				|

		52013PC0687

			Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI RENDELETE az Indiából származó rozsdamentes acélhuzalok egyes típusainak behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről /* COM/2013/0687 final - 2013/0328 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
·      A javaslat okai és céljai
A javaslat tárgya az Európai Közösségben tagsággal
nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (a
továbbiakban: alaprendelet) alkalmazása az Indiából származó rozsdamentes
acélhuzalok egyes típusainak behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárásban.
·      Háttér-információk
A javaslat az alaprendelet végrehajtásával
összefüggésben, az abban megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek
megfelelően lefolytatott vizsgálat eredményeként jött létre.
·      Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen
Az Európai Bizottság a 418/2013/EU bizottsági
rendelettel ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki az Indiából származó
rozsdamentes acélhuzal egyes típusainak behozatalára.
·      Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel
Tárgytalan.
2.           Konzultáció az érdekelt felekkel; hatásvizsgálat
·      Konzultáció az érdekelt felekkel
Az eljárásban érintett érdekeltek lehetőséget
kaptak arra, hogy az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban a vizsgálat
során megvédjék érdekeiket.
·      Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása
Külső szakértők bevonására nem volt
szükség.
·      Hatásvizsgálat
E javaslat az alaprendelet végrehajtásának
eredményeképpen jött létre.
Az alaprendelet nem ír elő általános
hatásvizsgálatot, viszont tartalmazza a megvizsgálandó körülmények teljes
listáját.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
·      A javaslat összefoglalása
A tanácsi rendeletre vonatkozó mellékelt javaslat
a dömpingre, az okozott kárra, az okozati összefüggésre és az uniós érdekre
vonatkozó végleges megállapításokon alapul. A Bizottság ezért azt javasolja,
hogy a Tanács fogadja el a mellékelt rendeletjavaslatot, amelyet legkésőbb
2013. november 8-ig ki kell hirdetni.
·      Jogalap
Az Európai Közösségben tagsággal nem
rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi
rendelet (a továbbiakban: alaprendelet).
·      A szubszidiaritás elve
A javaslat az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe
tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.
·      Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének a
következők miatt:
Az intézkedés formáját a fent említett
alaprendelet írja le, és nem hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak.
Nem szükséges annak feltüntetése, hogy az Unióra,
a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági
szereplőkre és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív teher hogyan
minimalizálható, és milyen mértékben arányos a javaslat célkitűzésével.
·      A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt aktus: rendelet.
Más jogi aktus nem felelne meg a következők
miatt:
Más jogi aktus azért nem lenne megfelelő,
mert az alaprendelet nem rendelkezik más választási lehetőségről.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
A javaslat nincs hatással az uniós költségvetésre.
2013/0328 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
az Indiából származó rozsdamentes acélhuzalok
egyes típusainak behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám
kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal
nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (a
továbbiakban: alaprendelet)[1]
és különösen annak 9. cikkére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal
folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság (a továbbiakban:
Bizottság) által benyújtott javaslatra,
mivel:
1.           AZ ELJÁRÁS
1.1.        Ideiglenes intézkedések
(1)       A Bizottság a 418/2013/EU
rendelettel (a továbbiakban: ideiglenes rendelet)[2] ideiglenes dömpingellenes vámot
vetett ki az Indiából származó rozsdamentes acélhuzalok egyes típusainak
behozatalára.
(2)       A vizsgálatot az Európai Vas-
és Acélipari Szövetség (Eurofer, a továbbiakban: panaszos) által 2012. június
28-án, az egyes rozsdamentes acélhuzal-típusok teljes uniós gyártásának több
mint 50%-át kitevő uniós gyártók nevében benyújtott panasz nyomán indították
meg.
(3)       A párhuzamosan folytatott
szubvencióellenes vizsgálat keretében a Bizottság a 419/2013/EU rendelettel[3] ideiglenes kiegyenlítő
vámot és a 861/2013/EU rendelettel[4]
végleges kiegyenlítő vámot vetett ki az Indiából származó rozsdamentes
acélhuzalok egyes típusainak behozatalára.
1.2.        A vizsgálatban érintett
felek
(4)       A vizsgálat ideiglenes
szakaszában az indiai exportáló gyártók és az uniós gyártók esetében került sor
mintavételre. Az ideiglenes szakaszban a független importőrökre
vonatkozóan is tervbe vették a mintavételt. A mintába felvett három
importőr közül azonban két vállalat nem nyújtott be kitöltött
kérdőívet, aminek következtében az importőrökre vonatkozó mintavételt
nem lehetett elvégezni. A Bizottság ezért felhasználta az együttműködő
importőrökről rendelkezésre álló valamennyi információt a végleges –
különösen az uniós érdekre vonatkozó – megállapítások kialakításához.
(5)       Egy exportáló gyártó azt
állította, hogy mivel nem használták fel a panaszban részt nem vevő
személyek értékesítéseit az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár
meghatározásához, az uniós gyártók kiválasztott mintája nem tekinthető
reprezentatívnak. Az állítást elutasították, mert a minta az összes
együttműködő uniós gyártótól érkezett válaszok alapján a helyzet
megállapításának szakaszában a panasz iránt tanúsított támogatásuktól vagy
annak hiányától függetlenül és a gyártási mennyiségek alapján került
kiválasztásra.
(6)       Egy exportáló gyártó, aki egy
uniós gyártóval állt kapcsolatban, ellenezte a panaszt és egyedi vizsgálatot
kérelmezett, mivel alacsony exportmennyisége alapján nem került be az exportáló
gyártók mintájába. Az alacsony gyártási mennyiségek miatt maga az uniós gyártó
sem került be az uniós gazdasági ágazat mintájába. A Bizottság biztosította az
egyedi vizsgálatot, de az exportáló gyártó visszavonta kérelmét.
(7)       Egyedi vizsgálatot hét olyan
indiai exportáló gyártó kérelmezett, amely nem került be a mintába. Közülük
ketten adtak választ a kérdőívekre, öten pedig nem. A két válaszadó
gyártóból egy visszavonta az egyedi vizsgálatra irányuló kérelmét. A mintába
felvett vállalatokon kívül tehát a Bizottság egy indiai exportáló gyártó
kérelmét vizsgálta meg:
– KEI Industries Limited, Újdelhi (a továbbiakban:
KEI).
(8)       Az ideiglenes szakaszban a
mintába eredetileg felvett exportáló gyártók egyike sem nyújtott be
kellőképp megbízható információkat, ezért a Bizottság az alaprendelet 18.
cikkét alkalmazta. A Bizottság úgy határozott, hogy három vállalattal
kibővíti a mintát az exportmennyiségeik miatt és mivel az eljárás
megindítását követően kifejezték hajlandóságukat az együttműködésre.
Ennek eredményeképp a Bizottság megvizsgálta a kitöltött kérdőíveket és
ellenőrző látogatásokat tett az alábbi indiai exportáló gyártók
telephelyén:
- Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana
- Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
- Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
(9)       A fentiektől eltekintve,
az ideiglenes rendelet (4)–(7) és a (14) preambulumbekezdései megerősítést
nyernek.
1.3.        Vizsgálati időszak és
figyelembe vett időszak
(10)     Az ideiglenes rendelet (20)
preambulumbekezdésének megfelelően a dömping és a kár vizsgálata a 2011.
április 1-jétől 2012. március 31-ig tartó időszakra (a továbbiakban:
vizsgálati időszak) vonatkozott. A kárfelmérés szempontjából lényeges
tendenciák vizsgálata a 2009. január 1-je és 2012. március 31.
közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt
ki.
1.4.        Az eljárás további menete
(11)     Több érdekelt fél –
nevezetesen a mintavételben részt vevő három exportáló gyártó, az egyetlen
exportáló gyártó, aki visszavonta az egyedi vizsgálatra irányuló kérelmét, a
panaszos és 11 felhasználó – nyújtott be észrevételt az ideiglenes
dömpingellenes intézkedések elrendeléséhez vezető döntés alapjául szolgáló
főbb tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát (a továbbiakban:
ideiglenes nyilvánosságra hozatal) követően. Minden olyan fél számára
biztosítottak meghallgatást, aki azt kérelmezte. A Bizottság folytatta azon
információk összegyűjtését, amelyeket a végleges megállapítások kialakításához
szükségesnek tartott. A benyújtott észrevételeket megvizsgálták és adott
esetben figyelembe vették.
(12)     Az érdekelt felek
tájékoztatást kaptak azokról a főbb tényekről és szempontokról,
amelyek alapján a Bizottság az Indiából származó rozsdamentes acélhuzalok egyes
típusainak behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetését és az ideiglenes
vám formájában biztosított összegek végleges beszedését kívánta javasolni (a
továbbiakban: végleges nyilvánosságra hozatal). Ezen túlmenően a felek
számára meghatározott időt biztosítottak arra, hogy megtegyék a végleges
nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeiket. A benyújtott
észrevételeket megvizsgálták és adott esetben figyelembe vették.
(13)     A végleges nyilvánosságra
hozatalra beérkezett észrevételeket követően a Bizottság tájékoztatta az
érdekelt feleket egyes exportáló gyártók dömpingszintjével kapcsolatos
megállapításokban bekövetkezett változásokról. A felek számára ismételten
meghatározott időt biztosítottak arra, hogy megtegyék a további
nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeiket. A benyújtott
észrevételeket megvizsgálták és adott esetben figyelembe vették. Egy érdekelt
fél, a panaszos kifogásolta azt a tényt, hogy új adatok és az ideiglenes
nyilvánosságra hozatalt követően és a vizsgálat végleges szakaszában
kapott észrevételek alapján megváltoztatták az egyes exportáló gyártók
dömpingszintjével kapcsolatos megállapításokat. Továbbá azt állította, hogy
sérültek az eljárási jogai is.
(14)     A Bizottság azonban úgy véli,
hogy figyelembe kell vennie az érdekelt felektől kapott beadványokat és
szükség esetén módosítani kell a megállapításokat, amennyiben az észrevételek
indokoltak. A szóban forgó esetek egyikében sem kerültek új és
ellenőrizetlen adatok felhasználásra a dömping meghatározása céljából.
