				|

		52014PC0006

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a foglalkoztatási szolgálatok európai hálózatáról, a munkavállalók mobilitási szolgáltatásokhoz való hozzáféréséről és a munkaerőpiacok további integrációjáról /* COM/2014/06 final - 2014/0002 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
1.1.        A javaslat hatálya
E rendeletjavaslat célja, hogy javítsa a
munkavállalók hozzáférését az EU-n belüli munkavállalói mobilitást támogató
szolgáltatásokhoz, ezáltal pedig elősegítse a méltányos mobilitást, és
biztosítsa a foglalkoztatási lehetőségekhez való jobb hozzáférést az egész
Unióban.
A javaslat felváltja a jelenleg a 492/2011/EU
rendelet[1]
II. fejezetében és 38. cikkében szereplő, állásajánlatokkal,
álláspályázatokkal és önéletrajzokkal kapcsolatos, tagállamok közötti
információcserére („közvetítés”) vonatkozó rendelkezéseket, és az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: a Szerződés)
46. cikkén alapul. Emellett (újból) létrehozza az európai foglalkoztatási
szolgálatok hálózatát, az EURES-t, amelynek célja, hogy segítséget nyújtson a
tagállamok közötti álláskeresésben és toborzásban. Egy 2012-ben elfogadott
bizottsági határozat[2]
értelmében jelenleg már működik egy hasonló hálózat. Ezért e rendelet
elfogadását követően a Bizottság hatályon kívül fogja helyezni a jelenlegi
EURES-hálózat működéséről szóló, fent említett határozatot.
A Szerződés 45. cikke biztosítja a
munkavállalók szabad mozgását az Unión belül, a 46. cikk pedig
intézkedéseket határoz meg ennek a szabadságnak a megteremtésére, különös
tekintettel az állami foglalkoztatási szolgálatok (áfsz-ek) közötti szoros
együttműködés biztosítására. A Bizottság a Szerződés 149. cikkének
alapján az együttműködés és az egymástól való tanulás javítása érdekében a
közelmúltban egy áfsz-hálózat létrehozására[3]
is javaslatot tett. Ez a hálózat ösztönzők formájában a célkitűzések
és kezdeményezések szélesebb körét fedi majd le, és kiegészítő jelleggel
kapcsolódik ehhez a javaslathoz.
1.2.        A javaslat indokolása
A szabad mozgás az Európai Unió négy alapvető
szabadságának egyike, és az uniós polgárság fogalmának központi alkotóeleme. Az
EUMSZ 45. cikke kimondja, hogy az Európai Unió polgárainak joga van ahhoz,
hogy munkavégzés céljából másik tagállamba költözzenek.
A mobilitásból társadalmi és gazdasági előnyök
is származnak. Az EU-n belüli munkavállalói mobilitás felerősítése több
foglalkoztatási lehetőséget teremt majd a munkavállalók számára, és segít
a munkáltatóknak az üres álláshelyek megfelelőbb és gyorsabb betöltésében.
Ez pedig hozzájárul majd az európai munkaerőpiac fejlesztéséhez és a magas
szintű foglalkoztatáshoz (az EUMSZ 9. cikke).
Az EU-n belüli munkavállalói mobilitás a
munkaerőpiac méretéhez és az EU aktív népességéhez képest viszonylag
alacsony. A korábbi EU-27-ben az éves mobilitás mértéke 0,29 %, ami az
Ausztráliában (a 8 szövetségi állam, illetve szövetségi terület között
1,5 %) és az Amerikai Egyesült Államokban (az 50 szövetségi állam között
2,4 %) megfigyelt arány alatt van[4].
A körülbelül 241 millió fős európai munkaerőből csupán körülbelül
7,5 millió fő (vagyis 3,1 %) végez gazdasági tevékenységet másik
tagállamban[5].
Néhány tagállamban jelenleg magas a munkanélküliség, miközben más tagállamokban
sok betöltetlen munkahely van.
Jelentősen megnőtt azon
munkavállalók száma, akik „határozott szándékuknak” adtak hangot azt
illetően, hogy munkavégzés céljából külföldre költöznének (vagyis azok
aránya, akik a következő 12 hónapban tervezik a költözést)[6]. Az EURES-ben történt
regisztrációk alapján megnőtt azok száma, akik más országokban keresnek
munkát. Az EURES-portálon regisztrált munkakeresők száma 2007 és 2013 decembere
között 175 ezerről 1,2 millióra nőtt, ugyanakkor a munkavállalói
mobilitás nem növekedett ennek megfelelő mértékben.
Jelenleg évente átlagosan csupán 700 000
személy költözik másik tagállamba munkavállalás céljából[7], míg a felmérések
adatainak extrapolálása alapján körülbelül 2,9 millió uniós polgár
szeretne a következő 12 hónapban elköltözni[8].
Ez jelentős mobilitási potenciálra utal, és kihívást jelent az
EURES-hálózat számára.
Több oka is van annak, hogy az EU-n belüli
potenciális munkavállalói mobilitás miért nem valósul meg, és hogy az egyes
polgárok miért nem váltják valóra a mobil munkavállalóvá válással kapcsolatos
szándékaikat. A felmérések[9]
szerint a gyakorlati akadályok közül a munkavállalók leggyakrabban a szükséges
nyelvtudás hiányára és a munkahelykeresés során tapasztalható nehézségekre
számítanak, illetve ezekkel szembesülnek a leginkább. Az utóbbi problémát az EU
azzal oldhatja meg, hogy felhívja a figyelmet az EU-ban meglévő
foglalkoztatási lehetőségekre, és hogy megfelelő támogatási
szolgáltatásokat alakít ki az EU-n belüli toborzás ösztönzésére. Ez lesz a
megerősített EURES-hálózat feladata.
Noha az EURES-hálózat működését a
Bizottság 2012. évi határozata több ponton is megváltoztatta, a 492/2011/EU
rendelet II. fejezete, amely a tagállamok közötti, EU-n belüli
munkavállalói mobilitással kapcsolatos közvetítés és információcsere uniós
szabályozási keretét képezi, 1992 óta nem módosult.
Átfogó felülvizsgálatra van szükség olyan
tényezők figyelembevétele érdekében, mint az új mobilitási minták, a
méltányos mobilitás határozottabb követelménye, az állásajánlatokkal
kapcsolatos adatok megosztásához használt technológia változásai, a
munkakeresők és munkáltatók által használt többféle toborzási csatorna,
valamint a toborzási szolgáltatások nyújtása során az állami foglalkoztatási
szolgálatok (áfsz-ek) mellett fellépő más munkaerő-piaci
közvetítők növekvő szerepe. A méltányos mobilitás olyan mobilitást
jelent, amely önkéntes alapú, és amely tiszteletben tartja a munkaügyi
jogszabályokat és előírásokat, valamint a munkavállalók jogait az EU-n
belül.
A 2012. június 28-i és 29-i Európai Tanács a
Növekedési és Munkahely-teremtési Paktummal kapcsolatos következtetéseiben
elismeri az EU-n belüli munkavállalói mobilitás mielőbbi fejlesztésének
politikai jelentőségét a magas munkanélküliség tükrében: „az EURES
portált valódi európai munkaközvetítési és munkaerő-toborzó eszközzé kell
fejleszteni”. A 2012. december 13-i és 14-i Európai Tanács a 2013.
évi éves növekedési jelentéssel és a fiatalok foglalkoztatásával kapcsolatban
megfogalmazott következtetéseiben arra kérte a Bizottságot, hogy az EURES-re
vonatkozóan készítsen új rendeletjavaslatot.
Az uniós polgárságról szóló 2013. évi
jelentésében[10]
a Bizottság vállalta, hogy 2013 folyamán benyújt egy kezdeményezést, amelynek
célja az EURES olyan módon történő korszerűsítése, hogy nemzeti
szinten megnövekedjen a foglalkoztatási szolgáltatások szerepe és hatása, és
javuljon a munkavállalói mobilitás koordinálása az EU-ban (2. fellépés).
Az EURES korszerűsítése a Bizottság 2013. november 25-i, „Az uniós
polgárok és családtagjaik szabad mozgása: öt fellépés a változásért”[11] című
közleményében is szerepel, a szabad mozgásra vonatkozó uniós szabályok helyi hatóságok
által történő gyakorlati alkalmazásának támogatására irányuló fellépés
részeként (5. fellépés).
A 2012. június 28-i és 29-i Európai Tanács
fent említett következtetéseiben megfogalmazott kérésnek megfelelően az
EURES-hálózatot fokozatosan kiterjesztik majd a tanulószerződéses
gyakorlati képzésekre és a szakmai gyakorlatokra is. A fiatalok EU-n belüli
toborzása révén történő foglalkoztatását „Az első EURES-állásod”
program támogatja. Ez a rendszer egyrészt testre szabott munkakeresési
segítséget biztosít, másrészt anyagi támogatást nyújt többek között az
állásinterjúk és a munkahely betöltésével kapcsolatos egyeztetés miatt
felmerülő utazási költségekhez. A Bizottság folytatni tervezi az ilyen
rendszerek támogatását. A rendeletjavaslat továbbá várhatóan megerősíti a
foglalkoztatási szolgálatok partnerségek kialakításával kapcsolatos kapacitását
annak érdekében, hogy több fiatal számára kínáljanak munkát az EU-n belül. A
folyamatban lévő uniós szintű kezdeményezésekkel, úgymint a digitális
munkahelyekkel foglalkozó nagykoalícióval és a tanulószerződéses
gyakorlati képzés európai szövetségével való koherencia biztosításához az
EURES-hálózatnak ezen kezdeményezések kibontakozását is aktívan támogatnia
kell.
1.3.        Az EURES-hálózat hiányosságai

A
foglalkoztatáspolitikai csomaggal[12]
összhangban a Bizottság 2012-ben határozatot fogadott el az EURES-hálózat
modernizálásáról és megerősítéséről[13].
