|

52010PC0350

 Javaslat: a Tanács (EU) Rendelete az európai uniós szabadalom fordítási szabályairól {SEC(2010) 796} {SEC(2010) 797}  /* COM/2010/0350 végleges - CNS 2010/0198 */

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.6.30.COM(2010) 350 végleges2010/0198 (CNS)Javaslat:A TANÁCS (EU) RENDELETEaz európai uniós szabadalom fordítási szabályairól{SEC(2010) 796}{SEC(2010) 797}INDOKOLÁS1. A javaslat tartalmaAz Európai Unióban (EU) a szabadalmi oltalmat jelenleg a tagállamok által megadott nemzeti szabadalmak vagy az Európai Szabadalmi Egyezmény (EPC) alapján létrejött Európai Szabadalmi Hivatal (EPO) által megadott európai szabadalmak nyújtják. Európai szabadalom megadásakor hitelesíteni kell azt azokban a tagállamokban, amelyekben oltalmat kívánnak biztosítani az adott szabadalomnak.Egy európai szabadalomnak egy tagállam területén történő hitelesítése érdekében a nemzeti törvények előírhatják többek között azt is, hogy a szabadalom jogosultja nyújtsa be az európai szabadalomnak az adott tagállam hivatalos nyelvén készült fordítását. A hitelesítési követelmények által okozott költségek csökkentése érdekében 2000-ben az Európai Szabadalmi Egyezmény szerződő államai elfogadták az ún. „londoni egyezményt”[1], amely jelenleg tíz uniós tagállamban hatályos. A londoni egyezmény választható rendszer, ezért az Európai Unió tagállamaiban eltérő fordítási rendszerek vannak érvényben. A londoni egyezményt tizenhét tagállam nem írta alá, és e tagállamok továbbra is megkövetelik, hogy a szabadalom teljes fordítása hivatalos nyelvükön is elkészüljön. Csak Franciaország, Németország, Luxemburg és az Egyesült Királyság (amelyek hivatalos nyelve közös az Európai Szabadalmi Hivatal egyik hivatalos nyelvével) értett egyet azzal, hogy teljes mértékben eltekintsen a fordítás követelményétől. További hat, a londoni egyezményt ratifikáló tagállam (amelynek nincs közös hivatalos nyelve az Európai Szabadalmi Hivatal nyelveivel) egyezett bele abba, hogy részben eltekintsen a fordítási követelményektől. A kérelmek hivatalos nyelvükre történő fordítását továbbra is megkövetelik, néhány tagállamban pedig még a leírás angolra fordítását is abban az esetben, ha az európai szabadalom franciául vagy németül került megadásra.A jelenlegi szabadalmi rendszer az EU-ban – különösen a fordítási követelmények tekintetében – nagyon költséges és meglehetősen komplex. Egy 13 országban hitelesített európai szabadalom 20 000 EUR-ba kerül, amelyből közel 14 000 EUR csupán a fordításokból adódik. Ezáltal egy európai szabadalom 10-szer annyiba kerül, mint egy USA-beli szabadalom, amely 1 850 EUR-ba[2] kerül. Az Európában alkalmazott magas költségeket jelentős mértékben lehetne csökkenteni, ha az uniós szabadalmakra költséghatékony, jogilag biztonságos és egyszerűsített fordítási szabályok vonatkoznának. E javaslat alapján a mind a 27 tagállamot magában foglaló uniós szabadalom eljárási díja 6 200 EUR-nál alacsonyabb lenne, és e díjnak csupán 10%-a keletkezne a fordításokból. Azáltal, hogy a szabadalmi oltalom – különösen a kis- és középvállalkozások (kkv-k) és az állami kutatási szervezetek számára – elérhetőbb lesz, az ily módon megfizethetőbbé váló EU-s szabadalom várhatóan fontos szerepet fog játszani az innováció és a versenyképesség ösztönzésében az EU-ban.2000 augusztusában a Bizottság elfogadta az EK-Szerződés 308. cikke alapján a közösségi szabadalomról szóló tanácsi rendeletre vonatkozó javaslatot[3]. E javaslat egy egységes közösségi szabadalmi jogcím létrehozására irányult, amely a fordítási költségek tekintetében is megfizethető. A szabadalomnak az Európai Szabadalmi Hivatal által, annak egyik hivatalos nyelvén (angol, francia vagy német) történő megadását és az adott nyelven, a Hivatal másik két hivatalos nyelvére is lefordított kérelmekkel együtt való közzétételét követően a közösségi szabadalom az Európai Unió teljes területén hatályba lépett volna. 2002-ben az Európai Parlament elfogadott egy jogalkotási állásfoglalást[4]. 2003-ban egy közös politikai megközelítés[5] alapján a Tanács egyeztetéseket kezdeményezett az EU összes nyelvére történő fordításra irányuló kérelmekkel kapcsolatos különféle megoldásokról. Végleges megállapodás azonban nem született, mivel ezt a megközelítést – lévén, hogy túl költséges és bonyolult – elvetették a szabadalmi rendszer használói.A javaslatról szóló egyeztetéseket újrakezdték a Tanácsban, miután a Bizottság 2007 áprilisában elfogadta „Az európai szabadalmi rendszer fejlesztése” című közleményt[6]. A közlemény megerősítette az egységes közösségi szabadalom létrehozása melletti elkötelezettséget.Ezenkívül a Bizottság a szóban forgó közleményben felajánlotta, hogy a tagállamokkal közösen megvizsgálja a fordítás szabályainak egy lehetséges megközelítését a fordítási költségek csökkentése céljából, támogatva közben a szabadalommal kapcsolatos információk terjesztését az EU összes hivatalos nyelvén.2009 decemberében a Tanács elfogadta „A továbbfejlesztett európai szabadalmi rendszerrel”[7] kapcsolatos következtetéseket és az uniós szabadalomról szóló rendeletjavaslattal kapcsolatos általános megközelítést[8]. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően az uniós szabadalom létrehozásának jogalapjában bekövetkezett változásnak köszönhetően a Bizottság 2000-es javaslatában szereplő, az uniós szabadalom fordításával kapcsolatos szabályoknak ma egy különálló rendelet tárgyát kell képezniük.E javaslat nagyrészt tükrözi az eredeti bizottsági javaslatban szereplő fordítási rendszert, de a 2007-ben újraindított egyeztetések óta a Tanácsban elért eredményekre épül.A tanácsi következtetések megerősítik annak szükségességét, hogy egy külön rendeletnek kell kitérnie a fordítással kapcsolatos szabályokra, amely rendeletnek az uniós szabadalomról szóló rendelettel egyidejűleg kell hatályba lépnie. A következtetések azt is megerősítették, hogy az uniós szabadalom eredményessége érdekében a szükséges mértékben módosítások hajthatók végre az Európai Szabadalmi Egyezményen.A Tanács az egységes szabadalmi bíróság fő jellemzőiben is megállapodott, amely ugyancsak fontos eleme az európai szabadalmi rendszer javításának.A következtetések azonban nem sértik az Európai Unió Bírósága által az egységes szabadalmi bíróságot létrehozó megállapodás-tervezetnek az EU szerződésekkel való összeegyeztethetőségéről kinyilvánítandó véleményt.Ezenfelül az Európa 2020 stratégiában[9] a Bizottság az „Innovatív Unió” elnevezésű kiemelt kezdeményezés részeként újra megerősíti elkötelezettségét az egységes uniós szabadalom és a szakosodott szabadalmi bíróság létrehozására irányuló munka tekintetében, az innováció – mint a jövőbeli növekedés mozgatórugója – keretfeltételeinek javítása érdekében. 2010. március 25–26-án az Európai Tanács megegyezésre jutott e stratégia legfontosabb elemeivel kapcsolatban[10]. Mario Monti kiemelte a Bizottság elnökének címzett jelentésében annak szükségét, hogy a vállalkozások és a feltalálók, különösen a kkv-k, hozzáférhessenek egy vonzó és költséghatékony, egységes szabadalmi és igazságszolgáltatási rendszerhez[11]. E jelentés javasolta az egységes szabadalom és az egységes szabadalmi bíróság haladéktalan elfogadását is, jelezvén, hogy a szabadalom ügye egyben arra is alkalmas, hogy lemérjük, mennyire komoly az egységes piac újraindítása melletti elkötelezettség. A Bizottság figyelmét felhívja arra, hogy ezen a területen továbbra is tartsa fenn ambiciózus álláspontját. A 2010 őszére tervezett, „Az egységes piac újbóli beindításáról” szóló bizottsági közleménynek újból meg kell erősítenie a szabadalomreformot az újbóli beindítás egyik prioritásaként.Ezen – az uniós szabadalommal kapcsolatos fordítási szabályokról szóló – javaslat ezért lényeges e célkitűzés eléréséhez.2. Konzultáció az érdekeltekkel2006 januárjában a Bizottság széles körű konzultációt kezdeményezett Európában a jövőbeli szabadalmi politikáról[12]. Több mint 2500 válasz érkezett különféle érdekelt felektől, többek között vállalkozásoktól a gazdaság minden ágazatából, ipari szövetségektől, a kkv-k szövetségeitől, szabadalmi ügyvédektől, közigazgatósági hatóságoktól és tudósoktól. A közösségi szabadalommal kapcsolatban elért csekély eredmények miatt a válaszokból egyértelműen csalódottság érezhető. Különösen a Tanács 2003. március 3-i közös politikai megközelítésében szereplő fordítási szabályok elleni kritikának adtak hangot[13]. Majdnem minden érdekelt fél elutasította ezt a megoldást, amelyet a magas költségek és a szabadalom jogosultjait sújtó gyakorlati nehézségek, valamint a szabadalmi rendszer összes felhasználóját körülvevő jogi bizonytalanság és a fordítások joghatása miatt nem tartottak kielégítőnek. Más lehetőségek támogatása jelentős eltéréseket mutatott; egyesek egy kizárólag angol nyelvű rendszerre szavaztak, míg mások a különböző többnyelvű fordítási szabályokat tartották helyénvalónak. E kritikák ellenére az érdekelt felek jelezték, hogy továbbra is támogatni fogják az egységes, megfizethető és versenyképes közösségi szabadalmat. Egy 2006. július 12-én tartott közmeghallgatáson megerősítették ezen üzeneteket.A közlemény 2007. áprilisi elfogadását követően folytatódtak az érdekelt felekkel folytatott egyeztetések. 