Ezenfelül valamennyi érdekelt fél eljárási jogait tiszteletben tartották, mivel
megfelelő módon és időben tájékoztatták őket, továbbá az
észrevételek benyújtására kitűzött határidő is azonos volt.
2.           Érintett termék és hasonló termék
(15)     Az
ideiglenes rendelet (21) preambulumbekezdésében foglalt meghatározásnak
megfelelően az érintett termék rozsdamentes acélhuzal, amely:
–
2,5 vagy annál nagyobb tömegszázalékban nikkelt
tartalmaz, a 28 tömegszázalék vagy annál több, de 31 tömegszázalékot nem
meghaladó mennyiségű nikkelt és 20 tömegszázaléknál több, de maximum 22
tömegszázalék krómot tartalmazó huzal kivételével,
–
kevesebb, mint 2,5 tömegszázalékban nikkelt
tartalmaz, a 13 tömegszázalék vagy annál több, de 25 tömegszázalékot nem
meghaladó mennyiségű krómot, és 3,5 tömegszázalék vagy annál több, de
maximum 6 tömegszázalék alumíniumot tartalmazó huzal kivételével,
Indiából származik, és jelenleg a
7223 00 19 és 7223 00 99 KN-kód alá tartozik.
(16)     Néhány felhasználó
aggodalmának adott hangot azzal kapcsolatban, hogy a jelek szerint nem történt
meg az érintett termék és a hasonló termék különböző típusainak
elkülönítése, mivel minden terméktípust kiterjedt termékösszetétel jellemez.
Különösen a tekintetben merültek fel aggályok, hogy a vizsgálat során milyen
módon biztosítható az összes típusra kiterjedő tisztességes
összehasonlítás. A legtöbb vizsgálathoz hasonlóan az érintett termék
meghatározása azonos vagy hasonló alapvető fizikai, műszaki és kémiai
jellemzőkkel rendelkező terméktípusok széles körét foglalja magába.
Az, hogy az említett jellemzők terméktípusonként változhatnak, valóban azt
eredményezi, hogy a típusok széles skáláját kell lefedni. A jelenlegi
vizsgálatra is igaz ez a megállapítás. A Bizottság figyelembe vette a terméktípusok
közötti különbségeket, és gondoskodott a tisztességes összehasonlításról. Az
indiai exportáló gyártók által előállított és értékesített, valamint az
uniós gazdasági ágazat által gyártott és értékesített valamennyi terméktípushoz
egyedi termékkódot rendeltek. A kódot a termék főbb jellemzői
határozták meg, ebben az esetben az acélminőség, a szakítószilárdság, a
bevonat, a felszín, az átmérő és az alak. Az Unióba exportált
huzaltípusokat tehát a termékkódok alapján, a velük azonos vagy hasonló
jellemzőkkel rendelkező, uniós gazdasági ágazat által
előállított és értékesített termékekkel hasonlították össze. E típusok
mindegyikére kiterjed az eljárás megindításáról szóló értesítésben és az
ideiglenes rendeletben szereplő érintett és hasonló termékre vonatkozó meghatározás[5].
(17)     Az
egyik fél ismét jelezte, hogy az úgynevezett „magas műszaki színvonalú”
terméktípusok különböznek az érintett termék egyéb típusaitól, és azokkal nem
felcserélhetők. Következésképpen a termékmeghatározásból e típusokat ki
kell zárni. Az ítélkezési gyakorlat értelmében annak megállapításához, hogy
vajon az egyes termékek a köztük fennálló hasonlóság alapján tekinthetők-e
egyazon termék részének, meg kell vizsgálni, hogy azok műszaki és fizikai
jellemzői megegyeznek-e, az alapvető végfelhasználási területük
azonos-e, és ugyanolyan ár-érték aránnyal rendelkeznek-e. Ezzel összefüggésben
azt is fel kell mérni, hogy a termékek egymással felcserélhetők-e, illetve
egymással versenyben állnak-e[6]. A
vizsgálat során bizonyítást nyert, hogy a fél által említett magas műszaki
színvonalú terméktípusok a vizsgálat tárgyát képező többi termékkel azonos
alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek. A
termékek rozsdamentes acélból készült huzalok és hasonló berendezéseket
alkalmazó gyártási eljárásuk is hasonló, így a gyártók a kereslet függvényében
egyik termékváltozatról a másikra válthatnak. Annak ellenére tehát, hogy a
különböző huzaltípusok közvetlenül nem cserélhetők fel és nem állnak
közvetlen versenyben egymással, a szerződések, amelyekért a gyártók
egymással versenyben állnak, a rozsdamentes acélhuzalok széles skáláját
lefedik. Ezenfelül, mind az uniós gazdasági ágazat, mind pedig az indiai
exportáló gyártók előállítják és értékesítik a hasonló gyártási eljárással
készült kérdéses terméktípusokat. Ezért ez az észrevétel nem fogadható el.
(18)     A végleges nyilvánosságra
hozatalra reagálva az egyik fél jelezte, hogy a Bizottság nem végzett
kellően alapos elemzést az úgynevezett magas műszaki színvonalú
terméktípusok vizsgálatba történő bevonásának megállapításakor. Ezt az
észrevételt a Bizottság elutasítja. A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy
a magas műszaki színvonalú terméktípusok – a fenti (17)
preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően – beletartoznak a termékmeghatározásba.
Téves a fél azon feltételezése, hogy az ítélkezési gyakorlat szerinti
valamennyi feltételnek egyszerre kell teljesülnie. Ez nem állja meg a helyét.
Az ítélkezési gyakorlat alapján[7]
a Bizottság széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik a termékkör meghatározását
illetően, és az értékelést a Bíróság által kialakított feltételrendszernek
megfelelően végzi. Számos alkalommal, mint például a jelen esetben is, az
egyes feltételek más–más irányba mutatnak. Az ilyen helyzetekben a Bizottságnak
átfogó felmérést kell végeznie, amelyre a jelen eset kapcsán sor került. Téves
tehát az érdekelt fél azon feltevése, mely szerint a terméktípusoknak
valamennyi jellemző szempontjából meg kell egyezniük, hogy ugyanazon
termékmeghatározás alá tartozzanak.
(19)     Egyes felhasználók szerint az
úgynevezett „200-as sorozatba” tartozó rozsdamentes acélból készült huzalokat
ki kell vonni a termékkörből. Különösen azt hangsúlyozták, hogy az Uniós
gazdasági ágazat szinte egyáltalán nem gyártja ezt a terméktípust. Ez az
állítás azonban nem megalapozott. Először is, az, hogy az uniós gazdasági
ágazat nem gyárt bizonyos terméktípust, önmagában még nem elegendő indok
arra, hogy a szóban forgó terméktípust kivonják a vizsgálat hatálya alól,
amennyiben a gyártási folyamat jellege amúgy lehetővé tenné az uniós
gyártók számára e típus előállítását. Másodszor, csakúgy mint a magas
műszaki színvonalú huzalok esetében, az érintett termék e típusaival
kapcsolatban is megállapítást nyert, hogy alapvető fizikai, kémiai és műszaki
jellemzőik megegyeznek, illetve hasonlóak az uniós gazdasági ágazat által
előállított és értékesített hasonló termék egyéb típusainak
jellemzőivel. Ezért ez az észrevétel nem fogadható el.
(20)     Meglátásuk szerint a másik
lehetőség, hogy az érintett termék meghatározását a huzalalapanyagra is ki
kell terjeszteni. A huzalalapanyag az érintett termék gyártásakor alkalmazott
nyersanyag, amelyet azonban még más termékek – így például kötőelemek és
szegek – előállításához is felhasználnak. Ennek megfelelően nem minősül
kész acélterméknek, ellentétben az érintett termékkel. Az érintett termék vagy
a hasonló termék, több más termék mellett, a huzalalapanyagból állítható
elő hidegalakítással. Ennek alapján az alaprendelet értelmében nem lehet
kiterjeszteni a termékkört a huzalalapanyagra.
(21)     A fent említettek alapján az
ideiglenes rendelet (21)–(24) preambulumbekezdésében szereplő érintett
termékre és hasonló termékre vonatkozó termékmeghatározás megerősítést
nyer.
3.           DÖMPING
3.1.        Bevezetés
(22)     A mintába eredetileg felvett
három indiai exportáló gyártó telephelyein tartott ellenőrző
látogatások, valamint az összegyűjtött információ azt követő elemzése
során megállapítást nyert, hogy e vállalatok szolgáltattak olyan információkat,
amelyek nem tekinthetők megbízhatónak. A Bizottság az ideiglenes
nyilvánosságra hozatalra válaszul és az azt követően tartott
meghallgatásokon benyújtott valamennyi információ elemzése mellett folytatta a
vizsgálatot.
(23)     Az ideiglenes rendelet (26)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint az egyik exportáló gyártó esetében, a
Bizottság megállapította, hogy a kitöltött kérdőívben bejelentett
költségek nem voltak összhangban, illetve összeegyeztethetők a gyártó
belső számviteli rendszerében rögzített költségekkel. A vállalat azzal
érvelt, hogy regisztrációs hiba miatt volt sikertelen az összeegyeztetés,
valamint a készletek értékelési módszere eltérést mutatott a belső
számviteli jelentéstételi rendszer adatai és az éves elszámolásban közzétett
adatok között.
(24)     Az ideiglenes rendelet (28)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint, jóllehet a belső számviteli
rendszerben található adatok vállalati szinten konzisztensek voltak az
ellenőrzött pénzügyi kimutatásokkal, lehetetlen volt az egyeztetés a
belső számviteli jelentéstételi rendszernek a huzalokra vonatkozó adatai
és a vállalat által külön a jelenlegi vizsgálat céljára készített
költségtáblázatok között. Ennélfogva az alaprendelet 18. cikkének
megfelelően úgy vélik, hogy a belső számviteli jelentéstételi
rendszerben lévő adatokat kell felhasználni a dömpingellenes vizsgálat
céljára.
(25)     A Bizottság ezért a gyártó
belső számviteli jelentéstételi rendszerében rendelkezésre álló tények
felhasználásával ideiglenesen kiigazította az exportáló gyártó által a
kitöltött kérdőívben a költségekre vonatkozóan szolgáltatott adatokat.
