően felvetett érveket a Bizottság figyelmen kívül hagyta, és megerősítette a fenti (48) preambulumbekezdés megállapításait.3. A norvégiai termelési volumen alakulása(53) A vizsgálat feltárta, hogy az érintett termék norvégiai termelési volumene a norvég érdekelt felek érveivel ellentétben valószínűleg továbbra is növekedni fog a közeljövőben. Noha úgy tűnik, az érintett termék két nagy norvég termelője valóban felhagy az érintett termék termelésével, a vizsgálat azt is feltárta, hogy a mind pisztrángiparágban, mind a lazaciparágban működő más termelők tervezik, hogy leállítják lazactermelésüket és a pisztrángtermelésre koncentrálnak.(54) A norvég kormány által kiadott termelési engedélyek vonatkoznak mind az e felülvizsgálat által érintett termékre (nagy szivárványos pisztráng), mind a lazacra, és korlátozzák e két termék termelési volumenét. Noha 2009 előtt várhatóan már nem adnak ki új engedélyeket, az egyes termelők dönthetnek úgy, hogy ugyanazon engedély keretében a lazactermelés rovására bővítik a pisztrángtermelést (és fordítva). Tekintve azonban a lazactermelés és a pisztrángtermelés egymáshoz viszonyított volumenét (egy engedély keretében átlagban mintegy 90% a lazactermelés, a pisztrángtermelés pedig csupán 10%), a pisztrángtermelésnek a lazactermelés rovására történő bővítése sokkal nagyobb hatású lenne, mint fordítva.(55) A norvég érdekelt felek szerint a nagy pisztrángtermelők növekvő mértékben váltottak át lazactermelésre a két halfaj közötti biológiai különbségek miatt (például lehalászási gyakoriság, rövidebb idő a kibocsátható pisztrángok kibocsátására), amelyeknek köszönhetően a lazactermelés hatékonyabb, és következésképpen jövedelmezőbb a számukra. Amellett, hogy ezt az érvet nem támasztotta alá bizonyíték, az érdekelt felek azt sem vették figyelembe, hogy a nagy szivárványos pisztráng termelése már sok éve sikeresen folyik Norvégiában, pedig ezek a biológiai különbségek a lazac és a nagy szivárványos pisztráng között mindig is fennálltak. Nem érkezett magyarázat arra, hogy pontosan melyek azok a megváltozott körülmények, amelyek a termelési stratégiák változását most valószínűbbé tennék, mint a múltban. Ez az érvelés ellentmond továbbá a norvég pisztrángtermelők azon várakozásának, hogy a fogyasztás világszinten nőni fog (lásd az alábbi (62) preambulumbekezdést). Ezt az érvet ezért el kellett utasítani.(56) Ezenfelül a nyilvános statisztikák szerint az érintett termék termeléséhez 2008-ban kibocsátott egyedek halak száma jelentősen nőtt, mégpedig 2007-hez képest legalább 20%-kal. A termelésnövekedési tendenciát más statisztikák (SSB – Statistics Norway) is alátámasztják, amelyek szerint a 2003–2006 közötti időszakban jelentősen nőtt a fiatal nagy szivárványos pisztráng termelése (+42%) és értékesítése (+53%).(57) Végül a norvég érdekelt felek által azon érvelésük alátámasztására megadott információk, hogy csökkent az élőtömeg szintje és az ikratermelés, ami kisebb termelést vetít előre, nem voltak teljesek és számos esetben feltételezésekre hagyatkoztak. Ez az érv ezért nem volt bizonyító erejűnek tekinthető.(58) A fentiek alapján el kellett utasítani a norvég érdekelt feleknek azt az érvelését, hogy a norvégiai termelési volumenek összességükben csökkenni fognak.(59) A közösségi iparág szerint a norvégiai termelés a 2009-ben valószínűleg kiadásra kerülő új termelési engedélyek következtében várhatóan még tovább nő. Mint az (53) preambulumbekezdésben már szerepelt, új engedélyek kiadása nem várható 2009 előtt. Ebben a tekintetben a Bizottság úgy ítélte meg, hogy még ha adnak is ki új engedélyeket 2009-ben, az újabb engedélyek darabszáma és így a többletvolumen sem ismert még. Továbbá az engedélyek mind a lazactermelésre, mind a pisztrángtermelésre vonatkoznak, és jelenleg nem lehet megfelelő bizonyossággal megítélni, hogy az egyes engedélyek keretében milyen lesz a két halfaj termelésének aránya. Végül meg kell jegyezni, hogy még ha adnak is ki új engedélyeket, az nem jelentené azonnal a termelés növekedését, tekintve a viszonylag hosszú termelési ciklusokat. Az érvelést ezért el kellett utasítani.(60) A Norwegian Seafood Federation and Association vitatta, hogy a pisztráng termelési volumene növekedett volna, vagy tovább növekedne a jövőben, azt állítva, hogy az össz-élőtömeg és a halak száma 2008 áprilisában jelentősen kisebb volt, mint 2007 áprilisában. Ezeket az állításokat azonban nem lehetett ellenőrizni, és ezért ezeket el kellett utasítani.(61) Következésképpen a fentiek nyomán úgy tekinthető, hogy a nagy szivárványos pisztráng norvégiai termelési volumenei valószínűleg növekedni fognak a belátható jövőben.4. A közösségi fogyasztás alakulása(62) Meg kell jegyezni, hogy ez a vizsgálat a dömping vizsgálatára korlátozódott, és így nem álltak rendelkezésre pontos adatok a közösségi iparág termeléséről és a nagy szivárványos pisztrángnak a Közösség piacán történő értékesítéséről a vizsgált időszakban.(63) Több forrás megerősítette azonban, hogy a haltermékek (beleértve a nagy szivárványos pisztrángot is) iránti világszintű kereslet várhatóan évente 5%-kal nőni fog. Ez a bővülési tendencia valószínűleg érvényes lesz a Közösségben is, még akkor is, ha a Közösségben a kereslet várhatóan nem fogja teljes mértékben felvenni a Norvégiában termelt nagy szivárványos pisztráng többletvolumenét.(64) A közzétételt követően a Finnish Fish Farmers' Association (FFFA) kifogásolta a fenti megállapítást, azt állítva, hogy még ha a halak iránti világkereslet várhatóan nőni is fog, a Közösségben nem lesz többletkereslet a norvég nagy szivárványos pisztráng iránt. Az FFFA továbbá azt állította, hogy a többletkereslet az új és egzotikus halfajták felé irányul, nem pedig a pisztráng felé. Meg kell említeni, hogy – mint ahogy az a fenti (62) preambulumbekezdésben szerepel – több forrás megerősítette a pisztrángfogyasztás növekedését, amit a több tagállam gazdálkodóit, valamint norvégiai gazdálkodókat is képviselő érdekelt felek is megerősítettek. Az FFFA nem nyújtott be olyan információkat, amelyek alátámasztották volna állításait, ezért ezeket el kellett vetni.5. Harmadik országok piacára irányuló kivitel volumenének és árának alakulása(65) A vizsgálat kimutatta, hogy Norvégia fő exportpiaca Oroszország és kisebb mértékben Japán; 2007-ben e két országba a norvég pisztrángexport összesen 57%-a irányult, míg a norvég kivitelnek csak 13%-a irányult a Közösség piacára. Ugyanebben az évben a nagy szivárványos pisztráng összes norvég kivitelének mintegy 14%-a Ukrajnába és Tajvanra irányult.(66) A világpiacon a norvég kivitel versenytársa a chilei kivitel; globálisan Chile a legnagyobb szereplő, termelés- és exportvolumene meghaladja Norvégiáét.(67) Az utóbbi években azonban a növekvő kereslet hatására jelentősen megnőtt a norvég kivitel Oroszországba, de Ukrajnába is: a 2002. évi 8 600 tonnáról a 2007. évi 31 500 tonnára. Ezt a tendenciát a legújabb statisztikák is megerősítik, amelyek szerint a chilei és a norvég nagy szivárványos pisztrángból jelentős többletmennyiségeket exportálnak Oroszországba.(68) Mint a 5 preambulumbekezdés említi, a vizsgálat szerint Oroszország vált a norvég termelők fő exportpiacává. Az Oroszországba irányuló kivitel jelentős volumennövekedésén túl 2007-ben megfigyelhető volt bizonyos fokú átállás a fagyasztott pisztráng értékesítéséről a friss hal értékesítésére. Ez az átállás azt mutatja, hogy a norvég termelőknek szándékukban áll kielégíteni a friss termékeket előnybe részesítő orosz vevőik igényeit, ami így azt jelzi, hogy a norvég exportáló termelők erősen érdekeltek az orosz piac konjunktúrájában.(69) A Japánba irányuló norvég kivitel csökkenő tendenciát mutatott 2006 és 2007 között: 39%-kal, 10 877-ről 6 661 tonnára csökkent. Ugyanúgy mint Oroszország esetében is, a norvég import a chilei importtal versenyez a japán piacon. Chile képes volt jelentősen növelni Japánba irányuló exportvolumenét. Megbízhatóbb megállapításokhoz azonban nagyobb időtávot kellene vizsgálni. A Bizottság rendelkezésére álló adatok alapján azonban ilyen következtetés nem vonható le.