A határozat felváltja a 2003-as bizottsági határozatot[14], és célja, hogy
ösztönzőket teremtsen a megfeleltetési, a kiközvetítési és a toborzási
tevékenységek megerősítésére a jelenlegi EURES-hálózaton belül, többek
között a magánkézben lévő foglalkoztatási szolgálatok felé történő
nyitás révén, lehetőleg a jogalap (a 492/2011/EU rendelet) módosítása nélkül.
A 2012/733/EU bizottsági végrehajtási határozat 2014. január 1-jén lépett
hatályba.
Bizonyított tény, hogy a körülbelül 900
tanácsadóból álló EURES-hálózat és a munkaközvetítés közös platformjaként
működő EURES-portál számos munkakeresőnek és munkáltatónak
segített már a mobilitási lehetőségek kiaknázásában. Azok, akik
hozzáférnek és képesek használni a szolgáltatásait, általában meg vannak
elégedve ezzel az eszközzel.
Egyértelmű azonban, hogy ez az eszköz
jelenlegi formájában nem képes ösztönözni a további méltányos mobilitási
mintákat az európai munkaerőpiac kiegyensúlyozatlanságainak felszámolása
keretében, különösen az uniós munkaerő létszáma és a jelenlegi gazdasági
helyzet kihívásainak jellege miatt. Az EURES-hálózat működésében az alábbi
hiányosságok fedezhetőek fel:
–
az uniós szinten minden tagállam számára
hozzáférhető állásajánlatok és önéletrajzok hiányos adatbázisa (a
munkaerőpiacok átláthatósága);
–
az uniós szinten az állásajánlatokat és az
önéletrajzokat összegyűjtő EURES-portál korlátozott megfeleltetési képessége,
az állásajánlatokat tartalmazó nemzeti rendszerektől kapott adatok
korlátozott szemantikai átjárhatósága miatt (automatizált megfeleltetési
potenciál);
–
egyenlőtlen hozzáférés az EURES
szolgáltatásaihoz az EU-n belül, mivel a munkakeresők és a munkáltatók nem
kapják meg rendszeresen a szükséges információkat az EURES-en keresztül, és a
toborzás első szakaszában nem kapnak a további segítségre vonatkozó
ajánlatot (integráció);
–
azon munkavállalók és munkáltatók, akik állításuk
szerint érdekeltek az EU-n belüli munkavállalói mobilitásban, korlátozott
mértékben férnek hozzá a megfeleltetéshez, toborzáshoz és kiközvetítéshez
nyújtott segítséghez, ideértve az aktív munkaerő-piaci intézkedésekhez és
a társadalombiztosítással kapcsolatos tájékoztatást és szaktanácsokat is
(támogatási szolgáltatások);
–
nem megfelelő információcsere a tagállamok
között a munkaerőhiánnyal és ‑túlkínálattal kapcsolatban, ami
megnehezíti az EURES-hálózatban a célzottabb, gyakorlati együttműködést
(információcsere és együttműködés).
1.4.        A javaslat célkitűzései
Az általános célkitűzés az, hogy az
EURES-hálózat hatékony eszköz legyen az EU-n belüli munkavállalói mobilitásban
érdekelt minden álláskereső és munkáltató számára. A javaslat konkrét
célkitűzései a következőképpen kezelik a fent leírt hiányosságokat:
–
annak biztosítása, hogy az EURES-portálon az
állásajánlatok szinte teljes kínálata megjelenjen, és az álláskeresők
egész Európában azonnal hozzáférjenek ugyanazokhoz az állásajánlatokhoz,
emellett a portál tartalmazza az önéletrajzok átfogó adatbázisát, amelynek
alapján a regisztrált munkáltatók toborozhatnak;
–
annak lehetővé tétele, hogy az EURES-portál
EU-szerte jó minőségű, automatizált megfeleltetést végezzen az
állásajánlatok és az önéletrajzok között, hogy minden uniós nyelvre fordítson,
és hogy értelmezni tudja a nemzeti és ágazati szinten elsajátított készségeket,
képességeket, képesítéseket, illetve a gyakorolt foglalkozásokat;
–
alapvető információk rendelkezésre bocsátása
az EURES-hálózatról az egész EU-ban minden olyan álláskereső vagy
munkáltató számára, aki/amely ügyfélszolgáltatásokat igényel a toborzáshoz, és
az érdeklődő személyek számára folyamatos hozzáférés biztosítása az
EURES-hálózathoz;
–
a megfeleltetésben, a kiközvetítésben és a
toborzásban érdekelt minden ilyen személy számára segítség nyújtása az
EURES-hálózaton keresztül;
–
az EURES-hálózat működésének támogatása a
nemzeti munkaerőhiánnyal és ‑túlkínálattal kapcsolatos
információcsere, valamint a fellépések tagállamok közötti koordinációja révén.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT
KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK
2.1.        A tagállamokkal folytatott
konzultációk
A 2012. évi határozat kiindulópontja az
EURES-hálózat 2010-es értékelése volt[15].
A 2012. évi határozat előkészítése során konzultációkat folytattak a
tagállamokkal az EURES-hálózat jelenlegi hiányosságairól és lehetséges jövőbeli
kialakításáról. A határozattervezetről 2012 őszén hivatalos
konzultációt folytattak a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó tanácsadó
bizottsággal. A határozat fő célkitűzése, miszerint az EURES
szolgáltatásainak az általános információk és tanácsadás helyett inkább a
megfeleltetésre, a kiközvetítésre és a toborzásra kell összpontosítaniuk,
általában pozitív fogadtatásban részesült. Minden tagállam támogatta továbbá a
programozási ciklus és az EURES tevékenységeivel kapcsolatos közös mutatók
bevezetését annak érdekében, hogy növeljék a hálózat teljesítményének
átláthatóságát, javítsák az információcserét, és jobban összehangolják a
fellépéseket.
A tagállamok a szakértői üléseken
időközben kifejtették álláspontjukat a lehetséges végrehajtási
intézkedések alkalmazási köréről a nemzeti gyakorlatok és korlátozások
fényében. Ezen ülések eredményeképpen az a döntés született, hogy módosítani
kell a hálózatnak az áfsz-eken kívül más szolgáltatók számára történő
megnyitásával kapcsolatos megközelítést, hogy a tagállamok több időt
szánhassanak a nemzeti szintű partnerségek kialakítására.
2.2.        A szakértőkkel
folytatott konzultációk
Az EURES-hálózattal kapcsolatban folytatott,
fent említett általános jellegű konzultációk alapján 2013-ban
kérdőíveket küldtek ki, hogy felülvizsgálják az állásajánlatokhoz való
hozzáféréssel kapcsolatos nemzeti szintű gyakorlatokat, az
álláskeresők és a munkáltatók hozzáférését az EURES-hálózathoz, és a megfeleltetési,
kiközvetítési és toborzási tevékenységek megszervezését az EURES-hálózatban. A
kérdőívre adott válaszok megerősítik a Bizottság által megállapított
hiányosságokat, mivel a különböző tagállamok helyzetét összevetve nagy
eltéréseket mutatnak a következőkkel kapcsolatban: a) mely
állásajánlatokra vonatkozik az európai munkaközvetítés (a munkaerőpiacok
átláthatósága), b) mi a kiinduló álláspontjuk az automatizált megfeleltetés
lehetővé tétele tekintetében, c) a gyakorlatban hogyan lehet hozzáférni az
EURES-hálózathoz (integráció) és d) a támogatási szolgáltatások tényleges
nyújtása.
2.3.        Hatásvizsgálat

A Bizottság a feltárt hiányosságok
megszüntetése érdekében a szabályozás javítására irányuló politikájával
összhangban hatásvizsgálatot végzett a szakpolitikai alternatívákkal
kapcsolatosan.
A különböző szakpolitikai alternatívák a
következők voltak: 1. a jelenlegi helyzet fenntartása, 2. a 492/2011/EU
rendeletnek a benne foglalt rendelkezések végrehajtására vonatkozó bizottsági
hatáskör tekintetében történő módosítása, 3. teljesen új rendelkezéseket
tartalmazó új rendelet bevezetése és 4. új rendelet bevezetése, ezzel
egyidejűleg pedig a Bizottság felhatalmazása arra, hogy fokozza az
együttműködést az állami és magánkézben lévő foglalkoztatási
szolgálatok között. Minden lehetőséget azon általános célkitűzés
tükrében elemeztek, hogy az EURES-hálózat hatékony eszközt jelentsen az EU-n
belüli munkavállalói mobilitásban érdekelt minden álláskereső és
munkáltató számára.
A hatásvizsgálat kimutatta, hogy az első
lehetőség késleltetné a 2012. évi határozattal elindított reformot. A
második lehetőség lehetővé tenné a Bizottság számára megfelelő
intézkedések megtételét és a hatékonyabb eszköz létrehozását eredményező
folyamat folytatását, de az egyes tagállamokban fennálló korlátozások miatt a
492/2011/EU rendelet módosítása nélkül várhatóan nem érné el a határozatban
előirányzott eredményt. Emellett pedig a második lehetőség sem
szüntetné meg az automatizált megfeleltetés, az integráció, a támogatási
szolgáltatások, az információcsere és az együttműködés hiányosságait. Az
előnyben részesített lehetőség tehát a 492/2011/EU rendelet és a
2012. évi határozat felváltása egy olyan eszközzel, amely egyesíti a két eszköz
rendelkezéseit, és önmagában képes megszüntetni az összes hiányosságot. Ezen a
lehetőségen belül több konkrét alternatívát is elvetettek, mivel nem
voltak arányosak a konkrét célkitűzésekkel. A negyedik lehetőség,
amely azzal egészítené ki a harmadik lehetőséget, hogy felhatalmazná a
Bizottságot arra, hogy az EURES-hálózat érdekében önállóan alakítson ki
partnerségeket az új foglalkoztatási szolgálatokkal, túlmutat a jelenlegi
szakaszban szükséges intézkedéseken.