(26)     Az ideiglenes rendelet (27)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint az exportáló gyártó azt állította,
hogy az adatok a belső számviteli rendszerben nem megbízhatóak, és nem
lehetne azokat a vizsgálat céljaira felhasználni. A vállalat több hibára és
fogalmi problémára is rámutatott a belső számviteli rendszerben
szolgáltatott adatok kapcsán, amelyekre a Bizottság alapozta a költségek
kiigazítását. A vállalat azt állította, hogy a Bizottságnak a kitöltött
kérdőívben a költségekre vonatkozóan szolgáltatott adatokra kellett volna
alapoznia elemzését. Ezen túlmenően az ideiglenes intézkedéseket
követő későbbi szakaszban a vállalat egyeztetett a belső
számviteli jelentéstételi rendszerben lévő költségekre vonatkozó adatok és
a kitöltött kérdőív adatai között. Ennek alapján és tekintettel a
helyszíni látogatás során gyűjtött bizonyítékokra, a szóban forgó vállalat
által a kitöltött kérdőívben eredetileg benyújtott egyes gyártási
költségeket el lehetett fogadni.
(27)     A meglévő bizonyítékok
alapján azonban egyes költségek, például a vállalat által a kitöltött
kérdőívben megadott általános üzemi költségek és finanszírozási költségek
elosztását nem lehetett a vizsgálat céljából megbízhatónak tekinteni. A
Bizottság úgy vélte, hogy e költségeket az alaprendelet 2. cikkének (5)
bekezdésének megfelelően a teljes vállalati forgalom és az értékesített
áruk költsége alapján kell elosztani. A fentiek alapján a kitöltött
kérdőívben megadott költségek legnagyobb része elfogadható és a forgalom
elosztásáról a vizsgálat végleges szakaszában egyetértés született. A
dömpingkülönbözet szintje csökkent a csomagolási költségek és egyes
rezsiköltségek felülvizsgálatát követően. A Bizottság úgy véli, hogy az
alaprendelet 18. cikke tovább már nem alkalmazható a szóban forgó exportáló
gyártó dömpingkülönbözetének megállapítása céljából.
(28)     Az ideiglenes rendelet (30)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint egy másik exportáló gyártó esetében a
Bizottság megállapította, hogy a kitöltött kérdőívében a Bizottságnak
bejelentett nyersanyagbeszerzéseket és nyersanyag-felhasználást nem
támasztották alá a gyártó nyilvántartásában talált adatok. Úgy tűnik, hogy
különösen az acélminőség szerinti megoszlás volt különböző a két
forrásban. A Bizottság megállapította, hogy az acélminőség kulcsfontosságú
tényező a végtermék költségeinek meghatározásában és az acélminőségre
vonatkozó megbízhatatlan információ súlyosan torzíthatja az egyedi
terméktípusok költségeivel és eladási árával kapcsolatos számításokat és ezért
félrevezető lehet. A Bizottság több alkalommal is felhívta az exportáló
gyártó figyelmét e fontos megállapításra.
(29)     Az ideiglenes rendelet (31)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint az exportáló gyártó azonban azt
állította, hogy a nyersanyagbeszerzéseket tartalmazó számítógépes fájlok,
amelyeket a Bizottság az ellenőrző látogatáson gyűjtött,
hiányosak voltak, mivel a további nyersanyagbeszerzéseket a vállalat más
egységei bonyolították le, amely beszerzéseket azonban nem jelentettek be és
azokat nem tartalmazták a Bizottság által az ellenőrző látogatás
idején gyűjtött, és megvizsgált számítógépes fájlok. Ezenfelül az
exportáló gyártó azt állította, hogy az acélminőség szerinti
mennyiségekben megfigyelt diszkrepanciák annak a ténynek voltak betudhatók,
hogy néhány acélminőség esetében részben átfedés volt és a gyártási
folyamat egyes részei nem voltak nyomon követhetőek az egyes
acélminőségek szintjén.
(30)     Az ideiglenes rendelet (32)
preambulumbekezdésében a Bizottság azonban megjegyezte, hogy a vállalatnak a
további nyersanyagbeszerzésekkel kapcsolatos fenti állításai nem magyarázzák
kellően a megfigyelt diszkrepanciákat az egyes acélminőségek
szintjén. A Bizottság azt is megjegyezte, hogy a vállalat azt állította, hogy
nem lehetséges az egyes acélminőségek pontos nyomon követése a gyártási
folyamat valamennyi szakaszában. Ez az elismert állítás tovább gyengítette az
acélminőségre vonatkozó jelentési rendszer egészének megbízhatóságát. Az
acélminőségre vonatkozó információkat a Bizottság ideiglenesen félrevezetőnek
tekintette.
(31)     Az ideiglenes rendelet (33)
preambulumbekezdésében a Bizottság úgy vélte, hogy a nyersanyag
acélminőség szerinti, bejelentett megoszlása nem megbízható és
ideiglenesen nem kell figyelembe venni, és a megállapításoknak a rendelkezésre
álló tényeken kell alapulniuk az alaprendelet 18. cikkével összhangban. A
jelentési rendszer egészének megbízhatatlansága miatt nem volt lehetséges
megállapításokat tenni egyik bejelentett acélminőség alapján sem. Ezért az
összes nyersanyag teljes felhasználását egészében véve, az acélminőség
szerinti megoszlásra tekintet nélkül, figyelembe vették a valamennyi termékre
vonatkozó átfogó dömpingkülönbözet kiszámításához.
(32)     Az ideiglenes megállapítások
kihirdetését követően a vállalat általánosságban vitatta ezt az ideiglenes
megközelítést, de továbbra sem tudott a termékkódok szintjére lebontva
megfelelő számítást adni. A vállalat azonban a vizsgálat későbbi
szakaszában elegendő mértékű egyeztetést biztosított, amikor is a
nyersanyagot kémiai összetétele szerint (a 200-as, 300-as és 400-as csoportba
az AISI-osztályozásban) a rozsdamentes acélminőség legfontosabb típusaiba
csoportosította. A vállalat egy alternatív csoportosítási módot is felkínált,
amelybe további csoportosítási tényezőként bekerült a végfelhasználás is.
Mivel azonban a végfelhasználás nem ellenőrizhető, a Bizottság az
acélminőség-típusokban (200-as, 300-as és 400-as csoportok az
AISI-osztályozásban) foglaltaknak megfelelően a kémiai összetétel szerint
osztályozott acélminőség alapján újraszámította a dömpingkülönbözetet. Az
acélminőség-típusok általánosan használt, objektív és
ellenőrizhető feltételnek minősülnek, e vállalat esetében
azonban a termékkódok alkalmazása nem teszi lehetővé a teljes körű
egyeztetést, ezért az alaprendelet értelmében az nem biztosíthatja a megbízható
adatok alapján történő tisztességes összehasonlítást.
(33)     Mivel a vállalat által
benyújtott kiegészítő tájékoztatás azonban nem tette lehetővé a
vizsgálathoz szükséges részletességű adategyeztetést, a Bizottság
fenntartja azon ideiglenes következtetését, miszerint a vállalat nyomon
követési rendszerei nem eléggé megbízhatóak, valamint az alaprendelet 18.
cikkét alkalmazzák az előállítási költségek végleges meghatározásához és a
dömpingkülönbözet kiszámításához, ami ezért az előző
preambulumbekezdésben említett megközelítésen alapul.
(34)     Az ideiglenes rendelet (34)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint egy harmadik exportáló gyártó esetében
a Bizottság az ellenőrző látogatás alatt megállapította, hogy a
kitöltött kérdőívben a Bizottságnak bejelentett nyersanyagforgalom nem
volt konzisztens a gyártó számviteli rendszerében lévő adatokkal. Úgy
tűnik, hogy az acélminőség szerinti megoszlás eltérő volt a két
forrásban.
(35)     Az ideiglenes rendelet (35)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint az exportáló gyártó, miközben elismert
néhány hibát a kérdőívre adott válaszokban, azt állította, hogy a
nyersanyag teljes mennyiségében megmutatkozó különbségeket össze lehet
egyeztetni, figyelembe véve a nyilvántartásokban található változásokat. A
vállalat azonban azt is állította, hogy a részben átfedésben lévő
acélminőségek lehetetlenné tették a pontos egyeztetést az egyes
acélminőségekkel. Az ideiglenes megállapításokat követő
észrevételeiben a vállalat azt is állította, hogy az értékesítési számlán
feltüntetett acélminőség alkalmanként nem felel meg a ténylegesen
exportált acélminőségnek. Ezen túlmenően a vállalat azt állította,
hogy nem használják pontosan az acélminőséget a rozsdamentes acélt
előállító iparágban, helyette inkább több különböző változat létezik
az acélminőség közzétett kémiai összetétele tekintetében és a tényleges
termékek között. A vállalat állítása szerint e magyarázatok figyelembevételekor
a Bizottság által megállapított diszkrepanciák a vállalat kivitelének csak egy elenyésző
részét érintenék.
(36)     A Bizottság szerint az észlelt
diszkrepanciák mennyisége nem magyarázható alkalmanként előforduló
pontatlansággal. Ellenkezőleg, az előterjesztett érvek hozzájárultak
ahhoz, hogy megkérdőjeleződjék az acélminőségre vonatkozó
vállalati jelentéstételi rendszer egészének megbízhatósága, különösen az
acélminőségnek a végtermék költségmeghatározásában betöltött
kulcsfontosságú szerepének fényében.
(37)     A vállalat a vizsgálat
későbbi szakaszában azonban azt állította, hogy ha a Bizottság nem fogadja
el a vállalatnak az acélminőségről szóló korábbi jelentését, akkor
pontosabb eredményt lehetne elérni, ha az ideiglenes szakaszban történtek – az
összes termékkód összevonása – helyett a Bizottság csak azokat a konkrét acélminőségeket
csoportosítaná, amelyek között eltéréseket találtak, vagy az
acélminőségeket az acélminőség-típusokban kifejezett kémiai
összetételük (200-as, 300-as és 400-as csoportok az AISI-osztályozásban)
szerint csoportosítaná. A vállalat még egy módszert ajánlott az
acélminőségeknek a 300-as típusban kisebb alcsoportokba történő
további csoportosítására.
