               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.9.28.
            COM(2016) 622 final
            Javaslat
            AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            Észtország „EGF/2016/003 EE/petroleum and chemicals” referenciaszámú kérelme nyománaz Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről

               INDOKOLÁS

               A JAVASLAT HÁTTERE

               1.Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból (EGAA) nyújtott pénzügyi hozzájárulásokra vonatkozó szabályokat az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapról (2014–2020) és az 1927/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1309/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  1
                (a továbbiakban: EGAA-rendelet) határozza meg.

               2.2016. május 11-én Észtország „EGF/2016/003 EE/petroleum and chemicals” referenciaszámmal kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt a NACE Rev. 2. rendszer szerinti 19. ágazatban (Kokszgyártás, kőolaj-feldolgozás), valamint 20. ágazatban (Vegyi anyag, termék gyártása) Észtországban történt elbocsátásokat
                  2
                követően.

               3.A kérelem értékelését követően a Bizottság az EGAA-rendelet valamennyi vonatkozó rendelkezése alapján megállapította, hogy az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás odaítélésének feltételei teljesülnek.

               A KÉRELEM ÖSSZEFOGLALÁSA

                        EGAA-kérelem

                        EGF/2016/003 EE/petroleum and chemicals

                        Tagállam

                        Észtország

                        Érintett régió(k) (NUTS
                           3
                         2 szint)

                        EE00- Eesti
                           4

                        A kérelem benyújtásának dátuma

                        2016. május 11.

                        A kérelem átvételi elismervényén feltüntetett dátum

                        2016. május 11.

                        A kiegészítő információk megkérésének dátuma

                        2016. május 25.

                        A kiegészítő információk benyújtásának határideje

                        2016. július 6.

                        Az értékelés befejezésének határideje

                        2016. szeptember 28.

                        Beavatkozási kritérium

                        Az EGAA-rendelet 4. cikkének (2) bekezdése

                        Érintett vállalatok száma

                        3

                        Gazdasági ágazat(ok)

                        (NACE Rev. 2. rendszer szerinti ágazat)
                           5

                        19. ágazat (Kokszgyártás, kőolaj-feldolgozás)

                        20. ágazat (Vegyi anyag, termék gyártása)

                        Referencia-időszak (kilenc hónap):

                        2015. augusztus 1. – 2016. május 1.

                        Az elbocsátottak száma összesen

                        1 550

                        A támogatható kedvezményezettek száma összesen

                        1 550

                        A megcélzott kedvezményezettek száma összesen

                        800

                        A megcélzott nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok (NEET-fiatalok) száma

                        0

                        A személyre szabott szolgáltatásokhoz kapcsolódó költségvetés (EUR)

                        1 740 070

                        Az EGAA végrehajtásához kapcsolódó költségvetés
                           6
                         (EUR)

                        145 527

                        Teljes költségvetés (EUR)

                        1 885 597

                        EGAA-hozzájárulás (60 %) (EUR)

                        1 131 358

               A KÉRELEM ÉRTÉKELÉSE

               Az eljárás

               4.Észtország 2016. május 11-én kérelmet nyújtott be „EGF/2016/003 EE/petroleum and chemicals” referenciaszámmal, 12 héten belül attól az időponttól számítva, hogy az EGAA-rendelet 4. cikkében meghatározott beavatkozási kritériumok teljesültek. A Bizottság 2016. május 11-én visszaigazolta a kérelem beérkezését, majd 2016. május 25-én kiegészítő információkat kért Észtországtól. Észtország a kéréstől számított hat héten belül megküldte a szóban forgó kiegészítő információkat. A teljes kérelem kézhezvételétől számított 12 hetes határidő, amelyen belül a Bizottságnak le kell zárnia annak értékelését, hogy a kérelem megfelel-e a pénzügyi hozzájárulás feltételeinek, 2016. szeptember 28-án jár le.

               A kérelem elfogadhatósága

               Az érintett vállalatok és kedvezményezettek

               5.A kérelem 1550 munkavállalót érint, akiket a NACE Rev. 2. rendszer szerinti 19. ágazatban (Kokszgyártás, kőolaj-feldolgozás), valamint 20. ágazatban (Vegyi anyag, termék gyártása) bocsátottak el.

                        A vállalatok neve és a referencia-időszak alatt elbocsátottak száma

                        Eesti Energia AS

                        532

                        Nitrofert AS

                        421

                        Viru Keemia Grupp AS (VKG)

                        597

                        A vállalatok száma összesen: 3

                        Az elbocsátott munkavállalók száma összesen:

                        1 550

                        A tevékenységüket megszüntető önálló vállalkozók száma összesen:

                        0

                        A támogatásra jogosult munkavállalók és önálló vállalkozók száma összesen:

                        1 550

               Beavatkozási kritériumok

               6.Az észt hatóságok e kérelmet az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjától eltérést biztosító 4. cikke (2) bekezdésében említett beavatkozási kritérium alapján nyújtották be; az előbbi az EGAA hozzájárulását ahhoz köti, hogy egy kilenc hónapos referencia-időszak alatt egy tagállam ugyanazon NUTS 2 szintű régiójában vagy két egymással határos NUTS 2 szintű régiójában található és a NACE Rev. 2. rendszer ágazati szintjén meghatározott ugyanazon gazdasági ágazatban működő vállalatoktól legalább 500 munkavállalót bocsássanak el.

               7.A kérelemmel összefüggő kilenc hónapos referencia-időszak 2015. augusztus 1-től 2016. május 1-ig tartott.

               Az elbocsátások és a tevékenységüket megszüntető önálló vállalkozók számának kiszámítása

               8.A referencia-időszak alatt bekövetkezett elbocsátásokat a következőképpen vették figyelembe:

               –689 elbocsátás attól a naptól számítva, amelyen a munkáltató a 98/59/EK tanácsi irányelv
                  7
                3. cikke (1) bekezdésének megfelelően írásban értesítette az illetékes hatóságot a tervezett csoportos létszámcsökkentésről. Az észt hatóságok az értékelés Bizottság általi befejezését megelőzően megerősítették, hogy az említett 689 elbocsátás ténylegesen megtörtént;

               –471 elbocsátás a munkáltató által a munkavállalók elbocsátásáról vagy a munkaszerződésük megszüntetéséről adott személyre szóló értesítés időpontjától;

               –390 elbocsátás a munkaszerződés tényleges megszüntetésének vagy lejáratának időpontjától.

               Támogatható kedvezményezettek

               9.A támogatható kedvezményezettek száma 1550.

               Az elbocsátások és a világkereskedelemben a globalizáció hatására bekövetkezett jelentős strukturális változások közötti kapcsolat

               10.Az elbocsátások és a világkereskedelemben a globalizáció hatására bekövetkezett jelentős strukturális változások közötti kapcsolat alátámasztására Észtország azzal érvel, hogy kicsi, nyitott gazdasága nagymértékben támaszkodik az áruk és szolgáltatások exportjára (ennek aránya 2015-ben a GDP közel 80 %-a volt, szemben az EU-28 43,5 %-os arányával). Az észt gazdaságot igen megviselték az olaj világpiacának legutóbbi zavarai, valamint Európa nemzetközi kereskedelmi pozíciójának általános romlása.  Az Észtország északkeleti régiójában található Ida-Virumaa megye különösen súlyosan érintett nemcsak az orosz határ melletti, geopolitikailag távoli elhelyezkedése miatt, hanem különösen az olaj- és gázáraktól függő iparágak magas koncentrációja miatt is. A kérelemben említett két ágazatot eltérő hatások érték.

               11.A vegyi anyag, termék gyártása ágazatban az ásványi trágya előállítása igen energiaigényes (a gázárak a teljes előállítási költségek mintegy 80 %-át teszik ki). A földgázárak jelentős emelkedése következtében az Európán kívüli alacsony költségű gázrégiók versenyelőnyhöz jutottak, és a műtrágyákat Európához képest lényegesen olcsóbban tudják előállítani. A környezetvédelmi előírások szigorodása szintén hátrányosan érintette az európai ágazat versenyképességét. Az EU részesedése a vegyianyag-gyártás világpiacán 2004 és 2014 között 30,9 %-ról 17 %-ra csökkent. Az EU a világ vegyianyag-értékesítésében fokozatosan elvesztette vezető pozícióját Kínával szemben, amely ugyanezen időszak alatt 9 %-ról közel 35 %-ra növelte részesedését. Növelte piaci részesedését Ázsia többi része, valamint az USA is, ahol az olcsó palagáz rendelkezésre állása ugyancsak viszonylag olcsóvá tette a termelést
                  8
               .

               12.A kokszgyártás, kőolaj-feldolgozás ágazatában, így különösen a palaolaj-ágazatban a palaolaj előállítása a globális olajáraktól függ. Mivel a palaolaj előállítása viszonylag költséges, csak magas olajárak mellett gazdaságos
                  9
               . Az Észt Statisztikai Hivatal szerint a csökkenő olajárak miatt az ásványi tüzelőanyagok észtországi exportja 2016 első két hónapjában 25 %-kal csökkent az előző év azonos időszakához képest.

               13.A kokszgyártás, kőolaj-feldolgozás ágazatra vonatkozóan eddig nem nyújtottak be EGAA-kérelmet. A vegyi anyag, termék gyártása ágazatra vonatkozóan eddig egy, a kereskedelem globalizációjával kapcsolatos EGAA-kérelmet nyújtottak be
                  10
               .

               Az elbocsátásokhoz és az önálló vállalkozók tevékenységének megszűnéséhez vezető események

               14.2015 júliusában a szintetikus ammóniát és karbamidot gyártó Nitrofert bezárta gyártóüzemét. A döntés a földgázárak jelentős emelkedésére, valamint az ásványi trágyák árának főként az erősödő – elsősorban az ázsiai szereplők támasztotta – világpiaci verseny miatti csökkenésére tekintettel született. A Nitrofert 2009 óta küzdött nehézségekkel, amikor először döntött a termelés szüneteltetéséről. Ezt követően a termelés újraindult, azonban mindössze egy év után ismét leállt. A helyzet javulására utaló jelek hiányában a vállalkozás úgy döntött, hogy a feleslegessé vált 421 munkavállaló mindegyikének felmondja a munkaszerződését.

               2015 októberében a balti államok vezető energiatermelője, egyúttal a világ legnagyobb olajpala-feldolgozója, az Eesti Energia úgy döntött, hogy a csökkenő olajárak miatt drasztikusan visszaeső eredményére tekintettel csökkenti palaolaj-termelését. A döntés eredményeképpen csoportos létszámcsökkentésre került sor, amelynek során 114 munkavállaló munkaszerződése szűnt meg. A következő hónapokban további 418 munkavállalót bocsátottak el.

               A kérelemben szereplő harmadik vállalat az Ida-Virumaa megyében található, szintén palaolaj-termeléssel foglalkozó Viru Keemia Grupp (VKG), amely az olajárak csökkenése miatt hasonló problémákkal küzd. A VKG 2016 januárjában bezárta egyik üzemét, amelynek következtében 597 munkavállaló elbocsátására került sor.

               Az elbocsátások várható hatása a helyi, a regionális és az országos gazdaságra és foglalkoztatásra

               15.Az elbocsátások várhatóan súlyos hatást gyakorolnak majd a foglalkoztatottságra, valamint a helyi és regionális gazdaságra. A palaolaj-termelés drasztikus visszaesésének hatása más ágazatokra, így az energiaágazatra, a feldolgozóiparra, a bányászatra és a kőfejtésre is átterjed. A bányászati termelés 40 %-kal csökkent az olaj és az olajpala alacsony ára miatt megcsappant kereslet hatására az olajpala-bányászat terén tapasztalt visszaesés következtében.

               16.Ida-Virumaa megye elhelyezkedéséből és demográfiai jellemzőiből fakadóan komoly kihívásokkal küzd. Meglehetősen távoli területen: Észtország északkeleti részében, közvetlenül a Balti-tenger mellett, a főváros élénk gazdaságú régiójától mintegy 200 kilométerre fekszik, amely az ingázók számára túl nagy távolság. A régió keleten Oroszországgal határos. Az alacsonyabb oroszországi bérek, a jelenlegi orosz gazdasági helyzet, valamint a munkavállalási engedélyekre vonatkozó korlátozások miatt azonban a határmenti ingázás sem jelent megoldást. A nyugatról és délről közvetlenül szomszédos megyék ritkán lakott mezőgazdasági területek. Ida-Virumaa ugyanakkor Észtország leginkább városiasodott régiója. Lakossága több mint 80 %-a városokban él, amelyek általában egy vagy két termelőüzem köré szerveződött, monokulturális települések.