A Hatásvizsgálati Testület 2013. december 5-én
véleményt nyilvánított a hatásvizsgálat tervezetéről. E javaslattal együtt
jelenik meg a Hatásvizsgálati Testület véleménye, valamint a végleges
hatásvizsgálat és annak összefoglalója.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1.        Jogalap
Ez a javaslat – miként a 492/2011/EU rendelet
is – az EUMSZ 46. cikkén alapul, amely lehetővé teszi rendeletek vagy
irányelvek elfogadását a rendes jogalkotási eljárás keretében.
3.2.        A szubszidiaritás és az
arányosság elve
A javasolt rendelet céljai szorosan
kapcsolódnak az EUSZ 3. cikkének (3) bekezdésében leírt
célkitűzésekhez, amely szerint az Európai Unió belső piacot hoz
létre, amely magas versenyképességű, teljes foglalkoztatottságot és
társadalmi haladást célul kitűző szociális piacgazdaságon alapul, az
EUMSZ 9. cikkében leírt célkitűzésekhez – a foglalkoztatás magas
szintjének előmozdítása, a megfelelő szociális védelem biztosítása –
és az EUMSZ 45. cikkének célkitűzéseihez („a munkavállalók szabad
mozgása jogot biztosít a munkavállalónak arra, hogy […] tényleges
állásajánlatokra jelentkezzen; […] e célból a tagállamok területén szabadon
mozogjon”).
Az e javaslatban említett egyes intézkedések
szorosan kapcsolódnak egymáshoz. Megerősítik egymást, és céljuk, hogy az
EURES-hálózatot együttesen olyan eszközzé tegyék, amelyet az az EU-n belüli
munkavállalói mobilitásban érdekelt minden álláskereső és munkáltató előnyben
részesít. Amennyiben ezek az intézkedések a jelenlegi átláthatósági
kötelezettségek kibővítésével, az automatizált megfeleltetés lehetővé
tételével, az EURES-hálózathoz való, az egész EU-ra kiterjedő egyenlő
hozzáférés biztosításával, a gyakorlati támogatási szolgáltatások
egyértelműbb meghatározásával és az információcsere jelenlegi rendszerének
kibővítésével járnak, akkor átfogó, ugyanakkor kiegyensúlyozott
válaszlépésnek tekinthetők a jelenlegi együttműködési keretrendszer
hiányosságaira. A szóban forgó intézkedések megfelelőek továbbá a
munkaerőpiacokon jelen lévő munkanélküli személyek helyzete, az
álláskeresők igényei („határozott szándék”) és az állásajánlatok és a
toborzás piacának (technológiai) alakulása szempontjából is.
Minden olyan intézkedés megalapozott, amely
segít a munkavállalóknak a Szerződés 46. cikke szerinti szabad
mozgása megvalósításában. Minden intézkedés célja, hogy javítsa „a nemzeti
foglalkoztatási szolgálatok közötti szoros együttműködést” (az EUMSZ
46. cikkének a) pontja), és/vagy újratervezze a „megfelelő
mechanizmusokat”, hogy megfeleltesse az állásajánlatokat és az
álláspályázatokat (az EUMSZ 46. cikkének d) pontja).
Az állásajánlatok, álláspályázatok és
önéletrajzok határokon átnyúló közvetítésének és a munkavállalók ezzel
kapcsolatos kiközvetítésének egyaránt előfeltétele a különböző
tagállamok szervezetei közötti együttműködést elősegítő közös
keretrendszer, mivel a tagállamok önmagukban nem tudják elérni a javaslat
célkitűzéseit, ezért uniós szintű fellépésre van szükség.
Az arányosság elvének megfelelően ez a
rendelet nem lép túl a céljai eléréséhez szükséges mértéken. A tagállamok az
átláthatóság érdekében csak azokat az állásajánlatokat és önéletrajzokat
bocsátják az EURES-portál rendelkezésre, amelyek már nemzeti szinten is
hozzáférhetőek. Az automatizált megfeleltetés egyszerű átjárhatósági
eszközök használatával érik majd el, nem pedig a nemzeti szinten használt,
közös osztályozási rendszer bevezetésével. Az integráció – vagyis az
EURES-szolgáltatások integrálása a foglalkoztatási szolgálatok
ügyintézőinek tevékenységei közé – szabványos (online, illetve papíralapú)
tájékoztatás útján valósulhat meg, és csak olyan helyzetekben kerül rá sor,
amikor a célcsoportok egyes tagjainak kifejezett kérésére közvetlen kapcsolat létesítésére
kerül sor (vagyis amennyiben a foglalkoztatási szolgálatoknál
ügyfélszolgáltatásokat kérnek). A támogatási szolgáltatásokat nemzeti szinten
többféle módon és csatornán keresztül is lehet nyújtani, gyakoriságuk és
alkalmazási körük pedig az álláskeresők és a munkáltatók egyedi helyzete
függvényében módosítható. A munkaerőhiányra és -túlkínálatra, valamint a
kapcsolódó szakpolitikákra vonatkozó nemzeti információk tagállamok közötti megosztása
szisztematikusabbá válik, az ilyen politkai intézkedésekre vonatkozó döntések azonban
e rendelet hatályán kívül esnek.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
Ez a
javaslat nem jár költségvetési hatással az EU költségvetésére. Minden olyan
tevékenység, amelyet az Európai Bizottságnak az EURES-hálózattal kapcsolatban
kell elvégeznie, és amely emberi és/vagy pénzügyi erőforrásokat tesz
szükségessé, a foglalkoztatási és szociális innovációs program (2014–2020)
létrehozásáról szóló rendelet[16]
hatálya alá esik, és az említett program éves költségvetési felosztásába
tartozik.
A
2014–2020 közötti időszakban ez az uniós program finanszírozza az olyan
horizontális intézkedéseket, mint az EURES-portál, a közös képzési program, a
célzott mobilitási rendszerek, például „Az első EURES-állásod” program és
a készségek, kompetenciák és foglalkozások európai osztályozási rendszere
(ESCO). Ugyanebben az időszakban az EU-n belüli munkavállalói mobilitással
kapcsolatban a tagállamok által végzett tevékenységek az Európai Szociális Alap
keretében támogathatóak.
5.           A JAVASLAT RÉSZLETES ISMERTETÉSE
5.1.        Általános rendelkezések
Ez a fejezet a javaslat tárgyát (1. cikk)
és fő fogalmait (2. cikk) határozza meg.
A javaslat egységes keretbe foglalja a
492/2011/EU rendelet II. fejezetében és 38. cikkében foglalt
rendelkezéseket, valamint az EURES-hálózatról szóló 733/2012/EU bizottsági
határozatot.
A javaslat célcsoportként a munkavállalókat és
a munkáltatókat nevezi meg. A munkavállalók fogalmát az EUMSZ 45. cikkében
a polgárokra ruházott jogok alapján határozza meg. A rendelkezések
alkalmazásában a munkavállalók olyan polgárok, akik munkát keresnek, és joguk
van foglalkoztatottként tevékenységet végezni, ezt a tevékenységet pedig
jogosultak másik tagállam területén végezni. Lehetnek azonban harmadik országok
polgárai is, akik jogszerűen tartózkodnak egy tagállamban, és joguk van
ott dolgozni, feltéve hogy jogosultak másik tagállamba költözni.
A javaslat abban az esetben is kiterjed a
polgárok ezen kategóriára, ha azok munkaszerződés kötésével járó gyakorlati
képzésen vagy szakmai gyakorlaton kívánnak részt venni. Az Európai Tanács 2012.
június 28–29-i felhívására az EURES-hálózat egyes tagjai informális keretek
között már keresik azokat a lehetőségeket, amelyekkel a hálózat hatásköre
a tanulószerződéses gyakorlati képzésekre és szakmai gyakorlatokra is
kiterjeszthető. 2014-ben kísérleti projekt indul majd, amelynek keretében
a tagállamok önkéntes alapon megoszthatják egymással az állásajánlatokat és az
álláspályázatokat. Célja az lesz, hogy fokozatosan kialakítsa az információk,
az állásajánlatok és az álláspályázatok cseréjét ezen a munkaszerződés
által szabályozott helyzeteken kívüli területen is.
5.2.        Az EURES-hálózat kialakítása
Ez a fejezet (újból) létrehozza az
EURES-hálózatot (3. cikk). Leírja összetételét (4. cikk,
(1) bekezdés), valamint a) a Bizottság (Európai Koordinációs Iroda,
6. cikk), b) a tagállamok által e rendelet alkalmazására kijelölt szervek
(Nemzeti koordinációs irodák, 7. cikk) és c) az EURES-hálózatban szolgáltatóként
részt vevő szervezetek (EURES-partnerek, 9. cikk) szerepét és
feladatait. Mivel ez a hálózat kölcsönös segítségnyújtáson alapul, ezek a
szervezetek közös feladatokat is ellátnak (4. cikk, (2) bekezdés).
Az EURES-hálózat hozzájárul majd átfogó
szakpolitikai célkitűzések eléréséhez (5. cikk). Az EU-n belüli
munkavállalói mobilitást elősegítő eszközként a magas szintű
foglalkoztatást támogató számos megoldás és szakpolitikai intézkedés egyike.
A 8. cikk létrehozza azt a
keretrendszert, amelynek alapján az egyes tagállamok engedélyezik a szervezetek
számára, hogy EURES-partnerekként csatlakozzanak az EURES-hálózathoz, a
mellékletben meghatározott közös minimumkövetelmények alkalmazását figyelembe
véve (8. cikk, (4) bekezdés). Ez a rendelkezés e javaslat keretében az EURES-tagság
bővítésének fő eszköze.
Célja olyan rugalmas mechanizmus létrehozása,
amely segítségével a tagállamok (fokozatosan) annyi szervezetet vonhatnak be az
EURES-hálózatba, amennyit az EURES-hálózat célkitűzéseinek eléréséhez
hasznosnak tekintenek:
–
Először is nem határozza meg a pályázó
szervezet fogalmát, és így sokféle érintett szervezet számára lehet hozzáférést
biztosítani, ideértve a magán- vagy civil szférában működő
foglalkoztatási szolgálatokat, a munkáltatói szervezeteket, a szakszervezeteket,
a kereskedelmi kamarákat és a migráns munkavállalókat támogató nem kormányzati
szervezeteket is. Ezek a szervezetek – különböző módszerekkel – érdemben
mind hozzájárulhatnak az EU-n belüli munkavállalói mobilitás
előmozdításához.