(38)     Következésképp a fenti (30)
preambulumbekezdésben leírt módszer követése érdekében a Bizottság az
acélminőség-típusokban kifejezett kémiai összetétel (200-as, 300-as és
400-as csoportok az AISI-osztályozásban) szerinti rozsdamentesacél-csoportok
alapján újraszámította a dömpingkülönbözetet. Az acélminőség-típusok
általánosan használt, objektív és ellenőrizhető feltételnek
minősülnek, e vállalat esetében azonban a termékkódok alkalmazása nem
teszi lehetővé a teljes körű egyeztetést, ezért az alaprendelet
értelmében az nem biztosíthatja a megbízható adatok alapján történő
tisztességes összehasonlítást.
(39)     Mivel a vállalat által
benyújtott kiegészítő tájékoztatás azonban nem tette lehetővé a
vizsgálathoz szükséges részletességű adategyeztetést, a Bizottság
fenntartja azon ideiglenes következtetését, miszerint a vállalat nyomon
követési rendszerei nem eléggé megbízhatóak, valamint az alaprendelet 18. cikkét
alkalmazzák az előállítási költségek végleges meghatározásához és a
dömpingkülönbözet kiszámításához, ami ezért az előző
preambulumbekezdésben említett megközelítésen alapul.
(40)     A panaszos állítása szerint az
érintett termék acélminőség szerinti csoportosítása megakadályozta a
Bizottságot abban, hogy a termékkódok szerinti rendes érték meghatározása
érdekében megfelelő jövedelmezőségi vizsgálatot végezzen.
(41)     A Bizottság elemzését olyan
szinten végzi, amely megfelel az exportáló és uniós gyártók belső számviteli
rendszereinek, amelyek lehetővé teszik a bejelentett adatok
ellenőrzését. Ezért ezt a panaszt a Bizottság elutasította.
(42)     Egyéb észrevétel hiányában az
ideiglenes rendelet (37)–(38) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.2.        Rendes
érték
(43)     Egy exportáló gyártó esetében,
akire vonatkozóan az alaprendelet 18. cikkét alkalmazták, a Bizottság az
előállítási költségek újbóli vizsgálatát követően felülvizsgálta a
rendes érték meghatározását. A végleges szakaszban az előállítási költséget
a bejelentésben szereplő gyártási költségek alapján állapították meg,
amelyhez az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdésével engedélyezett felosztási
módszer alkalmazásával hozzáadták az értékesítés költségeit, az általános és
adminisztratív költségeket, beleértve a finanszírozás költségeit is.
(44)     A három újonnan mintába vett
exportáló gyártó tekintetében az exportáló gyártó egyedi vizsgálatot
biztosított, a belföldi értékesítés mennyiségeit összességében reprezentatívnak
találták, ami a vállalatnak az uniós exportra eladott érintett terméke teljes
mennyiségének legalább 5%-át tette ki. Az újonnan mintába vett exportáló
gyártók által belföldi piacaikon értékesített minden egyes terméktípusra
vonatkozóan elvégezték ugyanazt a reprezentativitásvizsgálatot, és a termékeket
az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerint az Unióba irányuló kivitelre
értékesített terméktípusokkal összehasonlíthatónak ítélték.
(45)     A vizsgálati időszak
alatt a független vevőknek történt nyereséges belföldi értékesítések
arányának meghatározása révén a Bizottság továbbá megvizsgálta, hogy az
exportáló gyártó egyedi vizsgálatot biztosított-e és az újonnan mintába vett
exportáló gyártók belföldi értékesítései az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdése
szerint rendes kereskedelmi forgalomban megvalósuló értékesítésnek
tekinthetők-e.
(46)     Az újonnan mintába vett
exportáló gyártók egyikének esetében a vállalat által először benyújtott
költségfelosztást a Bizottság nem találta helyénvalónak, mivel az figyelmen
kívül hagyta a huzal vastagságát, ami jelentős költségtényező. A
vállalat egyetértésével került sor a költségfelosztás módszerének
kiigazítására.
(47)     A második újonnan mintába vett
exportáló gyártó esetében a dömpingkülönbözet meghatározásában talált
adminisztratív hibát kijavították. Ezenkívül a gyártó kérte a Bizottságot, hogy
további kiigazításokat tegyen a jövedelmezőségi vizsgálat és az
árengedmények tekintetében. Ezen állítások nem bizonyultak indokoltnak.
(48)     Az egyedi vizsgálatban részt
vevő exportáló gyártó esetében a számításokban talált hibát kijavították.
Ugyanezen exportáló gyártó további megállapításokat tett az eladási, általános
és adminisztratív költségek, valamint a belföldi szállítási költségek Bizottság
általi meghatározását illetően, és kiigazítást kért az érintett termék fizikai
jellemzői vonatkozásában a belföldi és az exportpiacok között. Az
exportáló gyártó által kért kiigazításokat a Bizottság elutasította, mert a
számítások a vállalat által benyújtott és az ellenőrző látogatás
során ellenőrzött költségadaton alapultak, továbbá mivel a fizikai
jellemzőkre vonatkozó állítást nem támasztották alá bizonyítékokkal.
(49)     Következésképp az ideiglenes
rendelet (39)–(48) preambulumbekezdésében foglaltak szerint megerősítést
nyer a rendes érték meghatározásához alkalmazott módszertan és az alkalmazásra
került a három újonnan mintába vett exportáló gyártó vonatkozásában, az
exportáló gyártó pedig egyedi vizsgálatot biztosított.
3.3.        Exportár
(50)     Egy exportáló gyártó esetében
egyes, a téves árfolyam használatából és a dömping kiszámításában egyes
csoporton belüli értékesítések véletlenszerű beleszámításából eredő
adminisztratív hibákat kijavítottak.
(51)     Egy második exportáló gyártó
esetében egy kapcsolódó uniós vállalat által megvalósított értékesítések is
bekerültek a dömping kiszámításába.
(52)     Egy újonnan mintába vett
exportáló gyártó jelezte, hogy a DEPB és a DDS támogatási rendszerek keretében
szerzett előnyét hozzá kellett adni az exportárakhoz.
(53)     Egy másik, újonnan mintába
vett exportáló gyártó a DDS támogatási rendszer keretében szerzett
előnyéről mint az exportárakat mesterségesen növelő, negatív
árkedvezmény számolt be.
(54)     A Bizottság elemezte mindkét
vállalatnak az uniós piacon alkalmazott árait és megállapította az alaprendelet
2. cikke (8) bekezdésének alkalmazását, ezért további kiigazításra nincs
szükség. Az előző vállalat állítását ezért a Bizottság elutasította,
az utóbbi vállalatnak a bejelentésben szereplő engedményét figyelmen kívül
hagyta.
(55)     Egy újonnan mintába vett
exportáló gyártó állítása szerint az exportárait felfelé kellett javítani, hogy
összhangba hozza belföldi áraival, mert a belföldi értékesítések saját márkanév
alatt, magasabb árakon valósultak meg. A vállalat azonban nem tudta
alátámasztani, hogy az általa említett számlák ténylegesen márkás termékek
értékesítéséről szólnak, következésképp az állítást a Bizottság
elutasította.
(56)     Egyéb észrevétel hiányában az
ideiglenes rendelet (50)–(52) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.4.        Összehasonlítás
(57)     Egy exportáló gyártó
állította, hogy előállítási költségeinek megállapítására vonatkozóan az
összes termékkódot összefoglalták, az exportárak esetében ugyanúgy kellene
eljárni, és a rendes értékkel való összehasonlításhoz egyetlen exportárat
kellett volna használni.
(58)     A Bizottság vizsgálata során a
költségekre és az exportárakra vonatkozó adatokat a termékkódok alapján kívánta
megszerezni, azonban az érintett vállalattól nem kapta meg a szükséges
egyeztetéseket, amelyek lehetővé tették volna a megbízható
előállítási költségek termékkódok alapján történő azonosítását. A
vizsgálat a termékkódokkal bejelentett exportárszintekkel kapcsolatban nem tárt
fel hibát, ezért nem lett volna helyénvaló az alaprendelet 18. cikkét
alkalmazni a tényleges exportárak meghatározásához. Mivel a Bizottság szerint a
tisztességes összehasonlítás érdekében a bejelentésben szereplő árak
részletességi szintjének csökkentése nem helyénvaló a vizsgálat
előírásaira figyelemmel, az állítást ezért elutasította.
(59)     Egyéb észrevétel hiányában az
ideiglenes rendelet (53)–(55) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.5.        Dömpingkülönbözetek

(60)     Az alaprendelet 2. cikke (11)
és (12) bekezdésében foglaltaknak megfelelően, a mintába vett mindegyik
vállalat esetében összehasonlították a hasonló termékre megállapított rendes érték
súlyozott átlagát az érintett termék exportárának súlyozott átlagával.
(61)     Az alaprendelet 9. cikkének
(6) bekezdésében foglalt rendelkezésekkel összhangban az alaprendelet 18.
cikkének a három eredetileg mintába vett exportáló gyártó közül kettőre
történő alkalmazása miatt a Bizottság megállapította a mintában nem
szereplő együttműködő exportáló gyártók dömpingkülönbözetét az
eredetileg kiválasztott exportáló gyártó átlagos dömpingkülönbözete alapján,
amelyre vonatkozóan már nem alkalmazzák az alaprendelet 18. cikkét, valamint a
két újonnan mintába vett vállalat alapján, amelyek dömpingkülönbözete nem de
minimis szintű. Ennek alapján a mintába fel nem vett
együttműködő vállalatok esetében a dömpingkülönbözetet 8,4 %-ban
állapították meg.
(62)     Az összes többi indiai exportáló gyártó tekintetében a
Bizottság először megállapította az együttműködés szintjét. Ennek
céljából összehasonlította a mintavételi eljárás során a valamennyi
együttműködő exportáló gyártó által adott válaszokban megjelölt összes
kiviteli mennyiséget az Indiából származó összes behozatallal, amint azt az
Eurostat importstatisztikái feltüntetik. A magas szintű
együttműködésre tekintettel a maradvány dömpingkülönbözetet a legmagasabb, mintába felvett exportáló gyártóra meghatározott
dömpingkülönbözet szintjén állapították meg. Ez alapján a dömping országos szintjét 16,2 %-ban állapították
meg.