(70) A vizsgált időszakban a norvég exportárak a harmadik országok piacain meghaladták (átlagban 8,6%-kal) a Közösség piacán alkalmazott árakat. A vizsgált időszak utáni időszakra vonatkozó statisztikák azonban csökkenő ártrendet mutattak Norvégia hagyományos exportpiacain is. A Norvégiából Oroszországba irányuló export ára 2006 és 2007 között 34,70 és 24,22 NOK/kg között ingadozott, aminek nagyrészt az a magyarázata, hogy átálltak a fagyasztott pisztrángról a kevésbé költséges friss pisztrángra, de ugyanakkor a nemzetközi verseny is hatott. A Japánba irányuló export árai is hasonlóképpen változtak, a 2006-os 33,26 NOK/kg átlagról 29,79 NOK/kg-ra. E csökkenés ellenére a Közösségbe irányuló export árai 2007-ben még mindig átlagban 4%-kal a Japánba és Oroszországba irányuló export árai alatt voltak. Ez a trend 2008 elején továbbra is megfigyelhető volt.(71) A globálisan növekvő kereslet mellett, tekintve a fő bővülő piac (Oroszország) vonzerejét (magasabb árfekvés) és más piacok, mint például Ukrajna és a távol-keleti országok stabilan növekvő keresletét, ahol a norvég eredetű nagy szivárványos pisztráng exportja folyamatosan nőtt az utóbbi években, valószínű, hogy a nagy szivárványos pisztráng többletvolumenének döntő többsége errefelé fog irányulni és ezek a piacok fel is veszik azt.(72) A közzétételt követően a közösségi iparág felvetette, hogy Norvégiában nagy készletek vannak fagyasztott nagy szivárványos pisztrángból, amelyeket figyelembe kell venni a Közösségbe irányuló exportvolumenek valószínű alakulásának elemzésekor. A közösségi iparág azonban nem adott meg olyan információkat, melyek igazolták volna nagy készletek meglétét. Ezt az állítást ezért a Bizottság spekulatívnak tekintette. Azt is meg kell jegyezni, hogy voltak ellenőrző látogatások a nagy szivárványos pisztráng nagy norvégiai exportáló termelőinek telephelyein, és ezek nem találták ilyen nagy készletek nyomát. Az állítást ezért el kellett utasítani.(73) A közösségi iparág továbbá azt állította, hogy növekszik a nagy szivárványos pisztráng termelése Oroszországban, és hogy ezért az orosz hatóságok valószínűleg kiegészítő vámot fognak kivetni a norvég pisztrángra az orosz pisztrángtermelés védelme érdekében. További pisztrángtermelők azt állították, hogy a norvég pisztrángtermelők függőségi viszonyban állnak az orosz piaccal, és ha az orosz piacra jutás e piac kiszámíthatatlansága miatt korlátozottá válna, akkor jelentős mennyiségű nagy szivárványos pisztrángot irányítanának át a Közösségbe.(74) Ezeket az állításokat sem támasztotta azonban alá megfelelő információ és ezért puszta spekulációnak tekinthetők. Nem volt tehát alapja annak a feltételezésnek, hogy a jelenleg bővülő orosz piacon korlátozást vezetnének be a norvég exporttal szemben. Meg kell jegyezni azt is, mint ahogy ez már a fenti 5 preambulumbekezdésben is szerepel, hogy más harmadik országok piaca (például Ukrajnáé és a távol-keleti országoké) szintén bővül, és hogy a Norvégiából származó export ténylegesen növekedett ezekben az országokban. Ezért el kellett vetni azt az érvet, hogy Norvégia kizárólagos függőségben van az Oroszországba irányuló kiviteltől.6. A Közösségbe történő kivitel volumenének és árának alakulása(75) A Közösségbe irányuló exportértékesítésről rendelkezésre álló áradatok szerint 2006 és 2007 között az átlagos exportárak a 2006-os 4,02 EUR/kg átlagról a 2007-es 2,87 EUR/kg átlagra változtak. 2007 utolsó negyedévévétől 2008 elejéig azonban a statisztika azt mutatja, hogy ez a tendencia megállt, és hogy az árak stabilizálódtak.(76) Mint a fenti elemzés kimutatta a (71) preambulumbekezdésben, akkor, amikor a piacok bővülnek, nem valószínű, hogy a növekvő norvégiai pisztrángtermelési volumen teljes mértékben a Közösségbe irányulna az intézkedések megszüntetése esetén. A kereslet valóban világszerte növekszik és a norvég export már több harmadik ország piacán jó pozíciókkal rendelkezik, és várhatóan továbbra is növekedni fog. A chilei exporttal folytatott verseny ellenére, és noha néhány piacon Norvégia relatív piaci részesedése csökkent Chilével szemben, az ezeknek az országoknak a többségébe irányuló norvég export abszolút értékben növekedett és, figyelembe véve a világpiaci helyzetet, várhatóan növekedni is fog.(77) A közösségi piac tekintetében, mint az már szerepel a fenti (62) preambulumbekezdésben, a nagy szivárványos pisztráng fogyasztása valószínűleg növekedni fog és így a közösségi piac jelentősebb árleszorítás nélkül is képes lesz felvenni a megnövekedett importmennyiségeket. Azt is meg kell jegyezni, hogy a norvég és a chilei import közötti verseny nem csak a harmadik országok piacán, hanem a Közösség piacán is erős. Nincs tehát egyértelmű jele annak, hogy a Norvégiából a Közösségbe irányuló importvolumenek valójában jelentősen növekednének az intézkedések megszüntetése esetén.(78) Tekintve a várható fogyasztásnövekedést és a fent leírt világpiaci helyzetet, nem lehet azt állítani, hogy túlkínálat – és az ezzel együtt járó jelentős áresés – kockázata áll fenn a Közösség piacán.(79) A Bizottság tehát arra a megállapításra jutott, hogy a vizsgált időszakban tapasztalt helyzet az exportárak és termelési volumen tekintetében tartós jellegű.(80) A közzététel után a közösségi iparág felvetette, hogy a Finnországba irányuló export árai jelentősen estek a vizsgált időszak alatt ás után, és hogy a Finnországba exportált nagy szivárványos pisztráng ára 2007 júliusa óta a termelési költség alatt volt.(81) Elsőször is meg kell jegyezni, hogy a Norvégiában termelt nagy szivárványos pisztrángnak a közösségi iparág által becsült termelési költségei túlzottak, és nem egyeztek a vizsgált vállalatok ellenőrzött tényleges gazdálkodási és termelési költségeivel. Az exportárak szintjét illetően, és habár Finnország importálja a Közösségbe irányuló összes norvég kivitel jelentős részét, további jelentős mennyiségű export kerül Svédországba és Dániába is, ahol az átlag exportár magasabb volt. Mivel az értékelést a Közösség egésze alapján kell végezni, számításba kell venni a Közösség összes országába irányuló export átlagárát. Ennek alapján megerősíthető a fenti 6 preambulumbekezdés azon megállapítása, hogy a Közösség egészébe irányuló export árai 2008 elejére stabilizálódtak.7. Következtetés(82) A vizsgálat kimutatta, hogy a dömpingkülönbözetek elhanyagolhatóak voltak.(83) A vizsgálat azt is kimutatta, hogy Norvégiában az érintett termék termelési kapacitása valószínűleg bővülni fog. A vizsgálat azonban feltárta azt is, hogy noha a Közösségbe irányuló mennyiségek valamelyest nőhetnek a fogyasztás várható növekedésének köszönhetően, a megnövekedett termelési volumen nagy részét valószínűleg már harmadik országok piaca fogja felvenni. Nagyon valószínű az is, hogy a fogyasztás nő a Közösség piacán is, amely képes lesz felvenni az esetleg megnövekedő behozatalt és így nem várható jelentős túlkínálat.(84) Ezenfelül, noha az árak a Közösségben csökkenő tendenciát mutattak, ez a tendencia nem látszott folytatódni a vizsgált időszak után, amikorra az árak stabilizálódtak. A fentiek alapján, azaz a fogyasztás növekedése és a túlkínálat kockázatának kis valószínűsége alapján nem várható az árleszorító hatás erősödése a Közösségben.(85) A Bizottság tehát megállapította, hogy azok a körülmények, amelyek alapján a vizsgált időszakban a dömpingkülönbözetet kiszámították, tartós jellegűek.(86) Következésképpen a jelenlegi időközi felülvizsgálatot le kell zárni és a végleges dömpingellenes intézkedéseket meg kell szüntetni.F. KÖZZÉTÉTEL(87) Minden érdekelt fél tájékoztatást kapott azokról az alapvető tényekről és szempontokról, melyek alapján a Bizottság le kívánja zárni ezt az időközi felülvizsgálatot. Minden félnek lehetősége volt észrevételeket tenni. Indokolt esetben és amennyiben azokat bizonyítékokkal támasztották alá, észrevételeiket a Bizottság figyelembe vette,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:Egyetlen cikkA jelenleg a 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 19 15 és a 0304 29 15 KN-kód alá sorolt, Norvégiából származó, friss, hűtött vagy fagyasztott nagy szivárványos pisztráng ( Oncorhynchus mykiss ) egész hal (fejjel és kopoltyúval, belezve, egyenként 1,2 kg-nál nagyobb tömegű, illetve fej és kopoltyú nélkül, belezve, egyenként 1 kg-nál nagyobb tömegű) vagy filé (egyenként 0,4 kg-nál nagyobb tömegű) formájában történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes intézkedéseknek a 384/96/EK tanácsi rendelet 11. cikke (3) bekezdésének alapján kezdeményezett részleges időközi felülvizsgálata lezárul és a Norvégiából származó importra hatályban lévő intézkedések hatályukat vesztik.Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök […] [1] HL L 56., 1996.3.6., 1. o. A legutóbb a 2117/2005/EK rendelettel (HL L 340., 2005.12.23., 17. o.) módosított rendelet.[2] HL L 72., 2004.3.11., 23. o.[3] HL C 109., 2007.5.15., 23. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52008PC0324