–
Másodszor mivel ezen szervezetek némelyikére egyedi
korlátozások vonatkozhatnak megbízatásuk, jogi helyzetük vagy adminisztratív
kapacitásuk alapján, ezek dönthetnek úgy is, hogy az EURES-hálózat
tevékenységeinek csupán bizonyos részeiben vesznek részt (9. cikk,
(1) bekezdés).
–
Harmadszor ezek a szervezetek más szervezetekkel
együttműködve EURES-partnerek lehetnek (8. cikk, (6) bekezdés).
A keretrendszer tehát elegendő rugalmasságot biztosít a nemzeti
szintű partnerségek kialakításához és így a széles körű földrajzi
hozzáférhetőség és tematikus hatókör, valamint a nemzeti szintű
szolgáltatásnyújtás fokozatos fejlesztéséhez, a mobilitási mintáknak és
igényeknek megfelelő mértékben.
A 8. cikk (3) bekezdése a
foglalkoztatási szolgálatok számára kérelmezési jogot határoz meg. Ezt a jogot csak
abban az országban lehet gyakorolni, amelyben az érintett foglalkoztatási
szolgálatok jogszerűen tevékenykednek (a területiség elve). Habár az
állami foglalkoztatási szolgálatok (áfsz) továbbra is fontos szerepet töltenek
majd be az EURES-hálózatban (10. cikk), a más típusú foglalkoztatási
szolgálatok pályázatait az egyes tagállamok bírálhatják el. A tagállamok a
mellékletben meghatározottak mellett szükség esetén további kritériumokat is
megfogalmazhatnak (8. cikk, (5) bekezdés).
A 11. cikk egységes irányító szerv
létrehozásáról rendelkezik, amely támogatja a Bizottság és a tagállamok között
e rendelet céljából folytatott gyakorlati együttműködést.
5.3.        Átláthatóság
E fejezet konkrét intézkedéseket vezet be az
átláthatóság és az automatizált megfeleltetés területén:
–
annak biztosítása érdekében, hogy az EURES-portálon
az állásajánlatok majdnem teljes kínálata megjelenjen, és az álláskeresők
egész Európában azonnal hozzáférjenek ugyanazokhoz az állásajánlatokhoz,
emellett pedig hogy a portál tartalmazza az önéletrajzok átfogó adatbázisát,
amelynek alapján a regisztrált munkáltatók toborozhatnak (14., 15. és
17. cikk);
–
annak lehetővé tétele céljából, hogy az
EURES-portál jó minőségű, automatizált megfeleltetést végezzen az
állásajánlatok és az önéletrajzok között EU-szerte, hogy minden uniós nyelvre
fordítson, és hogy értelmezni tudja a nemzeti és ágazati szinten elsajátított
készségeket, képességeket, képesítéseket, illetve a gyakorolt foglalkozásokat
(16. cikk).
E fejezet rendelkezései kifejezetten az
átláthatóság elvének az áfsz-ektől eltérő szervezetekre való
kiterjesztését támogatják, elvileg az EURES-partnereknek az EURES-hálózatban
való önkéntes részvétele révén. Emellett arra ösztönzik az áfsz-eket, hogy – az
EURES-portálhoz való könnyű hozzáférés elve alapján – alakítsanak ki
partnerségeket más érintett szervezetekkel (15. cikk, (2) bekezdés),
és hogy nemzeti szinten nemzeti csomópontok létrehozásával segítsék elő az
információátvitelt (15. cikk, (5) bekezdés).
Állásajánlatok megközelítőleg teljes
kínálata
Jelenleg nem minden tagállam továbbítja a
nemzeti szinten közzétett összes állásajánlatot az EURES-portálra. A
14. cikk (1) bekezdésének a) pontja arra fogja kötelezni a
tagállamokat, hogy az összes nemzeti szinten közzétett állásajánlatot továbbítsa
az EURES-portálra, ezáltal pedig kiterjeszti a 492/2011/EU rendelet
13. cikkének hatályát.
Először is ez a jelenleg az állásajánlatok
EURES-portálra való továbbításában fennálló általános adminisztratív
korlátozások, például a szerződés jellegéhez és időtartamához vagy a
munkáltató toborzási szándékaihoz kapcsolódó korlátozások megszüntetését jelenti
(14. cikk, (2) bekezdés).
Másodszor a meglévő állásajánlat-kínálatot
kibővíti a) az áfsz-eknél helyi vagy regionális szinten nyilvántartott,
központilag azonban nem megosztott vagy az EURES-portálon eddig nem
rendelkezésre bocsátott állásajánlatokkal, b) a harmadik felektől, például
magánkézben lévő foglalkoztatási szolgálatoktól származó
állásajánlatokkal, amennyiben ezeket már meglévő nemzeti megállapodások
alapján az áfsz rendelkezésére bocsátották és c) az EURES-partnerektől
származó állásajánlatokkal.
A keresőrobotokkal kapcsolatos viszonylag
új technológiai fejleményeket, az ilyen eszközöket használó tagállamok alacsony
számát és a lehetséges adatvédelmi aggályokat figyelembe véve jelenleg nem
célszerű a tagállamokat arra kötelezni, hogy az EURES-portálra a nemzeti
jogszabályoknak megfelelően keresőrobotokkal összegyűjtött
adatokat is továbbítsák.
Álláspályázatok és önéletrajzok széles
körű adatbázisa
Európai szinten – a 492/2011/EU rendelet
13. cikkében foglaltak ellenére – jelenleg nem valósul meg az önéletrajzok
vagy más álláskeresői profilok adatainak automatikus elektronikus cseréje.
A 14. cikk (1) bekezdésének b) pontja arra fogja kötelezni a
tagállamokat, hogy a nemzeti szinten rendelkezésre álló álláspályázatokat és
önéletrajzokat bocsássák az EURES-portál rendelkezésére, amennyiben az érintett
személy hozzájárult ezen információknak az EURES-portálra való továbbításához.
Ez azon adatoknak az EURES-portálra
történő továbbítására terjed majd ki, amelyeket az álláskeresők a) közvetlenül
az áfsz-ek, b) az áfsz-ek és más foglalkoztatási szolgálatok közötti,
adatcserére vonatkozó megállapodások eredményeképpen az áfsz-ek és c) az
EURES-partnerek rendelkezésére bocsátanak. Ez az EURES-portálon regisztrált
munkáltatók számára szélesebb körű önéletrajz-adatbázishoz biztosítana
közvetlen hozzáférést.
Az álláskeresők és munkáltatók online
hozzáférését támogató mechanizmusok
Annak
érdekében, hogy az álláskeresők és a munkáltatók számára megkönnyítsék az
álláspályázatok, az önéletrajzok és az állásajánlatok határokon átnyúló
megosztását, két kötelezettség kerül bevezetésre: a) a 15. cikk arra
kötelezi az áfsz-eket és más EURES-partnereket, hogy javítsák az
EURES-portálhoz való hozzáférést az általuk kezelt álláskereső portálokon,
továbbá b) a 17. cikk szerint az áfsz-ek és az adataikat nyilvántartó más
EURES-partnerek kötelesek megfelelő segítséget nyújtani az
álláskeresőknek és a munkáltatóknak, amikor azok az EURES-portálon is
regisztráltatni kívánják magukat.
Automatizált megfeleltetés
Az Európai Bizottság jelenleg dolgozza ki a
készségek, kompetenciák, képesítések és foglalkozások európai osztályozási
rendszerét. Bár ennek elsődleges feladata az, hogy az EURES-portál
automatizált, készségalapú megfeleltetési motorja legyen, lehetővé teszi
az összes nemzeti álláskereső portál adatainak teljes átjárhatóságát egész
Európában.
Technikai szempontból az automatizált
megfeleltetéshez szükséges átjárhatóság eléréséhez nincs szükség az
osztályozási rendszerek összehangolására. Ahhoz, hogy az uniós jogban létre
lehessen hozni egy olyan megfelelő mechanizmust, amellyel minden tagállam
határokon átnyúló automatizált megfeleltetést alkalmazhat a nemzeti
álláskereső portálokon, a 16. cikk csupán annyit ír elő, hogy a
tagállamoknak egy kezdeti jegyzéket kell készíteniük valamennyi osztályozásnak
az említett európai osztályozással való megfeleltetéseiről. A
16. cikk (3) bekezdése egy olyan, az összes tagállamra érvényes
határidőt állapít meg, amelytől fogva – a technikai előírások és
sablonok alkalmazása esetén – valamennyi megosztott adat átjárhatósága
biztosított lesz (16. cikk, (5) bekezdés).
Az adatminőséget érintő
felelősség
Az állásajánlatok minősége, az általuk
közvetített információk helytállósága és a nemzeti jognak és előírásoknak
való megfelelőségük tekintetében a felelősség azon szervezeteket
terheli, amelyek a szóban forgó információkat az EURES-portál rendelkezésére
bocsátják. A portál felhasználóit e felelősségről a Bizottság által a
portálon ezzel kapcsolatban közzétett nyilatkozat tájékoztatja. A 14. cikk (4)
bekezdése az ilyen nemzeti jogszabályok és előírások bevezetésének
szükségességéről rendelkezik, az (5) bekezdés meghatározza az ezekhez
kapcsolódó együttműködés és információcsere elveit, a (6) bekezdés pedig
előírja, hogy az állásajánlatokkal kapcsolatos adatok forrása (az azokat
hozzáférhetővé tévő szervezetig) visszakereshető legyen.