(63)     Ez alapján a súlyozott átlagú
dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított
CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
 Vállalat || Végleges dömpingkülönbözet
 GARG Inox || 11,8 %
 KEI Industries || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 %
 Venus csoport || 11,6 %
 Viraj Profiles || 6,8 %
 A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok || 8,4 %
 Minden más vállalat || 16,2 %
4.           AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT
4.1.        Az
uniós gazdasági ágazat
(64)     Egyes felhasználók kétségbe
vonták az ideiglenes rendelet (63) preambulumbekezdésében az uniós gyártók
számára vonatkozóan közölt adatot. Állításuk szerint a gyártók számát tévesen
mérték fel, és valójában kevesebb gyártó van jelen a piacon.
(65)     A Bizottság kiemeli, hogy a
fenti állítást nem támasztották alá bizonyítékokkal. A Bizottság a helyzet
állásának ellenőrzésekor és a vizsgálat során ellenőrizte a panaszban
szereplő uniós gyártók számát. A Bizottság ennek ügyében felvette a
kapcsolatot mind a 27 ismert uniós gyártóval. A vizsgálat megerősítette,
hogy a 27 uniós gyártó a vizsgálati időszakban előállította a hasonló
terméket az Unióban. Az állítást ezért a Bizottság elutasította és az
ideiglenes rendelet (63) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.2.        Uniós
gyártás; mintavétel az uniós gyártók körében
(66)     Észrevételek hiányában az
ideiglenes rendelet (64)–(67) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.           A KÁR
5.1.        Uniós
felhasználás
(67)     Egyes felhasználók szerint a
kárelemzés során figyelmen kívül kellett volna hagyni a 2009. évre vonatkozó
adatokat, minthogy az említett évben kibontakozott pénzügyi válság torzító
hatása különösen érzékenyen érintette az uniós felhasználást. Azonban a 2009.
év elemzésből történő kizárása esetén is növekvő (+5 %-os)
tendencia tapasztalható a felhasználás terén, ami a piaci helyzet javulására
utal. Ezenfelül az ideiglenes rendelet (68) preambulumbekezdése elismeri a
pénzügyi válság kedvezőtlen hatását. További észrevételek hiányában az
ideiglenes rendelet (68) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2.        Az
érintett országból az Unióba irányuló behozatal
(68)     A Macro Bars and Wires
esetében megállapított dömpingkülönbözet nem éri el az alaprendelet 9. cikkének
(3) bekezdése szerinti de minimis küszöbértéket. Az említett exportáló
gyártó vonatkozásában tehát az alaprendelet 1. cikkének (2) bekezdése
értelmében nem került sor dömpingre a vizsgálati időszakban. Ennek
következtében az általa importált mennyiséggel csökkentették az Indiából
származó, ideiglenesen megállapított dömpingelt behozatal mennyiségét. Az egyik
exportáló gyártó – nevezetesen a Venus csoport – jelezte, hogy a számításokban
bizonyos ügyletek tévesen kétszer szerepelnek. A Bizottság megállapodott az
exportáló gyártóval és e tranzakciók megszüntetésével kiigazította a dömpingelt
behozatal teljes mennyiségét.
(69)     Ezek alapján felülvizsgálta a
dömpingelt behozatal mennyiségét, piaci részesedését és átlagárát.
(70)     A dömpingelt behozatal
mennyisége és piaci részesedése:
   || 2009 || 2010 || 2011 || Vizsgálati időszak
 Mennyiség || 15 826 || 27 291 || 34 494 || 33 252
 Index (2009=100) || 100 || 172 || 218 || 210
 Piaci részesedés || 12,0 % || 14,6 % || 17,6 % || 16,9 %
 Index (2009=100) || 100 || 121 || 146 || 140
 Forrás: Eurostat és a kérdőívre adott válaszok.
(71)     Minthogy a Macro Bars and
Wires korlátozott mennyiségben exportált az érintett termékből a
vizsgálati időszakban, és a Venus csoport említett ügyletei is korlátozott
mennyiséget érintettek, e behozatal mennyiségének levonása az Indiából származó
dömpingelt behozatal összmennyiségéből nem módosítja jelentős
mértékben az ideiglenes rendelet (69) és (71) preambulumbekezdésében
ismertetett tendenciákat. Ennek megfelelően az ideiglenes rendelet ezen
preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
(72)     A dömpingelt behozatal
átlagára:
   || 2009 || 2010 || 2011 || Vizsgálati időszak
 Átlagár || 2380 || 2811 || 3259 || 3207
 Index (2009=100) || 100 || 118 || 137 || 135
 Forrás: Eurostat és a kérdőívre adott válaszok.
(73)     A dömpingelt behozatal
mennyiségének kiigazítása nem módosítja számottevő mértékben az Indiából
származó dömpingelt behozatal átlagárát vagy az alákínálási különbözet
számításait. Súlyozott átlagban az alákínálási különbözet 15 %-os, ami
megerősíti az ideiglenes rendeletben foglalt megállapítást.
(74)     Egy indiai exportáló gyártó
állítása szerint az uniós értékesítési árak meglehetősen
valószerűtlenek és valószínűleg torzak. A Bizottság ugyanakkor
hangsúlyozza, hogy az alákínálási különbözet kiszámításában használt árak a
mintába vett uniós gyártók telephelyén megvalósult helyszíni vizsgálat során
gyűjtött és ellenőrzött információk eredményei.
(75)     Az ideiglenes rendelet
(75)–(77) preambulumbekezdésében ismertetett megállapítások alapján levont
következtetések megerősítést nyernek.
5.3.        Az
uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(76)     Néhány
fél azt állította, hogy a globális gazdasági válság tükrében az uniós gazdasági
ágazat eredményei meglehetősen kedvezőnek tekinthetők, és
egyetlen kármutató, nevezetesen a piaci részesedés kivételével a mutatók nem
támasztották alá a károkozást.
(77)     Az
egyik fél megjegyezte, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítési átlagára
hozzávetőleg 34 %-kal növekedett, jóval nagyobb mértékben, mint az
előállítási költségek, amelyek ugyanezen időszakban 13 %-kal
emelkedtek. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a figyelembe vett
időszak kezdetén, vagyis 2009-ben, az uniós gazdasági ágazat az
előállítási költségek alatti áron értékesített, és csak a 2011. évtől
kezdődően tudott az előállítási költségeknél magasabb áron
értékesíteni.
(78)     A vizsgálat rávilágított arra,
hogy amíg néhány kármutató javuló tendenciát mutatott (mint például a gyártási
volumen és a kapacitáskihasználás) vagy stabil maradt (például a
foglalkoztatás), addig az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetéről
tanúskodó több mutató (így a jövedelmezőség, a pénzforgalom, a beruházások
és a beruházások megtérülése) a figyelembe vett időszakban nem alakult
kielégítően. Míg 2010-ben javult a beruházásokra vonatkozó mutató, úgy
2011-ben és a vizsgálati időszak alatt a 2009. évi adatok alá esett
vissza. Jóllehet az igaz, hogy a beruházások megtérülése 2009-től 2011-ig
javult, és elérte a 6,7 %-ot, a vizsgálati időszakban ismét visszaesett
0,8 %-ra. A jövedelmezőségi és a pénzforgalmi mutatók ugyancsak javultak
2011-ig, majd a vizsgálati időszakban romlani kezdtek. Megállapítható
tehát, hogy az uniós gazdasági ágazat a 2009. évet követően javuló
tendenciát mutatott, amelyet azonban ezt követően lelassított az Indiából
származó dömpingelt behozatal.
(79)     Az egyik érdekelt fél kérésére
megerősítjük, hogy a készleteknek az ideiglenes rendelet (100)
preambulumbekezdésben megállapított szintjei a mintába felvett uniós vállalatok
tevékenységére vonatkoznak.
(80)     Az uniós gazdasági ágazat
szerint az ideiglenes szakaszban meghatározott 5 %-os előirányzott
haszonkulcs túlságosan alacsony volt. Ezen állítását a fél nem támasztotta alá
megfelelő bizonyítékokkal. A haszonkulcs említett mértékének
megállapításához vezető okokat az ideiglenes rendelet (95)
preambulumbekezdése ismerteti, és a vizsgálat nem tárt fel olyan egyéb
tényezőt, amely indokolttá tenné e mérték módosítását. Következésképpen a
végleges megállapítások céljából nem módosul az előirányzott haszonkulcs
5 %-os mértéke.
(81)     Egy exportáló gyártó azt
állította, hogy az uniós gazdasági ágazat nehézségei elsősorban
strukturális problémák miatt álltak elő, ezért az előirányzott
5 %-os haszonkulcs nem tekinthető reálisnak.
(82)     Meg kell jegyezni, hogy az
ítélkezési gyakorlat[8]
alapján az intézményeknek olyan mértékű haszonkulcsot kell
megállapítaniuk, amelyet az uniós gazdasági ágazat a megszokott
versenyfeltételek mellett, vagyis támogatott behozatal nélkül reálisan
elérhetne. A haszonkulcs 2007-ben 3,7 % volt, 2008-tól pedig a pénzügyi és
gazdasági válság következtében negatív előjelű értéket mutatott. A
panasz alapján, illetve a vizsgálat során tett megállapítások szerint a 2007.
évtől kezdődően jelent meg a dömpingelt behozatal az uniós
piacon, amikor is az importált mennyiség a 2006. évi 17 727 tonnáról 24 811
tonnára emelkedett. Ezért nem lehetett megállapítani a nyereségen alapuló
előirányzott haszonkulcsot, amelyet a hasonló termék uniós gyártói
reálisan elérhetnek. Következésképp az ideiglenes rendelet (95)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint a Bizottság megfelelőnek ítélte
az acélipar más, dömpingelt és támogatott behozatal által nem érintett
területeinek tényleges nyeresége alapján meghatározott 5 %-os haszonkulcs
használatát, mint ahogyan azt tették a közelmúltban más vizsgálatok során a
hasonló termékek esetében ugyanebben a szektorban.[9] Ezen túlmenően meg kell
jegyezni, hogy a 2007-ben megfigyelt 3,7 %-os haszonkulcs mindenesetre túl
alacsonynak tekinthető a dömpingelt behozatal megléte és növekedése miatt.