               17.Ida-Virumaa megye lakosságának mintegy 80 %-a orosz nemzetiségű, akik a szovjet időszakban telepedtek le itt, és az akkor újonnan létesült szovjet ipari üzemekben vállaltak munkát. Sokan közülük nem rendelkeznek orosz állampolgársággal, és továbbra is az oroszt használják első – gyakran kizárólagos – nyelvként.

               18.Az ország függetlenné válását követően a régió sajátos munkaerő-piaci kihívásokkal került szembe a szovjet megszállás idején létesített nagy ipari üzemek összeomlása, illetve átszervezése miatt. Ez a régióban kimagasló munkanélküliségi arányt eredményezett (2015-ben 11,7 %, míg az országos átlag 6,2 % volt). Mivel az orosz nem hivatalos nyelv Észtországban, csak az észtül jól beszélőknek van esélyük arra, hogy Észtország más régióiban, vagy az Ida-Virumaa megyében beruházó új vállalkozásoknál munkát találjanak. A helyi nyelv ismeretének hiánya, valamint kulturális korlátok jelentik az egyik legnagyobb akadályt az elbocsátott munkavállalók számára abban, hogy az ország más területén munkát találjanak, egyúttal a régióban beruházást tervező vállalkozások, valamint az ide települő emberek számára is.

               19.A régió mintegy 150 000 fős lakossága 2015-ben az országos munkaerő csupán 9,5 %-át, ugyanakkor az észtországi munkanélküliek 17,3 %-át teszi ki. Tekintettel a régió általánosan nehéz foglalkoztatási helyzetére, ideértve a betöltetlen állások korlátozott számát is (2015 negyedik negyedévében a betöltetlen állások teljes munkahelyszámhoz viszonyított aránya Ida-Virumaa megyében 0,8 % volt Észtország 1,2 %-os átlagához képest)
                  11
               , a hasonló szakmai profilú, hasonló állást kereső munkavállalók csoportos elbocsátása megnehezíti a munkaerőpiac fellendülését.

               20.Regionális fejlesztési stratégia készült, amelyet vázlatosan Ida-Virumaa 2015–2020-as időszakra szóló cselekvési terve
                  12
                tartalmaz. A stratégia növekedési potenciált rejtő ágazatként jelölte meg a logisztikát és a turizmust, ezenkívül infrastrukturális projektek indultak a növekedés elősegítésére, valamint a gazdaságszerkezet diverzifikálásának megalapozására. Munkahely-teremtési potenciállal rendelkező ágazat továbbá a faanyag-, a fém-, valamint az építőanyag-gyártás. Az EGAA által társfinanszírozandó, személyre szabott intézkedésekből álló csomag a cselekvési tervet olyan képzési intézkedésekkel segíti, amelyek célja az elbocsátott munkavállalók felkészítése az említett növekedő ágazatokra.

               A kérelem elfogadhatóságát indokoló kivételes körülmények bemutatása

               21.A fentiek alapján távoli elhelyezkedéséből és sajátos demográfiai helyzetéből adódóan Ida-Virumaa megye kis munkaerőpiacnak tekinthető. Észtország azzal érvel továbbá, hogy az EGAA-rendelet 4. cikkének (2) bekezdése szerinti kérelmet a vegyi anyag, termék gyártása ágazatra vonatkozóan mindenképpen be kellett nyújtani. Ebben az ágazatban csak egy vállalat volt érintett, az elbocsátások száma azonban nem érte el a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti kérelem küszöbértékét. Annak ellenére, hogy az elbocsátásokra két eltérő, a NACE Rev. 2 rendszerben meghatározott gazdasági ágazatban került sor, Észtország úgy döntött, hogy két önálló kérelem benyújtása helyett az elbocsátásokat közös regionális kérelemben egyesíti arra tekintettel, hogy az elbocsátások azonos helyen, azonos időszakban történtek, és igen hasonló hátterű munkavállalókat érintettek. Ezért az egymással közvetlen összefüggésben nem álló, két eltérő ágazatban, de ugyanazon a kis munkaerőpiacon és azonos időpontban történt elbocsátásokat kivételesen egyesítő kérelem nemcsak az adminisztrációs terheket csökkenti, de szinergiahatással is jár, mivel közös intézkedések megszervezését teszi lehetővé mindkét ágazatban elbocsátott munkavállalók számára.

               A megcélzott kedvezményezettek és a javasolt intézkedések

               A megcélzott kedvezményezettek

               22.Az intézkedésekben várhatóan részt vevő elbocsátott munkavállalók becsült száma 800. A megcélzott kedvezményezettek viszonylag kis száma főként annak tulajdonítható, hogy az intézkedések a munkaerő-piaci szempontból különösen sérülékenynek tekinthető elbocsátottakat célozzák majd. Egyes munkavállalók úgy nyilatkoztak, hogy az intézkedésekben nem tudnak részt venni. Az első elbocsátások és az intézkedések megkezdése között eltelt időre tekintettel Észtország várakozásai szerint a kevésbé sérülékeny munkavállalók az intézkedések megkezdése előtt elhelyezkedhetnek. Az intézkedésekben várhatóan részt vevő munkavállalók nemek, állampolgárság és korcsoport szerinti bontásban:

                        Kategória

                        A megcélzott kedvezményezettek
                           száma és százalékos aránya (egy tizedes jegyre kerekítve)

                        Nem:

                        Férfiak:

                        565

                        (70,6 %)

                        Nők:

                        235

                        (29,4 %)

                        Állampolgárság:

                        Uniós polgárok:

                        294

                        (36,8 %)

                        Nem uniós polgárok:

                        506

                        (63,3 %)

                        Korcsoport:

                        15–24 év közöttiek:

                        31

                        (3,9 %)

                        25–29 év közöttiek:

                        47

                        (5,9 %)

                        30–54 év közöttiek:

                        380

                        (47,5 %)

                        55–64 év közöttiek:

                        334

                        (41,8 %)

                        64 év felettiek:

                        8

                        (1 %)

               A javasolt intézkedések támogathatósága

               23.Az elbocsátott munkavállalóknak nyújtott, személyre szabott szolgáltatások az alábbiakat foglalják magukban:

               –Iskolarendszerű tanulmányok támogatása – képzési költségek finanszírozása: Az intézkedés olyan munkanélkülieket céloz meg, akik iskolarendszerű tanulmányaikat oktatás, továbbképzés és szakképzés céljából kezdik meg vagy folytatják. A tervezett maximális időtartam 2,5 év.

               –Szakképzési költségek megtérítése a munkáltatók részére: Akkor alkalmazható, ha egy munkáltató megcélzott kedvezményezettet vett fel. A Munkanélküliségi Biztosítási Alap (PES) a munkáltatóval kötött előzetes megállapodásnak megfelelően a szakképzés költségének 50 %-át térítheti meg, legfeljebb 1 250 EUR összegben. A szakképzéseket a végrehajtási időszakban kell megtartani. Az intézkedés magában foglalja a képesítésről szóló bizonyítvány megszerzésének költségét is.

               –Munkaerő-piaci szakképzés: Az intézkedés időtartama legfeljebb 1 év, a képzéseket azonban a végrehajtási időszak végéig be kell fejezni. A képzések nemcsak a konkrét készségek elsajátítására irányuló szakképzést nyújtanak, hanem általános készségeket (pl. számítógépes ismereteket, vállalkozói készségeket) is fejlesztenek. Ugyanaz a személy nem vehet részt munkaerő-piaci szakképzésben és iskolarendszerű tanulmányokban is. A munkaerő-piaci szakképzési intézkedés magában foglalja a képesítésről szóló bizonyítvány – ezen belül a szakmai kompetenciáról szóló bizonyítvány és a járművezetői engedély – megszerzésének költségét is, ideértve a bizonyítványok megszerzésével kapcsolatos állami illetékeket is.

               –Észt nyelvi képzés: a képzésben való részvételre valamennyi megcélzott kedvezményezett jogosult, ideértve azokat is, akik már elhelyezkedtek, de fenntartható foglalkoztatásuk érdekében fejleszteniük kell észt nyelvtudásukat.

               –Szakmai gyakorlat: célja, hogy a megcélzott kedvezményezettek gyakorlati tapasztalatokat szerezhessenek. A munkáltatók nyújtják annak érdekében, hogy a munkavállalók fejleszthessék a munkaerőpiacra történő mielőbbi visszatéréshez szükséges ismereteiket és készségeiket.

               –Adósságrendezési tanácsadás: fő célja, hogy a résztvevők megtanulják kezelni az alacsonyabb jövedelemből és a jelentős pénzügyi kötelezettségekből adódó helyzetet.  Ez fontos a munkaerő-piaci visszailleszkedéshez, valamint az esetlegesen alacsonyabb bérezésű új állás elfogadásához.

               –Pszichológiai tanácsadás: az intézkedés pszichológiai tanácsadási szolgáltatásokat kínál az elbocsátott munkavállalóknak, amellyel segíteni kívánja őket az esetleges személyes kihívások és foglalkoztatási akadályok leküzdésében.

               –Tanulmányi ösztöndíj az iskolarendszerű tanulmányok folytatásához: Tanulmányai időtartama alatt valamennyi résztvevő 260 EUR / hó összegű tanulmányi ösztöndíjat kap. Az iskolarendszerű tanulmányok megkezdésének és/vagy folytatásának ösztönzésére tanulmányi ösztöndíj jár a tanulmányok teljes időtartamára, de legfeljebb a végrehajtási időszak végéig. Az ösztöndíj mértéke 130 EUR / hó összegre csökken abban az esetben, ha a résztvevő elhelyezkedik, de tanulmányait munka mellett be kívánja fejezni.

               –Ösztöndíj, közlekedési és lakhatási ellátás észt nyelvi képzéshez: ha a munkanélküli személy nyelvi képzésben vesz részt, akkor részére ösztöndíj, valamint közlekedési és lakhatási ellátás jár.

               –Mobilitási juttatás: azok a munkanélküli személyek kapják, akik a lakóhelyük közelében nem kaptak megfelelő állást, és/vagy azok a munkavállalók, akiknek a munkahelye a lakóhelyüktől legalább 20 km-re található. A juttatás az új állás megszerzésétől számított 6 hónapig, de legfeljebb a projekt időtartamára jár. Határozott időre kötött szerződés esetén a juttatás szintén annak első 6 hónapjára, de legfeljebb a szerződés időtartamának felére jár. A juttatás mértéke 0,1 EUR / km, naptári havonként legfeljebb 300 EUR. A kifizetéseket a lakóhely és a munkahely közötti legrövidebb távolság alapján kell kiszámítani.

               24.Az itt leírt javasolt intézkedések az EGAA-rendelet 7. cikkében meghatározott támogatható tevékenységek közé sorolható aktív munkaerő-piaci intézkedéseknek minősülnek. Ezek a tevékenységek nem helyettesítik a passzív szociális védelmi intézkedéseket.

               25.Észtország megadta a szükséges információkat a nemzeti jog vagy a kollektív szerződések értelmében az érintett vállalatra nézve kötelező intézkedésekről. Megerősítette, hogy az EGAA-ból származó pénzügyi hozzájárulás nem helyettesíti ezeket az intézkedéseket.

               26.A javasolt intézkedéscsomag megfelel az Észtország 2014–2020-as regionális fejlesztési stratégiájában
                  13
               , valamint az Ida-Virumaa cselekvési tervében
                  14
                meghatározott igényeknek. Észtország kijelenti továbbá, hogy az összehangolt intézkedéscsomag összeegyeztethető az erőforrás-hatékony és fenntartható gazdaságra való átállással, és nagy potenciállal rendelkezik annak elősegítésére.

               Becsült költségvetés

               27.A költségek teljes becsült összege 1 885 597 EUR, amely a személyre szabott szolgáltatásokra fordított 1 740 070 EUR-t, továbbá az előkészítő, irányítási, tájékoztatási és nyilvánossággal kapcsolatos, valamint ellenőrzési és beszámolási tevékenységekre szánt 145 527 EUR összegű kiadásokat foglalja magában. Észtország kijelenti, hogy az előkészítő intézkedésekkel, valamint a tájékoztatással és a nyilvánossággal kapcsolatos kiadásokat szinte kizárólagosan viseli.

               28.Az EGAA-ból igényelt teljes pénzügyi hozzájárulás összege 1 131 358 EUR (az összköltség 60 %-a).