5.4.        Támogatási szolgáltatások
Ez a fejezet konkrét intézkedéseket vezet be
az integráció és a támogatási szolgáltatások területén:
–
alapvető információk rendelkezésre bocsátása
az EURES-hálózatról az egész EU-ban minden olyan álláskereső vagy
munkáltató számára, aki/amely ügyfélszolgáltatásokat igényel a toborzáshoz, és
az érdeklődő személyek számára folyamatos hozzáférés biztosítása az
EURES-hálózathoz (19. cikk és 20. cikk, (1) bekezdés);
–
a megfeleltetésben, a kiközvetítésben és a
toborzásban érdekelt minden ilyen személy számára segítség nyújtása az
EURES-hálózaton keresztül (20. cikk, (2)–(4) bekezdés és
21–23. cikk).
E fejezet rendelkezései kifejezetten a támogatási
szolgáltatások biztosításának az áfsz-ektől eltérő szervezetekre való
kiterjesztését támogatják, elvileg az EURES-partnereknek az EURES-hálózatban
való önkéntes részvétele révén. Emellett arra ösztönzik az áfsz-eket, hogy
hozzanak létre partnerségeket annak érdekében, hogy a munkáltatók számára
egységes szolgáltatáscsomagot tudjanak nyújtani az EU-n belüli munkavállalói
mobilitás tekintetében (21. cikk, (4) bekezdés).
Alapelvek

A 18. cikk (1) bekezdése kimondja,
hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell területükön az EURES-hálózathoz való
tényleges hozzáférést, (2) bekezdése pedig arról rendelkezik, hogy a
tagállamoknak össze kell hangolniuk a támogatási szolgáltatásokkal kapcsolatos
megközelítésüket, figyelembe véve azon felelősségüket, amely az
EURES-partnerek engedélyezési rendszerét, a nemzeti koordinációs iroda
zökkenőmentes működését és az áfsz-ek által a közérdek szolgálatában
betöltött szerepet érinti. A 18. cikk (3) bekezdése felsorolja azokat
a lehetőségeket, amelyek az egyes tagállamok területén történő
szolgáltatásnyújtás biztosítását szolgálják.
A 18. cikk (5) bekezdése arról az
elvről rendelkezik, hogy a munkavállalók számára ingyenesen kell
támogatási szolgáltatásokat nyújtani, míg a munkáltatóknak nyújtott legtöbb
támogatási szolgáltatás esetében a nemzeti gyakorlatnak megfelelő díjat
lehet kiszabni (18. cikk, (6) bekezdés).
Integráció
A 19. cikk, illetve a 20. cikk
(1) bekezdése szerint a) az EU-ban a foglalkoztatási szolgálatoknál
ügyfélszolgáltatásokra regisztráló munkavállalóknak és munkáltatóknak meg kell
kapniuk a szükséges alapvető információkat arról, hogy mit tehet értük az
EURES, illetve b) minden érdeklődő munkavállalót proaktív módon
tájékoztatni kell arról, hogy milyen további támogatásokat vehet igénybe
(„EURES-ajánlat”).
Támogatási
szolgáltatások
A jelenlegi gyakorlat szerint az
EURES-hálózatban szereplő szervezetek tájékoztatást, tanácsadást és
útmutatást nyújthatnak az álláskeresőknek és a munkáltatóknak egyaránt, a
következőképpen:
–
(…) a megfelelő állásajánlatokra vonatkozóan
segítséget és tanácsot adnak a külföldi munkavégzés iránt érdeklődő
álláskeresőknek, valamint segítik és támogatják őket a pályázatoknak
és önéletrajzoknak az ajánlott európai önéletrajzsablon szerinti elkészítésében.
Az álláskeresőknek lehetőségük nyílik arra, hogy önéletrajzukat
regisztrálják az EURES önéletrajz-adatbázisában;
–
(…) információs és toborzási szolgáltatásokat
nyújtanak az olyan munkaadóknak, akik külföldről szeretnének
munkavállalókat toborozni, és többek között tanácsot és segítséget nyújtanak a
lehetséges jelöltek profiljának meghatározásához. Népszerűsítik az EURES
önéletrajz-adatbázisát mint olyan eszközt, amelynek segítségével a munkaadók
hozzáférhetnek a külföldi munkavállalás iránt érdeklődőket tömörítő
adatbázishoz.
A 2012. évi határozattal arra hívták fel a
tagállamokat, hogy fordítsanak nagyobb figyelmet a megfeleltetésre, a
kiközvetítésre és a toborzásra.
Az EURES-hálózaton belüli következetesebb
végrehajtás érdekében az uniós jognak meg kell határoznia azokat a támogatási
szolgáltatásokat, amelyeket az EU-n belüli munkavállalói mobilitáshoz nyújtott
segítség iránt érdeklődő álláskeresők és munkáltatók számára
kell biztosítani. A 20–23. cikk lefedi a szolgáltatások teljes skáláját az
alapvető tájékoztatástól és útmutatástól a személyes segítségnyújtásig,
ideértve a társadalombiztosítást és a munkahely betöltését követő
segítségnyújtást is.
Egyedi
támogatási szolgáltatások
A határ menti ingázók egyedi problémákkal
szembesülnek a társadalombiztosítás, az adózás és a biztosítás területén, ezért
egyedi segítségre van szükségük.
Az érintett tagállamok dönthetnek úgy is, hogy
együttműködési és szolgáltatási struktúrákat hoznak létre a határokon
átnyúló régiókban, és ahol erre sor kerül, a határ menti ingázóknak nyújtott
támogatási szolgáltatások közé kell tartozniuk az alábbiaknak: a) egyablakos
megoldások az állásajánlatokkal, álláspályázatokkal és önéletrajzokkal
kapcsolatos kommunikációhoz (15. cikk, (6) bekezdés), b) célzott
alapvető információk (19. cikk, (2) bekezdés) és c)
társadalombiztosítási ügyekben integrált online hozzáférés (23. cikk, (2)
bekezdés), valamint segítségnyújtás és az illetékes hatóságokhoz való
továbbirányítás (23. cikk, (3) bekezdés).
E támogatási struktúrák egyik formája a
határokon átnyúló partnerség. A tagállamok áfsz-ének útmutatása mellett
különböző partnerségi összeállításokban, a határokon átnyúló regionális
munkaerő-piaci igények függvényében összekapcsolhatják az állami
foglalkoztatási szolgálatokat, a munkáltatók szervezeteit, a szakszervezeteket,
a helyi hatóságokat és más olyan intézményeket, amelyek a határ menti régiók
foglalkoztatási és szakképzési problémáival foglalkoznak. A határokon átnyúló
régiók közül azok a foglalkoztatási övezetek jogosultak az egyedi támogatási
struktúrára, amelyekben jelentős határokon átnyúló ingázás folyik, vagy
ennek egyértelműen fennáll a lehetősége.
Az aktív munkaerő-piaci
szakpolitikákra vonatkozó megkülönböztetésmentes tájékoztatás
A 24. cikk kimondja, hogy nem lehet
megkülönböztetést tenni az aktív munkaerő-piaci intézkedésekre vonatkozó
tájékoztatás során a saját országuk területén belül mozgó állampolgárok,
valamint a más tagállamokba költöző állampolgárok között (egyenlő
bánásmód a külföldre irányuló mobilitás esetén). Ez szükségszerűen
következik a 492/2011/EU rendelet 5. cikkéből, amely szerint a
tagállamok azon állampolgárainak, akik egy másik tagállamban keresnek munkát,
ugyanazt a segítséget kell nyújtani, mint amilyet a tagállam állást kereső
saját állampolgárai vehetnek igénybe (egyenlő bánásmód belföldi mobilitás
esetében).
5.5.        A mobilitási szakpolitikákkal
fennálló kapcsolat
Ez a fejezet olyan konkrét intézkedést vezet
be, melynek célja:
–
az EURES-hálózat működésének támogatása a
nemzeti munkaerőhiánnyal és ‑túlkínálattal kapcsolatos
információcsere, valamint a fellépések tagállamok közötti koordinációja révén
(25–30. cikk).
E fejezet rendelkezései kifejezetten az
információk, adatok és mutatók összegyűjtésének és felülvizsgálatának az
áfsz-ektől eltérő szervezetekre való kiterjesztését támogatják, az
EURES-partnerek EURES-hálózatban való részvétele révén.
Az információcsere és a jelentéstétel
általános célja
E fejezet általános célja, hogy
megerősítse az EURES-hálózaton belüli információcsere már meglévő
rendszerét, amennyiben ez javíthatja a közösen elért konkrét eredmények
minőségét vagy a tagállamok politikai intézkedéseinek összehangolását.
Az információcseréhez kapcsolódó
tevékenységek
A 25. cikk az Európai Unió
foglalkoztatási és szociális innovációs programjával kapcsolatos egyeztetések
keretében elfogadott rendelkezések egyikét veszi át. Ez várhatóan segít majd
integrálni a mobilitás hullámaival és mintáival kapcsolatos adatelemzést az
EURES-hálózat munkájába. Mivel ez a rendelkezés jobban illene az EURES-rendeletbe,
javasolt az EU foglalkoztatási és szociális innovációs programjának
megfelelő cikkét hatályon kívül helyezni (lásd a 35. cikket).
A 26. cikk arra kötelezi a tagállamokat,
hogy osszák meg egymással az EU-n belüli munkavállalói mobilitás szempontjából
fontos munkaerő-piaci információkat. Ez segít majd a tagállamoknak abban,
hogy az EURES-hálózat keretében végzett fellépéseket hozzákapcsolják a
mobilitási szakpolitikák tágabb köréhez.
A 27. cikk célja, hogy az
EURES-hálózatban részt vevő szervezeteket, vagyis a koordinációs irodákat,
az állami foglalkoztatási szolgálatokat és más EURES-partnereket arra
ösztönözze, hogy nyíltan és proaktív módon osszák meg egymással az egyes
tagállamokban fennálló helyzettel kapcsolatos olyan információkat, amelyek
hasznosak lehetnek az EU-n belüli munkavállalói mobilitás iránt
érdeklődő munkavállalók számára. Jelenleg ezeket az információkat
csak a koordinációs irodák gyűjtik, majd ezek továbbítják az
EURES-portálra. A munkavállalók számára előnyös, ha szélesebb körre
kiterjedő, alulról építkező megközelítéssel gyűjtik az ilyen
jellegű információkat. Az eredményt közösen elfogadott sablonokkal lehet
egységesíteni (27. cikk, (3) bekezdés).