Javaslat: a Tanács rendelete a halászati erőforrások technikai intézkedések révén történő megóvásáról {SEC(2008)1977} {SEC(2008)1978}  /* COM/2008/0324 végleges - CNS 2008/0112 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 4.6.2008COM(2008) 324 végleges2008/0112 (CNS)Javaslat:A TANÁCS RENDELETEa halászati erőforrások technikai intézkedések révén történő megóvásáról(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2008)1977}{SEC(2008)1978}INDOKOLÁS1. A javaslat háttere-  A javaslat indokai és célkitűzéseiE javaslat célja a halászati erőforrások technikai intézkedések révén történő védelmére vonatkozó keretszabályozás leegyszerűsítése a következő jogszabályok felváltásával:- A TANÁCS 850/98/EK RENDELETE (1998. március 30.) a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról[1].- A TANÁCS 2549/2000/EK RENDELETE (2000. november 17.) az Ír-tenger (ICES VIIa. körzet) tőkehalállományának helyreállítására vonatkozó kiegészítő technikai intézkedések megállapításáról[2].A 850/98/EK tanácsi rendelet magában foglalja a Balti-tengeren, a Fekete-tengeren és a Földközi-tengeren kívüli közösségi vizekre vonatkozó jelenlegi feltételeket a halállományoknak a fiatal tengeri élőlények védelme révén történő megóvását célzó technikai intézkedések tekintetében. A technikai intézkedések meghatározzák a hálók szembőségét és a halászeszközök szerkezetének egyéb jellemzőit, azokat az időszakokat és földrajzi területeket, amelyeken belül a halászat meghatározott módjai tiltottak vagy korlátozottak, valamint a tengeri élőlények legkisebb kirakodható méreteit.A közös halászati politika 2002. évi reformja során a Bizottság és a Tanács megállapodtak abban, hogy a közösségi érdekű halászati erőforrások tekintetében fokozatos helyreállítási, gazdálkodási és hosszú távú terveket hajtanak végre. Ilyen terveket már megállapítottak a közösségi vizek legtöbb közönséges tőkehalállománya, két szürketőkehal-állománya, két norvéghomár-állománya, két nyelvhalállománya, valamint két északi-tengeri simalepényhal- és nyelvhalállománya vonatkozásában, amelyek esetében a 850/98/EK rendeletben megállapított feltételeket módosították és/vagy megerősítették.Ezen túlmenően a 850/98/EK rendeletet 10, a hosszú távú tervekkel nem szükségszerűen összefüggő rendelet módosította.E felülvizsgált feltételeket a technikai intézkedéseket tartalmazó átfogó csomagba kell belefoglalni. A technikai intézkedések ezen átfogó csomagja a célkitűzések széles körét tervezi megvalósítani. A legfontosabb célkitűzés a fiatal halegyedek védelme, és ezért az intézkedések egy fontos részét úgy alakították ki, hogy korlátozza a fiatal halak kifogását, például a szelektív halászeszközöket támogató, illetve az egyes tilalmi időszakokat és területeket meghatározó intézkedések révén. Más intézkedések célja egyes fajok vagy ökoszisztémák védelme a halászati erőkifejtések korlátozása, például a halászati tilalmak elfogadása révén. A megfelelő technikai intézkedések elfogadása tükrözi azt is, hogy a visszadobás gyakorlatát csökkenteni kell.Technikai intézkedéseket továbbá a közös halászati politika alapján regionális tanácsadó testületek létrehozásáról[3] szóló, 2004. július 19-i tanácsi határozattal létrehozott regionális tanácsadó testületek rendszeréhez is hozzá kell igazítani. Egyensúlyt kell kialakítani a valamennyi területen általánosan, illetve a regionálisan, a regionális tanácsadó testületek hatáskörébe tartozó területek szerint, illetőleg a Franciaország felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó francia tengerentúli megyék (Guyana, Martinique, Guadeloupe és Réunion) part menti vízterületein alkalmazandó intézkedések között.A javasolt rendelet szerkezete az Európai Közösséget létrehozó szerződés 37. cikke alapján egy tanácsi rendeletet ír elő, amely magában foglalja az összes területre vonatkozó valamennyi közös állandó intézkedést, azaz a vezérelveket. A regionális tanácsadó testületek hatáskörébe tartozó területeken vagy a Franciaország felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó francia tengerentúli megyék (Guyana, Martinique, Guadeloupe és Réunion) part menti vízterületein alkalmazandó intézkedéseket, azaz a regionális természetű, tisztán technikai kérdéseket különálló bizottsági rendeletekben kell rendezni, amelyeket irányítóbizottsági eljárás keretében kell kialakítani a tanácsi rendelet alapján.Az eljárás és az időzítés szempontjából ez a megközelítés azt követeli meg, hogy a tanácsi rendeletet a regionális vonatkozású bizottsági rendeletek elfogadását megelőzően kell elfogadni.Általános háttér2004 júniusában az ír elnökség kezdeményezésére a Bizottság előterjesztett egy közleményt a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek: „A környezetkímélőbb halászati módszerek előmozdítása: a technikai védelmi intézkedések szerepe”[4]. Ezt követően a Tanács 2004. június 21-én következtetéseket fogadott el, amelyekben felkérte a Bizottságot az Atlanti-óceán területén alkalmazandó technikai intézkedésekről szóló új javaslat előterjesztésére, amely a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló, 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendelet[5] helyébe lép.A Cselekvési terv a közös halászati politika egyszerűsítésére és javítására a 2006-2008 közötti időszakra[6] (a továbbiakban: cselekvési terv) megállapítja, hogy a tagállamokkal és a gazdasági ágazat képviselőivel folytatott konzultációt követően elsőbbséget kell adni azon jogszabályok leegyszerűsítésének, amelyek a halállományoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvását célzó intézkedéseket érintik. Ezeket az intézkedéseket jelenleg a 850/98/EK rendelet határozza meg.A javasolt jogszabály egyik legfontosabb célkitűzése az egyszerűsítés, figyelembe véve a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és az érdekelt feleknek (halászati és akvakultúra-ágazati bizottság, regionális tanácsadó testületek) a cselekvési tervre adott reakcióit.Az Atlanti-óceán területén alkalmazandó jövőbeni technikai intézkedésekről szóló nem hivatalos dokumentum alapján a Bizottság a 2006. év folyamán konzultált az érintett regionális tanácsadó testületekkel[7], valamint 2005 szeptemberében a halászati és akvakultúra-ágazati bizottsággal.E javaslatnak nem célja módosítani a technikai védelmi intézkedések előirányzott céljainak szintjét, például a hálók nagyobb szembőségének irányába történő jelentős elmozdulás révén. Bár a Bizottság úgy véli, hogy a fenntartható halászat, különösen a tengerfenéki halászati tevékenység esetében, a halászeszközök szelektivitásának növelését igényli, a prioritás most az új, egyszerűbb, egyértelműbb szabályok megállapítása. A szelektivitás javítása fokozatosan, ezeknek a szabályoknak a jövőbeni módosításai révén, a közösségi halállományok helyzetének a halállományok védelmére irányuló politika más elemei, pl. a többéves tervek révén elért általános javításával párhuzamosan valósulhat meg.Valamennyi rendelkezésnek egyszerűnek, érthetőnek és ellenőrizhetőnek kell lennie, és pozitív hatást kell gyakorolnia a faj védelme, a tengeri élőhelyek megóvása vagy a visszadobás gyakorlatának csökkentése tekintetében.A javaslat az európai vizeken folytatott kereskedelmi halászatra és szabadidős horgászatra alkalmazandó, kivéve a Földközi-tengert, a Balti-tengert, a Fekete-tengert, valamint a nagy távolságra vándorló halállományok halászatát valamennyi vízterületen, amelyekre egyedi szabályok vonatkoznak. Az Atlanti-óceán és az Északi-tenger vonatkozásában a javaslat egy helyen fogja összegyűjteni a különböző közösségi rendeletekben foglalt technikai intézkedések többségét, bár néhány intézkedés, amely jelenleg külön rendeletekben található, továbbra is külön rendeletekben marad[8].Harmonizáció / regionalizációA Bizottság úgy véli, hogy a regionális megközelítést kell előnyben részesíteni, mivel az alkalmasabb az érdekelt feleknek a folyamatba történő bevonására. Az érdekelt felek bevonása alapvető jelentőségű, mivel az intézkedésekkel szemben elkötelezettséget eredményez, és nagyobb lesz a valószínűsége annak, hogy betartják majd az elfogadott intézkedéseket. A regionalizáció nem jelent renacionalizációt a technikai intézkedéseket illetően.A rendelet nem fogja módosítani a kompetenciáknak a Közösség és a tagállamok között a 2371/2002/EK tanácsi rendeletben megállapított egyensúlyát.A vezérelvek, illetve a technikai vagy regionális szabályokA javasolt tanácsi rendelet a várhatóan állandó intézkedésekre koncentrál. Megállapítja azonban a várhatóan gyorsan változó és a nagyon technikai jellegű intézkedésekre vonatkozóan alkalmazandó eljárásokat is. Az utóbbi esetben a rendeletnek az új szabályok komitológiai eljárás keretében történő elfogadására vonatkozó eljárást kell előnyben részesítenie. E megközelítés célja, hogy választ adjon a tagállamoknak az évenkénti teljes kifogható mennyiség és a kvóták szabályozásából adódó átmeneti technikai intézkedések csökkentésével vagy megszüntetésével kapcsolatos aggodalmára, figyelembe véve egyúttal azt a tényt, hogy a technikai intézkedéseket nagyon gyakran sürgősséggel kell alkalmazni.