                        Intézkedések

                        A résztvevők becsült száma

                        Egy résztvevőre eső becsült költség
                        (kerekítve, EUR)

                        Becsült összköltség

                        (EUR)

                        Személyre szabott szolgáltatások (az EGAA-rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontja szerinti intézkedések)

                        Iskolarendszerű tanulmányok támogatása –
                           Az iskolarendszerű tanulmányok költségének finanszírozása

                        47

                        5 750

                        270 250

                        Szakképzési költségek megtérítése a munkáltatók részére

                        129

                        338

                        43 661

                        Munkaerő-piaci szakképzés

                        379

                        851

                        322 704

                        Észt nyelvi képzés

                        451

                        944

                        425 523

                        Szakmai gyakorlat

                        273

                        649

                        177 117

                        Adósságrendezési tanácsadás

                        51

                        116

                        5 901

                        Pszichológiai tanácsadás

                        50

                        416

                        20 791

                        Részösszeg (a):

                        Százalékarány a személyre szabott szolgáltatások csomagjához képest

                        –

                        1 265 947

                        (72,75 %)

                        Juttatások és ösztönzők (az EGAA-rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti intézkedések)

                        Tanulmányi ösztöndíj az iskolarendszerű tanulmányok folytatásához

                        47

                        4 181

                        196 521

                        Ösztöndíj, közlekedési és lakhatási ellátás észt nyelvi képzéshez

                        301

                        393

                        118 177

                        Mobilitási juttatás

                        175

                        911

                        159 425

                        Részösszeg (b):

                        Százalékarány a személyre szabott szolgáltatások csomagjához képest:

                        –

                        474 123

                        (27,25 %)

                         Az EGAA-rendelet 7. cikkének (4) bekezdése szerinti intézkedések

                        1. Előkészítő tevékenységek

                        –

                        100

                        2. Irányítás

                        –

                        109 635

                        3. Tájékoztatás és nyilvánosság

                        –

                        400

                        4. Ellenőrzés és beszámolás

                        –

                        35 392

                        Részösszeg (c):

                        Százalékarány az összköltséghez képest:

                        –

                        145 527

                        (7,7 %)

                        Összköltség (a + b + c):

                        –

                        1 885 597

                        EGAA-hozzájárulás (az összköltségek 60 %-a)

                        –

                        1 131 358

               29.A fenti táblázatban az EGAA-rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelő intézkedésként meghatározott intézkedések költsége nem haladja meg a személyre szabott szolgáltatások összehangolt csomagja összköltségének 35 %-át. Észtország megerősítette, hogy ezen intézkedések az álláskereső vagy képzési tevékenységekben részt vevő megcélzott kedvezményezettek tevékeny részvételétől függnek.

               A kiadások támogathatóságának időszaka

               30.Észtország 2016. július 1-jén kezdte meg a személyre szabott szolgáltatások nyújtását a megcélzott kedvezményezettek részére. Az említett intézkedésekkel kapcsolatos kiadásokhoz ezért 2016. július 1-től 2018. július 1-ig nyújtható pénzügyi támogatás az EGAA-ból, kivéve a két évet meghaladó időtartamú iskolarendszerű tanulmányokat, amely területen 2019. január 1-ig nyújtható pénzügyi támogatás.

               31.Észtország számára 2016. május 11-én merült fel először az EGAA végrehajtásához kapcsolódó igazgatási kiadás. Az előkészítő, irányítási, tájékoztatási és nyilvánossággal kapcsolatos, valamint ellenőrzési és beszámolási tevékenységekre fordított kiadásokhoz ezért 2016. május 11. és 2019. január 1. között nyújtható támogatás az EGAA-ból származó pénzügyi hozzájárulásból.

               A nemzeti vagy uniós forrásokból finanszírozott intézkedéseket kiegészítő jelleg

               32.A nemzeti társfinanszírozás forrása a Munkaerő-piaci Szolgáltatási és Juttatási Alap, amelyből az észt Munkanélküliségi Biztosítási Alap (PES) aktív munkaerő-piaci intézkedéseket hajt végre Észtországban. Előfinanszírozás céljára további források állnak rendelkezésre az állami költségvetésből.

               33.Észtország megerősítette, hogy a fentiekben ismertetett, az EGAA-ból nyújtott pénzügyi hozzájárulásban részesülő intézkedések nem részesülnek pénzügyi támogatásban egyéb uniós pénzügyi eszközökből.

               A megcélzott kedvezményezettekkel vagy képviselőikkel, a szociális partnerekkel, illetve a helyi és regionális hatóságokkal folytatott konzultáció során követett eljárások

               34.Belgium jelezte, hogy a személyre szabott szolgáltatások összehangolt csomagját valamennyi érdekelttel, köztük a szociális partnerekkel, a vállalkozásokkal és az állami foglalkoztatási szolgálatokkal egyeztetve dolgozták ki. 2016. február 15-én Ida-Virumaa szakszervezeteinek, valamint munkáltatói szövetségének szervezésében kerekasztal-beszélgetésre került sor a folyamatban lévő válság lehetséges megoldásainak megvitatására. Ezt követően 2016. április elején a Szociális Minisztérium megbeszélés keretében tárgyalta az EGAA-társfinanszírozás iránti kérelem lehetőségét. A magas szintű megbeszélés résztvevői az Észt Szakszervezeti Szövetség, az Észt Munkáltatói Szövetség, a Gazdasági és Távközlési Minisztérium, valamint az észt Munkanélküliségi Biztosítási Alap (PES) képviselői voltak. Ezt követően Ida-Virumaa megyében további regionális szintű megbeszélésre került sor, amelyen valamennyi érintett regionális szereplő részt vett.

               Irányítási és ellenőrzési rendszerek

               35.A kérelem tartalmazza az irányítási és ellenőrzési rendszer leírását, amely meghatározza az érintett szervek felelősségi körét. Észtország tájékoztatta a Bizottságot, hogy a pénzügyi hozzájárulást az EGAA irányító hatóságaként (MA) a Szociális Minisztérium Stratégiai és Költségvetés-kezelési Osztálya, az EGAA ellenőrző hatóságaként (AA) a Pénzügyminisztérium Pénzügyi Ellenőrzési Osztálya, valamint az EGAA hitelesítő hatóságaként (CA) a Pénzügyminisztérium Európai Uniós Kifizetések Osztálya kezeli. Az irányító hatóság egyes feladatköreit a Foundation Innove látja el második szintű közvetítő szervezetként (IB).

               Az érintett tagállam vállalásai

               36.Észtország minden szükséges biztosítékot megadott az alábbiak tekintetében:

               –a javasolt intézkedésekhez való hozzáférés és azok megvalósítása során tiszteletben tartják az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetésmentesség elvét;

               –a nemzeti és uniós jogszabályokban a csoportos létszámcsökkentések vonatkozásában előírt követelményeknek eleget tettek;

               –az elbocsátó vállalatok, amelyek a leépítések után folytatták a tevékenységüket, eleget tettek az elbocsátásokra vonatkozó jogi kötelezettségeiknek és a munkavállalóikkal szemben is ennek megfelelően jártak el;

               –a javasolt intézkedések nem részesülnek egyéb uniós alapok vagy pénzügyi eszközök pénzügyi támogatásában, és megtették a szükséges intézkedéseket a kettős finanszírozás megelőzésére;

               –a javasolt intézkedések kiegészítik a strukturális alapok által finanszírozott intézkedéseket;

               –az EGAA-ból nyújtott pénzügyi hozzájárulás megfelel az állami támogatásra vonatkozó uniós eljárási és anyagi szabályoknak.

               KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK

               Költségvetési javaslat

               37.Az EGAA-támogatás éves maximális összege (2011-es árakon számítva) a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló, 2013. december 2-i 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet
                  15
                12. cikkében meghatározottaknak megfelelően 150 millió EUR.

               38.Miután megvizsgálta a kérelmet az EGAA-rendelet 13. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek szempontjából, valamint figyelembe vette a megcélzott kedvezményezettek számát, a javasolt intézkedéseket és a becsült költségeket, a Bizottság azt javasolja, hogy a javasolt intézkedések összköltségének 60 %-át kitevő 1 131 358 EUR összeget folyósítsanak az EGAA-ból a kérelemben igényelt pénzügyi hozzájárulás biztosítása érdekében.

               39.Az EGAA igénybevételére vonatkozó javasolt határozatot az Európai Parlament és a Tanács közösen hozza meg, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között létrejött, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 13. pontja értelmében
                  16
               .

               Kapcsolódó jogi aktusok

               40.A Bizottság az EGAA igénybevételéről szóló határozatra irányuló javaslatának benyújtásával egyidejűleg javaslatot nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 1 131 358 EUR összegnek az érintett költségvetési sorba történő átcsoportosításra.

               41.A Bizottság az EGAA igénybevételéről szóló határozatra irányuló javaslatával egyidejűleg végrehajtási jogi aktus formájában egy pénzügyi hozzájárulásról szóló határozatot is elfogad, amely abban az időpontban lép hatályba, amikor az Európai Parlament és a Tanács elfogadja az EGAA igénybevételéről szóló határozatjavaslatot.

               Javaslat

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

               Észtország „EGF/2016/003 EE/petroleum and chemicals” referenciaszámú kérelme nyomán
                  az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapról (2014–2020) és az 1927/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1309/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  17
                és különösen annak 15. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodásra
                  18
                és különösen annak 13. pontjára,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (a továbbiakban: EGAA) célja, hogy támogatást és segítséget nyújtson a globalizáció hatására a világkereskedelemben bekövetkezett fő strukturális változások miatt, vagy a globális pénzügyi és gazdasági válság elhúzódása, illetve egy újabb globális pénzügyi és gazdasági válság következtében elbocsátott munkavállalóknak és tevékenységüket megszüntető önálló vállalkozóknak a munkaerőpiacon történő újbóli beilleszkedéshez.

               (2)Az EGAA éves maximális összege az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet
                  19
                12. cikkében meghatározottaknak megfelelően (2011-es árakon számítva) nem haladhatja meg a 150 millió EUR összeget.

               (3)2016. május 11-én Észtország kérelmet nyújtott be az EGAA igénybevétele iránt az uniós gazdasági tevékenységek egységes ágazati osztályozási rendszere (NACE Rev. 2.) szerinti 19. ágazatban (Kokszgyártás, kőolaj-feldolgozás), valamint 20. ágazatban (Vegyi anyag, termék gyártása) Észtországban történt elbocsátásokkal kapcsolatban (Észtország nem oszlik a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrája [NUTS
                  20
               ] 2. szintje szerinti régiókra.). A kérelmet az 1309/2013/EU rendelet 8. cikke (3) bekezdésének megfelelően további információkkal egészítették ki. A kérelem eleget tesz az 1309/2013/EU rendelet 13. cikkében az EGAA-ból származó pénzügyi hozzájárulás meghatározására vonatkozóan megállapított követelményeknek.

               (4)Az 1309/2013/EU rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban Észtország kérelme elfogadhatónak tekinthető, mivel az elbocsátások súlyos hatással járnak a foglalkoztatottságra, továbbá a helyi, regionális és nemzeti gazdaságra nézve.

               (5)Az EGAA-t ezért igénybe kell venni az Észtország által benyújtott kérelem alapján nyújtandó, 1 131 358 EUR összegű pénzügyi hozzájárulás folyósítása érdekében.

               (6)Az EGAA igénybevételéhez szükséges idő minimalizálása érdekében ezt a határozatot elfogadása napjától kell alkalmazni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió 2016. évi általános költségvetésének keretein belül az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból 1 131 358 EUR összeg igénybevételére kerül sor kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok formájában.

               2. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba. Ezt a határozatot [az elfogadás dátuma]-tól/-től kell alkalmazni.
                  21.*

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                  az Európai Parlament részéről
                        a Tanács részéről

                  az elnök
                        az elnök

                     (1)
                  HL L 347., 2013.12.20., 855. o.

                     (2)
                  Az EGAA-rendelet 3. cikke értelmében.

                     (3)
                  A Bizottság 2012. november 8-i 1046/2012/EU rendelete az új regionális bontásra vonatkozó idősorok továbbítása tekintetében a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrájának (NUTS) létrehozásáról szóló 1059/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásáról (HL L 310., 2012.11.9., 34. o.).

                     (4)
                  Észtország nem oszlik NUTS 2 szintű régiókra.

                     (5)
                  HL L 393., 2006.12.30., 1. o.

                     (6)
                  Az 1309/2013/EU rendelet 7. cikkének (4) bekezdése alapján.

                     (7)
                  A Tanács 1998. július 20-i 98/59/EK irányelve a csoportos létszámcsökkentésre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (HL L 225., 1998.8.12., 16. o.).

                     (8)
                  http://fr.zone-secure.net/13451/186036/publication/contents/pdfweb.pdf

                     (9)

                     http://www.energiatalgud.ee/img_auth.php/6/64/EY._Estonian_oil_shale_mining_and_oil_production_macroeconomic_impacts_study.pdf

                     (10)
                  EGF/2013/009 PL/Zachem

                     (11)

                     http://pub.stat.ee/px-web.2001/Dialog/varval.asp?ma=WSV014&lang=1

                     (12)

                     https://www.siseministeerium.ee/sites/default/files/dokumendid/Arengukavad/ida-virumaa_tegevuskava_2015-2020_26.02.15.pdf

                     (13)

                     https://www.siseministeerium.ee/sites/default/files/dokumendid/eesti_regionaalarengu_strateegia_2014-2020.pdf

                     (14)

                     https://www.siseministeerium.ee/sites/default/files/dokumendid/Arengukavad/ida-virumaa_tegevuskava_2015-2020_26.02.15.pdf

                     (15)
                  HL L 347., 2013.12.20., 884. o.