A 28. cikk a programozás tekintetében átveszi
a 2012. évi határozatban szereplő megközelítést. A tervezett
tevékenységekkel, erőforrásokkal és ellenőrzéssel kapcsolatos
információknak a nemzeti koordinációs irodák közötti megosztása megerősíti
a teljes EURES-hálózat hatékonyságát. Megerősítheti a szinergiákat és az
egyes közös toborzási projektek kidolgozását is.
A jelentéstételhez kapcsolódó tevékenységek
A 29. cikk meghatározza, hogy milyen
módszerrel kell az EURES-hálózat teljesítményét mérni.
A 30. cikk a 492/2011/EU rendelet
17. cikkében meghatározott megközelítés alkalmazásának folytatásáról
rendelkezik, miszerint kétévente jelentést kell tenni a rendelet
II. fejezetének végrehajtásáról.
5.6.        Záró rendelkezések
A 31. cikk meghatározza, hogy az e
rendeletben leírt összes intézkedést a személyes adatok védelméről szóló
uniós jogszabályoknak és az ezekhez kapcsolódó nemzeti végrehajtási
intézkedéseknek megfelelően kell végrehajtani. A Bizottság – az Európai
Koordinációs Iroda szerepét ellátva – szintén érintett, ezért a 45/2001/EK
rendeletet is be kell tartani.
A 32. cikk az e rendelet bevezetésével
kapcsolatos utólagos értékelésről rendelkezik.
A 33. és a 34. cikk a másodlagos uniós
jogszabályokban az EUMSZ 290. és 291. cikkének alkalmazásáról szóló
szabványos rendelkezés.
A 35. cikk meghatározza a hatályon kívül
helyezendő rendelkezéseket.
A 36. cikk a csatlakozási
szerződések szerinti átmeneti intézkedések meglétét hangsúlyozza. Ez a
rendelkezés Horvátországra alkalmazandó.
2014/0002 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a foglalkoztatási szolgálatok európai
hálózatáról, a munkavállalók mobilitási szolgáltatásokhoz való
hozzáféréséről és a munkaerőpiacok további integrációjáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak
46. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási javaslat tervezetének a nemzeti
parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[17],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[18],
az Európai Adatvédelmi Biztossal történő
konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       A munkavállalók szabad
mozgása az Unió polgárainak alapvető szabadsága, és az Unió belső
piacának egyik pillére az Európai Unió működéséről szóló
szerződés (a továbbiakban: a Szerződés) 45. cikke értelmében.
Végrehajtása olyan uniós jogszabályok révén valósul meg, amelyek az uniós
polgárokra és családtagjaikra ruházott jogok teljes mértékű gyakorlásának
biztosítására irányulnak.
(2)       A munkavállalók szabad
mozgása alapvetően fontos az uniós munkaerőpiac fokozottabb
integrációjához, valamint a nagyarányú munkanélküliség sújtotta területek és a
munkaerőhiányban szenvedő területek közötti munkavállalói mobilitás
elősegítéséhez. Hozzájárul továbbá az üres álláshelyeknek a megfelelő
képesítéssel rendelkező személyekkel való betöltéséhez és a
munkaerőpiac szűk keresztmetszeteinek megszüntetéséhez.
(3)       A munkavállalók Unión belüli
szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet (kodifikált szöveg)[19]
rendelkezései a közvetítés és az információcsere tekintetében hoztak létre
mechanizmusokat, a 2012. november 26-i 2012/733/EU bizottsági végrehajtási
határozat pedig a fenti rendeletnek megfelelően rendelkezett az EURES
(European Employment Services, Európai Foglalkoztatási Szolgálat) nevű
hálózat működéséről. Az említett szabályozási keretet felül kell vizsgálni
olyan tényezők figyelembevétele érdekében, mint az új mobilitási minták, a
méltányos mobilitás határozottabb követelménye, az állásajánlatokkal
kapcsolatos adatok megosztásához használt technológia változásai, a
munkakeresők és munkáltatók által használt többféle toborzási csatorna,
valamint a toborzási szolgáltatások nyújtása során az állami foglalkoztatási
szolgálatok (áfsz) mellett fellépő más munkaerő-piaci közvetítők
növekvő szerepe.
(4)       Annak érdekében, hogy a
szabad mozgás jogával felruházott munkavállalók ezzel a jogukkal a gyakorlatban
is élhessenek, minden olyan uniós polgárnak és családtagjainak nyújtható e
rendelet szerinti segítség, aki jogosult munkavállalóként tevékenységet
végezni, a Szerződés 45. cikke értelmében. A tagállamok ezen a
területen az uniós vagy nemzeti jogszabályok alapján egyenlő bánásmódra
jogosult, harmadik országbeli állampolgároknak ugyanolyan hozzáférést kötelesek
biztosítani, mint saját állampolgáraiknak.
(5)       A munkaerőpiacok
kölcsönös függőségének fokozódása miatt szorosabb együttműködésre van
szükség a foglalkoztatási szolgálatok között annak érdekében, hogy a
Szerződés 46. cikkének a) pontja értelmében az EU-n belüli önkéntes
és méltányos mobilitás révén minden munkavállaló számára biztosítsák a szabad
mozgást, és ezért a tagállamok és a Bizottság között együttműködési
keretet kell létrehozni az EU-n belüli munkavállalói mobilitás terén. E
keretrendszer célja lehetővé tenni az EU-szerte közzétett állásajánlatok
összegyűjtését és az ezen álláshelyekre való jelentkezést (közvetítés),
meghatározni a kapcsolódó támogatási szolgáltatások munkavállalók és
munkáltatók számára történő nyújtását, és közös megközelítést kialakítani
az említett együttműködés elősegítéséhez szükséges információcsere
tekintetében.
(6)       A Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumban az Európai Tanács kérte, hogy vizsgálják meg az
EURES tanulószerződéses gyakorlati képzésekre és szakmai gyakorlatokra
való kiterjesztésének lehetőségét; e rendelet hatálya
kibővíthető a szóban forgó formákra, amennyiben az érintett személyek
munkavállalónak minősülnek a Szerződés 45. cikke értelmében a
polgárokra ruházott jogok szerint. Be kell vezetni a tanulószerződéses
gyakorlati képzések és szakmai gyakorlatok területén fennálló, Unión belüli
mobilitással kapcsolatos általános információk megfelelő cseréjét, és
testre szabott segítséget kell nyújtani ezen álláshelyek jelöltjeinek; az
említett információcserét és segítségnyújtást egy állásajánlatok közvetítésére
szolgáló mechanizmuson keresztül kell végezni, amennyiben az ilyen közvetítés –
a vonatkozó előírásoknak megfelelően és a tagállamok saját
hatásköreinek tiszteletben tartása mellett – ésszerűnek minősül.
(7)       EU-szerte következetesebben
kell végezni a közvetítést, a támogatási szolgáltatások nyújtását és az EU-n
belüli munkavállalói mobilitással kapcsolatos információcserét. Ezért az
EURES-hálózatnak a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködési keret
szerves részét kell képeznie. Meg kell határozni a hálózatban részt vevő
különböző szervezetek, például az Európai Bizottság (azon belül pedig az
Európai Koordinációs Iroda), a tagállamok által nemzeti szintű
intézkedésre kijelölt szervek (azaz a nemzeti koordinációs irodák) és az
álláskeresőket és munkáltatókat segítő szervezetek (az
EURES-partnerek) szerepét és feladatait.
(8)       A nemzetközi és határokon
átnyúló együttműködést és a tagállamokban az EURES részeként
működő szervezeteknek nyújtott támogatást egy olyan uniós szintű
struktúra (az Európai Koordinációs Iroda) révén kell elősegíteni, amely
általános információkat, képzéseket, eszközöket és útmutatást biztosít. Ez a
struktúra felelős továbbá a közös informatikai platform, az Európai
Foglalkoztatási Mobilitás Portálja (EURES-portál) kifejlesztéséért. Munkája
irányításához a tagállamokkal folytatott konzultáció mellett többéves munkaprogramokat
kell kidolgozni.
(9)       A tagállamoknak nemzeti
szinten koordinációs irodákat kell létrehozniuk, hogy általános támogatást és
segítséget nyújtsanak a területükön az EURES részeként működő
szervezetek számára, és támogatniuk kell a többi tagállamban működő
megfelelő szervezetekkel és az Európai Koordinációs Irodával folytatott
együttműködést. Ezeknek a koordinációs irodáknak főként az
állásajánlatokkal kapcsolatos panaszokkal és problémákkal kell foglalkozniuk,
és ellenőrizniük kell a megfelelési kérdéseket az Unión belüli önkéntes és
méltányos munkavállalói mobilitás tekintetében.
(10)     A szociális partnerek
részvétele az EURES-hálózatban főként a mobilitás akadályainak
elemzéséhez, valamint az EU-n belüli méltányos és önkéntes munkavállalói mobilitás
ösztönzéséhez járul hozzá, ideértve a határokon átnyúló régiókat is. A
szociális partnerek uniós szintű képviselőit ezért be kell vonni az
EURES-hálózat átfogó irányítási rendszerébe, a nemzeti munkáltatói szervezetek
és szakszervezetek pedig EURES-partnerségre pályázhatnak.
(11)     Az EURES-hálózat
összetételének a fent említett szervezeteken kívüli más szervezetek
tekintetében rugalmasnak kell lennie, hogy igazodni tudjon a toborzási
szolgáltatások piacán fellépő változásokhoz. A különböző foglalkoztatási
szolgálatok megjelenése, valamint az áfsz-ek nemzeti toborzási szolgálatok
tekintetében átalakított szerepe arra mutat, hogy a tagállamoknak és az Európai
Bizottságnak közös erővel nyitottá kell tenniük az EURES-hálózatot, amely
az Unión belüli toborzási szolgáltatások fő uniós eszköze.