2008. október 16–17-én a Bizottság a francia elnökséggel közösen szervezte meg az ipari tulajdonjogokról szóló konferenciát[14]. A résztvevők megismételték azon megállapításukat, hogy az uniós szabadalom „legyen költséghatékony, jogilag biztonságos és kevésbé bonyolult”. Továbbá elhangzott, hogy a szabadalommal kapcsolatos dokumentumok specializált gépi fordításainak fejlesztésére irányuló új kezdeményezéseket is széles körben támogatni fogják a szabadalommal kapcsolatos tájékoztatás érdekében[15].Az uniós szabadalommal kapcsolatos fordítási szabályokat részletesen megvitatták a 2008-as európai kisvállalkozói intézkedéscsomagról szóló konzultációs folyamat során.Az érdekelt felek ez alkalommal is az EU-ban uralkodó magas szabadalmaztatási költségeket jelölték meg a szabadalom oltalom alá helyezésének fő akadályaként, ezért kérték az egységes uniós szabadalom mihamarabbi létrehozását[16]. A konzultációhoz történő külön beadványaikban a vállalkozások általában és különösen a kkv-k képviselői egyértelműen kérték a szabadalmaztatás költségeinek (beleértve a fordítási díjakat is) jelentős mértékű csökkentését a jövőbeli uniós szabadalom vonatkozásában[17]. Az érdekelt felek által nemrégiben készített, egyéb állásfoglalások már említették az uniós szabadalmak fordítását. A specializált gépi fordításokon alapuló új megközelítést általában üdvözlik, de nyomatékosítják, hogy az ilyen gépi fordításoknak nem lehet joghatásuk, és kizárólag tájékoztatási célokat szolgálhatnak.3. HatásvizsgálatE javaslatot egy hatásvizsgálat kíséri, amely az alábbi négy lehetőség gazdasági hatását hasonlítja össze:1) Egy kizárólag angol nyelvű uniós szabadalmi rendszer,2) egy uniós szabadalom, amelynek feldolgozása, megadása és közzététele az Európai Szabadalmi Hivatal három hivatalos nyelvének egyikén történik, a kérelmeket pedig lefordítják a két másik hivatalos nyelvre,3) egy uniós szabadalom, amelynek feldolgozása, megadása és közzététele a 2. lehetőségben leírtak szerint történik, a kérelmeket azonban lefordítják az EU négy leggyakrabban beszélt hivatalos nyelvére; valamint4) egy uniós szabadalom, amelynek feldolgozása, megadása és közzététele a 2. és a 3. lehetőség szerint történik, a kérelmeket azonban lefordítják az EU összes nyelvére.A hatásvizsgálat során végzett elemzés bizonyítja, hogy a 2. lehetőség a megfelelő választás, mivel az megőrzi az Európai Szabadalmi Hivatal jól működő rendszerének nyelvi rendszerét, és csak minimális fordítási költséggel jár.4. A JAVASLAT JOGI ELEMEIA Lisszaboni Szerződés új jogalapot – az EUMSz. 118. cikkét – teremtett az európai szellemi tulajdonjogok létrehozására, amelyek egységes oltalmat nyújtanak az Európai Unió területén. E cikk első bekezdése előírja az ezen jogok megteremtésére vonatkozó intézkedések meghozatalának alapját a rendes jogalkotási eljárásnak megfelelően. E cikk alapján az uniós szabadalom az európai uniós szabadalomról szóló xx/xx rendelettel jön létre. A(z) xx/xx rendeletből következően az uniós szabadalom az Európai Szabadalmi Hivatal által megadott európai szabadalom lesz.A 118. cikk második bekezdése biztosít jogalapot az egységes oltalmat nyújtó európai szellemi tulajdonjogokra vonatkozó nyelvi szabályok létrehozására, amelyek különleges jogalkotási eljárás keretében, rendeletek útján, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően a Tanács által egyhangúlag kerültek elfogadásra.A jelenleg töredezett szabadalmi rendszerből és főleg a tagállamok által kialakított fordítási követelményekből eredő magas költségek és bonyolultság csak az EU szintjén létrehozott egységes szabadalom révén kezelhetők.5. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOKA javaslat többek között jelzi az ESzH automatizált gépi fordítási programjának továbbfejlesztésére irányuló intézkedések szükségességét. A javaslatnak nincsenek az EU költségvetését érintő vonzatai.6. Részletes leírás6.1. A cikkekre vonatkozó megjegyzések1. cikk – TárgyEz a cikk meghatározza e rendelet tárgyát.2. cikk – FogalommeghatározásokE cikk meghatározza az e rendeletben használt alapvető fogalmakat.3. cikk – Az uniós szabadalom részletes leírásának közzétételeE cikk szerint amennyiben valamely uniós szabadalom részletes leírása az Európai Szabadalmi Egyezmény 14. cikkének (6) bekezdésével összhangban közzétételre kerül, nem szükséges további fordítást készíteni. Az említett bekezdés előírja, hogy az európai szabadalmak részletes leírásai az eljárás nyelvén kerülnek közzétételre (az Európai Szabadalmi Hivatal három hivatalos nyelvének egyikén, amelyen a szabadalom iránti kérelem benyújtásra került – angolul, franciául vagy németül), és tartalmazzák a kérelmek fordításait az Európai Szabadalmi Hivatal másik két hivatalos nyelvén. Az Európai Szabadalmi Egyezményben meghatározott minimális követelmény az uniós szabadalmakra is vonatkozik, de nem lesz szükség további fordításokra az uniós szabadalmak megadását követően. A cikk azt is rögzíti, hogy az Európai Szabadalmi Egyezménnyel összhangban az uniós szabadalom részletes leírása az eljárás nyelvén lesz hiteles.E követelmény megegyezik a Bizottság 2000 augusztusában beterjesztett, közösségi szabadalomra irányuló eredeti javaslatával, valamint az Európai Szabadalmi Hivatalban érvényes hivatalos nyelvek rendszerére és a bejelentők többsége általi nyelvhasználatra épül[18]. Ez a megoldás valószínűleg pozitív hatást gyakorol az európai szabadalmi rendszert használókra a fordítási költségek jelentős csökkentése révén.4. cikk – Fordítás jogvita eseténE cikk értelmében jogvita esetén a szabadalom jogosultja a feltételezett szabadalombitorló kérésére és választása szerint rendelkezésre bocsátja az uniós szabadalomnak azon állam hivatalos nyelvén készített, teljes fordítását, amelyben a feltételezett szabadalombitorlásra sor került, illetve amelyben a feltételezett szabadalombitorló székhelye található. A szabadalom jogosultja az Európai Unió illetékes bíróságának kérésére köteles az adott bíróság eljárási nyelvén is rendelkezésre bocsátani az uniós szabadalom teljes fordítását. Az ilyen fordítások költségei a szabadalom jogosultját terhelik.5. cikk – Jelentés a rendelet végrehajtásárólE cikk értékelési gyakorlatról rendelkezik, amely egy, a rendelet végrehajtásáról szóló jelentést is magában foglal. E rendelet hatálybalépésének időpontjától számított öt éven belül a Bizottságnak jelentést kell benyújtania a Tanács számára az uniós szabadalom fordításával kapcsolatos szabályok alkalmazásáról, és szükség esetén javaslatot is tesz e rendelet módosítására.6. cikk – HatálybalépésE cikk előírja, hogy ez a rendelet Az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba, de az uniós szabadalomról szóló rendelet hatálybalépésének időpontjától alkalmazandó. Mivel az uniós szabadalom mint európai szellemitulajdon-jogcím tekintetében alkalmazandó lényegbevágó jogi előírásokra az uniós szabadalomról szóló rendelet irányadó, az ezekre a szabadalmakra alkalmazandó fordítási szabályokat pedig e javaslat szabályozza, a két jogalkotási eszközt közösen kellene alkalmazni.6.2. Az uniós szabadalom létrehozásával együtt meghozandó kísérő intézkedésekA szabadalommal kapcsolatos információnyújtás fordításaAz Európai Unió és az Európai Szabadalmi Hivatal között végre kell hajtani a szükséges intézkedéseket, hogy a szabadalom iránti kérelmeknek és azok részletes leírásainak gépi fordítása az Európai Unió minden hivatalos nyelvén elérhető legyen anélkül, hogy ez a bejelentőknek többletköltséget jelentene. E fordításokat kérésre online és ingyenesen kell elérhetővé tenni a szabadalom iránti kérelem közzétételekor. E fordítások a szabadalommal kapcsolatos információnyújtást szolgálnák, és nem bírnának joghatással. A felhasználók számára ezt egy megfelelő felelősségi nyilatkozattal kellene egyértelművé tenni. A jelenlegi gyakorlattal szemben, amikor is a fordítások több hónappal a szabadalom megadása után készülnek el – amikor már nincs rájuk oly nagy szükség, és ritkábban nézik meg azokat – a korai rendelkezésre bocsátásuk jelentősen javíthatná a szabadalmakkal kapcsolatos információk terjesztését, különösen az egyéni feltalálók, kutatók és innovatív kkv-k esetében. A gépi fordítói program célja a műszaki szabványokon, többek között a nemzetközi szabadalmi osztályozási rendszerrel kapcsolatos szókészlettel rendelkező elektronikus szótárokon alapuló kiváló minőségű fordítások készítése lesz.Magas színvonalú gépi fordításokat korlátozott számú nyelven már készített az Európai Szabadalmi Hivatal. A Bizottság szintén támogat egy gépi fordításokkal kapcsolatos projektet (Patent Language Translations Online, PLuTO)[19], amely az elkövetkező öt évben az EU tagállamainak összes hivatalos nyelvére lefordított szabadalmi dokumentáció alapján történő fordítói szoftverfejlesztést is jelent. Az uniós szabadalom létrehozása egy ilyen programnak az EU összes nyelvére történő kidolgozásának és kiterjesztésének felgyorsítását