Ezért a végleges megállapítások céljából nem módosul az előirányzott
haszonkulcs 5 %-os mértéke.
5.4.        A
kárra vonatkozó következtetés
(83)     A Bizottság ezért
megállapítja, hogy az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében az
uniós iparág jelentős kárt szenvedett. Egyéb észrevétel hiányában az
ideiglenes rendelet (78)–(105) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
6.           Ok-okozati összefüggés
6.1.        A
dömpingelt behozatal hatása
(84)     Az egyik exportáló gyártó
szerint az ideiglenes rendelet figyelmen kívül hagyta, hogy az uniós gazdasági
ágazatnak haszna származott a 2009 óta növekvő felhasználásból, illetve
megjegyezte, hogy a Bizottság nem élhet azzal a feltételezéssel, hogy az uniós
gazdasági ágazat mindig képes lesz megtartani piaci részesedését.
(85)     Ezen észrevételekre válaszolva
meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat rávilágított arra, hogy az Indiából
származó dömpingelt behozatal piaci részesedése az uniós piaci felhasználásnál
nagyobb ütemben bővült. Amíg az indiai dömpingelt behozatal mennyisége
110 %-kal, addig a felhasználás 50 %-kal növekedett ugyanazon
időszak alatt. A vizsgálat mindemellett arra is rámutatott, hogy az indiai
átlagár folyamatosan az uniós gazdasági ágazat átlagára alatt maradt ugyanazon
időszak alatt, és 15 %-kal kínált alá az uniós gazdasági ágazat
átlagárának a vizsgálati időszak során. Ennek következtében, bár való
igaz, hogy az uniós gazdasági ágazatnak származott bizonyos előnye a
megnövekedett felhasználásból, és 40 %-kal növelni tudta az eladott
mennyiséget, mégsem volt képes megtartani piaci részesedését, pedig javuló
piaci feltételek mellett, illetve tekintettel az uniós gazdasági ágazat szabad
kapacitására, ez elvárható lett volna.
6.2.        Egyéb
tényezők hatása
6.2.1.     Nem dömpingelt behozatal
(86)     A figyelembe vett
időszakban a nem dömpingelt behozatal és árak alakulása összevethető
a dömpingelt behozatal és árak alakulásával. Ezenkívül a dömpingelt behozatal
árai alapvetően ugyanolyan szintűek, mint a nem dömpingelt behozatal
árai, hiszen a nem dömpingelt behozatal átlagárai 0,4 %-kal voltak
alacsonyabbak. Ezen túlmenően a nem dömpingelt behozatal mennyisége
alacsonyabb az Indiából származó teljes behozatal hat százalékánál és valamivel
több a piaci részesedés egy százalékánál. A Bizottság ezért úgy véli, hogy a
nem dömpingelt behozatal által okozott kár nem szünteti meg az Indiából
származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdaság által a vizsgálati
időszakban elszenvedett jelentős kár között fennálló ok-okozati
összefüggést.
6.2.2.     Harmadik országokból
származó behozatal
(87)     Két indiai exportáló gyártó és
az indiai kormány ismét jelezte, hogy a vizsgálatot ki kellett volna
terjeszteni a Kínai Népköztársaságból származó rozsdamentes acél behozatalára,
valamint, hogy a Kínai Népköztársaságból származó behozatalnak az uniós piacra
és uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását alábecsülték.
(88)     Az ideiglenes rendelet (115)
preambulumbekezdésében foglaltak szerint a kezdeti szakasztól egészen mostanáig
nem nyújtottak be olyan bizonyítékot az uniós gazdasági ágazatnak kárt okozó
dömpingre vonatkozóan, amely indokolta volna a Kínai Népköztársaságból származó
behozatal dömpingellenes vizsgálata megindítását. Ezért az arra vonatkozó érv,
hogy a vizsgálat hatályát a Kínai Népköztársaságra is ki kellett volna
terjeszteni, nem megalapozott, ezért azt elutasítjuk.
(89)     Ugyanakkor, a Kínai
Népköztársaságból származó behozatal növekvő tendenciát mutatott a
figyelembe vett időszak alatt, és 8,3 %-os piaci részesedésre tett
szert a vizsgálati időszakban, ahogy azt az ideiglenes rendelet (113)
preambulumbekezdése is megállapítja. Ráadásul, a Kínából származó behozatal
átlagára mind az uniós gazdasági ágazat, mind pedig az indiai exportáló gyártók
uniós piacon alkalmazott árainál alacsonyabb szinten maradt. Mindezek miatt
további vizsgált tárgyát képezte, hogy a Kínai Népköztársaságból származó
behozatal hozzájárulhatott-e az uniós gazdasági ágazatnak okozott kárhoz,
illetve érinti-e a kár és az indiai dömpingelt behozatal között fennálló
ok-okozati összefüggést.
(90)     Az ideiglenes szakaszban
rendelkezésre álló adatok arra utaltak, hogy a kínai behozatal
termékösszetétele eltérő volt, illetve, hogy a kínai termékek más piaci
szegmensben voltak jelen, mint az uniós gazdasági ágazat által értékesített
termékek, vagy éppen az Indiából származó, uniós piacon értékesített termékek.
(91)     Az
ideiglenes rendelkezés kihirdetését követően számos észrevételt nyújtottak
be a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy lehet, a vizsgálati időszakban
Kínából érkezett alacsony árú behozatal megszünteti a dömpingelt indiai
behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár
közötti ok-okozati összefüggést.
(92)     A vizsgálat tárgyát
képező két KN-kódra vonatkozó importstatisztikák alapján végzett elemzés
kimutatta, hogy a Kínából származó behozatal 29 %-a a piac alsó
szegmensébe (a 7223 00 99 KN-kód alá) tartozik. Ez
részben magyarázatul szolgál arra, hogy a kínai árak átlagosan miért
alacsonyabbak az uniós gazdasági ágazat és az indiai exportáló gyártók árainál.
A 7223 00 99 KN-kódra vonatkozó statisztikák alapján az is megállapítást nyert,
hogy a kínai gyártók vevői az Egyesült Királyságban összpontosulnak, ahol
az uniós gazdasági ágazat lényegében nem folytat gyártási tevékenységet.
 Átlagár (EUR/tonna) || 2009 || 2010 || 2011 || Vizsgálati időszak
 7223 00 19 || 2 974 || 3 286 || 3 436 || 2 995
 7223 00 99 || 765 || 1 458 || 1 472 || 1 320
 Forrás: Eurostat.
(93)     A termékkódok alapján végzett
elemzés a 7223 00 19 KN-kódot illetően rámutatott, hogy mind az uniós
gazdasági ágazat, mind pedig az indiai gyártók főként a felső piaci
szegmensben versenyeztek, ahol az árak ugyanazon KN-kód esetében akár négyszer
magasabbak lehetnek az alsó piaci szegmens árainál.[10] A vizsgálat azt is kimutatta,
hogy az árak általában terméktípusonként, illetve a nikkeltartalom függvényében
változnak.
(94)     A Kínai Népköztársaságból
származó behozatal árszínvonalát illetően hangsúlyozni kell, hogy a kínai
import átlagára 2009-től a vizsgálati időszakig az indiai érintett
termék dömpingelt kiviteli ára felett maradt, ahogy az a 7223 00 19 KN-kód alá
tartozó, Indiából származó dömpingelt export átlagárát bemutató alábbi
táblázatban is látható.
             Átlagár (EUR/tonna) ||             2009 ||             2010 ||             2011 ||             Vizsgálati időszak ||             Vizsgálati időszak+1
             7223 00 19 ||             2974 ||             3286 ||             3436 ||             2995 ||             3093
             Forrás: Eurostat.
(95)     A kínai import átlagára a
vizsgálati időszak során csökkent először az indiai dömpingelt
behozatal átlagára alá. Megállapítást nyert azonban, hogy ez csak átmeneti
jelenség, hiszen a vizsgálati időszakot követő évben emelkedett a
kínai árszínvonal és ismét az indiai áraknál magasabb értéket ért el.
(96)     Ezenfelül az Indiából és a
Kínai Népköztársaságból importált mennyiségek összevetése során
bebizonyosodott, hogy a figyelembe vett időszak, illetve különösen a
vizsgálati időszak teljes időtartama alatt a Kínai Népköztársaságból
származó behozatal mennyisége jóval elmaradt az indiai behozatal
mennyiségétől. A Kínai Népköztársaságból importált mennyiség lényegében az
Indiából származó összbehozatal felét sem érte el.
(97)     Ezért még ha a Kínai
Népköztársaságból származó behozatal hozzá is járult az uniós gazdasági ágazat
által elszenvedett kárhoz, oly mértékű hatást nem gyakorolhattak az uniós
gazdasági ágazat helyzetére, amely megszüntetné az Indiából származó dömpingelt
behozatal és az uniós ágazatot ért kár közötti ok-okozati összefüggést. Ennélfogva
az ideiglenes rendelet (113) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
6.2.3.     Az egyéb uniós gyártókkal
folytatott verseny
(98)     Az egyik fél szerint
lehetséges, hogy az uniós gyártók gyenge pénzügyi teljesítményének hátterében
az olyan egyéb uniós gyártókkal folytatott verseny áll, amelyek nem tartoznak a
panaszt tevő vállalatok körébe, vagy az ügy megindításakor nem
biztosították támogatásukról a vizsgálatot.