(12)     Az EURES-hálózat tagságának
kibővítése társadalmi, gazdasági és pénzügyi előnyökkel is jár. A
partnerségek ösztönzése, a kiegészítő jelleg fokozása és a minőség
javítása révén javítja a szolgáltatásnyújtás hatékonyságát. A bővítés
növeli az EURES-hálózat piaci részesedését, mivel az új tagok állásajánlatokat,
álláspályázatokat és önéletrajzokat bocsátanak rendelkezésre. A nemzetközi és
határokon átnyúló együttműködés, amely az EURES-hálózat működésének
fontos része, innovatív tanulási és együttműködési módokat eredményezhet a
foglalkoztatási szolgálatok között, ideértve az állásajánlatokra és a
támogatási szolgáltatásokra vonatkozó minőségi előírásokat is. Mindez
megerősíti az EURES-hálózatot azon szerepében, amelyet az uniós
foglalkoztatás magas szintjének elérésére irányuló konkrét intézkedések
támogatásában a tagállamok és az Európai Bizottság számára rendelkezésre álló
egyik legfontosabb eszközként tölt be.
(13)     Helyénvaló, hogy a szervezetek
EURES-hálózatban EURES-partnerként való részvételének engedélyezése – a
munkaerőpiac megszervezésében való illetékességüknek megfelelően – a
területileg illetékes tagállam saját felelősségi körébe tartozzon. Az
engedélyezést közös minimumkövetelmények és az engedélyezési folyamatra
vonatkozó néhány alapszabály betartásával kell végrehajtani, ezáltal biztosítva
az átláthatóságot és az egyenlő feltételeket az EURES-hálózathoz való
csatlakozás során, de ez nem csökkentheti azt a rugalmasságot, amely az állami
foglalkoztatási szolgálatok és más munkaerő-piaci szereplők együttműködésével
kapcsolatos különböző nemzeti modellek és formák figyelembevételéhez
szükséges.
(14)     Az EURES-hálózat egyik célja,
hogy támogassa a méltányos EU-n belüli munkavállalói mobilitást, ezért a
szervezetek csatlakozásának engedélyezése során az egyik minimumkövetelmény
szerint ezeknek a szervezeteknek vállalniuk kell, hogy teljes mértékben
tiszteletben tartják az alkalmazandó munkaügyi előírásokat és jogi
követelményeket.
(15)     Az EURES-hálózat jelenlegi
működése – amely az áfsz-ek közötti, régóta fennálló együttműködésen
alapul – és az EURES-hálózat új szervezetek számára történő megnyitásának
célkitűzése közötti egyensúly biztosítása érdekében rendelkezni kell
arról, hogy elismerjék az áfsz-ek egyedi helyzetét az EURES-hálózaton belül.
Átmeneti időszakot kell bevezetni, melyet követően az áfsz-ek
részvételére is teljes körűen alkalmazni kell majd a közös
minimumkövetelményeket. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az áfsz-ek
megfeleljenek a közös minimumkövetelményeknek és a rendeletben meghatározott
kötelezettségeknek.
(16)     Annak érdekében, hogy a
munkavállalókkal és a munkáltatókkal megbízható és friss információkat
oszthasson meg az EU-n belüli munkavállalói mobilitás különböző
szempontjairól, az EURES-hálózatnak más olyan szervekkel, szolgálatokkal és
uniós hálózatokkal kell együttműködnie, amelyek elősegítik a
mobilitást, és tájékoztatják a polgárokat az uniós jogszabályokban foglalt
jogaikról – ilyen például az Európa Önökért internetes oldal, az európai
ifjúsági portál és a SOLVIT –, valamint a szakmai képesítések elismeréséért
felelős szervezetekkel és a munkavállalókkal szembeni egyenlő
bánásmód ösztönzéséért, elemzéséért, ellenőrzéséért és támogatásáért
felelős szervekkel, amelyeket [a munkavállalók szabad mozgása alapján a
munkavállalókra ruházott jogok gyakorlását elősegítő
intézkedésekről szóló] …/2013/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv
alapján jelölték ki.
(17)     A szabad mozgás jogának
érvényesítésére olyan eszközöket kell létrehozni, amelyek segítik a
közvetítést, vagyis az állásajánlatok, az álláspályázatok és az önéletrajzok
megosztását, hogy a munkaerőpiac a Szerződés 46. cikkének d)
pontja értelmében teljes mértékben hozzáférhető legyen a munkavállalók és
a munkáltatók számára, ezért a Bizottságnak uniós szinten közös informatikai
platformot kell létrehoznia és működtetnie. E jog biztosítása révén
lehetővé válik a munkavállalók számára, hogy ténylegesen az egész Unióban
hozzáférjenek az összes munkalehetőséghez.
(18)     A közös informatikai platform,
amely összekapcsolja az állásajánlatokat és az ezekre való jelentkezés
lehetőségét, valamint lehetővé teszi az álláskeresők és a
munkáltatók számára, hogy különböző kritériumok alapján és különböző
szinteken automatikusan megfeleltessék az adatokat, lehetőséget nyújt majd
az uniós munkaerőpiacokon az egyensúly megteremtésére, ezzel növelve a
foglalkoztatást, és segítve elkerülni azon veszélyeket, amelyek az
életszínvonalat és a foglalkoztatottság mértékét a különböző régiókban és
ágazatokban fenyegetik.
(19)     A közös informatikai platform
számára rendelkezésre bocsátott információk – és elsősorban az
állásajánlatokkal kapcsolatos adatok – tartalmi és technikai minőségének
biztosításáért jogilag azon szervezetek felelősek, amelyek a szóban forgó
információt hozzáférhetővé teszik az adott tagállam jogának és/vagy
előírásainak megfelelően. A Bizottságnak elő kell segítenie az
együttműködést annak érdekében, hogy korán észlelhetővé váljanak az
információk európai szintű cseréje terén történő csalások vagy visszaélések.

(20)     A készségek, kompetenciák,
képesítések és foglalkozások közös osztályozási rendszere az online
álláspályázatok lehetővé tételének egyik legfontosabb eszköze az EU-ban,
ezért fejleszteni kell az együttműködést a tagállamok és az Európai
Bizottság között a határokon átívelő átjárhatóság és az automatizált
megfeleltetés megvalósítása érdekében, ideértve a nemzeti osztályozások és a
közös osztályozás közötti megfeleltetéseket is. A készségek és képesítések
összehasonlíthatóságára irányuló többi bevált európai formátumot és eszközt,
például az európai képesítési keretrendszert és a képesítések és a szakmai
alkalmasság átláthatóságának egységes keretét (Europass) is használni kell.
(21)     Egységes megközelítést kell
létrehozni az EURES-hálózatban részt vevő szervezetek által nyújtott
szolgáltatások („támogatási szolgáltatások”) tekintetében, és lehetőség
szerint egyenlő bánásmódot kell biztosítani az EU-n belüli munkavállalói
mobilitással kapcsolatban segítséget kérő munkavállalók és munkáltatók számára,
ezért alapelveket és szabályokat kell megfogalmazni a támogatási szolgáltatások
egyes tagállamok területén jellemző hozzáférhetőségével kapcsolatban.
A szóban forgó egységes megközelítés kiterjed a munkavégzésnek
minősülő tanulószerződéses gyakorlati képzésekre és a szakmai
gyakorlatokra is.
(22)     A munkavállalók javára válik,
ha az Unión belüli munkavállalói mobilitással kapcsolatos segítségnyújtást
többféle formában vehetik igénybe, és erre szükség is van ahhoz, hogy az
EURES-hálózat a munkavállalókat teljes pályafutásuk során támogathassa,
biztonságossá téve az átmeneteket és a karriert.
(23)     A támogatási szolgáltatások
segítségével csökken azon akadályok száma, amelyeket az álláskeresők az
uniós jog által biztosított jogaik gyakorlása során tapasztalnak, valamint hatékonyabban
ki lehet aknázni az álláslehetőségeket, és ezáltal javulnak az egyéni
foglalkoztatási kilátások.
(24)     A munkaerő-piaci kereslet
alaposabb ismerete a foglalkozások, ágazatok és a munkáltatók igényei
szempontjából segítené a munkavállalók szabad mozgását az Unión belül, ezért a
támogatási szolgáltatások keretében jó minőségű támogatást kell
nyújtani a munkáltatók és különösen a kis- és középvállalkozások számára. A
foglalkoztatási szolgálatok és a munkáltatók közötti szoros munkakapcsolat
növeli majd az összegyűjtött állásajánlatok mennyiségét, valamint az
állások és a megfelelő jelöltek megfeleltetéseinek számát, biztonságos
útvonalakat biztosít az álláskeresők – különösen a veszélyeztetett
csoportok tagjai – részére, és javítja a munkaerő-piaccal kapcsolatos
ismeretek szintjét.
(25)     A valamennyi tagállam
tekintetében közös támogatási szolgáltatások meghatározásához az
álláskeresőknek és munkáltatóknak nyújtott tájékoztatás, útmutatás és
tanácsadás területén folytatott sikeres tagállami gyakorlatokról kialakított
megállapodást kell alapul venni.
(26)     A munkavállalóknak nyújtott
támogatási szolgáltatások az őket az uniós jog alapján munkavállalóként
megillető szabad mozgás jogának a gyakorlásához kapcsolódnak, ezért ezeket
ingyenesen kell biztosítani. A munkáltatóknak nyújtott támogatási
szolgáltatások azonban a nemzeti gyakorlatnak megfelelően díjkötelesek
lehetnek.