tenné szükségessé. A gépi fordítói rendszerre vonatkozó végrehajtó rendelkezéseket az Európai Szabadalmi Hivatal igazgatótanácsának eseti bizottsága hozza, amely az EU és minden tagállam képviselőiből áll.Költségek megtérítéseAz európai szabadalom iránt kérelmek az Európai Szabadalmi Egyezmény 14. cikkének (2) bekezdésével összhangban bármely nyelven benyújthatók. Ahol a kérelem nyelve nem az Európai Szabadalmi Hivatal egyik hivatalos nyelve, a kérelem fordítását rendelkezésre kell bocsátani annak egyik hivatalos nyelvére egy előre meghatározott időtartamon belül, hogy a kérelmet fel tudja dolgozni a hivatal. Az Európai Szabadalmi Egyezmény jelenlegi végrehajtó rendelkezései[20] szerint a hivatal hivatalos nyelveitől eltérő nyelven kérelmet benyújtók a fordítási díj részleges visszatérítésére díjcsökkentés formájában jogosultak az Európai Szabadalmi Hivatal előtt folytatott eljárás különböző fázisaiban. Ugyanez vonatkozna az uniós szabadalmakra is.Azoknak az uniós szabadalmat bejelentőknek a tekintetében azonban, akik lakóhelye vagy amelyek székhelye uniós tagállamban van, meg kell tenni a szükséges intézkedéseket, hogy a fordítás díja ne csak részlegesen, hanem egy meghatározott összegig teljesen visszatérítésre kerüljön. Ezeket a további visszatérítéseket az Európai Szabadalmi Hivatal által, az uniós szabadalmak díjaiból összegyűjtött pénzből lehetne finanszírozni. Ezeket a szabályokat az Európai Szabadalmi Hivatal igazgatótanácsának eseti bizottsága alkotná meg, amely az EU és minden tagállam képviselőiből áll.2010/0198 (CNS)Javaslat:A TANÁCS (EU) RENDELETEaz európai uniós szabadalom fordítási szabályairólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 118. cikke második bekezdésére,tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,a javaslat nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,tekintettel az Európai Parlament véleményére[21],a különleges jogalkotási eljárás keretében,mivel:(1) Az európai uniós szabadalom (a továbbiakban: uniós szabadalom) az európai uniós szabadalomról szóló xx/xx rendelet[22] alapján került létrehozásra. A Szerződés 118. cikkének első bekezdésével összhangban a rendelet előírja a szabadalom egységes oltalom alá helyezését az Európai Unióban és az egész Unióra kiterjedő, központosított engedélyezési, együttműködési és felügyeleti szabályok meghatározását.(2) Az uniós szabadalom költséghatékony, leegyszerűsített és jogilag biztonságos fordítási szabályainak ösztönözni kellene az innovációt és különösen a kis- és középvállalatok (kkv-k) javát kellene szolgálniuk. Ezenkívül ki kellene egészíteniük a Bizottság által a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett, „Gondolkozz előbb kicsiben!” Európai kisvállalkozói intézkedéscsomag: „Small Business Act” című közleményt[23]. Ezeknek a fordítási szabályoknak az uniós szabadalom és egészében véve a szabadalmi rendszer könnyebb, kevésbé költséges és kevésbé kockázatos módon történő elérhetőségét kellene biztosítani.(3) Mivel az Európai Szabadalmi Hivatal (a továbbiakban: EPO) felel az európai szabadalmak megadásáért, beleértve az uniós szabadalmakat, indokolt úgy rendelkezni, hogy az uniós szabadalmakra vonatkozó fordítási szabályok az EPO által alkalmazott jelenlegi eljárásra támaszkodjanak. Helyénvaló, hogy a szabályok az eljárási költségek és a technikai információ elérhetősége tekintetében a gazdasági szereplők érdekei és a közérdek közötti szükséges egyensúly megteremtésére irányuljanak.(4) Az uniós szabadalom ügyében kezdeményezett jogvita esetén jogszerű követelmény, hogy a szabadalom jogosultja bocsássa rendelkezésre az uniós szabadalomnak azon állam hivatalos nyelvén készített, teljes fordítását, amelyben a feltételezett szabadalombitorlásra sor került, illetve amelyben a feltételezett szabadalombitorló székhelye található. A szabadalom jogosultja az Európai Unió illetékes bíróságának kérésére köteles az adott bíróság eljárási nyelvén is rendelkezésre bocsátani az uniós szabadalom teljes fordítását. Az ilyen fordítások költségei a szabadalom jogosultját terhelik.(5) Az uniós szabadalomhoz való hozzáférés elősegítése érdekében, különösen a kkv-k esetében, helyénvaló előírni, hogy azok a bejelentők, akiknek nincs közös nyelvük az EPO egyik hivatalos nyelvével sem, bejelentésüket az Európai Unió bármely más hivatalos nyelvén is benyújthassák. Amikorra e rendelet alkalmazandóvá válik, azon bejelentők tekintetében, akik megkapják az uniós szabadalmat, és akik olyan tagállamban rendelkeznek lakhellyel vagy székhellyel, amelynek hivatalos nyelve eltér az EPO hivatalos nyelveitől, kiegészítő intézkedésként helyénvaló létrehozni az érintett nyelvről az EPO eljárási nyelvére történő fordításhoz kapcsolódó költségek fedezésére irányuló, az európai szabadalmakra jelenleg alkalmazott rendszeren túlmenő kiegészítő visszatérítési rendszert.(6) A szabadalommal kapcsolatos információk elérésének és a technológiai tudás terjesztésének érdekében indokolt, hogy az uniós szabadalmak részletes leírására irányuló gépi fordítások rendszere az EU összes hivatalos nyelvén működőképes legyen, amikorra e rendelet alkalmazandó. Az ilyen gépi fordításoknak kizárólag információs célokat kell szolgálniuk, és nem bírhatnak joghatással.(7) Mivel az uniós szabadalom mint európai szellemitulajdon-jogcím tekintetében alkalmazandó lényegbevágó jogi előírásokra az uniós szabadalomról szóló xx/xx rendelet irányadó, és azokat kiegészítik az ebben a rendeletben előírt fordítási szabályok, e rendelet a(z) xx/xx rendelet hatálybalépésének időpontjától alkalmazandó.(8) Az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében rögzített szubszidiaritás elvével összhangban a meghozandó intézkedés célkitűzése, nevezetesen az uniós szabadalom egységes és egyszerűsített fordítási rendszere csak európai szinten valósítható meg. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban a rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket.(9) E rendelet nem sérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés 342. cikkének megfelelően hozott, az Európai Unió intézményeinek nyelveire vonatkozó szabályokat és az Európai Gazdasági Közösség által használandó nyelveket meghatározó 1/1958 tanácsi rendeletet,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikk TárgyE rendelet megállapítja az európai uniós szabadalomra alkalmazandó fordítási szabályokra vonatkozó rendelkezéseket.2. cikkFogalommeghatározásokE rendelet alkalmazásában:a) „európai uniós szabadalom”, a továbbiakban: uniós szabadalom: az európai uniós szabadalomról szóló xx/xx rendeletben foglaltak szerinti szabadalom.b) „Az uniós szabadalom részletes leírása”: a leírás, a kérelmek és a kapcsolódó rajzok.3. cikk Az uniós szabadalom részletes leírásának közzététele(1) Az uniós szabadalom részletes leírásának az 1973. október 5-i, módosított Európai szabadalmak megadásáról szóló egyezmény (a továbbiakban: EPC) 14. cikke (6) bekezdésével összhangban történő közzétételét követően nincs szükség további fordításokra.(2) Az uniós szabadalomnak az EPO azon hivatalos nyelvén írott változata minősül hiteles szövegnek, amelyet az Európai Szabadalmi Egyezmény 14. cikkének (3) bekezdése eljárási nyelvként említ.4. cikkFordítás jogvita esetén(1) Uniós szabadalom kapcsán kezdeményezett jogvita esetén a szabadalom jogosultja a feltételezett szabadalombitorló kérésére és választása szerint rendelkezésre bocsátja az uniós szabadalomnak azon állam hivatalos nyelvén készített, teljes fordítását, amelyben a feltételezett szabadalombitorlásra sor került, illetve amelyben a feltételezett szabadalombitorló székhelye található.(2) Uniós szabadalom kapcsán kezdeményezett jogvita esetén a szabadalom jogosultja az Európai Unió illetékes bíróságának kérésére köteles az adott bíróság eljárási nyelvén is rendelkezésre bocsátani az uniós szabadalom teljes fordítását.(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett fordítás költségei a szabadalom jogosultját terhelik.5. cikkJelentés e rendelet végrehajtásárólE rendelet hatálybalépésének időpontjától számítva legfeljebb öt éven belül a Bizottságnak jelentést kell benyújtania a Tanács számára az uniós szabadalom fordítási szabályainak alkalmazásáról, és szükség esetén javaslatot is tesz e rendelet módosítására.6. cikkHatálybalépésEz a rendelet Az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.E rendelet [ az európai uniós szabadalomról szóló, xx/xx rendelet hatálybalépésének időpontjától ] alkalmazandó.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban a Szerződéseknek megfelelően.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök [1] Megállapodás az Európai Szabadalmi Egyezmény 65. cikkének alkalmazásáról, Az Európai Szabadalmi Hivatal Hivatalos Lapja 2001, 550. o.[2] Bruno van Pottlesberghe de la Potterie és Didier François: T [A költségtényező a szabadalmi rendszerekben], Université Libre de Bruxelles Working Paper WP-CEB 06-002, Brüsszel, 2006, lásd 17. o. és azt követő oldalak.[3] A közösségi szabadalomról szóló tanácsi rendeletre vonatkozó javaslat – COM(2000) 412.