(99)     Az egyéb uniós gyártók piaci
részesedése a következőképpen alakult:
   || 2009 || 2010 || 2011 || Vizsgálati időszak
 Az egyéb uniós gyártók piaci részesedése (tonna) || 34 926 || 55 740 || 55 124 || 55 124
 Index (2009=100) || 100 || 160 || 158 || 158
 Az egyéb uniós gyártók piaci részesedése || 26,6 % || 29,8 % || 28,1 % || 27,9 %
 Forrás: panasz és az arra érkezett válaszok
(100)   Az ideiglenes rendelet (86)
preambulumbekezdésében ismertetett teljes uniós értékesítésnek 44 %-a
származott azon uniós gyártóktól, amelyek nem tartoznak a panaszt tevő
vállalatok körébe vagy nem jelezték külön, hogy támogatják a vizsgálatot. Az
általuk értékesített mennyiség 58 %-kal, a 2009. évi becsült 34 926
tonnáról 55 124 tonnára nőtt a figyelembe vett időszak alatt. Az
Indiából származó dömpingelt behozatal bővüléséhez (+110 %) képest
azonban ez viszonylag szerény mértékű növekedést jelent. Emellett viszonylag
állandó maradt ezen uniós gyártók piaci részesedése a figyelembe vett
időszakban, és nem volt arra utaló jel, hogy a mintában szereplő
uniós gyártók árainál alacsonyabb árakat alkalmaztak volna. Ezért megállapítást
nyert, hogy e gyártók értékesítése nem járult hozzá az uniós gazdasági ágazat
által elszenvedett kárhoz.
6.3.        Az
okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(101)   Észrevételek hiányában az
ideiglenes rendelet (121)–(124) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7.           Az uniós érdek
7.1.        Általános
megfontolások
(102)   Észrevételek hiányában az
ideiglenes rendelet (125) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7.2.        Az
uniós gazdasági ágazat érdeke
(103)   Észrevételek hiányában az
ideiglenes rendelet (126)–(133) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7.3.        A
független importőrök érdeke
(104)   Észrevételek hiányában az
ideiglenes rendelet (142)–(144) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7.4.        A
felhasználók érdekei
(105)   Az ideiglenes intézkedések
bevezetését követően hét felhasználó, valamint egy felhasználókat
tömörítő szövetség vette fel a kapcsolatot a Bizottsággal, és jelezte,
hogy együtt kíván működni a vizsgálatban. Kérésük nyomán 2013 áprilisában
a Bizottság kérdőívet küldött számukra. Hiánytalanul kitöltött
kérdőívet azonban csupán két felhasználó nyújtott be, és összességében az
együttműködő felhasználók a vizsgálati időszak alatt Indiából
származó teljes behozatal 12 %-át, a teljes uniós felhasználásnak pedig
2,5 %-át képviselték; 32 személyt alkalmazva az érintett terméket
beépítő késztermékek gyártására. A kitöltött kérdőívekben
szereplő új információk alapján a Bizottság felülvizsgálta az intézkedések
felhasználókra gyakorolt gazdasági hatását, és a két felhasználó esetében
helyszíni vizsgálat keretében ellenőrizte a szolgáltatott információkat.
(106)   Az ideiglenes rendelet (136)
preambulumbekezdésében megadott 9 %-os jövedelmezőségi szint a
felhasználók szerint túl magas, és a felhasználók gazdasági ágazata esetében
nem tekinthető reprezentatív értéknek. Az újabb kitöltött kérdőívek
kézhezvételét követően a Bizottság újraszámította az
együttműködő felhasználók átlagnyereségességét, amelyet végül az
árbevétel 2 %-ában határozott meg.
(107)   Megállapítást nyert továbbá,
hogy az együttműködő felhasználók tekintetében az Indiából származó beszerzések
az érintett termékre vonatkozó összes beszerzés 44 %-át tették ki
átlagban, valamint, hogy két együttműködő felhasználó esetében India
képviselte az egyetlen beszerzési forrást. A vizsgálati időszak alatt az
érintett terméket tartalmazó termékek forgalma az együttműködő
felhasználók összforgalmának átlagosan 14 %-át tette ki.
(108)   Az uniós piacra vonatkozó
legrosszabb forgatókönyvet feltételezve, azaz amennyiben az esetleges áremelést
nem lehet az értékesítési láncra hárítani és a felhasználók a korábbi
mennyiségben folytatják beszerzéseiket Indiából, úgy a vám hatása következtében
a felhasználók által az érintett termék felhasználásával, vagy beépítésével
elért jövedelmezőség olyan százalékpontra, -0,6 %-ra csökkenne, amely
veszteséggel járna.
(109)   A Bizottság elismeri, hogy a
kizárólag Indiából importáló felhasználók esetében egyéni szinten rövid és
középtávon jelentősebb lesz a hatás. Ez azonban viszonylag szűk kört,
pontosan két együttműködő felhasználót érint. Ugyanakkor az indiai
gyártó együttműködése esetén élhetnek a lehetőséggel, hogy kérjék a
vámoknak az alaprendelet 11. cikke alapján történő visszatérítését,
amennyiben e visszatérítés feltételei maradéktalanul teljesülnek.
(110)   Néhány felhasználó ismét
aggályait fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy az intézkedések egyes, Európában
nem gyártott huzaltípusokat, mégpedig az ideiglenes rendelet (139)
preambulumbekezdésében említett úgynevezett 200-as sorozatba tartozó típusokat
is sújtanák. A felhasználók meglátása szerint a korlátozott kereslettel és a
gyártási folyamat sajátosságaival magyarázható, hogy az Unióban e terméktípust
nem gyártják.
(111)   A vizsgálat azonban
bebizonyította, hogy az uniós gazdasági ágazat gyártja a rozsdamentes
acélhuzalok e típusát, és ezek csak kis hányadát teszik ki az uniós piacnak. A
felhasználók számára továbbá alternatív beszerzési források is rendelkezésre
állnak olyan országokból, amelyekkel szemben nincs hatályban dömpingellenes
vagy szubvencióellenes intézkedés. Ráadásul, ugyanarra a célra a rozsdamentes
acélhuzalok egyéb terméktípusait is fel lehet használni. Az intézkedések
bevezetése tehát nem fog számottevő hatást gyakorolni az uniós piacra,
illetve az említett felhasználókra. Ezért ezt az állítást elutasítják.
(112)   Egyes felhasználók arra
hivatkoztak, hogy az uniós gyártók az Indiából származó érintett termék
szállítási idejénél hosszabb határidővel szállítják a hasonló terméket. A
dömpingelt behozatal negatív hatásának tényét azonban nem befolyásolja az, hogy
a nagykereskedőknek és kereskedőknek lehetőségük van a termékek
készletezésére, illetve azok rövid időn belüli rendelkezésre bocsátására.
Ezt az érvelést tehát el kell utasítani.
(113)   A fentieket figyelembe véve a
Bizottság úgy ítéli meg, hogy még akkor is, ha az Indiából származó behozatallal
szembeni intézkedések bizonyos felhasználókat valószínűleg
kedvezőtlenebbül érintenek, mint másokat, az uniós piacnak összességében
előnye fog származni az intézkedések bevezetéséből. A Bizottság úgy
véli, ha helyreállnak a tisztességes kereskedelem feltételei az uniós piacon,
akkor az uniós gazdasági ágazat számára lehetővé válik, hogy árait
összehangolja az előállítási költségekkel, megtartsa a gyártást és az
álláshelyeket, visszaszerezze korábban elvesztett piaci részesedését, valamint
részesüljön a megnövekedett méretgazdaságosságból adódó előnyökből.
Ezáltal az ágazat elfogadható mértékű haszonkulcsot érhet el, amely
biztosítaná a hatékony közép- és hosszú távú működését. Ezzel egy
időben az ágazat általános pénzügyi helyzete is javulni fog. A vizsgálat
továbbá azt is megállapította, hogy az intézkedések felhasználókra és független
importőrökre gyakorolt hatása összességében korlátozott mértékű lesz.
Ezért megállapítást nyert, hogy az intézkedések előnyei láthatóan
jelentősebbek, mint az érintett termék uniós piacon jelen lévő
felhasználóira gyakorolt hatásuk.
7.5.        Az
uniós érdekkel kapcsolatos következtetés
(114)   A fentiek alapján az ideiglenes
rendelet (145) és (146) preambulumbekezdésében foglalt értékelés
megerősítést nyer.
8.           Végleges dömpingellenes intézkedések
8.1.        A kár
megszüntetéséhez szükséges szint
(115)   Egy exportáló gyártó esetében a
kár megszüntetéséhez szükséges szint kiszámítását lefelé igazították
állításának megfelelően, miszerint olyan adminisztratív hibák csúsztak be,
mint az egyes tranzakciók árfolyamának összekeverése és a csoporton belüli
tranzakciók számításba történő bevonása. Egyéb észrevétel hiányában az
ideiglenes rendelet (148)–(151) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
(116)   Ugyanaz az exportáló gyártó azt
állította, hogy az Unióba irányuló indiai kivitel a nagykereskedők felé
irányul, az uniós gazdasági ágazat által megvalósított értékesítés az uniós
piacon pedig a végfelhasználók felé irányul, és ezért a Bizottság az
összehasonlítást nem a kereskedelem megfelelő szintjén végezte el. A
vizsgálatból azonban kiderült, hogy az indiai exportáló gyártók a fogyasztók
mindkét kategóriája részére értékesítenek és hogy ugyanazon
ügyfél-kategóriákért állnak versenyben az uniós gyártókkal.
8.2.        A kár
megszüntetéséhez szükséges szintre vonatkozó következtetés
(117)   A Macro Bars and Wires számára
a Bizottság nem állapított meg egyéni kárkülönbözetet, mivel a vállalat
végleges dömpingkülönbözete – az (51) preambulumbekezdésben foglaltaknak
megfelelően – de minimis szintű.
(118)   Az ideiglenes rendeletben
alkalmazott módszertan megerősítést nyer.
8.3.        Végleges
intézkedések
(119)   Tekintettel a fentiekre,
valamint összhangban az alaprendelet 9. cikke (4) bekezdésével olyan
szintű végleges dömpingellenes vámot kell kivetni, amely elegendő a
dömpingelt behozatal által okozott kár megszüntetéséhez, figyelembe véve a
419/2013/EU bizottsági rendelettel bevezetett támogatási hozam mértékét.