ÉrtékelésA tagállamok, az Európai Parlament és az érdekelt felek közös érdeke, hogy a technikai intézkedések következményeit a végrehajtás előtt és után kiértékeljék. A 850/98/EK rendelet számos rendelkezésének hatékonyságát soha nem értékelték ki, és ezek az intézkedések hatályban maradtak, tekintet nélkül a halállományok védelmére gyakorolt hatásukra.Alapelv lesz, hogy az e rendeletben előírt intézkedéseket bizonyos idő eltelte után ki kell értékelni, és újra kell gondolni, hogy szükségesek-e. További irányadó elv lesz, hogy amikor új és lényeges intézkedésekre születik javaslat (mint például a hálók szembőségének lényeges növelése), a Bizottság – amennyiben a rendelkezésre álló adatok lehetővé teszik – előzetes értékelést fog végezni a valószínű hatások feltárása érdekében.-  Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területenA 850/98/EK tanácsi rendelet és későbbi módosításai.A 2549/2000/EK tanácsi rendelet.-  Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivelA javaslat a közös halászati politika célkitűzéseit fogja szolgálni.2. Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció és hatásvizsgálat-  Az érdekelt felekkel folytatott konzultációA két nem hivatalos dokumentumot, amelyek a Bizottságnak a 850/98/EK rendelet felülvizsgálatával, egységes szerkezetbe foglalásával és egyszerűsítésével kapcsolatos szándékait állapítják meg, a bizottsági szolgálatok állították össze az érdekelt felekkel történő konzultáció céljára. A javaslat a tagállamokkal, valamint az érdekelt feleknek az Északi-tengeri Regionális Tanácsadó Testületben, az Északnyugati Vizek Regionális Tanácsadó Testületében és a Délnyugati Vizek Regionális Tanácsadó Testületében dolgozó képviselőivel folytatott számos konzultáción alapul.A konzultációba bevont felek között általános egyetértés volt az egyszerűsítés és a harmonizáció szükségessége tekintetében, de abban is, hogy figyelembe kell venni a halászat regionális jellemzőit és a halászaton alapuló megközelítést is annak érdekében, hogy valamennyi technikai intézkedést egyetlen rendeletbe lehessen foglalni. Erős igény mutatkozott továbbá a szabályozás pontosítására, valamint a merevítőrudas vonóhálóval folytatott halászatra használt halászeszközök szelektivitásának javítására. A javaslat figyelembe vette mindezen megjegyzéseket.Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználásaA halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) szakvéleményt adott a halászati tilalom hatálya alá tartozó területek[9] és a zsákvég szelektivitását befolyásoló fő tényezők hatása[10] vonatkozásában. A fogástechnikai szakértők az Európai Unió és Norvégia közötti kétoldalú halászati megállapodás keretében találkoztak az Északi-tengeren használt halászeszközök szelektivitásának megvitatása céljából[11].A javaslat figyelembe vette az ICES-FAO halászati technológiai és halmagatartási munkacsoportjának (HTHM) az Európai Unió technikai intézkedésekről szóló rendeleteivel foglalkozó jelentését[12].2007. július 3-án, Brüsszelben szakértői találkozót tartottak a hálókészítőkkel a technikai intézkedésekről.HatásvizsgálatA Bizottság elvégezte a javaslat hatásvizsgálatát, amelynek eredményeként elkészült jelentést az Európai Bizottság Halászati és Tengerügyi Főigazgatóságának honlapján teszik majd közzé.Az egyszerűsítés a javasolt új rendelet egyik fő célkitűzése. A specifikus operatív célok a következők:-  a felülvizsgált feltételeket és a módosításokat a technikai intézkedések könnyen érthető, ellenőrizhető és végrehajtható átfogó csomagjába kell foglalni;-  egyensúlyt kell kialakítani a valamennyi területen általánosan, illetve a regionális tanácsadó testületek hatáskörébe tartozó területek szerinti regionális alapon alkalmazandó intézkedések között;A javaslatnak nem célja a vonatkozó jogszabályok tartalmának jelentős mértékű megváltoztatása, csupán a jogalkotói megközelítést kívánja módosítani, aminek következtében a valószínű környezeti, társadalmi és gazdasági hatások csekélyek.A hatásvizsgálatról készített jelentésben az alábbi lehetőségek merültek fel, és a javaslat megfelel a harmadik bekezdésben foglalt lehetőségnek:- „Status quo” lehetőség: e megközelítés értelmében most nem történnek lépések az Atlanti-óceánra és az Északi-tengerre vonatkozó technikai intézkedéseket tartalmazó jogszabályok egyszerűsítésére és módosítására, a halászati gazdálkodás a jelenlegi formájában folytatódik tovább. Ezt a lehetőséget a Tanácsban már megvitatták, és arra a következtetésre jutottak, hogy új javaslatra van szükség, ezért felkérték a Bizottságot, hogy az érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően tegyen javaslatot a technikai védelmi intézkedésekről szóló új rendeletre.- „Csak egyszerűsítés” lehetőség: ez a lehetőség leegyszerűsítené és minden területen harmonizálná a technikai intézkedéseket a regionális és egyéb külön szempontok figyelembevétele nélkül. Az intézkedések konkrét helyi igényekhez és az alulról felfelé irányuló megközelítéshez történő adaptálásának elmulasztása nem eredményezné a technikai intézkedések hatékonyságának javulását. A környezetkímélőbb halászati módszerek, pl. a nem kívánt fogások visszadobására vonatkozó politika elősegítésének elmulasztása miatt a javaslat a Bizottságnak a közös halászati politika 2006–2008 közötti időszakban történő javítására vonatkozó cselekvési terve ellen hatna. Ez az oka annak, hogy e lehetőség már kezdettől fogva elvetésre került, és e tekintetben további elemzések nem is készültek.- „Egyszerűsítés és regionalizáció” lehetőség: ez a lehetőség egy új jogszabálycsomagot javasol, amely nem csupán leegyszerűsíti a jelenlegi komplex szabályokat, de – tükrözve a regionális különbségeket – egyedi rendelkezéseket is bevezet a regionális tanácsadó testületek hatáskörébe tartozó területek vonatkozásában. Ez a jogalkotási javaslat választ ad a Tanács felkérésére, melynek értelmében a hatékonyság növelése érdekében a technikai intézkedéseket tartalmazó szabályokat az egyszerűsítés és a fokozottabb regionális megközelítés alkalmazása céljából felül kell vizsgálni. A javaslat a valamennyi területen általánosan, illetve a kifejezetten a regionális tanácsadó testületek hatáskörébe tartozó területeken alkalmazandó intézkedések közötti megfelelő egyensúlyt biztosító, átfogó és összefüggő csomagot fog tartalmazni, nevezetesen egy – az általános alapelveket és rendelkezéseket magában foglaló – tanácsi keretrendeletet, és az azt kiegészítő bizottsági rendeleteket, amelyek az egyes regionális tanácsadó testületek hatáskörébe tartozó területekre vonatkozó egyedi technikai szabályokat tartalmazzák. A technikai intézkedések ilyen felülvizsgálata összhangban van a Bizottságnak a közös halászati politika 2006–2008 közötti időszakban történő egyszerűsítésére és javítására vonatkozó cselekvési tervével.3. A javaslat jogi elemei-  A javasolt intézkedés összefoglalásaA 850/98/EK tanácsi rendelet felváltása és hatályon kívül helyezése, valamint a 2549/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezése.-  JogalapAz EK-Szerződés 37. cikke.-  A szubszidiaritás elveE javaslat a közös halászati politika hatálya alá tartozik, amely a Közösség kizárólagos hatásköre. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazható.-  Az arányosság elveA halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet[13] 2. cikkének (1) bekezdése alapján a közös halászati politikának biztosítania kell az élő vízi erőforrások oly módon történő kiaknázását, amely fenntartható gazdasági, környezeti és társadalmi feltételeket tesz lehetővé. E célból a Közösség az elővigyázatosság elvét alkalmazza azon intézkedések meghozatalakor, amelyek az élő vízi erőforrások védelmét és megőrzését célozzák annak érdekében, hogy biztosítsák azok fenntartható kiaknázását, és hogy a lehető legkisebbre csökkentsék a halászati tevékenységek által a tengeri ökoszisztémákra gyakorolt hatást.A 2371/2002/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján e cél elérése érdekében a Tanács meghozza azokat a közösségi intézkedéseket, amelyek szabályozzák a vízterületekhez és az erőforrásokhoz való hozzájutást, valamint a halászati tevékenységek fenntartható végzését.A 2371/2002/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének g) pontja továbbá megállapítja, hogy ezek az intézkedések magukban foglalhatnak olyan intézkedéseket valamennyi állomány vagy állománycsoport tekintetében, amelyek technikai intézkedések elfogadása révén korlátozzák a halászat okozta állománypusztulást és a halászati tevékenységek környezeti hatását.Mivel a javaslat a közös halászati politika célkitűzéseit fogja szolgálni, megfelel az arányosság elvének.-  Az eszközök megválasztásaJavasolt eszköz: tanácsi rendeletEgyéb eszköz nem lenne megfelelő az alábbi okból: a javaslat egy tanácsi rendelet felváltására és hatályon kívül helyezésére vonatkozik.4. Költségvetési vonatkozásokA javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére.2008/0112 (CNS)Javaslat:A TANÁCS RENDELETEa halászati erőforrások technikai intézkedések révén történő megóvásárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára[14],tekintettel az Európai Parlament véleményére[15],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[16],tekintettel a Régiók Bizottsága véleményére[17],mivel(1) A 850/98/EK rendelet[18] megállapítja a halászati erőforrások védelmére vonatkozó egyes technikai intézkedéseket.(2) A Tanács 2004. júniusi, a környezetkímélőbb halászati módszerek támogatásáról szóló következtetéseiben az Atlanti-óceánra és az Északi-tengerre vonatkozó technikai intézkedések felülvizsgálatát javasolta az egyszerűsítés és a regionális jellemzők figyelembevétele érdekében. A Tanács felkérte a Bizottságot, hogy a gazdasági ágazattal történt konzultációt követően tegyen javaslatot a technikai intézkedésekre vonatkozó egyszerűbb javaslatra.(3) A Bizottság 2004. júniusi közleményében[19] olyan módszereket javasolt, amelyekkel a Közösség előmozdíthatja a környezetkímélő halászati módszerek alkalmazását, különösen a technikai védelmi intézkedések révén, figyelembe véve eközben, hogy egyensúlyt kell találni a környezeti és a gazdasági célkitűzések között. Az ilyen halászati módszerek alkalmazását figyelembe kell venni.(4) 2006 áprilisában a Tanács jóváhagyta a Bizottság közösségi jogszabályok egyszerűsítésére vonatkozó cselekvési tervét. A cselekvési terv következtetéseinek fényében a különböző rendeletekben közzétett valamennyi technikai intézkedést, ideértve a halászati lehetőségekről és az egyes állományok helyreállítási terveiről szóló éves rendeleteket, egyetlen rendeletben kell összefoglalni.(5) E rendeletnek csak az Atlanti-óceán északkeleti, valamint kelet-közép részére és a Franciaország felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó francia tengerentúli megyék (Guyana, Martinique, Guadeloupe és Réunion) partjainál található vízterületekre vonatkozó technikai intézkedéseket kell megállapítania, mivel a Balti-tengerre és a Földközi-tengerre vonatkozó technikai intézkedéseket a Balti-tenger, a Bæltek és az Øresund halászati erőforrásainak technikai intézkedések révén történő védelméről, az 1434/98/EK rendelet módosításáról és a 88/98/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2005. december 21-i 2187/2005/EK tanácsi rendelet[20], illetve a földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről, a 2847/93/EGK rendelet módosításáról és az 1626/94/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 21-i 1967/2006/EK tanácsi rendelet[21] állapította meg.(6) A technikai intézkedéseket hozzá kell igazítani a 2002-ben elfogadott új közös halászati politikához, különösen a regionális tanácsadó testületeknek a regionális tanácsadó testületek közös halászati politika alapján történő felállításáról szóló, 2004. július 19-i tanácsi határozat[22] által történt létrehozása, valamint a környezeti szempontok, mint például a tengeri élőhelyek védelme és a visszadobás gyakorlatának csökkentése tekintetében.(7) Egyensúlyt kell kialakítani a technikai védelmi intézkedések különféle halászatokra történő adaptálása, illetve az egyszerűen alkalmazható homogén szabályokra vonatkozó igény között, valamint a valamennyi területen általánosan, illetve a regionális tanácsadó testületek hatáskörébe tartozó területek szerint regionális alapon alkalmazandó intézkedések között.(8) A Szerződés 174. cikke lefektette azt az elvet, amelynek értelmében minden közösségi intézkedésnek magában kell foglalnia a környezetvédelmi követelményeket, különösen az elővigyázatosság elvének fényében.(9) A nem pusztító hatású halászati módszerek kifejlesztésére vállalt, a fenntartható fejlődésről 2002-ben, Johannesburgban tartott csúcstalálkozó által javasolt kötelezettség végrehajtását folytatni kell.(10) Az e rendeletben előírt intézkedéseket bizonyos idő eltelte után ki kell értékelni a hatékonyságuk és az indokoltságuk újraértékelése céljából.(11) A 92/43/EK irányelvben a Tanács intézkedéseket írt elő a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme érdekében. Az e rendelet hatálya alá tartozó tengeri élőlények egyes fajai az irányelv követelményei alapján védettek.(12) A tengeri biológiai erőforrások védelmének és a halászati erőforrások mind a halászok, mind pedig a fogyasztók érdekét szolgáló kiegyensúlyozott kiaknázásának biztosítása érdekében technikai intézkedéseket kell előírni, melyek többek között megszabják a hálók szembőségét, azok bizonyos fajok kifogására alkalmas kombinációját, illetve a halászeszközök egyéb jellemzőit, a tengeri élőlények legkisebb kifogható méreteit, valamint korlátozzák a bizonyos területeken és bizonyos eszközökkel és berendezésekkel történő halászatot.(13) Meg kell állapítani a tengeri élőlények méret-meghatározásának módját.(14) El kell kerülni a tudományos kutatás, a mesterséges telepítés és áttelepítés akadályozását, ezért ezt a rendeletet nem kell alkalmazni az ilyen tevékenységek folytatásához szükséges műveletekre.(15) A hajónak haladéktalanul másik területre kell továbbhaladnia, ha a maximális járulékos fogási mennyiségeket meghaladta.(16) Meg kell határozni az egyes passzív halászeszközök méreteit, valamint a merítés időtartamát és mélységét.(17) Amennyiben az erőforrások védelmét komoly veszély fenyegeti, a Bizottságot és a tagállamokat fel kell hatalmazni arra, hogy megfelelő, haladéktalanul végrehajtandó ideiglenes intézkedéseket hozzanak.(18) További, szigorúan helyi jellegű nemzeti intézkedéseket is fenn lehet tartani és el lehet fogadni a közös halászati politikával összhangban.(19) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket, ideértve az egyes regionális tanácsadó testületek alá tartozó területekre vonatkozó egyedi rendelkezéseket, a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[23] összhangban kell elfogadni.(20) A szabályokban végrehajtandó változtatások száma és hatálya miatt a 850/98/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni és helyette újat kell alkotni,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. FEJEZETHATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK1. cikkHatályEz a rendelet alkalmazandó:a) a halászati erőforrások halászatára, fedélzeten való tartására, más hajóra átrakodására, illetve kirakodására, ha az ilyen tevékenységeket:i. a halászati övezetek közösségi vizein és a 2. cikkben említett vizeken végzik;ii. a 2. cikk (1) bekezdésében említett halászati övezetek nem közösségi vizein tartózkodó közösségi halászhajók végzik;iii. a tagállamoknak a 2. cikk (1) bekezdésében említett halászati övezetek nem közösségi vizein tartózkodó állampolgárai végzik, a lobogó szerinti állam elsődleges felelősségének sérelme nélkül;b) a 2. cikkben említett halászati övezetekben és vizeken fogott halászati termékek tárolására, értékesítésére, eladásra történő kiállítására és felkínálására;c) a 2. cikkben említett halászati övezeteken és vizeken kívül vagy harmadik országbeli halászhajó által máshol fogott halászati termékek behozatalára a 4. cikkben megállapított rendelkezések tekintetében.2. cikkA halászati övezetek meghatározása(1) E rendeletet alkalmazandó azokra a halászati övezetekre, amelyeket az 585/2004/EK határozat 2. cikke (1) bekezdésének c)–f) pontjaiban meghatározott területek valamelyike magában foglal:a) a 3880/91/EGK rendeletben[24] meghatározott ICES-övezetek (Nemzetközi Tengerkutatási Tanács);b) a 2597/95/EK tanácsi rendeletben[25] meghatározott CECAF (Kelet-közép-atlanti területek vagy FAO 34 fő halászati övezet) 34.1.1, 34.1.2 és 34.2.0 számú övezetek (a Madeira és a Kanári-szigetek körüli vízterületek).