[4] Az Európai Parlament jogalkotási állásfoglalása a közösségi szabadalomról szóló tanácsi rendeletjavaslatról – COM(2000) 412 - C5-0461/2000 - 2000/0177(CNS) (HL C 127E., 2003.5.29., 519–526. o.).[5] A 7159/03. sz. tanácsi dokumentum.[6] Az Európai Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek COM(2007) 165.[7] A 17229/09. sz. tanácsi dokumentum.[8] A 16113/09 Add 1. sz. tanácsi dokumentum.[9] Európa 2020 –„ Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája”, COM(2010) 2020.[10] Az Európai Tanács következtetései, 2010. március 25–26., EUCO 7/10.[11] „Az egységes piac új stratégiája – Európa gazdasága és társadalma szolgálatában” – Mario Monti jelentése az Európai Bizottság elnöke, José Manuel Barroso számára, 2010. május 9.[12] A konzultációs dokumentum, az érdekelt felek által adott válaszok és a konzultáció előzetes eredményeiről szóló jelentés elérhető a http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/consultation_en.htm weboldalon.[13] A 6874/03 sz. tanácsi dokumentum, 2490. tanácsi ülés – Versenyképesség (Belső piac, ipar és kutatás), Brüsszel, 2003. március 3.[14] A konferencia dokumentumai és következtetései elérhetők az alábbi weboldalon:http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/rights/index_en.htm.[15] Lásd a 2008. február 28-i 6985/08. sz. tanácsi dokumentumot és a 2008. április 28-i 8928/08. sz. tanácsi dokumentumot.[16] Az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag, a nyílt konzultációs folyamat eredményeiről készült, 2008. április 22-i jelentés elérhető a www.ec.europa.eu/enterprise/newsroom weboldalon.[17] UEAPME – Elvárások az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag-javaslattal kapcsolatban, 2007. december 14., elérhető az alábbi weboldalon: www.ueapme.com. Válasz az európai kisvállalkozói intézkedéscsomagról szóló konzultációs folyamatra, 2008. április 2., elérhető a http://www.eurochambres.eu weboldalon.[18] Jelenleg az európai szabadalmat bejelentők 88,9%-a angolul, franciául vagy németül nyújtja be szabadalom iránti kérelmét. Az európai bejelentők az esetek 93%-ában használják ezeket a nyelveket kérelmük nyelveként.[19] Információk a http://cordis.europa.eu/home_en.html weboldalon érhetők el.[20] Az Európai Szabadalmi Egyezmény 14. cikkének (4) bekezdése; a végrehajtási rendeletek 6. szabályának (1) bekezdése.[21] HL C […], […], […] o.[22] HL C […], […], […] o.[23] COM(2008) 394.


|

52010PC0635

/* COM/2010/0635 végleges - COD 2010/0309 */  Javaslat: AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.11.8.COM(2010) 635 végleges2010/0309 (COD)Javaslat:AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETEa juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról(kodifikált szöveg)INDOKOLÁS1. A Bizottság a népek Európájának jegyében nagy jelentőséget tulajdonít az uniós joganyag egyszerűsítésének és átláthatóbbá tételének annak érdekében, hogy az a polgárok számára világosabb és könnyebben hozzáférhető legyen, így tovább bővítve a számukra biztosított jogok gyakorlásának lehetőségeit.Ez a cél nem érhető el mindaddig, amíg számos, sokszor jelentősen módosított rendelkezés részben az eredeti jogi aktusban, részben pedig a későbbi, módosító jogi aktusokban szétszórtan található meg. A hatályos rendelkezések megállapításához így jelentős kutatómunka és számos jogi aktus összevetése szükséges.Ezen okból, valamint azért, hogy a joganyag egyértelmű és áttekinthető legyen, szükséges a többször módosított jogi aktusok kodifikációja.2. A Bizottság 1987. április 1-jén úgy határozott[1], hogy szervezeti egységei számára előírja valamennyi jogi aktusnak a legkésőbb a tizedik módosítást követő kodifikációját , hangsúlyozva, hogy ez minimumkövetelményként értendő, és ezen egységeknek törekedniük kell az illetékességükbe tartozó jogi aktusok kodifikációjának még gyakrabban történő elvégzésére annak érdekében, hogy e jogi aktusok rendelkezései áttekinthetők és könnyen érthetők legyenek.3. Az 1992. decemberi edinburgh-i Európai Tanács következtetései[2] is megerősítették e követelményt, amennyiben rámutattak a kodifikáció fontosságára, ugyanis a tekintetben, hogy valamely adott helyzetre az adott időben mely jogi aktus alkalmazandó, a kodifikáció jogbiztonságot teremt.A kodifikációt a szokásos uniós jogalkotási eljárással összhangban kell elvégezni.Mivel a kodifikáció tárgyát képező jogi aktus érdemben nem módosítható, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 1994. december 20-án intézményközi megállapodást kötöttek arról, hogy a kodifikált jogi aktusok elfogadása során gyorsított eljárás alkalmazható.4. Ezen javaslat célja a Tanács 2003. december 17-i 21/2004/EK a juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet, továbbá a 92/102/EGK és a 64/432/EGK irányelv módosításáról szóló rendeletének kodifikációja[3]. Az új rendelet a benne foglalt jogi aktusok[4] helyébe lép. E javaslat teljes egészében megőrzi a kodifikált jogi aktusok tartalmát, és ennek megfelelően, kizárólag a kodifikáció elvégzéséhez szükséges alaki módosítások elvégzésével, azokat pusztán egybefoglalja.5. A kodifikációs javaslat a 21/2004/EK rendelet és a módosító aktusok előzetes, valamennyi hivatalos nyelven készült, egységes szerkezetbe foglalt változata alapján az Európai Unió Kiadóhivatala készítette adatfeldolgozó rendszer segítségével. Abban az esetben, ha a cikkek új számozást kaptak, a régi és az új számozás közötti összefüggést a kodifikált rendelet III. mellékletében található megfelelési táblázat tartalmazza.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)2010/0309 (COD)JavaslatAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETEa juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról(kodifikált szöveg)(EGT-vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak Ö 43. cikke (2) bekezdésére Õ ,tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[5],rendes jogalkotási eljárás keretében,mivel:ê1.  A juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet, továbbá a 92/102/EGK és a 64/432/EGK irányelv módosításáról szóló, 2003. december 17-i 21/2004/EK tanácsi rendeletet[6] több alkalommal jelentősen módosították[7]. Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt a rendeletet kodifikálni kell.ê 21/2004 (1) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)2.  Az egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelv[8] 3. cikke (1) bekezdése c) pontja szerint Ö az Unión Õ belüli kereskedelemre szánt állatokat Ö az uniós Õ szabályok követelményeivel összhangban azonosítani kell, és azokat olyan módon kell nyilvántartani, hogy az eredeti vagy tranzitgazdaság, központ vagy szervezet nyomon követhető legyen. Az azonosítási és nyilvántartási rendszereket 1993. január 1-jéig ki kellett terjeszteni az állatoknak az egyes tagállamok területén belüli szállítására.ê 21/2004 (2) preambulumbekezdés3.  [A harmadik országokból a Közösségbe behozott állatok állat-egészségügyi ellenőrzésére irányadó elvek megállapításáról, valamint a 89/662/EGK, 90/425/EGK és 90/675/EGK irányelvek módosításáról szóló, 1991. július 15-i 91/496/EGK[9]] tanácsi irányelv [14. cikke] úgy rendelkezik, hogy a 90/425/EGK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontjában előírt azonosítást és nyilvántartást – a vágóállatok és a törzskönyvezett lófélék kivételével – az állat-egészségügyi ellenőrzések végrehajtását követően kell elvégezni.ê 21/2004 (4) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)4.  Ö Az uniós Õ jogszabályok és különösen az a szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, továbbá a marhahús és marhahústermékek címkézéséről, valamint a 820/97/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2000. július 17-i 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[10] rendszeréből az következik, hogy az állattartók és a gazdaságok általánosan alkalmazott fogalmai nem vonatkoznak az állatorvosi praxisokra és klinikákra. A fogalmak alkalmazási körét pontosabban meg kell határozni, hogy a jogszabályok jobban érthetők legyenek.ê 21/2004 (8) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)5.  A juh- és kecskefélék elektronikus azonosítási rendszerének technológiáját olyan szintre fejlesztették, hogy alkalmazása megkezdődhet. Az elektronikus azonosítási rendszer Ö uniós Õ szintű, megfelelő Ö működését célzó Õ végrehajtási intézkedéseknek lehetővé kell tenniük az állatok és születési gazdaságuk egyedi azonosítását.ê 933/2008 (7) preambulumbekezdés6.  Ez a rendelet előírja, hogy 2009. december 31-től az elektronikus azonosítás az ezen időpontot követően született állatok esetében kötelező legyen. A 2009. december 31-ét követő első év során azonban az állatok többségét csak hagyományos, nem elektronikus eszközökkel fogják azonosítani, mivel ezek az állatok az említett időpontot megelőzően születtek. Az említett év során az elektronikus és nem elektronikus azonosítókkal rendelkező állatokat együtt szállítják és egyforma elbánás alá esnek.ê 1560/2007 (5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)7.  