(120)   Ezért a dömpingellenes vám
megállapítása a kárkülönbözet és dömpingkülönbözet mértékének összehasonlításával
történt, a támogatási hozam mértékének figyelembevételével, a vonatkozó
dömpingkülönbözetből való teljes mértékű levonásuk révén. Ennélfogva
a végleges dömpingellenes vámok a következőképpen alakulnak:
 Vállalat || Dömpingkülönbözet || Kiegyenlítő vám || Kárkülönbözet || Dömpingellenes vám végleges mértéke
 GARG Inox || 11,8 % || 3,4 % || 22,6 % || 8,4 %
 KEI Industries || 7,0 % || 0,0 % || 41,9 % || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 % || 3,4 % || 30,3 % || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 % || 3,4 % || 23,8 % || 0,7 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 % || 3,7 % || 17,2 % || 12,5 %
 Venus csoport || 11,6 % || 3,0 % || 23,4 % || 8,6 %
 Viraj Profiles Vpl. Ltd. || 6,8 % || 0,0 % || 32,1 % || 6,8 %
 A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok || 8,4 % || 3,4 % || 23,7 % || 5,0 %
 Minden más vállalat || 16,2 % || 3,7 % || 41,9 % || 12,5 %
(121)   Az ebben a rendeletben
előírt vállalatspecifikus dömpingellenes vámtételek jelen vizsgálatok
megállapításai alapján kerültek meghatározásra. Így ezek az értékek a vizsgálat
során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. E vámok
(ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) kizárólag
az Indiából származó és az említett konkrét jogalanyok által előállított
termékek behozatalára alkalmazandók. Azok az importált termékek, melyeket az e
rendelet rendelkező részében külön nem említett egyéb vállalatok
gyártanak, ideértve a külön említett vállalatokkal kapcsolatban álló egységeket
is, nem részesülhetnek e vámok előnyeiből, ezekre a „minden más
vállalatra” alkalmazandó vámok vonatkoznak.
(122)   Az egyik indiai exportáló
gyártó árra vonatkozó kötelezettségvállalást tett az alaprendelet 8. cikke (1)
bekezdésének megfelelően.
(123)   Az elmúlt években az érintett
termék ára jelentősen ingadozott, így a rögzített árral kapcsolatos
kötelezettségvállalás ebben az esetben nem jöhet szóba. E probléma megoldása
érdekében az indiai exportáló gyártó egy, a nyersanyagköltségeken alapuló
indexálási záradékot kínált fel. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy nem
lehetett megállapítani közvetlen és konkrét összefüggést az árak és az index
ingadozása között, ezért az indexálás nem tekinthető megfelelő
eszköznek. Ezen túlmenően a vizsgálat megállapította, hogy különböző
típusú érintett termékek léteznek, amelyeket nem egyszerű megkülönböztetni
és az árakban is számottevő különbség mutatkozik.
(124)   Ezenkívül ez az exportáló
gyártó különböző termékeket is gyárt rozsdamentes acélból, és ezeket a
termékeket kapcsolódó kereskedőkön keresztül adott esetben ugyanazon uniós
vevők részére értékesíti. Ez a keresztkompenzáció komoly veszélyét rejti magában,
és rendkívül megnehezítené a kötelezettségvállalás teljesítésének hatékony
ellenőrzését.
(125)   A fentiek alapján a Bizottság
megállapította, hogy a kötelezettségvállalásokra tett javaslatokat nem lehet
elfogadni.
(126)   Az e vállalatspecifikus
dömpingellenes vámtétel alkalmazására irányuló bármely kérelmet (pl. a jogalany
nevében bekövetkezett változást követően, vagy új gyártási vagy eladási
egységek létrehozását követően) haladéktalanul a Bizottsághoz[11] kell intézni, mellékelve
minden vonatkozó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz,
valamint a belföldi és exporteladásokhoz kapcsolódó olyan tevékenységeiben
bekövetkezett változásokra, amelyek például az ilyen névváltozással vagy a
gyártási és eladási egységben bekövetkezett változással függnek össze. Adott
esetben a végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló rendelet az egyéni
vámtételek előnyeiből részesülő vállalatok listájának
frissítésével megfelelően módosulni fog.
8.4.        Az
ideiglenes dömpingellenes vámok végleges beszedése
(127)   Tekintettel a megállapított
dömpingkülönbözet nagyságára és az uniós gazdasági ágazatot ért kár szintjére,
a Bizottság szükségesnek tartja, hogy az ideiglenes rendelettel kivetett
ideiglenes dömpingellenes vám által biztosított összegeket a kivetett végleges
vámok összegének mértékéig véglegesen beszedjék,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1)
Végleges dömpingellenes vám kerül kivetésre az
olyan rozsdamentes acélhuzalok behozatalára, amelyek:
- 2,5 vagy annál nagyobb tömegszázalékban
nikkelt tartalmaz, a 28 tömegszázalék vagy annál több, de 31 tömegszázalékot
nem meghaladó mennyiségű nikkelt és 20 tömegszázaléknál több, de maximum
22 tömegszázalék krómot tartalmazó huzal kivételével,
- kevesebb, mint 2,5 tömegszázalékban nikkelt
tartalmaz, a 13 tömegszázalék vagy annál több, de 25 tömegszázalékot nem
meghaladó mennyiségű krómot, és 3,5 tömegszázalék vagy annál több, de
maximum 6 tömegszázalék alumíniumot tartalmazó huzal kivételével,
jelenleg a 7223 00 19 és 7223 00 99 KN-kódok
alá tartoznak, és Indiából származnak.
(2)
Az alábbi vállalatok által előállított, az (1)
bekezdésben meghatározott termék vámfizetés előtti, uniós határparitáson
számított nettó ára alapján alkalmazandó végleges dömpingellenes vámok a
következők:
 Vállalat || Vám (%) || Kiegészítő TARIC-kód
 Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra || 8,4 || B931
 KEI Industries Limited, Újdelhi || 7,7 || B925
 Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra || 0,0 || B932
 Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra || 0,7 || B933
 Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat || 12,5 || B775
 Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B776
 Precision Metals, Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B777
 Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B778
 Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B779
 Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra és Mumbai, Maharashtra || 6,8 || B780
 A mellékletben felsorolt vállalatok || 5,0 || B781
 Minden más vállalat || 12,5 || B999

(3)
Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre
vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Ha bármilyen új exportáló gyártó Indiában
elégséges bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy
- nem exportálta az 1. cikk (1) bekezdésében
említett, Indiából származó árukat a vizsgálati időszakban (2011. április
1. és 2012. március 31. között).
- nem áll kapcsolatban az e rendelettel
kivetett intézkedések hatálya alatt álló exportőrrel vagy gyártóval;
továbbá
- a vizsgálati időszak után ténylegesen
exportálta az érintett termékeket vagy visszavonhatatlan szerződéses
kötelezettséget vállalt jelentős mennyiségnek az Unióba történő
exportálására;
az 1. cikk (2) bekezdése módosítható az új
exportáló gyártónak az I. mellékletben foglalt jegyzékhez történő
hozzáadásával.
3. cikk
Véglegesen be kell szedni a behozatalokra a
418/2013/EU rendelettel kivetett ideiglenes dömpingellenes vámokkal biztosított
összegeket azon rozsdamentes acélhuzalok tekintetében, amelyek:
- 2,5 vagy annál nagyobb tömegszázalékban
nikkelt tartalmaz, a 28 tömegszázalék vagy annál több, de 31 tömegszázalékot
nem meghaladó mennyiségű nikkelt és 20 tömegszázaléknál több, de maximum
22 tömegszázalék krómot tartalmazó huzal kivételével,
- kevesebb, mint 2,5 tömegszázalékban nikkelt
tartalmaz, a 13 tömegszázalék vagy annál több, de 25 tömegszázalékot nem
meghaladó mennyiségű krómot, és 3,5 tömegszázalék vagy annál több, de
maximum 6 tömegszázalék alumíniumot tartalmazó huzal kivételével,
jelenleg a 7223 00 19 és
7223 00 99 KN-kódok alá tartoznak és Indiából származnak. A
dömpingellenes vám végleges összegét meghaladóan biztosított összegeket el kell
engedni.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a
rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi
tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET:
A mintában nem szereplő indiai együttműködő exportáló gyártók
TARIC-kiegészítő kód: B781
 Vállalat neve || Település
 Bekaert Mukand Wire Industries || Lonand, Tal. Khandala, Satara District, Maharastra
 Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd. || Mumbai, Maharashtra
 Bhansali Stainless Wire || Mumbai, Maharashtra
 Chandan Steel || Mumbai, Maharashtra
 Drawmet Wires || Bhiwadi, Rajastan
 Jyoti Steel Industries Ltd. || Mumbai, Maharashtra
 Mukand Ltd. || Thane
 Panchmahal Steel Ltd. || Dist. Panchmahals, Gujarat
[1]               HL L 343., 2009.12.22., 51. o.
[2]               HL L 126., 2013.5.8., 1. o.
[3]               HL L 126., 2013.5.8., 19. o.
[4]               HL L 240., 2013.9.7., 1. o.
[5]               HL C 240., 2012.8.10., 6. o.
[6]               A C-595/11 sz. Steinel ügy (2013., még nem tették
közzé).
[7]               A T–170/94. sz. Shanghai Bycicles ügy (EBHT 1997, II–1383.
o.) 64. pontja.
[8]               A T-210/95. sz., European Fertilizer Manufacturer's
Association (EFMA) kontra Tanács ügy (EBHT 1999., II-3291 o.) 60. pontja.
[9]               A Kínai Népköztársaságból származó egyes, ötvözetlen
acélból készült elő- és utófeszítő huzalok és huzalsodratok
(PSC-huzalok és -sodratok) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám
kivetéséről és az e behozatalokra kivetett ideiglenes vám végleges
beszedéséről szóló, 2009. május 5-i 383/2009/EU tanácsi rendelet (HL L
118., 2009.5.13., 1. o.), A Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről
származó menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések
behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló,
2012. november 14-i 1071/2012/EU bizottsági rendelet (HL L 318., 2012.11.15.,
10. o.), a Kínai Népköztársaságból származó egyes szerves bevonatú acéltermékek
behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló,
2012. szeptember 18-i 845/2012/EU bizottsági rendelet (HL L 252., 2012.9.19.,
33. o.).
[10]             Meg kell azonban jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazat
és az indiai exportáló gyártók egyaránt jelen vannak – még ha kisebb mértékben
is – a piac alsó szegmensében is.
[11]             European Commission, Directorate-General for Trade,
Directorate H, 1049 Brussels, Belgium.