                     (16)
                  HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

                     (17)
                  HL L 347., 2013.12.20., 855. o.

                     (18)
                  HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

                     (19)
                  A Tanács 2013. december 2-i 1311/2013/EU, Euratom rendelete a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről (HL L 347., 2013.12.20., 884. o.).

                     (20)
                  A Bizottság 2012. november 8-i 1046/2012/EU rendelete az új regionális bontásra vonatkozó idősorok továbbítása tekintetében a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrájának (NUTS) létrehozásáról szóló 1059/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásáról (HL L 310., 2012.11.9., 34. o.).

                     (21)
                   A dátumot a Parlament illeszti be a határozatnak a Hivatalos Lapban való közzétételét megelőzően.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0240

Javaslat: a Tanács határozata a difenil-aminnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról (EGT-vonatkozású szöveg)  /* COM/2009/0240 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 25.5.2009COM(2009) 240 véglegesJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa difenil-aminnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról(EGT-vonatkozású szöveg)INDOKLÁSA tanácsi határozatra irányuló javaslat mellékelt tervezete a difenil-aminnak mint hatóanyagnak a 91/414/EGK tanácsi irányelvben szereplő engedélyező jegyzékre (I. melléklet) történő felvételének megtagadását és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek piacról való kivonását érinti. A felvétel megtagadásának javaslata a hatóanyag értékelése során felmerült aggályokon alapul.A 91/414/EGK tanácsi irányelv harmonizálja a növényvédő szerek engedélyezésének és forgalomba hozatalának jogi keretét. A növényvédő szerként használandó hatóanyagok értékelése és engedélyezése közösségi szinten történik, és ezeket az anyagokat az irányelv I. melléklete sorolja fel. A hatóanyagokat tartalmazó egyes növényvédő szereket a tagállamok értékelik és engedélyezik harmonizált jogszabályok alapján.Az iparág által benyújtott adatokat először egy referens tagállam – ez esetben Írország – értékelte, majd benyújtotta az értékelő jelentés tervezetét. Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság szakértői értékelésnek vetette alá a referens tagállam értékelését és a difenil-aminra vonatkozó kockázatértékelésből levont EFSA-következtetést 2008. szeptember 30-án eljuttatta a Bizottságnak.E hatóanyag értékelése során több aggály is felmerült. Az anyag nem azonosított metabolitjainak jelenlétére és toxicitására, valamint a hatóanyag tárolása, illetve a kezelt alma feldolgozása során esetlegesen képződő nitrozaminokra vonatkozó adatok hiányában nem lehetett kellő biztonsággal megállapítani a fogyasztók expozíciós szintjét. Ezenfelül a difenilamin-szermaradványoknak a feldolgozott árukban esetlegesen előforduló bomlás- vagy reakciótermékeiről sem álltak rendelkezésre adatok.A mellékletbe történő feltétel megtagadásáról szóló határozat tervezetét 2009. február 26-án terjesztették az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság elé, ahol:-  16 tagállam (165 szavazat) a tervezet mellett szavazott-  9 tagállam (139 szavazat) nem támogatta a tervezetet-  2 tagállam (41 szavazat) tartózkodott.Az állandó bizottság nem nyilvánított véleményt. Ezért a 91/414/EGK irányelv 19. cikke értelmében és az 1999/468/EK tanácsi határozat 5. cikkével összhangban a Bizottság köteles javaslatot benyújtani a Tanácsnak a meghozandó intézkedésekről, a Tanácsnak pedig három hónap áll rendelkezésére, hogy minősített többséggel döntést hozzon.A határozat tervezetére nem vonatkozik az Európai Parlament ellenőrzési joga (1999/468/EK tanácsi határozat 8. cikke).Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa difenil-aminnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról(EGT-vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 8. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdésére,mivel:1.  A 91/414/EGK irányelv 8. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a tagállamok az irányelvről szóló értesítést követő 12 éves időszakon belül engedélyezhetik olyan növényvédő szerek forgalomba hozatalát, amelyek az irányelv I. mellékletében nem szereplő hatóanyagokat tartalmaznak, és amelyek az irányelvről szóló értesítés időpontja után két évvel már forgalomban voltak, miközben e hatóanyagokat munkaprogram keretében fokozatosan vizsgálják.2.  A 451/2000/EK[2] és az 1490/2002/EK[3] bizottsági rendelet megállapítja a 91/414/EGK irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram harmadik szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat, és létrehozza azon hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétel céljából értékelni kell. E jegyzék tartalmazza a difenil-amint is.3.  A difenil-amin esetében a bejelentő által javasolt felhasználási kört illetően megtörtént az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt hatásoknak a 451/2000/EK és az 1490/2002/EK rendelet rendelkezései szerinti értékelése. Az említett rendeletek kijelölik továbbá a referens tagállamokat, melyek az 1490/2002/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdésével összhangban a releváns értékelő jelentéseket és ajánlásokat benyújtják az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósághoz (EFSA). A difenil-amin esetében a referens tagállam Írország volt, amely 2007. június 20-án minden releváns információt benyújtott.4.  Értékelő munkacsoportja keretében az EFSA, valamint a tagállamok az értékelő jelentést szakmai vizsgálatnak vetették alá, majd 2008. szeptember 30-án a difenil-amin hatóanyagú növényvédő szereknél felmerülő kockázatok értékelésének szakmai vizsgálatából levont EFSA-következtetés[4] formájában benyújtották a Bizottsághoz. A jelentést a Bizottság a tagállamokkal közösen az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság keretében megvizsgálta, majd a difenil-aminról szóló bizottsági vizsgálati jelentésként 2009. február 26-án véglegesítette.5.  A hatóanyag értékelése során számos aggály merült fel. Az anyag nem azonosított metabolitjainak jelenlétére és toxicitására, valamint a hatóanyag tárolása, illetve a kezelt alma feldolgozása során esetlegesen képződő nitrozaminokra vonatkozó adatok hiányában nem lehetett kellő biztonsággal megállapítani a fogyasztók expozíciós szintjét. Ezenfelül a difenilamin-szermaradványoknak a feldolgozott árukban esetlegesen előforduló bomlás- vagy reakciótermékeiről sem álltak rendelkezésre adatok. A rendelkezésre álló információk alapján ezért nem lehetett azt a következtetést levonni, hogy a difenil-amin megfelel a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvétel kritériumainak.6.  A Bizottság felkérte a bejelentőt, nyújtsa be a szakmai vizsgálat eredményeire vonatkozó észrevételeit, és jelezze, hogy kívánja-e továbbra is támogatni a hatóanyag felvételét. A bejelentő benyújtotta észrevételeit, amelyeket körültekintően megvizsgáltak. A fenti aggályokat azonban a bejelentő által felhozott érvek ellenére sem sikerült eloszlatni, és a benyújtott és az EFSA szakértői ülésein elemzett információk alapján végzett értékelések sem támasztották alá azt, hogy a javasolt felhasználási körülmények között a difenil-amint tartalmazó növényvédő szerek általában megfelelnének a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában előírt követelményeknek.7.  A difenil-amin ebből következően nem vehető fel a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.8.  Intézkedéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a difenil-amint tartalmazó növényvédő szerek engedélyeit meghatározott időn belül visszavonják, hogy meghosszabbításukra ne kerüljön sor, és hogy az ilyen termékekre ne adjanak ki új engedélyeket.9.  A difenil-amint tartalmazó növényvédő szerek meglévő készleteinek ártalmatlanítására, tárolására, forgalomba hozatalára és felhasználására a tagállamok által megszabható türelmi idő legfeljebb tizenkét hónap lehet, hogy a meglévő készleteket még egy vegetációs időszakban fel lehessen használni, ami biztosítja, hogy a difenil-amint tartalmazó növényvédő szerek a mezőgazdasági termelők számára e határozat elfogadásától számított 18 hónapig elérhetők maradjanak.10.  Ez a határozat nem korlátozza azt a jogot, hogy a 91/414/EGK irányelv 6. cikke (2) bekezdésének rendelkezései és a 33/2008/EK bizottsági rendeletben[5] foglalt részletes végrehajtási szabályok szerint a difenil-aminnak a fenti irányelv I. mellékletébe történő felvételére kérelmet lehessen benyújtani.11.  Az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság nem nyilvánított véleményt az elnöke által kitűzött határidőn belül,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA difenil-amin hatóanyag nem vehető fel a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.2. cikkA tagállamok gondoskodnak arról, hogy:a) a difenil-amint tartalmazó növényvédő szerek engedélyét [ E HATÁROZAT ELFOGADÁSÁTÓL SZÁMÍTOTT 6 HÓNAP ]-ig visszavonják;b) a difenil-amint tartalmazó növényvédő szerekre e határozat kihirdetését követően ne adjanak ki engedélyeket, illetve a már meglévő engedélyeket ne újítsák meg.3. cikkA tagállamok által a 91/414/EGK irányelv 4. cikkének (6) bekezdése értelmében biztosított türelmi idő a lehető legrövidebb, és legkésőbb [ E HATÁROZAT ELFOGADÁSÁTÓL SZÁMÍTOTT 18 HÓNAP ]-án/-én lejár.4. cikkEnnek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, […]-án/-éna Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 230., 1991.8.19., 1. o.[2] HL L 55., 2000.2.29., 25. o.[3] HL L 224., 2002.8.21., 23. o.[4] Az EFSA 188. tudományos jelentése (2008), A difenil-aminról szóló szakmai értékelésből levont következtetések (2008. szeptember 30-án véglegesítve).[5] HL L 15., 2008.1.18., 5–12. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0803(02)