Több tagállam is kifejlesztette az elektronikus azonosítás bevezetéséhez szükséges technológiát, és Ö 2009. december 31. előtt Õ jelentős tapasztalatra tett szert a rendszer megvalósítása terén. Ö E tapasztalat Õ értékes információkat Ö nyújtott Õ a Bizottságnak és a többi tagállamnak az elektronikus azonosítás technikai szempontjaira, illetve annak hatására vonatkozóan.ê 21/2004 (10) preambulumbekezdés8.  A Bizottságnak, különösen a Közös Kutatóközpontja által végrehajtott munka fényében, részletes technikai iránymutatásokat, meghatározásokat és eljárásokat kell biztosítania az azonosítók és leolvasók műszaki jellemzőire, a teszteljárásokra, az elfogadási kritériumokra és a jóváhagyott tesztlaboratóriumok hitelesítési modelljére, a megfelelő azonosítók és leolvasók beszerzésére, az azonosítók alkalmazására, azok leolvasására és visszanyerésére, az azonosítók kódolására, közös szójegyzékre, adatszótárra és kommunikációs szabványokra vonatkozóan.ê 21/2004 (11) preambulumbekezdés9.  A juh- és kecskefélék viszonylag kis állományával rendelkező tagállamokban nem feltétlenül indokolt elektronikus azonosítási rendszer bevezetése; ezért tanácsos engedélyezni e tagállamok számára a rendszer szabadon választhatóvá tételét. Rendelkezni kell egy gyors eljárásról is az állományküszöb kiigazítására, amely alatt az elektronikus azonosítási rendszer szabadon választható lehet.ê 21/2004 (12) preambulumbekezdés10.  A juh- és kecskefélék szállításának nyomon követhetőségéhez az állatokat megfelelően azonosítani kell, és minden mozgásuknak követhetőnek kell lennie.ê 21/2004 (13) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)11.  Az állattartóknak naprakész információkkal kell rendelkezniük a gazdaságaikban található állatokról. Az előírt minimális információkat Ö uniós Õ alapon kell meghatározni.ê 21/2004 (14) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)12.  Minden tagállamnak központi nyilvántartást kell létrehoznia, amely tartalmazza az e rendelet hatálya alá tartozó minden olyan állattartó naprakész jegyzékét, aki e tevékenységgel foglalkozik a tagállam területén, és a nyilvántartás tartalmazza Ö az uniós Õ alapon meghatározott minimális információkat.ê 21/2004 (15) preambulumbekezdés13.  Az állatok gyors és pontos nyomon követése érdekében minden tagállamnak számítógépes adatbázist kell létrehoznia, amely nyilvántartja a területén működő összes gazdaságot, és az állatok mozgását.ê 21/2004 (16) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)14.  Ö Uniós Õ alapon kell meghatározni az azonosító eszközök jellegét.ê 21/2004 (17) preambulumbekezdés15.  Az állatok kereskedelmében részt vevő személyeknek nyilvántartást kell vezetniük az ügyleteikről, és ha a hatáskörrel rendelkező hatóság kéri, hozzáférést kell biztosítaniuk ezekhez az adatokhoz.ê 21/2004 (18) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg)16.  E rendelet helyes alkalmazásának biztosítása érdekében rendelkezést kell hozni az azonosító eszközökre és a kapcsolódó dokumentumokra vonatkozó információ tagállamok közötti gyors és hatékony cseréjéről. Az erre vonatkozó Ö uniós Õ rendelkezéseket a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági szabályozás helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1997. március 13-i 515/97/EK tanácsi rendelet[11] és az állat-egészségügyi és állattenyésztés-technikai jogszabályok megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint ez utóbbiak és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1989. november 21-i 89/608/EGK irányelv[12] fogadta el.ê 21/2004 (19) preambulumbekezdés17.  Az e rendeletben előírt intézkedések megbízhatóságának biztosítására a tagállamoknak hatékony és megfelelő ellenőrző intézkedéseket kell végrehajtaniuk az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet[13] sérelme nélkül.ê 21/2004 (21) preambulumbekezdés18.  Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlásának szabályairól szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[14] összhangban kell elfogadni,ê 21/2004ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:1. cikk(1) E rendelet rendelkezéseivel összhangban minden tagállam létrehozza a juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerét.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)(2) E rendelet alkalmazása nem érinti a betegségek megszüntetésére vagy ellenőrzési célokra létrehozott Ö uniós Õ szabályokat, valamint a [91/496/EGK] irányelvet és Ö a 73/2009/EK Õ tanácsi rendeletet Ö [15] Õ.2. cikkE rendelet alkalmazásában:a) „állat”: a juh- és kecskefélékhez tartozó bármely állat;b) „gazdaság”: bármely létesítmény, építmény vagy szabad tartás esetén bármilyen környezet, amelyben állandó vagy átmeneti jelleggel állatokat tartanak, nevelnek, vagy kezelnek, kivéve az állatorvosi praxisokat vagy klinikákat;c) „állattartó”: az állatokért akár csak átmenetileg is felelős bármely természetes vagy jogi személy, kivéve az állatorvosi praxisokat és klinikákat;d) „hatáskörrel rendelkező hatóság”: valamely tagállam állat-egészségügyi ellenőrzések elvégzéséért és e rendelet végrehajtásáért felelős vagy ezzel megbízott központi hatósága vagy hatóságai, vagy a jövedelemtámogatások ellenőrzése esetében az 73/2009/EK rendelet végrehajtásával megbízott hatóság.ê 21/20043. cikk(1) Az állatok azonosítási és nyilvántartási rendszere a következő elemekből áll:a) az egyes állatok azonosítására szolgáló azonosító eszköz;b) az egyes gazdaságokban vezetett, naprakész nyilvántartások;c) szállítási okmányok;d) központi nyilvántartás vagy számítógépes adatbázis.(2) A Bizottság és az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága hozzáféréssel rendelkezik az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi információhoz. A tagállamok és a Bizottság megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy minden érdekelt fél számára, beleértve a tagállam által elismert fogyasztói szervezeteket, hozzáférést biztosítsanak az információkhoz, feltéve, hogy a nemzeti jogszabályok által előírt adatvédelmi és titoktartási követelményeket betartják.4. cikkê 21/2004 (kiigazított szöveg)è1 1791/2006 1. cikk (1) bekezdés, és az 5. rész, B fejezet, I. szakasz, (7) bekezdés a) pontja(1) A (2) bekezdéssel összhangban az adott gazdaságban 2005. július 9., è1 vagy Bulgária és Románia esetében a 2007. január 1-je ç után született valamennyi állatot azonosítani kell a tagállam által meghatározandó, az állat születésétől számított időtartamon belül, de minden esetben azt megelőzően, hogy elhagyná azt a gazdaságot, ahol született. Ez az időtartam nem haladhatja meg a hat hónapot.Ö Az első albekezdéstől Õ eltérve a tagállamok ezt az időtartamot a külterjes, vagy szabadtartású körülmények között tartott állatok esetében meghosszabbíthatják, azonban így sem haladhatja meg a kilenc hónapot. Az érintett tagállamok tájékozatják a Bizottságot a biztosított eltérésről. Amennyiben szükséges, végrehajtási szabályokat lehet megállapítani a 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban.(2) Az állatok azonosítása:a) egy első azonosító eszközzel történik, amely megfelel az I. melléklet A. szakasza 1., 2. és 3. pontja követelményeinek, ésb) egy második, a hatáskörrel rendelkező hatóság által jóváhagyott azonosító eszközzel, amely megfelel az I. melléklet Ö A. szakaszának 1., 2. és 4. pontjában Õ felsorolt technikai jellemzőknek.A 9. cikk (3) bekezdésében említett időpontig azonban az Ö e bekezdés első albekezdésének b) pontja szerinti Õ második azonosító eszköz helyettesíthető az I. melléklet A. szakaszának 5. pontjában előírt rendszerrel, Ö az Unión Õ belüli kereskedelemben részt vevő állatok esetét kivéve.A második albekezdésben említett rendszert bevezető tagállamoknak kérelmezniük kell a Bizottságtól annak – a 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint történő – jóváhagyását. Ebből a célból a Bizottság megvizsgálja a tagállamok által benyújtott okmányokat, és elvégzi a rendszer értékeléséhez szükséges vizsgálatokat. A vizsgálatok elvégzését követően a Bizottság a jóváhagyás iránti kérelem kézhezvételétől számított 90 napon belül a megfelelő intézkedések tervezetével együtt jelentést nyújt be a Ö 13. cikk (1) bekezdésében említett Õ Bizottságnak.(3) Ö A (2) bekezdéstől eltérve Õ a 12 hónapos kor elérése előtt levágásra, de sem Ö az Unión Õ belüli kereskedelemre, sem pedig harmadik országokba irányuló kivitelre nem szánt állatok esetében a hatáskörrel rendelkező hatóság a (2) bekezdésben említett azonosító eszköz alternatívájaként engedélyezheti az I. melléklet A. szakaszának 7. pontjában leírt azonosítási módszert.(4) A harmadik országból behozott, 2005. július 9. è1 vagy Bulgária és Románia esetében 2007. január 1 ç. után a [91/496/EGK] irányelvben megállapított ellenőrzéseken átesett és Ö az Unió Õ területén maradó valamennyi állatot a (2) bekezdéssel összhangban kell azonosítani az állattartás helyéül szolgáló rendeltetési gazdaságban, a tagállam által meghatározandó, de az ellenőrzéseket követő legfeljebb 14 napos időszakban, és minden esetben a gazdaság elhagyása előtt.