(2) E rendelet a Franciaország felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó francia tengerentúli megyék (Guyana, Martinique, Guadeloupe és Réunion) partjainál található minden vízterületre is alkalmazandó.3. cikkEgyéb fogalmakE rendelet alkalmazásában a 2371/2002/EK rendelet 3. cikkében megállapított meghatározásokon túlmenően a következő meghatározásokat kell alkalmazni:a) „vonóháló”: egy vagy több halászhajó által aktívan vontatott halászeszköz, egy kúp vagy piramis alakú testből álló (vonóhálótest), hátul zsákvégben záródó háló;b) „merevítőrudas vonóháló”: fenéken vontatott vonóháló, amelyet vízszintesen egy merevítőrúd tart nyitva;c) „dán kerítőháló”: a hajóról két hosszú kötéllel (kerítőháló-kötél) működtetett, vontatott kerítő halászeszköz, amelyet úgy terveztek, hogy a kerítőháló nyílása felé tereljék a halakat. Ez a halászeszköz, amely tervezését és méretét tekintve a fenékvonóhálóhoz hasonlít, két hosszú szárnyból, a hálótestből és egy zsákból (zsákvég) áll;d) „vontatott halászeszköz”: vonóháló, dán kerítőháló és hasonló eszközök, amelyeknek kúp vagy piramis alakú hálótestük van és hátul zsákkal (zsákvéggel) záródnak, vagy két hosszú szárnyból, hálótestből és zsákból (zsákvégből) állnak, és amelyeket aktívan vontatnak a vízben;e) „zsákvég”: a vontatott eszköz leghátsó 8 méteres része a zsákkötéltől mérve, ha a szembőség legalább 80 mm, illetve a vontatott eszköz leghátsó 20 méteres része a zsákkötéltől mérve, ha a szembőség legfeljebb 80 mm;f) „erősítőzsák”: henger alakú hálószerkezet, amely teljesen körülveszi a vonóháló zsákvégét, és amely szakaszosan rögzíthető a zsákvéghez. Mérete (hosszúsága és szélessége) legalább akkora, mint a zsákvégnek az a része, amelyhez rögzítik;g) „körpánt”: a zsákvég vagy az erősítőzsák kerületét övező, ahhoz rögzített kötéldarab;h) „emelőpánt”: olyan kötéldarab, amely körülveszi a zsákvéget vagy az esetleges erősítőzsákokat, és azokhoz hurkokkal vagy gyűrűkkel kapcsolódik;i) „kopoltyúháló”: egyetlen hálódarabból álló eszköz, amelyet úszókkal és súlyokkal függőleges helyzetben tartanak a vízben. Ez úgy fogja ki az élő vízi erőforrásokat, hogy azok beleakadnak és belegabalyodnak a hálóba;j) „tükörháló”: két vagy több párhuzamosan, egy kötélre felfüggesztett hálóból álló halászeszköz;k) „merítési idő”: a hálók első vízbeeresztésének időpontjától addig az időpontig eltelt idő, amikor a hálókat teljes egészében a halászhajó fedélzetére emelik;l) „part menti tagállam”: olyan tagállam, amelynek felségterületéhez vagy joghatósága alá olyan vizek tartoznak, amelyeken halászati műveleteket végeznek.II. FEJEZETVALAMENNYI TERÜLETRE VONATKOZÓ KÖZÖS ÁLLANDÓ INTÉZKEDÉSEK1. szakaszLEGKISEBB KIFOGHATÓ MÉRETEK4. cikkAz élő vízi erőforrások legkisebb kifogható méretei(1) Az élő vízi erőforrást az előírtnál kisebb méretűnek kell tekinteni, ha kisebb, mint az adott fajra az I. mellékletben meghatározott legkisebb kifogható méret.(2) Az előírtnál kisebb méretű élő vízi erőforrásokat tilos a fedélzeten tartani, más hajókra átrakodni, kirakodni, szállítani, tárolni, értékesíteni, eladásra kiállítani vagy felkínálni, azokat azonnal vissza kell engedni a tengerbe.(3) A (2) bekezdéstől eltérve, az előírtnál kisebb méretű, élő csalinak kifogott szardínia, szardella, fattyúmakréla vagy makréla a fedélzeten tartható, feltéve, hogy élve tárolják őket.(4) A tengeri élőlények méreteit a II. mellékletben foglalt rendelkezések szerint kell megállapítani.2. szakaszHALÁSZESZKÖZÖK5. cikk„Egy háló”-szabályTilos a különböző szembőség-tartományú hálók bármely kombinációját a fedélzeten tartani a halászutak során.6. cikkVontatott eszközök(1) Nem használható olyan eszköz, amely elzárja, vagy más módon szűkíti a zsákvég felső felének hálószemeit.(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, engedélyezett:a) a 80 mm-nél kisebb szembőségű vontatott halászeszközzel végzett halászat során a zsákvég külső részéhez rögzített erősítőzsák. Az erősítőzsák szembősége legyen legalább kétszer akkora, mint a zsákvégé;b) a zsákvég bármely részének külső felére a fogás mennyiségét mérő érzékelő csatlakoztatása;c) körpánt és emelőpánt rögzítése a zsákvég külső részéhez;d) úszók rögzítése a zsákvég két oldalsó szegélyéhez.(3) Tilos használni:a) olyan zsákvéget, amelynél a zsákvég kerületén az azonos szembőségű hálószemek száma annak elülső végétől a hátsó végéig növekszik. Ez a tilalom nem vonatkozik a zsákvég azon részére, ahová engedélyezett szelektív eszköz van illesztve;b) olyan, legalább 80 mm-es szembőségű zsákvéget, amelyen bármely hálószem nem négyszög alakú, és amelynél a hálószemek oldalai nem azonos hosszúságúak;c) olyan zsákvéget, amely felső felének kifeszített hossza nem egyezik meg hozzávetőlegesen az alsó felének kifeszített hosszával;d) olyan, legalább 80 mm-es szembőségű vontatott halászeszközt, amelyen az illesztések vagy a szegélyek kivételével a zsákvég bármely kerületén több mint 100 szabad hálószem vagy kevesebb mint 40 szabad hálószem található;e) olyan, legalább 80 mm-es szembőségű zsákvéget, amely nem az alábbiakból készült:i. egyszálas, legfeljebb 8 mm-es fonálvastagságú léhésből; vagyii. duplaszálas, legfeljebb 5 mm-es fonálvastagságú léhésből.(4) A (2) bekezdés a) pontjától, a (3) bekezdés b) pontjától, a (3) bekezdés d) pontjától és a (3) bekezdés e) pontjától eltérve, a 80 mm-es szembőség helyébe 60 mm-es szembőség lép, ha a halászat az ICES VIII, IX és X övezetben történik.7. cikkMerevítőrudas vonóhálók(1) Tilos kivetni vagy a fedélzeten tartani olyan merevítőrudas vonóhálót, melynek szembősége legfeljebb 120 mm és legalább 80 mm, kivéve, ha az ilyen háló elejének teljes felső fele olyan hálópanelből áll, melynek minden egyes szeme legalább 180 mm-es. A panel legyen legalább a merevítőrúd hossza felével megegyező hosszúságú. A panelnek közvetlenül vagy legfeljebb három sor, bármilyen szembőségű, közvetlenül a főkötélhez kapcsolt hálóanyagon keresztül kell kapcsolódnia a főkötélhez.(2) Tilos használni vagy a fedélzeten tartani olyan merevítőrudas vonóhálót, amelynek a rúdhossza, illetve teljes rúdhossza – vagyis minden egyes rúd összesített hossza – nagyobb 24 méternél vagy 24 méternél hosszabbra bővíthető. A merevítőrúd hosszát a két végpontjától kell mérni, beleértve minden bővítményét.8. cikkKopoltyúhálók és tükörhálók(1) A közösségi halászhajók nem alkalmazhatnak kopoltyúhálót és tükörhálót olyan helyeken, ahol a tenger térkép szerinti mélysége meghaladja a 200 métert.(2) A kopoltyúhálók és tükörhálók merítési ideje nem haladhatja meg a 48 órát.(3) Amennyiben a halászatot kopoltyúhálókkal és tükörhálókkal végzik, tilos több mint 50 km-nyi hálót használni.9. cikkEgyes kopoltyúhálókra vonatkozó egyedi rendelkezések(1) A 8. cikktől eltérve, engedélyezett a legalább 120 mm-es, de 150 mm-nél kisebb szembőségű kopoltyúhálók használata az északi szélesség 48°-ától északra, vagy a legalább 100 mm-es, de 130 mm-nél kisebb szembőségű kopoltyúhálók használata az északi szélesség 48°-ától délre, a térkép szerint 600 méternél sekélyebb vízben, feltéve, hogy a háló maga legfeljebb 100 hálószem hosszú, merülési aránya legalább 0,5-ös, és úszókkal vagy hasonló tartozékokkal szerelték fel. A hálók legfeljebb 5 tengeri mérföld hosszan nyúlhatnak el, és az egy időben kivetett összes háló teljes hossza hajónként nem haladhatja meg a 25 km-t. A merítési idő legfeljebb 24 óra lehet.(2) A 8. cikktől eltérve, engedélyezett a legalább 250 mm-es szembőségű kopoltyúhálók használata a térkép szerint 600 méternél sekélyebb vízben, feltéve, hogy a háló maga legfeljebb 15 hálószem hosszú, merülési aránya legalább 0,33-as, és úszókkal vagy hasonló tartozékokkal nem szerelték fel. A hálók egyenként legfeljebb 10 km hosszúságúak lehetnek. Az egy időben kivetett összes háló teljes hossza hajónként nem haladhatja meg a 100 km-t. A merítési idő legfeljebb 72 óra lehet.