Javaslat: a Tanács határozata (az EK-Szerződés 128. cikke értelmében) a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásról  /* COM/2007/0803 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 11.12.2007COM(2007) 803 véglegesI. RÉSZA BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI TANÁCSNAKStratégiai jelentés a növekedést és foglalkoztatást célzó megújult lisszaboni stratégiáról: új ciklus indítása (2008-2010) A reformok ütemének fenntartásaA REFORMOK ÜTEMÉNEK FENNTARTÁSAA lisszaboni stratégia 2005. évi újbóli elindításával, és hangsúlyainak a növekedésre és foglalkoztatásra történt áthelyezésével Európa hosszú utat tett meg. Az Unió működése jelentős mértékben és tartósan megváltozott: a tagállamok és a Bizottság közötti szoros partnerség és a felelősségek világos elhatárolása nagy előrelépést tett lehetővé.Az eredmények már láthatóak. A gazdaság jobban működik, mint 2005-ben. A növekedési mutatók erőteljesek. Az elmúlt két évben mintegy 6,5 millió új munkahely jött létre. A várakozások szerint 2009-ig további 5 millió munkahely jön majd létre. E számok mögött európaiak milliói állnak, akik kikerültek a munkanélküliségből és akiknek az élete jobbra fordult.Természetesen a jelenlegi fellendülést részben a konjunktúraciklus magyarázza. Az utóbbi évek során a tagállamok és az Unió által a lisszaboni stratégia keretében végrehajtott strukturális reformok döntő szerepet játszottak és a legjobb védelmet nyújtják a gazdasági recesszió ellen.A lisszaboni stratégia az EU azon eszköze, mellyel a változásokat kíséri. Ez az Unió globalizációra adott válaszának alapvető fontosságú részévé teszi, mely segíti az európaiakat az új kihívások és lehetőségek egész sorának alakításában.A reformok gyakran nehezek és népszerűtlenek. Azonban napjainkban a reform az egyetlen út, sőt megoldás. Az eddig elért sikereinkre építve további erőfeszítéseket kell tennünk a stratégia következő ciklusában.Ez azt jelenti, hogy fenn kell tartani a reformok ütemét. Továbbra is túl sok a munkanélküli európai polgár. Még mindig nem biztosítjuk a legjobb környezetet a vállalkozások növekedéséhez. Európa az innováció és a kutatás-fejlesztés tekintetében továbbra sem egységes; a magánszektor hozzájárulása továbbra sem elegendő. Csak most kezdtük meg az EU átalakítását alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdasággá. Tekintettel a növekedés globális lelassulásának veszélyére, alapvető fontosságú a reformokkal való előrelépés és gazdaságaink rugalmasabbá tétele.A lisszaboni stratégia határozott irányítást követel. Ha Európa képes ilyen irányítást nyújtani, az eredmények nem fognak elmaradni. A 2006. évi tavaszi Európai Tanács keretében megállapított kiemelt intézkedések valódi impulzusokat képeztek. A legtöbb tagállamban most már sokkal könnyebb és gyorsabb a vállalkozásalapítás. Közös elvek születtek a rugalmas biztonságra irányulóan. Ez szilárd alapokat biztosít a friss politikai impulzusok számára.Ezekre az impulzusokra kell építenünk és meg kell állapodnunk az ambiciózus új intézkedéseket összefoglaló listáról. Néhány példa az előttünk álló feladatokra:-  csökkenteni az iskolából kimaradók számát, hogy senki se maradjon le a globalizáció korszakában-  Európának „ötödik szabadságot” adni, a tudás szabad mozgását, hogy Európa kamatoztathassa kreatív potenciálját;-  nagysebességű internethálózat kiépítése az innováció serkentésére hogy Európa megőrizhesse vezető szerepét az internet korszakában;-  a kis- és középvállalkozások ösztönzése európai kisvállalkozói törvényen keresztül;-  épületeink energiahatékonyságának jelentős javítása, melynek során felhasználjuk jelentős közbeszerzési költségvetésünket a változások előidézésére;-  az oktatás-kutatás-innováció háromszög megerősítése, nevezetesen az Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) és a Közös Technológiai Kezdeményezések (JTI) létrehozásával és működtetésével.Európa egyszeri lehetőség előtt áll, hogy kreatív, modern, innovációbarát, alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdasággá alakuljon, mely dinamikus vállalkozói környezetet, magasan képzett munkaerőt és minőségi oktatást kínál, erős szociális modellre épülve. A növekedést és foglalkoztatást célzó lisszaboni stratégia hozzájárul ahhoz, hogy az európaiak olyan társadalomban élhessenek, mely számukra hozzáférést, lehetőségeket és szolidaritást kínál: ennek segítségével részesülhetünk a világ iránti nyitottságunkból fakadó előnyökből és aktívan részt vehetünk a globalizáció európai értékeket tükröző alakításában.José Manuel Durão BarrosoBrüsszel, 2007. december 11.TARTALOMJEGYZÉK1. Bevezetés 52. Az első lisszaboni ciklus alatt végrehajtott strukturális reformok (2005-2008) 63. A lisszaboni stratégia elmélyítése a következő lisszaboni ciklusban 73.1. Előrehaladás a reformokkal nemzeti szinten 83.2. A gazdaságpolitikai koordináció megerősítése 83.3. Közösségi szinten szükséges reformok, ideértve a Közösség lisszaboni programját 93.4. A külkapcsolati napirend alakítása 103.5. A nemzeti, közösségi és nemzetközi fellépések integrálása hatékony politikai válasszá 114. Cselekvések a négy kiemelt területen 114.1. Befektetés a humántőkébe és a munkaerőpiacok modernizálása 114.2. A vállalkozási potenciál felszabadítása, különösen a KKV-k körében 134.3. Befektetés a tudásba és az innovációba 144.4. Energia és éghajlatváltozás 175. Az Európai Tanács 2008 tavaszi ülésének nyomonkövetése 181. BEVEZETÉSA lisszaboni stratégia 2005. évi újraindításával az Európai Unió és a tagállamai elkötelezték magukat a fenntartható növekedést és munkahelyteremtést célzó új partnerség mellett.Majdnem három évvel később tisztán láthatók e partnerség eredményei. A gazdasági növekedés a 2005. évi 1,8%-ról növekedésnek indult és 2007-ben várhatóan eléri a 2,9%-ot, 2008-ban pedig a 2,4%-ot. Miközben a legutóbbi fellendülés nagy mértékben a konjunktúraciklusnak tudható be, a növekedéshez a tagállamok strukturális reformjai is hozzájárultak. Az elmúlt két évben majdnem 6,5 millió új munkahely jött létre. 2009-ig további 5 millió munkahely jön létre a várakozások szerint. A munkanélküliségi ráta várhatóan 7% alá esik, ami a nyolcvanas évek közepe óta a legalacsonyabb. A foglakoztatási ráta, mely jelenleg 66%, egyre jobban közelíti a 70%-os lisszaboni célt. Tíz év után először jár együtt a foglalkoztatás és a termelékenység erőteljes növekedése. Az új EU-tagállamokban szemmel láthatóan növekszik az életszínvonal.Azonban nem minden tagállam hajtotta végre reformjait ugyanazzal a határozottsággal. Elmaradás figyelhető meg az olyan területeket célzó reformok tekintetében, mint a piacok megnyitása és a munkaerőpiac széttagoltsága elleni fellépés. Ugyanakkor a gazdaság globális lelassulása, a nyugtalan pénzügyi piacok és a magasabb nyersanyag-árak eredményeként a fellépések környezete kevésbé kedvezően alakul.A 2007. októberi, Lisszabonban tartott informális Európai Tanács keretében az állam- és kormányfők megvitatták a globalizációra adandó európai választ[1]. Megerősítették a megújult lisszaboni stratégia kiemelt jelentőséget és felszólítottak annak elmélyítésére a következő ciklus során. Hangsúlyozták továbbá, hogy az EU használja fel a stratégiát a globalizáció saját értékeinek és érdekeinek megfelelő alakítása során. Az Unió fejlesztési modellje, mely összekapcsolja a versenyképességet a szolidaritással és a fenntarthatósággal, valamint az unió gazdasági integráció terén szerzett több évtizedes tapasztalata jelentős ütőkártyák a globalizáció korszakában. A lisszaboni szerződés aláírásával az EU új szakaszba lép. A kulcsfontosságú intézményi kérdések megoldását követően az EU olyan kérdésekre összpontosíthat, melyek közvetlenül érintik polgárai mindennapi életét.A 2008. évi tavaszi Európai Tanácsnak címzett jelen közlemény első része ismerteti a stratégia előrevitelére irányuló bizottsági javaslatokat. A makrogazdasági stabilitás jelentőségének kiemelése mellett azt is hangsúlyozza, hogy szükség van a még hátralevő reformok végrehajtására a szilárd, jövőbeni gazdasági növekedés alapjainak és az EU globális gazdaságban mutatkozó hátrányokkal szembeni megerősítése érdekében.A második rész az egyes tagállamok (és az euro övezet) nemzeti reformprogramjában és a Tanács által elfogadott országspecifikus ajánlásai[2] terén elért haladást értékeli. A harmadik rész egy kísérő dokumentum, mely szakpolitikai területenként tartalmaz részletes értékelést[3]. A lisszaboni csomag további részei: (1) az országspecifikus ajánlások és a „figyelemmel kísérendő pontok” aktualizálását célzó tanácsi ajánlásról szóló javaslat; (2) A növekedést és foglalkoztatást célzó integrált iránymutatás megerősítésére irányuló tanácsi ajánlásról szóló javaslat; (3) új közösségi lisszaboni program; és (4) a strukturális alapok forrásainak növekedéshez és foglalkoztatáshoz igazodó átcsoportosítása.2. Az első lisszaboni ciklus alatt végrehajtott strukturális reformok (2005-2008)Bár széles körű az egyetértés a szükséges intézkedéseket illetően, a megvalósítás eltérő gyorsasággal történik. 2005 óta valamennyi tagállam végrehajtott jelentős reformokat, azonban néhányan sokkal határozottabban válaszoltak a kihívásokra. Az utóbbi tizenkét hónapban megfigyelhető a „reformfásultság” néhány jele.A pozitív oldalon megemlítendő, hogy a költségvetési hiányok, melyek 2005-ben a GDP 2,5%-át tették ki, 2007-ben az előrejelzések szerint 1,1%-ra csökkentek, miközben a 2005. év 62,7%-os államadóssága 2007-ben 60% alá esett. Ennek ellenére az államok – elsősorban az euro övezetben – nem használták ki teljes mértékben a viszonylag erős növekedést a strukturális hiány csökkentésére.Néhány tagállamban a növekedés javuló feltételeit fokozatosan kialakuló, jelentős folyó fizetésimérleg-hiányok által jelzett egyensúlytalanságok kísérték, melyhez a túlfűtöttség jelei, a versenyképesség elvesztése, a háztartások növekvő eladósodása és a gyorsan növekvő ingatlanárak társultak.Az euro a stabilitás horgonyának bizonyult. Elősegítette az egységes piac euro övezetet és az EU egészét szolgáló működését. Az euro övezetben a GDP potenciális becsült növekedési rátája 2005. óta 0,2 százalékponttal növekedett 2,25%-ra, ami részben a strukturális reformok hatásainak tudható be.2006-ban a termelékenység növekedése elérte az 1,5%-ot, szemben a 2000 és 2005 közötti éves 1,2%-os növekedési rátával. Európa azonban továbbra is más vezető gazdaságok mögött áll mind az információs és kommunikációs technológiákra (IKT) fordított beruházások, mind azok termelékenység növelésére történő felhasználása terén. Lassan haladt a hálózatos iparágak és a szolgáltatások verseny előtti megnyitása, emellett továbbra is fennállnak a piacralépést korlátozó jelentős akadályok. Néhány tagállam lemaradt a belső piaci irányelvek végrehajtása terén. Ehhez hasonlóan, a szellemi és ipari tulajdonjogokról szóló keretrendszer javítására és a szabványosítás felgyorsítására tett erőfeszítések nem jártak eredményekkel.Az EU Jobb Szabályozás programját fokozatosan ültetik át, bár több tagállamban is szükség van a szükséges eszközök bevezetésére, ideértve a hatásvizsgálatokat és az adminisztratív terhek mérésére és csökkentésére szolgáló módszereket.A legtöbb tagállamban ma már sokkal könnyebb és olcsóbb a vállalkozásalapítás. Európa egészét tekintve azonban megállapítható, hogy még nem rendelkezik dinamikus vállalkozói kultúrával. A vállalkozói környezet javítására irányuló erőfeszítések túl gyakran túl szűk területekre irányulnak, ahelyett, hogy a KKV-k növekedését célzó integrált megközelítés részét képeznék. Miközben a tagállamok célokat határoznak meg a K+F befektetések jelentős növelésére, melyekkel az EU 2010-re elérné a GDP 3%-ában meghatározott célt, a tények azonban még nem igazolják ezt a törekvést.A foglakoztatás növekedése látványos volt, bár ebből néhány régió és csoport kevésbé részesült. Több tagállamban megkezdődött a nyugdíj- és a korengedményes nyugdíjrendszerek reformja. Ez hozzájárult az idősebb dolgozók foglalkoztatási rátájának jelentős és tartós növekedéséhez, bár az 50%-os célt továbbra sem érték el. A nők foglalkoztatási rátája jelentősen növekedett (57,2%, ami közelít a 60%-os célhoz), habár