ê 21/2004A harmadik ország általi eredeti azonosítást a rendeltetési tagállam által hozzárendelt azonosítási kóddal együtt az 5. cikkben előírt állomány-nyilvántartásba fel kell venni.Levágásra szánt állat esetében azonban nem szükséges az (1) bekezdésben előírt azonosítás, ha az állatot az állat-egészségügyi határállomásról közvetlenül az abban a tagállamban található vágóhídra szállítják, ahol az első albekezdésben említett ellenőrzéseket végrehajtják, és az állatot az ellenőrzések végrehajtását követő 5 napon belül levágják.(5) Egy másik tagállamból származó állat megtartja eredeti azonosítását.(6) Az azonosító eszköz a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélye nélkül nem távolítható el, vagy cserélhető ki. Amennyiben egy azonosítási eszköz olvashatatlanná válik, vagy elvész, azt – e cikkel összhangban – a lehető leghamarabb ki kell cserélni egy, ugyanazt a kódot tartalmazó, helyettesítő azonosító eszközzel. A helyettesítő a kódon felül és attól elkülönülő módon tartalmazhat egy jelölést, amely a helyettesítés sorozatszámát tünteti fel.A hatáskörrel rendelkező hatóság azonban ellenőrzése mellett engedélyezheti, hogy a helyettesítő azonosító eszköz eltérő kódot tartalmazzon, feltéve, hogy ez nem veszélyezteti a nyomon követhetőség célkitűzését, különösen a (3) bekezdéssel összhangban azonosított állatok esetében.(7) Az azonosító eszköz gazdaságok közötti elosztása, és az állatok közötti szétosztása és alkalmazása a hatáskörrel rendelkező hatóságok által meghatározott módon történik.(8) A tagállamok közlik egymással és a Bizottsággal a területükön alkalmazott azonosító eszközök modelljét és az azonosítás módszerét.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)(9) A 9. cikk (3) bekezdésében említett időpontig az I. melléklet A. szakasza 4. és 6. pontja rendelkezéseinek megfelelő elektronikus azonosítási rendszert önkéntes alapon bevezető tagállamok biztosítják, hogy az egyedi elektronikus azonosító szám és az alkalmazott eszköz jellemzői szerepeljenek Ö az Unión Õ belüli kereskedelembe bevont állatokat kísérő, a 91/68/EGK tanácsi irányelvÖ [16] Õ szerinti vonatkozó bizonyítványban.ê 21/20045. cikk(1) A szállítók kivételével valamennyi állattartó naprakész nyilvántartást vezet, amely tartalmazza legalább az I. melléklet B. szakaszában felsorolt információkat.(2) A tagállamok előírhatják az állattartóknak, hogy az (1) bekezdésben említett nyilvántartásba az I. melléklet B. szakaszában felsorolt információkon felül további információkat is felvegyenek.(3) A nyilvántartást a hatáskörrel rendelkező hatóság által jóváhagyott formátumban, kézzel vagy számítógéppel kell vezetni, és annak rendelkezésre kell állnia a gazdaságban, illetve azt kérésre a hatáskörrel rendelkező hatóság rendelkezésére kell bocsátani egy általa meghatározandó, de három évnél nem rövidebb időtartam során.(4) Az (1) bekezdéstől eltérve, azokban a tagállamokban, amelyekben az információt már tartalmazó központi számítógépes adatbázis működik az I. melléklet B. szakaszában előírt információk nyilvántartása szabadon választható.(5) Kérésre minden állattartó a hatáskörrel rendelkező hatóság rendelkezésére bocsátja az utolsó három évben az állattartó tulajdonában lévő, általa tartott, szállított, forgalmazott vagy levágott állatok származására, azonosítására, és adott esetben rendeltetési helyére vonatkozó összes adatot.(6) A tagállamok közlik egymással és a Bizottsággal a területükön alkalmazott állomány-nyilvántartás modelljét és adott esetben az (1) bekezdés rendelkezéseitől való eltérést.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)è1 1791/2006 1. cikk (1) bekezdés és az 5. rész, B fejezet, I. szakasz, (7) bekezdés a) pontja6. cikk(1) Amennyiben 2005. július 9-tőlè1 vagy Bulgária és Románia esetében 2007. január 1 Ö -jétől Õ ç egy állatot a nemzeti területen belül két gazdaság között szállítanak, azt a hatáskörrel rendelkező hatóságok által készített modell szerinti, olyan szállítási okmánnyal kell ellátni, amely tartalmazza legalább az I. melléklet C. szakaszában felsorolt minimális információkat, és amelyet az állattartó tölt ki, amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság ezt nem tette meg.ê 21/2004(2) A tagállamok az I. melléklet C. szakaszában felsoroltakon felül további információkat is feltüntethetnek az (1) bekezdésben említett szállítási okmányon, vagy előírhatják ilyen információk feltüntetését.(3) A rendeltetési gazdaság állattartója a hatáskörrel rendelkező hatóság által meghatározandó ideig, de legalább három évig megőrzi a szállítási okmányt. Kérésre a hatáskörrel rendelkező hatóság rendelkezésére bocsátja annak másolatát.(4) Az (1) bekezdéstől eltérve a szállítási okmány bármely tagállamban szabadon választható, ha az adott tagállamban az állattartó aláírásának kivételével legalább az I. melléklet C. szakaszában előírt információkat már tartalmazó központi számítógépes adatbázis működik.(5) A tagállamok közlik egymással és a Bizottsággal a területükön alkalmazott szállítási okmány modelljét és adott esetben a (4) bekezdésben említett eltérést.7. cikk(1) A tagállamok biztosítják, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság központi nyilvántartással rendelkezzen a szállítók kivételével a területén működő valamennyi állattartó gazdaságáról.(2) A nyilvántartás tartalmazza a gazdaság azonosító kódját, vagy, amennyiben azt a hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezte, a szállító kivételével az állattartó azonosító kódját, az állattartó foglalkozását, a termelés típusát (hús vagy tej), és a tartott fajokat. Amennyiben az állattartó állandó jelleggel tartja az állatokat, a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által meghatározott rendszeres időközönként, de legalább évente leltárt készít az állatokról.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)è1 1791/2006 1. cikk (1) bekezdés és az 5. rész, B fejezet, I. szakasz, (7) bekezdés a) pontja(3) Egy gazdaság mindaddig a központi nyilvántartásban marad, amíg három egymást követő év során egy állatot sem tartanak a gazdaságban. A nyilvántartást 2005. július 9-ével, è1 vagy Bulgária és Románia esetében 2007. január 1Ö -jével Õ ç kezdődő hatállyal felveszik a 8. cikk (1) bekezdésében említett számítógépes adatbázisba.8. cikk(1) 2005. július 9-től è1 vagy Bulgária és Románia esetében 2007. január 1Ö -jétől Õ ç minden tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága számítógépes adatbázist hoz létre az I. melléklet D. szakaszának 1. pontjával összhangban.ê 21/2004(2) A szállítók kivételével minden állattartó az állattartóra vagy a gazdaságra vonatkozó információ tekintetében 30 napon belül és az állatok szállítására vonatkozó információ tekintetében hét napon belül a hatáskörrel rendelkező hatóság rendelkezésére bocsátja:a) a központi nyilvántartásba bekerülő információkat és a 7. cikk (2) bekezdésében említett leltár eredményét, valamint az e cikk (1) bekezdésében említett adatbázis létrehozásához szükséges információkat;b) a 6. cikk (4) bekezdésében említett eltérést alkalmazó tagállamokban, az állatok szállítása esetében a szállításnak a 6. cikkben említett kísérő okmány szerinti adatait.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)(3) Az egyes tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak, számítógépes adatbázissal Ö kell rendelkezniük Õ, amely tartalmazza legalább az I. melléklet D. szakaszának 2. pontjában felsorolt információkat.(4) A tagállamok az I. melléklet D. szakaszának 1. és 2. pontjában felsorolt információk mellett további információkat is felvehetnek az (1) és (3) bekezdésben említett számítógépes adatbázisba.ê 21/20049. cikk(1) Az elektronikus azonosítás végrehajtására vonatkozó iránymutatásokat és eljárásokat a 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.(2) Az (1) bekezdésben említett határozatokat az általános elektronikus azonosítás fejlesztése érdekében fogadják el.ê 1560/2007 1. cikk, 1. pont (kiigazított szöveg)(3) 2009. december 31-től az (1) bekezdésben említett iránymutatásoknak megfelelően és az I. melléklet A. szakaszának vonatkozó rendelkezéseivel összhangban az elektronikus azonosítás minden Ö e napot követően született Õ állat esetében kötelezővé válik.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)Azok a tagállamok azonban, amelyekben a juh- és kecskefélék összesített száma 600 000 vagy ennél kevesebb, az elektronikus azonosítást Ö az Unión Õ belüli kereskedelemben részt nem vevő állatokra vonatkozóan szabadon választhatóvá tehetik.Azok a tagállamok, amelyekben a kecskefélék összesített száma 160 000 vagy ennél kevesebb, az elektronikus azonosítást Ö az Unión Õ belüli kereskedelemben részt nem vevő kecskefélékre vonatkozóan szintén szabadon választhatóvá tehetik.ê 1560/2007 1. cikk 2. pont(4) A tagállamok bevezethetik 2009. december 31. előtt az elektronikus azonosítás kötelező alkalmazását a területükön született állatok vonatkozásában.ê 21/200410. cikk(1) A mellékletek módosításait és az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.Ezek az intézkedések különösen a következőket érintik:a) a végrehajtandó ellenőrzések minimális szintjét;b) a közigazgatási szankciók alkalmazását;c) a rendszer kezdeti időszakára vonatkozó szükséges átmeneti rendelkezéseket.