(3) A (2) bekezdésben említett kopoltyúhálót használó hajók fedélzetén tartott cápa mennyisége nem lehet több a fedélzeten tárolt tengeri élőlények élősúlyban mért teljes mennyiségének 5 %-ánál.3. szakaszA VISSZADOBÁS GYAKORLATÁNAK CSÖKKENTÉSÉRE IRÁNYULÓ INTÉZKEDÉSEK10. cikkHaladéktalan továbbhaladás másik területre a maximális járulékos fogási mennyiségek meghaladása esetén(1) Ha az előírt méretnek nem megfelelő kifogott halak mennyisége bármely fogási pozícióban meghaladja a teljes mennyiség 10 %-át, a hajónak a halászat folytatása előtt haladéktalanul legalább öt tengeri mérfölddel el kell távolodnia az előző fogási pozíciótól.(2) Ha bármely fogási pozícióban az adott faj tekintetében megengedett szembőség-tartományba tartozó és a hajón tartott hálókkal kifogható halak, ide nem értve a célfaj előírt méretnek nem megfelelő egyedeit, minimális és/vagy maximális százalékaránya nem egyeztethető össze a 22. cikknek megfelelően elfogadott részletes szabályokban megállapított százalékos értékekkel, a hajónak haladéktalanul legalább 10 tengeri mérfölddel el kell távolodnia az előző fogási pozíciótól, és a következő hálókivetés során végig legalább 10 tengeri mérföldes távolságot kell tartania az előző fogási pozíciótól.11. cikkAz automatikus osztályozó berendezések használatának korlátozása(1) Tilos heringet ( Clupea harengus ), makrélát ( Scomber scombr us) vagy fattyúmakrélát ( Trachurus spp .) nagyság szerint automatikusan osztályozni képes berendezést a fedélzeten tartani vagy használni.(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, az ilyen berendezések fedélzeten tartása és használata engedélyezett, ha:a) a fedélzeten jogszerűen tartott zsákmány egészét fagyasztott állapotban tárolják, az osztályozott halakat osztályozás után azonnal fagyasztják, és semmilyen osztályozott halat nem dobnak vissza a tengerbe; ésb) a berendezés úgy van beszerelve és elhelyezve a hajón, hogy biztosítsa a tengeri élőlények azonnali fagyasztását, és ne engedje azoknak a tengerbe való visszadobását.(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a Balti-tengerben, a Bæltekben és az Øresundban történő halászatra engedéllyel rendelkező hajók magukkal vihetnek az (1) bekezdésben említett automatikus osztályozó berendezést a Kattegatban, feltéve, hogy a halászati engedély ennek megfelelően lett kiállítva. A különleges halászati engedélynek meg kell határoznia, hogy mely fajokra, mely térségekben és mely időszakokban használható az osztályozó berendezés, illetve rögzítenie kell a használat és fedélzeten tartás tekintetében alkalmazandó egyéb szükséges feltételeket.4. szakaszKÖRNYEZETVÉDELMI INTÉZKEDÉSEK12. cikkPusztító hatású halászati módszerekRobbanóanyagokat, mérgező és bódító anyagokat, elektromos áramot, valamint bármilyen lövedéket alkalmazó módszerekkel tilos tengeri élőlényeket kifogni, a fedélzeten tartani, más hajóra átrakodni, tárolni, kirakodni, értékesíteni, eladásra kiállítani vagy felkínálni.5. szakaszA FEDÉLZETEN VÉGZETT MűVELETEK13. cikkFeldolgozási műveletek(1) A fedélzeten tilos mindenfajta fizikai vagy vegyi halfeldolgozást végezni halliszt vagy halolaj előállítása végett, illetve ilyen célból a halászzsákmányt más hajóra átrakodni.(2) Az (1) bekezdés szerinti tilalom nem vonatkozik a következő tevékenységekre:a) hulladék feldolgozása, illetve átrakodása;b) halpaszta (surimi) és halpép fedélzeten történő gyártása.6. szakaszEGYES FAJOKRA VONATKOZÓ EGYEDI INTÉZKEDÉSEK14. cikkA garnélahalászat korlátozása a lepényhalak védelmében(1) Tilos bármilyen 16–31 milliméteres szembőségű fenéken vontatott hálóval kifogott homoki garnéla ( Crangon spp.) és rózsás garnéla ( Pandalus montagui) bármely mennyiségét a fedélzeten tartani, kivéve, ha ez a mennyiség nem haladja meg a fedélzeten lévő tengeri élőlények összes élősúlyának 5 %-át.(2) Az (1) bekezdés szerinti tilalom nem alkalmazandó, amennyiben:a) a hajó fel van szerelve a homoki és a rózsás garnélát a lepényhaltól a kifogás után elválasztó, működő berendezéssel; ésb) a homoki és a rózsás garnélák fogásához szeparáló vonóhálót vagy válogatóráccsal felszerelt vonóhálót használnak a tagállamok által kidolgozandó részletes szabályoknak megfelelően. Az ilyen szabályok csak a halászhajók által vontatott hálókra vonatkozhatnak.15. cikkA lazac és a tengeri pisztráng halászatának korlátozásaA 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett halászati övezet közösségi vízterületein, ha ez a halászati övezet az 585/2004/EK határozat 2. cikke (1) bekezdésének c)–e) pontjaiban meghatározott területek részét képezi, lazacot és tengeri pisztrángot a fedélzeten tartani, más hajóra átrakodni, kirakodni, szállítani, tárolni, értékesíteni, eladásra kiállítani vagy felkínálni tilos, azokat haladéktalanul vissza kell dobni a tengerbe, ha:a) a tagállamok alapvonalától számított 6 mérföldes határon kívül található vizeken fogták ki azokat, kivéve a Skagerrakban és a Kattegatban;b) a Skagerrak és a Kattegat bármely, a tagállamok alapvonalától számított 4 mérföldes határon kívül található részén fogták ki azokat;c) a halászat bármilyen vontatott hálóval történik.III. FEJEZET NEMZETI ÉS REGIONÁLIS INTÉZKEDÉSEK16. cikkA tagállamok sürgősségi védelmi intézkedései(1) Ha bizonyos fajok vagy halászterületek védelmét komoly veszély fenyegeti, ideértve ha a fiatal halak erős túlnépesedését észlelik, és ha a késlekedés nehezen orvosolható károkat eredményezne, a tagállamok megfelelő védelmi intézkedéseket hozhatnak a felségterületükhöz vagy joghatóságuk alá tartozó vizeken. Az érintett tagállam biztosítja, hogy az ilyen intézkedések ne különböztessék meg hátrányosan más tagállamok halászhajóit.(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések legfeljebb 10 nap időtartamra vonatkozhatnak, az érintett halászterületek földrajzi kiterjedését pontosan meg kell határozni, és az intézkedések csak azokra a halászhajókra terjedhetnek ki, amelyek az érintett faj kifogásához szükséges eszközökkel és/vagy az érintett halászterületen történő halászat céljára engedéllyel rendelkeznek.(3) A (1) bekezdésben említett intézkedésekről elfogadásukkal egyidejűleg indoklással kiegészített értesítést kell átadni a Bizottságnak, a tagállamoknak és a regionális tanácsadó testületeknek.17. cikkA tagállamok kizárólag a lobogójuk alatt hajózó halászhajókra alkalmazandó intézkedései(1) A tagállamok a halállományok védelme és kezelése, vagy a halászat tengeri ökoszisztémára gyakorolt hatásának csökkentése érdekében, kizárólag a lobogójuk alatt hajózó halászhajókra alkalmazandó technikai intézkedéseket hozhatnak a halászati erőforrások védelme céljából. Ezek az intézkedések:a) kiegészíthetik a közösségi halászati rendeletekben megállapított intézkedéseket;vagyb) túlmutathatnak a közösségi halászati rendeletekben megállapított minimumkövetelményeken.(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedéseknek meg kell felelniük a közösségi jognak.(3) Az érintett tagállamnak haladéktalanul tájékoztatnia kell a többi tagállamot és a Bizottságot ezekről az intézkedésekről.(4) A tagállamnak a Bizottság kérésére annak rendelkezésére kell bocsátania az összes olyan információt, amely annak értékeléséhez szükséges, hogy az intézkedések megfelelnek-e az (1) bekezdésnek.(5) Amennyiben a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az intézkedések nem felelnek meg az (1) bekezdésnek, határozatot fogad el, amelyben felszólítja a tagállamot az intézkedések visszavonására vagy módosítására.18. cikkA visszadobás gyakorlatának csökkentésére vagy megszüntetésére vonatkozó nemzeti és/vagy regionális tervek(1) A tagállamok és/vagy a regionális tanácsadó testületek javaslatokat nyújthatnak be a Bizottságnak a visszadobás gyakorlatának csökkentésére vagy megszüntetésére és a halászeszközök szelektivitásának javítására vonatkozó tervek kialakításával kapcsolatos ügyekben. A Bizottság kiértékeli ezeket a javaslatokat, és a kézhezvétel dátumától számított három hónapon belül előterjeszti az ezekre vonatkozó észrevételeit a tagállamoknak és/vagy a regionális tanácsadó testületeknek, különösen abban a tekintetben, hogy hogyan fognak a tervek hozzájárulni a visszadobás gyakorlatának csökkentéséhez vagy megszüntetéséhez.