a tagállamoknak további intézkedéseket kell hozniuk a munkaerőpiacon a nemek közötti egyenlőség érdekében.A tagállamok fele már kifejlesztette – vagy éppen most fejleszti – a rugalmas biztonságra épülő szakpolitikákat. A szakpolitikai válaszok azonban nem mutatnak egységes képet. Folyamatban van a passzív munkaerő-piaci politikáról aktív munkaerő-piaci politikára történő tartós váltás. A tagállamokban folyamatban van a szociális biztonsági rendszerek reformja, különösen az adó és a juttatási rendszerek átalakításával, melyek a jogok és a kötelezettségek közötti egyensúly megteremtését célozzák. A munkavállalók bizonyos kategóriái (pl. újonnan belépők) számára ugyan rugalmasabb munkaszerződéseket dolgoztak ki, ezeket azonban nem kísérték elégséges mértékben új készségek elsajátítását célzó lehetőségek, melyek elősegítik az emberek fejlődését a munkaerőpiacon. Kevés figyelmet szenteltek annak a bonyolultabb feladatnak, amit a más szerződéstípusokra vonatkozó szabályok reformja jelent. Ennek eredményeként több munkaerőpiac továbbra is széttagolt: a bennfenteseket jól védik, a kívülállók helyzete bizonytalan, szerződéseik kimenetele kétséges.Az egész életen át tartó tanulás támogatása elmarad a megkívánt mértéktől, különösen az arra leginkább rászoruló alacsony képzettségűek körében. Az oktatási és a képzési rendszerek még nem igazodnak megfelelően a munkaerőpiac igényeihez.Az EU megtette az első lépéseket, hogy alacsony szén-dioxid kibocsátású társadalommá alakuljon. Előrelépés figyelhető meg az EU kiotói általános célkitűzése tekintetében, ezen kívül az EU a 2007. évi tavaszi Európai Tanács keretében ambiciózus célok mellett kötelezte el magát az üvegházhatást okozó gázkibocsátás csökkentése és a megújuló energiaforrások 2020-ra történő fokozottabb felhasználása terén.A tagállami szinten elért haladás részletes ismertetése e közlemény II. részében található.3. A lisszaboni stratégia elmélyítése a következő lisszaboni ciklusbanBár a gazdaság 2005-höz képest jobb helyzetben van, az EU lassuló globális növekedés, valamint a nyugtalan pénzügyi piacokra visszavezethető kockázatok, és emelkedő olaj- és nyersanyagárak mellett lép be az új lisszaboni ciklusba. Emiatt elérkezett az idő a stratégia végrehajtásának elmélyítésére, mely növeli a bizalmat és megerősíti a lehetséges gazdasági recessziók leküzdéséhez szükséges gazdasági alapokat.3.1. Előrehaladás a reformokkal nemzeti szintenA következő ciklusban a tagállamok számára a legfőbb kihívást a még hátralevő reformok végrehajtása jelenti, különösen azokon a területeken, melyeket az országspecifikus ajánlásokban és a „figyelemmel kísérendő pontok” alatt ismertetnek.Tekintettel arra, hogy a reformok végrehajtása időigényes és az eredmények nem azonnal jelentkeznek, a Bizottság azt javasolja, hogy a jelenlegi ajánlásokon nem kell változtatni, azonban a 2007. évi tavaszi elfogadásuk óta tett előrelépés fényében azokat ki kell igazítani.A növekedésre és a foglalkoztatásra gyakorolt hatásuk maximalizálása érdekében az EU új generációs kohézióspolitikai programjaiban az összegek[4] több mint 60%-át kell elkülöníteni a nemzeti reformprogramok (NRP) támogatására. 2007-2013 között kohéziós célokra 347 milliárd euro áll rendelkezésre. Ezt kb. 160 milliárd eurónyi nemzeti állami és magán társfinanszírozás egészíti ki. 2013-ig évente összesen 70 milliárd eurót vesznek igénybe, elsősorban az NRP-k támogatására. Mivel a programozási szakasz lezárult, fontos biztosítani, hogy a kiadások tükrözzék a kötelezettségvállalásokat és ne kerüljenek ezt követően átcsoportosításra kisebb jelentőségű területekre.A helyi és a regionális hatóságok már aktívan részt vesznek a megújult lisszaboni stratégiában a kijelölt kohéziós programok programozásán és végrehajtásán keresztül. További erőfeszítésekre van szükség az érintettek szélesebb körű bevonására, a tapasztalatok, az ötletek és a legjobb gyakorlatok cseréjének fokozására, ami már most a stratégia legnagyobb erőssége. E tekintetben a Bizottság üdvözli, hogy az Európai Parlament, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és különösen a Régiók Bizottsága részéről fokozott érdeklődés mutatkozik a stratégiában érintettek bevonásának nyomonkövetése iránt.3.2. A gazdaságpolitikai koordináció megerősítéseA tagállamok gazdaságai nagy mértékben függenek egymástól. Jelentős haszonból részesülhetünk, ha mindenki egy irányba mozdul el és a reformokat időben összehangolják. A lisszaboni stratégia új irányítása, amely az EU és a tagállamok közötti partnerségre helyezi a hangsúlyt, bevált. Az integrált iránymutatás a megújult stratégia szerinti szorosabb gazdaságpolitikai koordináció kulcsfontosságú eszköze. Általános keretet nyújt, melyen belül a különböző fejlettségi szintű, különböző szociális rendszerekkel és intézményi keretekkel rendelkező tagállamok végrehajthatják saját nemzeti reformprogramjaikat, emellett elégségesen tág mozgásteret kínál a politikai környezetben bekövetkezett változásoknak megfelelő kiigazításokhoz. A tagállamok és az érintettek körében széleskörű a megegyezés a tekintetben, hogy az iránymutatáson nem kell változtatni és hogy a végrehajtásra kell összpontosítani[5].Ezen okokból a Bizottság javasolja a jelenlegi iránymutatások megerősítését a következő ciklusra, az indokolás aktualizálása mellett, mely ismerteti az iránymutatások végrehajtásának környezetét. Így például nagyobb hangsúlyt kell fektetni a humántőkébe történő befektetések növelését, valamint a munkaerőpiac modernizálását célzó intézkedésekre. A tagállamoknak felül kell vizsgálniuk nemzeti reformprogramjaikat és biztosítaniuk kell, hogy felkészültek az új ciklusra és folytatniuk kell az érintettek széles körének bevonását a programok kidolgozásába és végrehajtásába.Az utóbbi három év tapasztalata azt mutatja, hogy még jobban meg kell erősíteni a reformok koordinációját. A Bizottság emiatt javasolja a tagállamoknak, hogy vitassák meg a Tanácsban az országspecifikus ajánlásokra és a „figyelemmel kísérendő pontokra” adott szakpolitikai válaszaikat a többoldalú felügyeleti folyamat részeként. A vita tartalmi strukturálása érdekében felkérjük a tagállamokat, hogy a végrehajtási jelentés részeként küldjenek meg cselekvési tervet is, mely ismerteti az ajánlások és/vagy a „figyelemmel kísérendő pontok” nyomonkövetésére hozott intézkedéseket.Emellett az euro övezetben még inkább indokolt a reformok koordinálása. Az euro övezeten belüli hatékonyabb együttműködést és irányítást célzó javaslatokat a gazdasági és monetáris unió működésének tizedik évfordulója alkalmából készítendő jelentés tartalmazza, melyet a Bizottság 2008. nyara előtt mutat be.3.3. Közösségi szinten szükséges reformok, ideértve a Közösség lisszaboni programjátAz új közösségi lisszaboni program (CLP) a Közösség hozzájárulása a megújult lisszaboni stratégiához. A program a nemzeti reformprogramok megfelelőjének tekintendő, mely meghatározza a tagállamok által hozott reformintézkedéseket legnagyobb mértékben alátámasztó, és a növekedésre és foglalkoztatásra a legnagyobb hatást gyakorló közösségi fellépéseket. Míg néhány CLP-intézkedést kizárólag a Bizottság fogad el, a legtöbb intézkedést, prioritási alapon, a Tanácsnak és a Parlamentnek is el kell fogadnia. Szükség van valamennyi uniós intézmény összehangolt politikai akaratára, hogy megegyezés születhessen ezekről az intézkedésekről, melyek az új ciklusban a növekedés és a foglalkoztatás élénkítését szolgálják. A CLP teljes szövegét külön közlemény tartalmazza.Közösségi szinten fontos az egységes piacon – különösen a szolgáltatások terén – még meglévő hézagok bezárása, amivel biztosítható, hogy a nemzeti reformok a legnagyobb haszonnal járjanak. A Bizottság nemrég mutatta be a 21. század egységes piacára vonatkozó elképzeléseit[6]. A javasolt intézkedések közül néhányat a CLP keretében valósítanak meg. Az intézkedések a következőket célozzák: a fogyasztók és a kisvállalkozások megerősítése, az egységes piac szabályai végrehajtásának és alkalmazásának javítása, például nemzeti szinten „egységes piac központokon” keresztül, valamint a fogyasztási cikkek áralakulásának rendszeres figyelemmel kísérése. A fogyasztókat célzó jogszabályok végrehajtása segíti a fogyasztókat abban, hogy kiválaszthassák a megfelelő termelőt, ami ösztönzi a versenyképességet.3.4. A külkapcsolati napirend alakításaBár az Uniónak meg kell védenie polgárait, érdekeit és értékeit, a protekcionizmus nem jelenthet megoldást. A világ vezető kereskedőjeként és befektetőjeként nyitottságunk alacsonyabb költségű termelési tényezőket tesz lehetővé az ipar, alacsonyabb árakat és szélesebb választékot a fogyasztók, versenypiaci ösztönzőt a vállalkozások számára, emellett új beruházásokra ösztönöz.A globalizáció a lisszaboni stratégia működésének kontextusa, melyet a végrehajtásába fokozottabban kell bevonni. Ez többféleképpen is lehetséges.-  az EU-nak valamennyi eszköze segítségével biztosítania kell, hogy megőrzi nyitottságát, amit a másik oldalon a vállalatai számára a harmadik országbeli piacokhoz való könnyebb hozzáféréssel viszonoznak:A többoldalú tárgyalások, különösen a dohai kereskedelmi forduló sikeres lezárása, valamint a hatályos kétoldalú kereskedelmi megállapodások az új piaci lehetőségek megnyitásának, valamint a vámok és más kereskedelmi akadályok megszüntetésének eszközei[7]. Egyszersmind alkalmat adnak a szociális jogok és a környzetvédelem magas szintű normáinak szabályozás útján történő védelmére. A jövőben a Bizottság a piaci hozzáférésről évente jelentést fogad el, amely meghatározza azokat az országokat és ágazatokat, amelyekben jelentős akadályok maradtak fenn. Ez rendszerint az érintett országokkal folytatott konzultációhoz vezet. Amennyiben a problémákat nem sikerül megoldani, fontolóra kell venni a Közösség kereskedelmi eszközeit és/vagy a WTO intézkedését. Különös figyelmet szentelnek a beszerzési piacokhoz való hozzáférés javításának, a szellemi tulajdonjogok végrehajtásának, a tisztességes versenynek, valamint a KKV-k piacra jutásának.-  az EU-nak fokoznia kell a kulcsfontosságú harmadik országokkal folytatott stratégiai párbeszédeit a mindkét fél számára előnyös megoldások, a magasabb szintű normák elősegítése és nagyobb mértékű szabályozási konvergencia elérése érdekében:Az egységes piacon szerzett tapasztalatainak köszönhetően az EU különleges szaktudást tud nyújtani (pl. a piaci integráció, a szociális védelem, a foglalkoztatás és a munkavállalók jogai, az egészségügy, a környezetvédelem, a versenyszabályok, a vámok területén), melyek a kiemelt partnerei számára előnyökkel bírnak. A párbeszédek olyan területeken is eredményezhetnek megoldásokat, melyekhez az EU-nak stratégiai érdekei fűződnek (pl. piacrajutás, energia, éghajlatváltozás, a migráció kezelése, méltányos munka, technológiai szabványok és szellemi tulajdonjogok, KKV-politika). A nemrég elindított Transzatlanti Gazdasági Tanács mintájára új megközelítéseket kell kidolgozni, melyek figyelembe veszik a partnerek jellemzőit. Különös figyelmet kell szentelni az Unió szomszédságának.3.5. A nemzeti, közösségi és nemzetközi fellépések integrálása hatékony politikai válasszáA 2006. tavaszi Európai Tanács négy kiemelt területet határozott meg a megújult stratégia pilléreiként (tudás és innováció, a vállalkozási potenciál felszabadítása, befektetés a humántőkébe és a munkaerőpiacok modernizálása, energia/éghajlatváltozás). Ezek a területek egymással összefüggenek; a négy területen párhuzamosan folytatott fellépés integrált szakpolitikai megközelítést képez.A 2006 tavaszi Európai Tanács e négy terület mindegyikére korlátozott számú, specifikus és konkrét intézkedéseket határozott meg, melyeket az első ciklus végéig kell végrehajtani. Az intézkedések végrehajtási sikeraránya magas. Például, most már majdnem minden tagállamban lehetséges az egy héten belüli vállalkozásalapítás egyablakos rendszeren keresztül. Megállapodás született a rugalmas biztonság elveinek egész soráról. Az adminisztratív terhek csökkentésének érzékelhető lendületet adott az Európai Tanács 25%-os célt megállapító határozata. Ezek a példák azt jelzik, hogy a megújult lisszaboni stratégia segítségével közvetlen és