(2) A 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban a következő adatokat lehet frissíteni:a) a 8. cikk (2) bekezdésében említett információk szolgáltatására vonatkozó határidőket;b) a 9. cikk (3) bekezdésének második és harmadik albekezdésében említett állatállomány-küszöbértékeket.11. cikk(1) A tagállamok értesítik egymást és a Bizottságot arról, hogy mely hatáskörrel rendelkező hatóságuk felelős e rendelet betartásának biztosításáért.(2) A tagállamok biztosítják, hogy az állatok azonosításáért és nyilvántartásáért felelős személyek megkapják az I. melléklet vonatkozó rendelkezéseivel kapcsolatos utasításokat és iránymutatásokat, és hogy megfelelő képzések álljanak a rendelkezésükre.12. cikk(1) A tagállamok megtesznek minden intézkedést, amely szükséges ahhoz, hogy e rendelet rendelkezéseinek megfeleljenek. Az előírt ellenőrzések nem érintik a Bizottság által a 2988/95/EK, Euratom rendelet 9. cikke szerint végrehajtható ellenőrzéseket.(2) A tagállamok megállapítják az e rendelet megsértéséért alkalmazható szankciókra vonatkozó szabályokat, és megteszik a szükséges intézkedéseket azok alkalmazásának biztosítására. Az előírt szankciónak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lennie.(3) A Bizottság szakértői a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal együttműködve:a) megvizsgálják, hogy a tagállamok betartják-e e rendelet követelményeit;b) amennyiben szükséges, helyszíni ellenőrzéseket végeznek annak biztosítása érdekében, hogy az (1) bekezdésben előírt ellenőrzéseket e rendelettel összhangban hajtsák végre.(4) A tagállamok, amelyek területén helyszíni ellenőrzést hajtanak végre, biztosítják a Bizottság szakértői részére a feladataik elvégzéséhez szükséges segítséget.Az ellenőrzések eredményét meg kell vitatni az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával, mielőtt a záróbeszámolót összeállítják, és köröztetik.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)(5) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az ellenőrzések eredménye indokolja, a 13. cikk (1) bekezdésében említett Bizottság keretén belül felülvizsgálja a helyzetet. A Bizottság a 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghozhatja a szükséges határozatokat.ê 21/2004(6) A Bizottság felügyeli a helyzet alakulását. A helyzet alakulásától függően és a 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban módosíthatja, vagy hatályon kívül helyezheti az (5) bekezdésben említett határozatokat.(7) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, amennyiben szükségesek, a 13. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.13. cikk(1) A Bizottságot a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[17] létrehozott Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság segíti.(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében említett határidő három hónap.ê14. cikkA 21/2004/EK rendelet hatályát veszti.A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat ezen rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a III. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.ê 21/2004 (kiigazított szöveg)15. cikkEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.ê 21/2004Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt […]az Európai Parlament részéről a Tanács részérőlaz elnök az elnökê 933/2008 1. cikk és MellékletI. MELLÉKLETA. AZ AZONOSÍTÁSRA SZOLGÁLÓ ESZKÖZÖK1. Az illetékes hatóság a 4. cikk (1) bekezdésében foglaltakkal összhangban jóváhagyja azokat az azonosító eszközöket, amelyekre a következő feltételek teljesülnek:a) biztosítanak legalább egy látható és egy elektronikusan olvasható jelölést;b) kialakításuk révén az állaton maradnak anélkül, hogy az ártalmas volna az állatra; valamintc) a táplálékláncból könnyen eltávolíthatók.2. Az azonosító eszközön fel kell tüntetni az alábbi információkat a következő sorrendben tartalmazó kódot:a) az ISO 3166 alapján a két betűjelből álló alfa-kód vagy a három számjegyből álló numerikus kód[18] (a továbbiakban: országkód), megjelölve a tagállamot, amelyben az állat első alkalommal történő azonosítása helyszínéül szolgáló gazdaság található;b) az állat legfeljebb 12 számjegyből álló egyedi kódja.Az a) és b) pontban említett kódok mellett és abban az esetben, ha a kódok olvashatóságát ez nem rontja, az illetékes hatóság engedélyezheti vonalkód használatát, és az állattartó által kiegészítő információ hozzáadását.3. A 4. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett első számú azonosító eszköznek meg kell felelnie az a) vagy b) pontban meghatározott kritériumoknak:a) elektronikus azonosító lenyelhető jeladó vagy elektronikus füljelző formájában a 6. pontban felsorolt műszaki jellemzőkkel összhangban; vagyb) le nem bomló anyagból készült, hamisíthatatlan és az állat teljes élettartamán keresztül könnyen olvasható füljelző; a füljelző nem használható fel újra, és a 2. pontban említett kódoknak nem szabad eltávolíthatóknak lenniük.4. A 4. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett második azonosító eszköznek meg kell felelnie a következő kritériumoknak:a) a 3. a) ponttal összhangban azonosított állatok esetében:i. a 3. b) pontban meghatározott kritériumoknak megfelelő füljelző; vagyii. a 3. b) pontban a füljelző számára meghatározott kritériumoknak megfelelő jelölés a csüdön; vagyê 933/2008 1. cikk és Melléklet (kiigazított szöveg)iii. tetoválás, kivéve Ö az Unión Õ belüli kereskedelemben érintett állatokat;b) a 3. b) ponttal összhangban azonosított állatok esetében:i. a 3. a) pontban meghatározott kritériumoknak megfelelő elektronikus azonosító; vagyii. Ö az Unión Õ belüli kereskedelemben részt nem vevő állatok esetében elektronikus azonosító csüdön levő elektronikus jelölés vagy beültethető jeladó formájában a 6. pontban felsorolt műszaki jellemzőkkel összhangban; vagyê 933/2008 1. cikk és Mellékletiii. ha az elektronikus azonosítás nem kötelező, a 9. cikk (3) bekezdésével összhangban:19.  A 3. b) pontban meghatározott kritériumoknak megfelelő füljelző,20.  a 3. b) pontban a füljelző számára meghatározott kritériumoknak megfelelő jelölés a csüdön, vagy21.  tetoválás.ê 933/2008 1. cikk és Melléklet (kiigazított szöveg)5. A 4. cikk (2) bekezdésének Ö második albekezdésében Õ említett rendszer a járványos állatbetegségek ellenőrzése céljából megköveteli az állatok gazdaságonként történő és egyedi azonosítását, helyettesítési eljárást ír elő arra az esetre, ha az azonosító eszköz olvashatatlanná válik, vagy elvész, amely eljárás az illetékes hatóságok ellenőrzése alatt áll, és nem veszélyezteti a gazdaságok közötti nyomon követhetőséget, továbbá ugyanebből a célból lehetővé teszi az állatok mozgásának a nemzeti területen belüli nyomon követését.ê 933/2008 1. cikk és Melléklet6. Az elektronikus azonosítónak az alábbi műszaki jellemzőknek kell megfelelniük:a) az ISO 11784 és 11785 szabványnak megfelelő HDX- vagy FDX-B technológiát alkalmazó, csak olvasható passzív válaszjeladók;b) az elektronikus azonosítóknak az ISO 11785 szabványnak megfelelő olvasó eszközökkel olvashatóknak kell lenniük, amelyek alkalmasak a HDX- vagy FDX-B válaszjeladók olvasására;c) az olvasási távolság a következő:i. hordozható olvasóval leolvasva legalább 12 cm a füljelzők és a csüdön lévő jelölések esetében;ii. hordozható olvasóval leolvasva legalább 20 cm a lenyelhető jeladók és a beültethető jeladók esetében;iii. rögzített leolvasóval leolvasva legalább 50 cm az azonosító eszközök minden típusa esetében.7. A 4. cikk (3) bekezdésében említett azonosítási módszer a következő:a) az állatokat az illetékes hatóság által jóváhagyott, az egyik fülre felhelyezett füljelzővel azonosítják;b) a füljelző le nem bomló anyagból készült, hamisíthatatlan és az állat teljes élettartamán keresztül könnyen olvasható; a füljelző nem használható fel újra, és csak nem eltávolítható kódokat tartalmazhat;c) a füljelzőnek legalább a következő adatokat kell tartalmaznia:i. a két betűjelből álló országkód[19]; valamintii. a születés helye szerinti gazdaság azonosító kódja vagy az állat egyéni kódja, amely alapján meghatározható a születés helye szerinti gazdaság.Az alternatív módszert alkalmazó tagállamoknak a 13. cikk (1) bekezdésében említett bizottság keretében tájékoztatniuk kell a Bizottságot és a tagállamokat.ê 759/2009 1. cikk és Melléklet 1. pont (kiigazított szöveg)Amennyiben az e ponttal összhangban azonosított állatokat 12 hónapos koruknál tovább tartják, vagy Ö az Unión Õ belüli kereskedelemre, illetve harmadik országokba irányuló kivitelre szánják, azokat az 1–4. ponttal összhangban kell azonosítani, annak érdekében, hogy minden egyes állat teljes mértékben visszakövethető legyen a születési gazdaságáig.ê 506/2010 1. cikk és Melléklet 1. pont8. A 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott azonosítási követelménytől eltérően az illetékes hatóság dönthet úgy, hogy az A. szakasz előírásai nem vonatkoznak a 92/65/EGK tanácsi irányelv[20] 13. cikkének (2) bekezdése szerint engedélyezett állatkertben tartott, illetve ilyen állatkertek között szállított juh- és kecskefélékre, amennyiben az állatok egyedileg azonosíthatók és nyomon követhetők.