(2) Ha a visszadobás gyakorlatának csökkentése vagy megszüntetése tekintetében mutatkozó késlekedés nehezen orvosolható károkat eredményezne, a tagállamok megfelelő, nem diszkrimináló védelmi intézkedéseket hozhatnak a felségterületükhöz és joghatóságuk alá tartozó vizeken a 16. cikknek megfelelően.IV. FEJEZETKIZÁRT TEVÉKENYSÉGEK19. cikkTudományos kutatás(1) E rendeletet nem kell alkalmazni a kizárólag tudományos célú halászati tevékenységekre az alábbi feltételek teljesülése esetén:a) a halászati műveleteket a lobogó szerinti tagállam engedélyével és annak felügyelete alatt folytatják;b) adott esetben a halászati műveletekről előre tájékoztatták a part menti tagállamot;c) a halászati műveleteket folytató hajó fedélzetén tartják a lobogó szerinti tagállam által kiadott engedélyt;d) ha a part menti tagállam a hajó lobogója szerinti tagállamtól azt kéri, a halászati műveletek végzése alatt a hajó parancsnoka felveszi a fedélzetre a part menti tagállam által küldött megfigyelőt.(2) Az (1) bekezdésben említett célból kifogott tengeri élőlények értékesíthetők, tárolhatók, eladásra kiállíthatók vagy felkínálhatók, feltéve, hogy:a) megfelelnek az e rendelet I. mellékletben megállapított előírásoknak és a 104/2000/EK rendelet[26] 2. cikke alapján elfogadott forgalmazási előírásoknak, vagyb) emberi fogyasztástól eltérő célokra kerülnek közvetlen értékesítésre.20. cikkMesterséges telepítés és áttelepítésEz a rendelet nem vonatkozik a tengeri élőlények mesterséges újratelepítése és áttelepítése céljából végrehajtott halászati műveletekre, amelyeket az érintett tagállam engedélyével és annak felügyelete alatt hajtanak végre. Ha ezeket a halászati műveleteket más tagállam vízterületein végzik, erről a Bizottságnak és az érintett tagállamoknak előzetes értesítést kell kapniuk.V. FEJEZETZÁRÓ RENDELKEZÉSEK21. cikkA technikai intézkedések hatékonyságának értékeléseA Bizottság ötévente, először az e rendelet hatálybalépésétől számított ötödik évben, a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság szakvéleménye alapján és a regionális tanácsadó testületekkel folytatott konzultációt követően, jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a rendelet végrehajtásáról, ideértve a technikai intézkedések halászati erőforrások védelmére gyakorolt hatásának vizsgálatát. E jelentés alapján a Bizottság javaslatot tesz a Tanácsnak bármilyen szükséges módosításra.22. cikkRészletes szabályokE rendelet végrehajtásának részletes szabályait a 2371/2002/EK rendelet 30. cikkének (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni. E szabályoknak különösen a következőket kell megállapítania:a) a célfaj minimális és maximális százalékos arányát a fedélzeten tartott elő vízi erőforrásokon belül;b) az egyes célfajok tekintetében alkalmazható szembőség-tartományokat;c) a visszadobás gyakorlatának csökkentését vagy megszüntetését és a halászeszközök szelektivitásának javítását célzó rendelkezéseket;d) a halászati tevékenységek bizonyos időszakokban és/vagy a 2. cikkben említett bizonyos területeken történő korlátozására vonatkozó intézkedéseket, az e területeken lévő tengeri élőhelyeknek a rendelkezésre álló legjobb tudományos ismeretek alapján történő védelme érdekében;e) a tengeri élőhelyek vagy halászati erőforrások védelmét célzó egyéb technikai intézkedéseket.23. cikkA mellékletek módosítására vonatkozó eljárásE rendelet mellékleteinek módosítását a 2371/2002/EK rendelet 30. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.24. cikkHatályon kívül helyezés(1) A 850/98/EK és a 2549/2000/EK rendelet hatályát veszti.(2) A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat a III. mellékletben szereplő megfelelési táblázat szerint az e rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni.25. cikkHatálybalépésEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.Rendelkezéseit 2009. xx xx-tól/-től kell alkalmazni.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, -án/-éna Tanács részérőlaz elnökI. mellékletLegkisebb kifogható méretekHalakKözönséges tőkehal (Gadus morhua) Fekete tőkehal (Pollachius virens) Szürke tőkehal (Merluccius merluccius) Rombuszhal (Lepidorhombus spp.) Nyelvhal (Solea spp.) Tengeri sügér (Dicentrarchus labrax) Makréla (Scomber spp.) Fattyúmakréla (Trachurus spp.) Hering (Clupea harengus) Szardínia (Sardina pilchardus) Szardella (Engraulis encrasicolus) | 35 cm 35 cm 27 cm 20 cm 24 cm 36 cm 20 cm 15 cm 20 cm 11 cm 12 cm |RákfélékNorvég homár (Nephrops norvegicus) Norvéghomár-farok Nagy tengeripók (Maia squinado) Nagy tarisznyarák (Cancer pagurus) | 85 mm (teljes hossz) 25 mm (páncél hossza) 46 mm 120 mm 140 mm |KagylókPolip (Octopus vulgaris) Fésűkagyló (Pecten maximus) | 450 gramm (kibelezve) 100 mm |II. mellékletA tengeri élőlények méretének mérése1. A halat az orrcsúcstól a farokúszó végéig kell mérni.2. A norvég homár méretét a páncél hossza alapján, a középvonallal párhuzamosan, a szemgödör végétől a páncél legtávolabbi széléig, és/vagy a teljes hossz alapján, a rostrum csúcsától a telson hátsó végéig, a sörtéket nem beleszámítva, és/vagy, a norvég homár leválasztott farka esetében: az első szelvény elülső felétől a telson hátsó végéig, a sörtéket nem beleszámítva kell megmérni. A farkat kiegyenesítve, de nem kihúzva kell mérni, a hát felőli oldalon.3. A nagy tengeripók vagy a nagy tarisznyarák méretét a páncél minimális szélességeként, a páncél elülső-hátulsó középvonalára merőlegesen kell megmérni.4. A kéthéjú kagylók méretét a kagyló leghosszabb részének mentén kell megmérni.III. mellékletMegfelelési táblázat850/98/EK rendelet | Ez a rendelet |1. cikk | 1. cikk |2. cikk | 2. cikk |3. cikk | 3. cikk |4. cikk (1) bekezdés |4. cikk (2) bekezdés |4. cikk (3) bekezdés |4. cikk (4) bekezdés |4. cikk (5) bekezdés |4. cikk (6) bekezdés |5. cikk |6. cikk (1) bekezdés | 6. cikk (3) bekezdés d) pont |6. cikk (2) bekezdés | 6. cikk (3) bekezdés a) pont |6. cikk (3) bekezdés |7. cikk |8. cikk | 6. cikk (3) bekezdés e) pont |9. cikk | 6. cikk (3) bekezdés b) pont |10. cikk |11. cikk |12. cikk |13. cikk |14. cikk |15. cikk |16. cikk | 6. cikk (1) bekezdés |17. cikk | 4. cikk (1) bekezdés |18. cikk (1) bekezdés | 4. cikk (4) bekezdés |18. cikk (2) bekezdés |18. cikk (3) bekezdés |18. cikk (4) bekezdés |19. cikk (1) bekezdés | 4. cikk (2) bekezdés |19. cikk (2) bekezdés |19. cikk (3) bekezdés | 4. cikk (3) bekezdés |20. cikk |21. cikk |22. cikk |23. cikk |25. cikk | 14. cikk |26. cikk | 15. cikk |27. cikk |28. cikk |29. cikk |29a. cikk |29b. cikk |30. cikk (1) bekezdés | 7. cikk (2) bekezdés |30. cikk (2) bekezdés |30. cikk (3) bekezdés |30. cikk (4) bekezdés |30. cikk (5) bekezdés |31. cikk | 12. cikk |32. cikk | 11. cikk |33. cikk |34. cikk |35. cikk |36. cikk |37. cikk |38. cikk |39. cikk |40. cikk |42. cikk | 13. cikk |43. cikk | 19. cikk |44. cikk | 20. cikk |45. cikk | 16. cikk |46. cikk | 17. cikk |47. cikk |48. cikk | 22. cikk |49. cikk |50. cikk | 25. cikk |I. melléklet |II. melléklet |III. melléklet |IV. melléklet |V. melléklet |VI. melléklet |VII. melléklet |VIII. melléklet |IX. melléklet |X. melléklet |XI. melléklet |XII. melléklet | I. melléklet |XIII. melléklet | II. melléklet |XIV. melléklet |XV. melléklet | III. melléklet |[1] HL L 125., 1998.4.27., 1. o.[2] HL L 292., 2000.11.21., 5. o. A legutóbb a 2001. július 16-i 1456/2001/EK rendelettel módosított rendelet.[3] HL L 256., 2004.8.3., 17. o. A legutóbb a 2007. június 11-i 2007/409/EK tanácsi határozattal módosított határozat.[4] COM(2004) 438 végleges[5] HL L 125., 1998.4.27., 1. o.[6] COM(2005) 647 végleges[7] Északi-tengeri Regionális Tanácsadó Testület (NS RAC), Északnyugati Vizek Regionális Tanácsadó Testülete (NWW RAC), Délnyugati Vizek Regionális Tanácsadó Testülete (SWW RAC).[8] A Tanács 812/2004/EK rendelete (2004. április 26.) a cetféléknek a halászat során történő esetleges járulékos kifogására vonatkozó intézkedések megállapításáról és a 88/96/EK rendelet módosításáról. Ez a rendelet nem csak az Északi-tengerre, hanem a Földközi- és a Balti-tengerre is vonatkozik, ezért különálló rendelet marad.[9] A HTMGB munkacsoport ülései, 2007. március 19–23. és 2007. március 15–19.[10] A HTMGB munkacsoport ülése, 2007. június 11–15.[11] 2007. június 4–6., Aalesund, Norvégia[12] ICES HTHM jelentés 2005. (ICES CM 2005/B:04)[13] HL L 358., 2002.12.31., 59. o.[14] HL C , , . o.[15] HL C , , . o.[16] HL C , , . o.[17] HL C , , . o.[18] HL L 125., 1998.4.27, 1. o. A legutóbb a 2166/2005/EK rendelettel módosított rendelet.[19] COM(2004) 438 végleges[20] HL L 349., 2005.12.31, 1. o. A legutóbb a 809/2007/EK rendelettel módosított rendelet.[21] HL L 409., 2006.12.30., 11. o.[22] HL L 256., 2004.8.3., 17. o. A legutóbb a 2007/409/EK határozattal (HL L 155., 2007.6.15., 68. o.) módosított határozat.[23] HL L 191., 1998.7.7., 10. o.[24][25][26] HL L 17., 2000.1.21., 22. o.