kézzelfogható eredmények érhetők el a vállalkozások és a polgárok javára. Az Európai Tanács számára mindez szilárd kiindulási alapot jelent ahhoz, hogy további impulzust nyújthasson a stratégia végrehajtásához azáltal, hogy meghatározza a 2010-ig végrehajtandó további intézkedések sorát.A megújult stratégia a partnerség alapelvére épül, ami elismeri, hogy a közös kihívások kezelésében minden egyes szintnek teljes mértékben részt kell vennie. A különböző szintek a négy kiemelt területen találkoznak. A tagállamok által végrehajtásra kerülő intézkedéseket a nemzeti reformprogramokba kell belefoglalni; a közösségi szintű fellépést igénylő intézkedéseket a CLP keretében kell végrehajtani. Az intézkedések közül sok csak úgy valósítható meg, ha azokat proaktív külső politika kíséri, melynek célja elősegíteni az EU-t a globalizáció alakításában és hogy javára fordítsa a globalizáció kínálta lehetőségeket.4. Cselekvések a négy kiemelt területen4.1. Befektetés a humántőkébe és a munkaerőpiacok modernizálásaA „rugalmas biztonság” egyensúlyba hozza a munkaerőpiacon a rugalmasságot és a biztonságot. Célja annak biztosítása, hogy minden polgár élvezhesse a nagyfokú munkahelyi biztonságot, vagyis hogy aktív életük minden szakaszában könnyen találjanak jó munkát. A munkavállalókat és a munkáltatókat egyaránt segíti abban, hogy élhessenek a globalizáció nyújtotta lehetőségekkel. Miután megszületett az egyetértés a szociális partnerek között, felkérjük az Európai Tanácsot, hogy fogadja el a „rugalmas biztonság” közös alapelveiről szóló bizottsági javaslatot[8]. Elérkezett az idő, hogy a tagállamok végrehajtsák ezeket az elveket, és azokat specifikus helyzeteiknek megfelelően alakítsák.Alapvető fontosságúak a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemre, a társadalom szélére szorultak integrációjára irányuló erőfeszítések megerősítése, különösen a társadalmi befogadást célzó aktív politikákon keresztül. A szegénység csökkentése a megújult lisszaboni stratégia központi eleme, mivel hangsúlyozza a növekedést és a foglalkoztatást, valamint a végrehajtásra irányuló olyan intézkedéseket, melyek fejlesztik a polgárok képességeit, valamint egyenlő esélyeket, megfelelő szintű szociális védelmet és minőségi munkahelyeket teremtenek. Fokozottan kell támogatni az alacsony képzettségű munkavállalókat, a bevándorlókat és a fogyatékkal élőket, különösen a készségeik fejlesztésén keresztül.Az oktatásba és a készségek fejlesztésébe irányuló befektetések növelése nemcsak abból a szempontból döntő fontosságú, hogy Európa sikeresen szerepeljen a globalizáció korszakában, hanem egyben az egyenlőtlenség és a szegénység elleni küzdelem egyik leghatékonyabb módja. A gyermekek már nagyon korán kifejlesztik a tanulás képességét, melyet egész életük során alkalmaznak. Később, az általános és a középiskolai oktatásban az olvasási készségek a további fejlődés előfeltételét képezik. Európában a 15 évesek körében minden ötödik fiatal nem tud rendesen olvasni. A 18-24 évesek körében minden hatodik fiatal alacsony szintű középiskolai végzettséggel hagyja el az iskolát. Ez rendkívül megnehezíti számukra a munkaerőpiacra való belépést és a további fejlődést. Sokan tartósan munkanélkülivé válnak. Európa az erre a területre meghatározott célok tekintetében még nem ért el jelentős haladást. Határozott erőfeszítésekre van szükség a fiatalok alapkészségeinek fejlesztésére és a korai iskolaelhagyás jelentős csökkentésére. A tényleges változás előidézéséhez az erőforrások néhány éven át tartó, erre a területre történő koncentrálására van szükség.A külföldön tanulás fontos impulzusokat szolgáltathat a személyes fejlődés és a nyelvi készségek kibontakozására. Az Erasmus program majdnem két millió európai fiatal számára tette lehetővé a külföldi tanulmányokat. A programból még több fiatalnak kell részesülnie, így idővel a külföldön tanulás az egyetemi oktatás standard részévé válik.A munkahelyen szerzett képesítések Európa egész területén történő biztosítása nagy mértékben fogja ösztönözni a polgárokat arra, hogy aktív éveik alatt új készségeket sajátítsanak el. A nemrég elfogadott európai képesítési keretrendszer elősegíti az említett célok elérését, feltéve, hogy a tagállamok gyorsan reagálnak és ennek megfelelően alakítják nemzeti képesítési rendszereiket és keretrendszereiket.A készségek fejlesztése és az egész életen át tartó tanulás támogatja a „rugalmas biztonságra” épülő szakpolitikákat a rugalmasság, a munkahelyi biztonság és a munkahelyi mobilitás fokozásán keresztül. Határozottabb és a célokra jobban összpontosító szakképzési politikákat kell kidolgozni az aktív öregedés jelentette kihívások kezelése, valamint a termelékenység és a foglalkoztathatóság növelése érdekében. Az Európai Szociális Alap jelentős hozzájárulást nyújthat ezekhez az erőfeszítésekhez.Többet kell tenni a készségek iránt jövőben támasztott igények előrejelzése és figyelemmel kísérése terén. Mivel egyre több ágazatban tapasztalható a munkaerő és a készségek hiánya, Európának javítania kell a munkaerő regionális és nemzeti mobilitásán, és emellett szabályozott bevándorlási politikát kell meghatároznia. Az ilyen szakpolitikát a bevándorlók gazdasági és társadalmi integrációját javító intézkedéseknek kell kísérniük.Az egységes piacról szóló jelentéssel párhuzamosan a Bizottság ismertette a hozzáférésről, a lehetőségekről és a szolidaritásról szóló menetrenddel kapcsolatos elképzeléseit és nyilvános konzultációt indított el, hogy megismerje az említett döntő kérdésekkel kapcsolatos véleményeket. A 2008. közepén elfogadásra kerülő megújult szociális menetrend figyelembe fogja venni ezeket a véleményeket.A humántőkébe történő befektetések növelése a foglalkoztatás és az oktatás terén alkalmazott életciklus-orientált megközelítésen keresztül, a munkaerőpiacok modernizálása és a társadalmi befogadás megerősítése :Közösségi fellépés:- a Bizottság 2008. közepére megújult, a lehetőségekre, a hozzáférésre és a szolidaritásra épülő szociális menetrend re tesz javaslatot, mely figyelembe veszi Európa új szociális realitásait és olyan kérdésekre terjed ki, mint az ifjúság, oktatás, migráció és demográfia;- a Bizottság javaslatokat tesz a hiányzó készségek kezelésére, a készségek iránt jövőben támasztott igények előrejelzésének és figyelemmel kísérésének javításán keresztül;- a Bizottság 2008-ban javaslatokat tesz a közös bevándorlási politikára.A tagállamoknak:- 2008 végéig végre kell hajtaniuk a „ rugalmas biztonság ” közös elveit azáltal, hogy nemzeti reformprogramjaikban nemzeti intézkedéseket határoznak meg;- növelniük kell a megfizethető minőségi gyermekgondozáshoz való hozzáférést, összhangban a nemzeti és a közösségi célokkal;- cselekvési terveket kell kidolgozniuk és célokat kell kitűzniük a korai iskolaelhagyás visszaszorítására és az alapvető olvasási készségek javítására ;- gondoskodniuk kell a nemzeti és regionális programok Erasmus programmal történő összekapcsolásáról a nemzetközi csereprogramokban résztvevő hallgatók számának növelése érdekében;- 2010-ig az európai keretrendszerhez igazított nemzeti képesítési keretrendszereket kell felállítaniuk.4.2. A vállalkozási potenciál felszabadítása, különösen a KKV-k körébenAzáltal, hogy a tagállamok végrehajtották a 2006. tavaszi Európai Tanács egyablakos rendszerek bevezetését és a vállalkozás alapításhoz szükséges idő maximum egy hétre való csökkentését célzó határozatait, Európában javult a vállalkozói környezet. Az EU-nak ennél tovább kell mennie és integrált szakpolitikai megközelítésről kell megegyeznie, mely kezeli a KKV-k valamennyi fejlődési szakaszában jelentkező nehézségeket és egyre több kisvállalkozás számára teszi lehetővé, hogy nagyobb, a globális piacon sikeresen versenyző vállalatokká váljanak. Ez a megközelítés szerepelhetne a kisvállalkozói törvényben, mely meghatározná a KKV-k teljes életciklusán keresztüli támogatásának irányelveit és konkrét intézkedéseit.Az Unió számára egyértelmű prioritást jelent az egységes piacon – különösen a szolgáltatások terén – még meglévő hézagok bezárása, amivel biztosítható, hogy a nemzeti reformok a legnagyobb haszonnal járjanak. A szolgáltatási irányelv teljes és időben történő végrehajtása nemcsak a szolgáltatások egységes piac teremti meg, hanem egyben lehetőséget nyújt az eljárások ésszerűsítésére, a felesleges bürokrácia leépítésére, a piacrajutás megkönnyítésére és az interoperábilis e-kormányzati alkalmazások bevezetésének felgyorsítására.Európa Jobb Szabályozás programja most kezd eredményeket hozni, uniós szinten 25%-kal kell csökkenteni az adminisztratív terheket. A tagállamok egyformán ambiciózus nemzeti szintű célok mellett kötelezték el magukat. A közigazgatások modernizálása – nevezetesen az interoperábilis IKT alkalmazása – egyrészt a KKV-k vállalkozói környezete javításának fontos része, másrészt az innováció alulbecsült forrása. A Jobb Szabályozás program részeként egyre több hivatal igazodik a növekvő elvárásokhoz; a vállalkozásokat és a polgárokat ügyfélként kezelik, új technológiákat használnak, elősegítik a szociális innovációt és szervezeti változásokat hajtanak végre, hogy át- és kiszámítható szolgáltatásokat és hatékony jogorvoslati lehetőségeket nyújthassanak. A Bizottság támogatni fogja a bevált gyakorlatok cseréjét.A vállalkozási potenciál felszabadítása:Közösségi fellépés:- európai kisvállalkozói törvény elfogadása, mely integrált szakpolitikai megközelítést határoz meg a növekedési potenciál felszabadítására a KKV -k egész életciklusában;- haladás az EU adminisztratív terheinek 2012-re 25%-kal történő csökkentése felé és ambiciózus egyszerűsítési program végrehajtása;- az egységes piac megerősítése, a verseny növelése a szolgáltatások terén, és további lépések a pénzügyi szolgáltatások piacainak integrálása érdekében.A tagállamoknak:- tartós és következetes erőfeszítéseket kell tenniük a szolgáltatási irányelv 2009 végére történő végrehajtása érdekében; 2008 vége előtt be kell fejezniük a nemzeti jogszabályok átvilágítását és értékelését, ezzel párhuzamosan fel kell állítaniuk egységes kapcsolattartási pontokat és elektronikus eljárásokat, és be kell vezetniük a határokon átnyúló közigazgatási együttműködés hatékony rendszerét;- még a 2008. tavaszi Európai Tanács összehívása előtt meg kell határozniuk és be kell jelenteniük az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló nemzeti célokat;- teljes mértékben ki kell használniuk a szolgáltatási irányelv átültetése és a Jobb Szabályozás program által nyújtott lehetőségeket a közigazgatás modernizálásának folytatása érdekében.4.3. Befektetés a tudásba és az innovációbaA 2006 tavaszi Európai Tanács határozatait követően a tagállamok meghatározták céljaikat és lépéseket tettek a kutatás-fejlesztésbe irányuló befektetések növelésére. A Bizottság javaslatai alapján megkezdte működését az Európai Kutatási Tanács és több közös technológiai kezdeményezés. Az Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) várhatóan 2009-ben kezdi meg működését. Az új kohéziós politikai programok keretében több mint 85 milliárd euro áll majd rendelkezésre a tudásba és az innovációba irányuló befektetésekhez.Ezek biztató első lépések, azonban ahhoz, hogy Európa elérje céljait, ennél sokkal többet kell tenni. A tagállamoknak további intézkedéseket kell hozniuk, hogy megvalósítsák a K+F befektetésekre 2010-re meghatározott céljaikat. Ez különösen sürgető, mivel az EU K+F rátája 2006-ban enyhén visszaesett, mert a K+F beruházások nem tartottak lépést a GDP erősebb növekedésével.A globalizáció miatt egyre nagyobb mértékben helyezik ki a K+F tevékenységeket a világ más részeibe. Európában továbbra is túl magasak az innováció védelméhez és a védelmi jogok végrehajtásához kapcsolódó költségek. A tartalomterjesztési jogok továbbra is nemzeti alapokra épülnek. Az interoperábilis szabványokat meghatározó eljárások túlságosan lassúak. A frekvenciagazdálkodást továbbra sem országokon átnyúlóan folytatják, ami fékezi az új high-tech termékek és a határokon átnyúló szolgáltatások fejlesztését. Túl sok korlát, ideértve a jogi korlátokat is, akadályozza az egyetemek, a kutatóintézetek, a vállalatok és a kutatók közötti