ê 933/2008 1. cikk és MellékletB. ÁLLOMÁNY-NYILVÁNTARTÁS1. 2005. július 9-től az állomány-nyilvántartásnak legalább az alábbi információkat kell tartalmaznia:a) a gazdaság azonosító kódja;b) a gazdaság címe és földrajzi koordinátái, vagy a gazdaság földrajzi elhelyezkedésének azzal egyenértékű megjelölése;c) a termelés típusa;d) a 7. cikkben említett, legutolsó leltár eredményei és elvégzésének időpontja;e) az állattartó neve és címe;f) a gazdaságot elhagyó állatok esetében:i. a szállító neve;ii. a szállítóeszköz azon részének rendszáma, amelyet az állatok szállítására használnak;iii. a rendeltetés helye szerinti gazdaság azonosító kódja vagy neve és címe, illetve vágóhídra való szállítás esetén a vágóhíd azonosító kódja vagy neve, valamint az indulás időpontja,vagy pedig a 6. cikkben említett szállítási okmány másodlata vagy hiteles másolata;g) a gazdaságba érkező állatok esetén annak a gazdaságnak az azonosító kódja, amelyből az állatot átszállították, valamint az érkezés időpontja;h) az azonosító eszköz bármely cseréjére vonatkozó információ.2. 2009. december 31-től a gazdaság nyilvántartásában szerepelnie kell minden egyes, az ezen időpontot követően született állat esetében legalább az alábbi naprakész információknak:a) az állat azonosító kódja;b) a születés helye szerinti gazdaságban a születés éve és az azonosítás időpontja;c) a gazdaságban tartott állat elpusztulásának éve és hónapja;d) amennyiben ismert, a fajta és a genotípus.Az A. szakasz 7. pontjával összhangban azonosított állatok esetében azonban az említett pont a)–d) alpontjában meghatározott információkat az állatok egyes, egyforma azonosító alá tartozó tételére vonatkozóan kell megadni, és annak tartalmaznia kell az állatok számát.3. A gazdaság nyilvántartásának tartalmaznia kell az illetékes hatóság azon kijelölt vagy jóváhagyott képviselőjének nevét és aláírását, aki a nyilvántartást ellenőrizte, valamint az ellenőrzés elvégzésének időpontját.C. SZÁLLÍTÁSI OKMÁNY1. A szállítási okmányt az állattartó tölti ki az illetékes hatóság által készített sablon alapján. Az okmánynak legalább a következő információkat kell tartalmaznia:a) a gazdaság azonosító kódja;b) az állattartó neve és címe;c) a szállított állatok száma összesen;d) a rendeltetés helye szerinti gazdaságnak, illetve az állatok következő tartójának az azonosító kódja vagy neve és címe, vagy vágóhídra szállítás esetén a vágóhíd azonosító kódja vagy annak neve és elhelyezkedése, vagy vándorlegeltetés esetén a rendeltetési hely;e) a szállítóeszközre és a szállítóra vonatkozó adatok, beleértve a szállító engedélyének számát;f) az indulás időpontja;g) az állattartó aláírása.ê 759/2009 1. cikk és Melléklet 2. pont2. 2011. január 1-jétől az indulás szerinti gazdaság állattartója köteles a szállítás előtt minden egyes olyan állat egyedi azonosító kódját feltüntetni a szállítási okmányon, amelyet az A. szakasz 1–6. pontjával összhangban azonosítottak.ê 759/2009 1. cikk és Melléklet 2. pont (kiigazított szöveg)Az első albekezdéstől eltérően az illetékes hatóság Ö az Unión Õ belüli kereskedelmet nem érintő szállítás esetén engedélyezheti, hogy az állatok egyedi azonosító kódját az indulás szerinti gazdaság állattartója nevében a rendeltetési gazdaság rögzítse, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:ê 759/2009 1. cikk és Melléklet 2. ponta) az állatokat nem ugyanazzal a szállítóeszközzel szállítják, mint a más gazdaságból származó állatokat, kivéve, ha az egyes tételeket fizikailag elkülönítik egymástól;b) a rendeltetési gazdaság rendelkezik az illetékes hatóság engedélyével, miszerint az indulási gazdaság állattartója nevében rögzítheti az állatok egyedi azonosító kódjait;c) kidolgozták a megfelelő eljárásokat, amelyek szerint az indulás utáni 48 órán belül:i. minden egyes állat egyedi azonosító kódját a B. szakasz 2. a) pontjában foglaltaknak megfelelően az indulás szerinti gazdaság állomány-nyilvántartójába felveszik;ii. a szállításra vonatkozó információt az illetékes hatóság rendelkezésére bocsátják, hogy a számítógépes adatbázist a D. szakasz 2. pontjának megfelelően frissíteni tudják.ê 933/2008 1. cikk és Melléklet3. A 2. pontban előírt információ azonban a 2009. december 31-ét megelőzően született állatok esetében nem kötelező:a) azok – közvetlenül vagy bármely más gazdaságba való szállítást kizáró továbbítási eljárással történő – vágóhídra szállítása során;b) 2011. december 31-ig minden más szállítás esetében.D. SZÁMÍTÓGÉPES ADATBÁZIS1. A számítógépes adatbázisnak az egyes gazdaságokra vonatkozóan legalább a következő információkat kell tartalmaznia:a) a gazdaság azonosító kódja;b) a gazdaság címe és földrajzi koordinátái, vagy a gazdaság földrajzi elhelyezkedésének azzal egyenértékű megjelölése;c) az állattartó neve, címe és foglalkozása;d) az állatok faja;e) a termelés típusa;ê 759/2009 1. cikk és Melléklet 3. pontf) a 7. cikk (2) bekezdésében előírt leltár eredményei és elvégzésének időpontja, kivéve azokban a tagállamokban, ahol a központi számítógépes adatbázis tartalmazza az egyes gazdaságokban tartott minden egyes állat egyedi azonosító kódját;ê 933/2008 1. cikk és Melléklet (kiigazított szöveg)g) az illetékes hatóságnak fenntartott adatmező, amelybe bejegyezheti az állat-egészségügyi információkat, például a szállítási korlátozásokat, az egészségügyi státust és Ö az uniós Õ vagy nemzeti programokkal kapcsolatos egyéb releváns információkat.ê 933/2008 1. cikk és Melléklet2. A 8. cikkel összhangban az állatok minden különálló szállítását fel kell venni az adatbázisba.A bejegyzésnek legalább a következő információkat kell tartalmaznia:a) a szállított állatok száma;b) az indulás szerinti gazdaság azonosító kódja;c) az indulás időpontja;d) az érkezési gazdaság azonosító kódja;e) az érkezés időpontja.__________________éII. MELLÉKLETA hatályon kívül helyezett rendelet és egymást követő módosításainak jegyzékeA Tanács 21/2004/EK rendelete (HL L 5., 2004.1.9., 8.o.) |A Tanács 1791/2006/EK rendelete (HL L 363., 2006.12.20., 1. o.) | Kizárólag a 21/2004/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének ötödik francia bekezdése, valamint a Melléklet 5. része B. fejezete I. szakasza 7. pontjának a) alpontját illetően. |A Tanács 1560/2007/EK rendelete (HL L 340., 2007.12.22., 25. o.) |A Bizottság 933/2008/EK rendelete (HL L 256., 2008.9.24., 5. o.) |A Bizottság 759/2009/EK rendelete (HL L 215., 2009.8.20., 3. o.) |A Bizottság 506/2010/EU rendelete (HL L 149., 2010.6.15., 3. o.) |___________________III. MELLÉKLETMEGFELELÉSI TÁBLÁZAT21/2004/EK rendelet | Ez a rendelet |1. cikk | 1. cikk |2. cikk, bevezető szöveg, a)-d) pont | 2. cikk, bevezető szöveg, a)-d) pont |2. cikk, e) pont | - |3. cikk | 3. cikk |4. cikk, (1) bekezdése | 4. cikk, (1) bekezdése |4. cikk, (2) bekezdés, a) pont | 4. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés, bevezető szöveg és a) pont |4. cikk, (2) bekezdés, b) pont | 4. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés, b) pont |4. cikk, (2) bekezdés, c) pont | 4. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés |4. cikk, (2) bekezdés, d) pont | 4. cikk, (2) bekezdés, harmadik albekezdés |4. cikk, (3)-(9) bekezdés | 4. cikk, (3)-(9) bekezdés |5., 6. és 7. cikk | 5., 6. és 7. cikk |8. cikk (1)-(4) bekezdés | 8. cikk (1)-(4) bekezdés |8. cikk (5) bekezdés | - |9.-12. cikk | 9.-12. cikk |13. cikk (1) és (2) bekezdése | 13. cikk (1) és (2) bekezdése |13. cikk (3) bekezdése | - |14. cikk | - |15. cikk | - |16. cikk | - |- | 14. cikk |17. cikk, első bekezdés | 15. cikk |17. cikk, második bekezdés | - |Melléklet | I. melléklet |- | II. melléklet |- | III. melléklet |_____________[pic][pic][pic][1] COM(87) 868 PV.[2] Lásd a következtetések A. részének 3. mellékletét.[3] A Bizottságnak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz intézett közleménye - A közösségi joganyag kodifikációja, COM(2001) 645 végleges.[4] Lásd ezen javaslat II. mellékletét.[5] HL C […], […], […] o.[6] HL L 5., 2004.1.9., 8. o.[7] Lásd a II. mellékletet.[8] HL L 224., 1990.8.18., 29. o.[9] [HL L 268., 1991.9.24., 56. o.][10] HL L 204., 2000.11.8., 1. o.[11] HL L 82., 1997.3.22., 1. o.[12] HL L 351., 1989.12.2., 34. o.[13] HL L 312., 1995.12.23., 1. o.[14] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[15] HL L 30., 2009.1.31., 16. o.[16] HL L 46., 1991.2.19., 19. o.[17] HL L 31., 2002.2.1., 1. o.[18] Belgium BE 056Bulgária BG 100Cseh Köztársaság CZ 203Dánia DK 208Németország DE 276Észtország EE 233Írország IE 372Görögország EL 300Spanyolország ES 724Franciaország FR 250Olaszország IT 380Ciprus CY 196Lettország LV 428Litvánia LT 440Luxemburg LU 442Magyarország HU 348Málta MT 470Hollandia NL 528Ausztria AT 040Lengyelország PL 616Portugália PT 620Románia RO 642Szlovénia SI 705Szlovákia SK 703Finnország FI 246Svédország SE 752Egyesült Királyság UK 826[19] Lásd a 18. lábjegyzetet.[20] HL L 268., 1992.9.14., 54. o.