együttműködést. Ez visszatartja Európa egyik hagyományos erősségét jelentő tényezőt: az emberek kreativitását és találékonyságát.E trend csak úgy fordítható meg, ha Európa megteremti az „ötödik szabadságot” – a tudás szabadságát –, mely kiegészíti a négy szabadságot: az áruk, a szolgáltatások, a személyek és a tőke szabad mozgását. Az „ötödik szabadság” hivatott felgyorsítani az EU átalakulását innovatív, kreatív és tudásalapú gazdasággá:-  Ennek egyik dimenziója valódi európai kutatási térség megteremtése, melyben nemcsak keretfeltételeken keresztül ösztönzik és jutalmazzák az innovációt, hanem ahol az EU és a nemzeti K+F programok kiegészítik egymást; ahol a forrásokat versenyalapon és a kiválóság támogatására osztják el, ahol megkönnyítik az egyetemek és a vállalkozások közötti együttműködést, ahol teljes mértékben elismerik a végzettségeket és a hallgatók, a felsőoktatás tanárai, a kutatók és a szakképzési szakértők szabadon mozoghatnak és könnyen együttműködhetnek a világ tudományos közösségével;-  Európának a jövőben egyesítenie kell forrásait újgenerációs kutatólétesítmények, laboratóriumok létrehozására és eszközök beszerzésére, melyek nélkülözhetetlenek ahhoz, hogy Európa a következő évtizedekben a kutatás élvonalában maradhasson. Megállapodás született egy közös menetrendről, mely meghatározza a kiemelt, lézerektől, teleszkópoktól és a tengerkutatástól kezdődően rákkutatási adatbázisokig terjedő kutatási projekteket. Az ismertetett projektek elindításához szükséges források meghaladják a tagállamok képességet, ezért nemzeti döntéseket kell hozni az erők egyesítésére;-  A nagysebességű internetre épülő információs és kommunikációs technológiák kulcsfontosságú szerepet töltenek be Európában a termelékenység növelése és az innováció ösztönzése terén. Túl magas azon kisvállalkozások és polgárok száma, akik még nem rendelkeznek nagysebességű internet-hozzáféréssel, ami gátat szab fejlődésüknek és innovációs potenciáljuknak. A telekommunikációs piacokon megfigyelhető növekvő verseny mellett szükség van olyan nemzeti tervekre, melyek biztosítják, hogy 2010-re az európai lakosság 30%-a nagysebességű internetet használjon.Az „ötödik szabadság”, a tudás szabad mozgásának megvalósítása:Közösségi fellépés:- az innováció keretfeltételeinek javítása integrált szabadalomvédelmi rendszeren és egységes, megfizethető szabadalmon keresztül; a jelenleg nem egységes szellemi tulajdonjog-védelmi szabályok harmonizálása, különösen a tartalomterjesztés megkönnyítése érdekében; az interoperábilis szabványok meghatározásának gyorsítása és a közös frekvenciagazdálkodás előmozdítása; a kockázati tőkéhez való hozzáférés javítása;- a kutatók határokon átnyúló mobilitását akadályozó tényezők felszámolása európai „kutatói útlevél” segítségével;- az EU és a tagállamok K+F-re szánt forrásainak egyesítése, mellyel biztosítható azok hatékonyabb felhasználása , a közös programok tárgyát képező területek 2008 végéig történő meghatározásán és 2010 végéig történő közös pályázati felhívásokon keresztül;- újgenerációs, világszínvonalú kutatólétesítmények elindítása, 35 közösen meghatározott projekt elindítását célzó útitervek[9] 2009 végéig történő kidolgozásán keresztül. A globális jelentőségű projektek esetében az érdekelt nemzetközi partnerekkel folytatott párbeszéd elindítása 2008 folyamán;- a verseny javítása a nagysebességű internet területén a telekommunikációs jelentés 2009 májusig történő elfogadásával.A tagállamoknak:- jobban kell koordinálniuk az innováció keretfeltételeinek javítására tett erőfeszítéseket;- jelezniük kell, hogy hogyan kívánják megvalósítani a 2010-re meghatározott nemzeti K+F beruházásokra meghatározott célokat és ismertetniük kell, hogy a K+F stratégiáik hogyan járulnak hozzá az európai kutatási térség megvalósításához;- fel kell számolniuk a kutatók állami és a magán kutatóközpontok közötti mobilitását akadályozó tényezőket;- 2008 végéig nemzeti stratégiákat kell kidolgozniuk, melyek kijelölik azokat az újgenerációs, világszínvonalú kutatólétesítményeket , melyekben részt kívánnak venni;- nemzeti reformprogramjaik részeként nemzeti célokat kell meghatározniuk a nagysebességű internet használatára [10], mely 2010-ig az EU-lakosság körében 30%-os internetpenetrációt és internethozzáférést céloz meg az összes iskola számára.4.4. Energia és éghajlatváltozásA 2007 tavaszi Európai Tanács elkötelezte magát Európa alacsony szén-dioxid kibocsátású gazdasággá alakítása mellett, mely biztonságos, fenntartható és versenyképes energiaellátásra épül. Megegyezés született ambiciózus, 2020-ig megvalósítandó célokról, melyek az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentésére, az energiahatékonyság növelésére és a megújuló energiaforrások használatának fokozására irányulnak. A következő ciklusban a kihívást a keretrendszer és az eszközök létrehozása jelenti, melyek az említett célokat elérést szolgálják, valamint a világ többi országával történő, hasonlóan ambiciózus célokról való megegyezésre irányuló együttműködés az ENSZ keretein belül.Ennek érdekében a gazdaságnak teljes egészében hozzá kell járulnia a messzemenő célok megvalósításához. A piacalapú eszközök, mint a kibocsátáskereskedelmi rendszer (ETS) ösztönzőket nyújtanak a gazdasági szereplők számára, hogy kibocsátásaikat a legköltséghatékonyabb módon csökkentsék. Az ETS megerősítését olyan intézkedéseknek kell kísérniük, melyek jogilag kötelező nemzeti célokat állapítanak meg az üvegházhatást okozó gázokra és a megújuló energiaforrásokra: ez célirányos szabályozások kombinációjából, a gazdasági eszközök hatékony alkalmazásából (mint pl. támogatások, adókedvezmények és közbeszerzés), valamint az átláthatóságot növelő lépésekből (pl. címkézés és ökológiai könyvvitel) áll. A leghamarabb az energiahatékonyság terén érhetők el eredmények, ahol a kormányok úttörő szerepet tölthetnek be. Ezeket az erőfeszítéseket a kutatás-fejlesztésbe irányuló tartós befektetéseknek, valamint az új technológiák aktív alkalmazásának kell kísérniük, melyet a Bizottság nemrég az európai stratégiai energiatechnológiai tervre irányuló javaslatában[11] mutatott be.Egy versenyképesebb és integrált belső energiapiac jelentős hozzájárulást nyújt az Unió biztonságos, fenntartható és versenyképes energiaellátásához. Ez kiterjed az infrastrukturális és hálózatfejlesztést célzó új beruházásokra, a tartalékok hatékonyabb kezelésére, a szolidaritási mechanizmusokra és diverzifikáltabb energia-mixre. Ezzel egyidőben valamennyi szakpolitikának alkalmazkodnia kell az éghajlatváltozás hatásához. Az éghajlatváltozás, miközben határozott, globális méretű fellépéssel bizonyos mértékig korlátok között tartható, mégsem akadályozható meg. A szakpolitikáknak figyelembe kell venniük ezt a realitást és minimálisra kell szorítaniuk a szociális, környezeti és gazdasági hatásokat, miközben felszabadítják az új technológiákban rejlő potenciált, melynek célja növelni az EU iparának versenyképességét.Európa átalakítása alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdasággá:Közösségi fellépés:- jogalkotási javaslatok elfogadása a belső villamosenergia- és gázpiacok kialakítására és az éghajlatváltozási csomagra irányuló működőképes keretrendszer kialakítása érdekében, melynek segítségével 2020-ig legalább 20%-kal csökkenthető az üvegházhatást okozó gázok kibocsátása és 20%-ra növelhető a megújuló energiaforrások felhasználása;- fenntarthatóbb termelésre és fogyasztásra irányuló iparpolitika előmozdítása, mely a megújuló energiaforrásokra és alacsony szén-dioxid kibocsátású és erőforrás-hatékony termékekre, szolgáltatásokra és technológiákra összpontosít;- az energiaadó-irányelv felülvizsgálata annak érdekében, hogy szorosabban kapcsolódjon az EU energia- és környezetpolitikai célkitűzéseihez;- az épületek energiateljesítményéről szóló irányelvben szereplő követelmények megerősítése.A tagállamoknak:- felül kell vizsgálniuk gazdasági eszközeiket (ideértve az adózást, a támogatásokat, díjakat) azt biztosítandó, hogy költséghatékony módon járulnak hozzá az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez;- sürgetniük kell a szerződéskötő hatóságokat arra, hogy módszeresen foglalják bele az energiahatékonyságot a közbeszerzési szerződések odaítélési kritériumaiba;- a kormányzati épületek tekintetében kötelező energiacsökkentési célokat kell meghatározniuk;- javítaniuk kell az energiahálózatok összekapcsolódását .5. AZ EURÓPAI TANÁCS 2008 TAVASZI ÜLÉSÉNEK NYOMONKÖVETÉSEMár láthatóak a növekedést és foglalkoztatást célzó megújult lisszaboni stratégia eredményei. Európa most közös integrált menetrenddel, és eszközök egész sorával rendelkezik, melyek lehetővé teszik számára, hogy a közös kihívásokat partnerségre építve kezelje; a tavaszi Európai Tanács évente felülvizsgálja az elért haladást.Minden feltétel adott arra, hogy a 2008 tavaszi Európai Tanács útnak indíthassa az ambiciózus következő ciklust , a következőkön keresztül:-  a 4. szakaszban meghatározott négy kiemelt területre irányuló intézkedések elfogadása;-  az integrált iránymutatások megerősítése a következő három évre;-  a Bizottság országspecifikus ajánlásokra és „figyelemmel kísérendő pontokra” irányuló javaslatának támogatása;-  a tagállamok felkérése arra, hogy hajtsák végre a nemzeti reformprogram még hátralevő reformjait és annak biztosítása, hogy az új ciklusra vonatkozóan aktualizált nemzeti reformprogramokkal rendelkeznek; a tagállamok felszólítása arra, hogy éves végrehajtási jelentéseik részeként a Tanácsnak és a Bizottságnak konkrét cselekvési terveket mutassanak be, melyekben ismertetik az országspecifikus ajánlások és a „figyelemmel kísérendő pontok” végrehajtását célzó szakpolitikai intézkedéseiket és azok időbeni ütemezését;-  a Közösség lisszaboni programjának támogatása;-  a tagállamok felszólítása arra, hogy a nemzeti és regionális parlamentekkel együttműködve szervezzenek a nemzeti reformprogramok és országspecifikus ajánlások végrehajtásáról szóló éves vitákat;-  a tagállamok felszólítása arra, hogy biztosítsák a kohéziós alap forráselkülönítési rendelkezéseknek megfelelő felhasználását, így maximális hatás gyakorolható a növekedésre és a foglalkoztatásra;-  a lisszaboni stratégia nemzeti koordinátorainak bátorítása arra, hogy folytassák a reformokkal kapcsolatos tapasztalatcserét, különösen a négy kiemelt területre és az érintettek erősebb bevonására vonatkozóan;-  az Európai Parlament felszólítása arra, hogy játsszon aktív szerepet a következő ciklusban, pl. a nemzeti parlamentekkel folytatott párbeszéden keresztül.[1] „Európa érdeke: sikeresen helyt állni a globalizáció korában” - COM(2007) 581.[2] A Tanács 2007. március 27-i 2007/209/EK ajánlása (HL L 92., 2007.4.3).[3] A foglalkoztatással foglalkozó rész egyben a közös foglalkoztatási jelentés alapját is képezi. Ez a rész a Növekedési Kezdeményezés középtávú értékelésének összefoglalását is tartalmazza.[4] Az egyes kategóriáknak a konvergencia programok szerint támogatásra jogosult kevésbé fejlett régiókban minimum 60%-ot, a versenyképességi és foglalkoztatási programok szerint támogatásra jogosult viszonylag fejlettebb régiókban 75%-ot kell kitenniük. Ezeket a küszöböket az Unióhoz 2004 májusát követően csatlakozott tagállamok önkéntes alapon alkalmazzák.[5] A növekedést és foglakoztatást célzó integrált iránymutatás-csomag értékelése, végleges jelentéstervezet, 2007. október, Eureval and Rambøll Management valamint az Ecofin Tanács következtetései (2007.11.13).[6] „Egységes piac a 21. századi Európa számára” - COM(2007) 724.[7] „Globális Európa – Nemzetközi versenyképesség - Hozzájárulás az EU növekedési és munkahelyteremtési stratégiájához” - COM(2006) 567.[8] „A rugalmas biztonság közös elveinek kidolgozása felé: több és jobb munkahely a rugalmasságon és biztonságon keresztül” - COM(2007) 359.[9] Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI), a kutatási infrastruktúrák európai útiterve, 2006. évi jelentés + a Tanács következtetései (2007.5.21-22.).[10] A Bizottság nyomonköveti az EU internetgazdaságának fejlődését 2008-tól alkalmazandó szélessáv-index segítségével.[11] „Európai stratégiai energiatechnológiai terv felé” - COM(2006) 847.