(27)     Különös figyelmet kell
fordítani a mobilitás határokon átnyúló régiókban történő támogatására,
valamint az eltérő tagállamban élő és dolgozó határ menti ingázók
számára történő szolgáltatásnyújtásra, akik különböző nemzeti
gyakorlatokkal és jogrendszerekkel szembesülnek, és mobilitásukat
különböző közigazgatási, jogi és adózási akadályok nehezítik. A tagállamok
dönthetnek úgy is, hogy külön támogatási struktúrákat alakítanak ki a mobilitás
e formájának elősegítése érdekében, és ezeknek a struktúráknak – az
EURES-hálózat keretén belül – ki kell elégíteniük a tájékoztatás, az útmutatás,
a munkaerő-kereslet és ‑kínálat közötti határokon átnyúló
megfeleltetés és az ehhez kapcsolódó kiközvetítés iránti igényeket.
(28)     A munkaerő-piacok
átláthatósága és a megfelelő munkaközvetítési képességek az EU-n belüli
munkavállalói mobilitás előfeltételei. A munkaerő-kereslet és ‑kínálat
között úgy érhető el nagyobb egyensúly, ha uniós szinten a tagállamok és
az Európai Bizottság között létrehozandó, hatékony rendszer működik a
nemzeti és ágazati munkaerőhiánnyal és –túlkínálattal kapcsolatos
információcsere területén, amelynek alapján a tagállamok kialakíthatják
mobilitási szakpolitikájukat, és megerősíthetik az EURES-hálózattal való
gyakorlati együttműködést.
(29)     A munkavállalók szabad mozgása
és a magas szintű foglalkoztatás szorosan összefügg, és megköveteli, hogy
a tagállamok olyan mobilitási szakpolitikákat dolgozzanak ki, amelyek
támogatják az uniós munkaerőpiac megfelelőbb működését. A
tagállamok mobilitási szakpolitikáit szociális és munkaügyi szakpolitikáik
szerves részének kell tekinteni.
(30)     Létre kell hozni egy
programozási ciklust az EU-n belüli mobilitással kapcsolatos fellépések
koordinációjának támogatására. Ahhoz, hogy ez eredményes legyen, a tagállamok
munkaterveinek figyelembe kell vennie a mobilitási hullámokat és mintákat, a
meglévő és előre jelzett munkaerőhiánnyal és ‑túlkínálattal
kapcsolatos adatok elemzéseit és az EURES-hálózat keretében szerzett toborzási
tapasztalatokat és folytatott gyakorlatokat, továbbá tartalmaznia kell a
tagállami szervezetek rendelkezésére álló források és eszközök felülvizsgálatát
is az Unión belüli munkavállalói mobilitás elősegítése érdekében.
(31)     A tagállamok
munkaterv-tervezeteinek a programozási ciklus keretében történő megosztása
lehetővé teszi a tagállamok nevében eljáró nemzeti koordinációs irodák
számára, hogy az EURES-hálózat erőforrásait az Európai Koordinációs
Irodával együttműködésben a megfelelő fellépésekhez és projektekhez
rendeljék, és ezáltal az EURES-hálózat eredményorientált eszközzé
fejlődhet, amely fogékony a munkavállalók igényeire a munkaerőpiacok
dinamikájának megfelelően.
(32)     Az EURES-hálózat
teljesítményének mérését lehetővé tévő információk rendelkezésre
állása érdekében közös mutatókat kell meghatározni. Ezeknek a mutatóknak
iránymutatást kell adniuk az EURES-hálózatban részt vevő szervezetek
számára eredményeik meghatározásához, és segíteniük kell az EURES-hálózat
általános céljaihoz képest elért eredmények értékelésében, ideértve annak az
összehangolt foglalkoztatási stratégia végrehajtásához való hozzájárulását a
Szerződés 145. cikke értelmében.
(33)     Amennyiben az e rendeletben
foglalt intézkedések személyes adatok feldolgozásával járnak, akkor azokat a
személyes adatok védelméről szóló uniós jogszabályoknak[20], valamint ezek nemzeti
végrehajtási intézkedéseinek megfelelően kell végrehajtani.
(34)     Ez a rendelet tiszteletben
tartja az alapvető jogokat, és betartja a különösen az Európai Unió
Alapjogi Chartája által megállapított alapelveket az Európai Unióról szóló
szerződés 6. cikke értelmében.
(35)     Mivel e rendelet célját –
miszerint a tagállamok közötti együttműködést szolgáló olyan közös
keretrendszert kell létrehozni, amely egyrészt összegyűjti az
állásajánlatokat, másrészt lehetővé teszi az ezekre való jelentkezést,
valamint elősegíti a munkaerő-piaci kereslet és kínálat
kiegyensúlyozását – a tagállamok önmagukban nem tudják elérni, így az a
fellépés léptéke és hatása miatt uniós szinten jobban megvalósítható, az EU az
Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott
szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az arányosság
elvével összhangban, az 5. cikknek megfelelően e rendelet kizárólag
az említett cél megvalósításához szükséges intézkedéseket tartalmaz.
(36)     Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően
a Bizottságnak felhatalmazást kell adni felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadására annak biztosítása érdekében, hogy a szervezeteknek az
EURES-hálózathoz EURES-partnerként történő csatlakozásának engedélyezése,
valamint e szervezetek teljesítményére vonatkozó közös mutatók kidolgozása
tekintetében a tagállamokra háruló kötelezettségeket az alkalmazásuk során
szerzett tapasztalatok fényében módosítani lehessen, illetve hogy figyelembe
vegyék a munkaerőpiac változó igényeit. Kiemelkedően fontos, hogy a
Bizottság előkészítő tevékenysége során megfelelően konzultáljon,
beleértve a szakértőkkel való konzultációt is. A felhatalmazáson alapuló
jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak
gondoskodnia kell az alkalmazandó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a
Tanácshoz történő egyidejű, időben és megfelelő módon
történő eljuttatásáról.
(37)     A közvetítés és az
automatizált megfeleltetés céljából, valamint a tagállamok közötti
információcsere során használt modellekre és eljárásokra vonatkozó technikai
előírások és formátumok alkalmazásához szükséges egységes feltételek
biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni. E
hatáskört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó
tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról
szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek
megfelelően kell gyakorolni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1)          E rendelet célja, hogy a
tagállamok és a Bizottság közötti együttműködés keretrendszerének
létrehozásával elősegítse a munkavállalók Unión belüli szabad mozgását az
EUMSZ 45. cikke értelmében.
(2)          Az (1) bekezdés
alkalmazásában e rendelet az alábbiak tekintetében fogalmaz meg célokat,
alapelveket és szabályokat:
a)       a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködés az
állásajánlatokkal, az álláspályázatokkal és az önéletrajzokkal kapcsolatos
adatok megosztása és az ennek eredményeként történő kiközvetítés
területén;
b)      az egyes tagállamok által egyenként vagy közösen végrehajtott
olyan intézkedések, amelyek az uniós munkaerő-piaci kereslet és kínálat
közötti egyensúly megteremtését és ezáltal a magas szintű foglalkoztatás
elősegítését szolgálják;
c)       a foglalkoztatási szolgálatok tagállamokra és Bizottságra
kiterjedő európai hálózatának működése;
d)      a munkavállalók és munkáltatók számára nyújtandó mobilitási
támogatási szolgáltatások.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)           „állami foglalkoztatási
szolgálatok”: olyan tagállami szervezetek, amelyek az érintett
minisztériumokhoz, közszolgálati szervekhez vagy a közjog hatálya alá tartozó
vállalatokhoz tartoznak, és amelyek feladata az aktív munkaerő-piaci
szakpolitikai intézkedések végrehajtása és foglalkoztatási szolgáltatások közérdekből
történő nyújtása;
b)           „foglalkoztatási
szolgálatok”: olyan jogi vagy természetes személyek, amelyek egy tagállamban
jogszerűen működnek, és amelyek álláskeresők számára
foglalkoztatás céljából, munkáltatók számára pedig munkavállalók toborzása
céljából nyújtanak szolgáltatásokat;
c)           „állásajánlat”: bármely
alkalmazási ajánlat, ideértve a munkavégzésnek minősülő
tanulószerződéses gyakorlati képzéseket és a szakmai gyakorlatokat;
d)           „közvetítés”:
információcsere, valamint az állásajánlatok, az álláspályázatok és az
önéletrajzok feldolgozása;
e)           „közös informatikai
platform”: a közvetítés céljából európai szinten létrehozott informatikai
infrastruktúra és a kapcsolódó internetes platformok;
f)            „kiközvetítés” (munkavállaló
munkáltatóhoz való, foglalkoztatási szolgálatok általi kiközvetítése) vagy
„toborzás” (munkavállaló munkáltató részére történő toborzása): üres
álláshely betöltése céljából nyújtott olyan szolgáltatás, amely a keresleti és
kínálati oldal közötti közvetítésen alapul;
g)           „határ menti munkavállaló”:
egy adott tagállamban foglalkoztatottként tevékenységet végző olyan
munkavállaló, akinek a lakóhelye egy másik tagállamban található, ahová
rendszerint naponta vagy legalább hetente egyszer visszatér.
II. FEJEZET
AZ EURES-HÁLÓZAT LÉTREHOZÁSA
3. cikk
Létrehozás
Ez a rendelet létrehozza a foglalkoztatási
szolgálatok európai hálózatát („EURES-hálózat”).
4. cikk
Összetétel, szerepek és közös feladatok
(1)          Az EURES-hálózat az alábbi
kategóriákba tartozó szervezetekből áll:
a)       az Európai Bizottság, amely az Európai Koordinációs Irodán
keresztül segítséget nyújt az EURES-hálózatnak tevékenységei elvégzéséhez;
b)      az EURES-tagok, vagyis a tagállamok által kijelölt szervek,
melyek feladata e rendelet alkalmazása a tagállamokban (nemzeti koordinációs irodák);

c)       az EURES-partnerek, azaz azon szervezetek, amelyeket a
tagállamok felhatalmaznak arra, hogy nemzeti, regionális és/vagy helyi szinten
a munkavállalók és munkáltatók számára közvetítést végezzenek és/vagy
támogatási szolgáltatásokat nyújtsanak.
(2)          Szerepének és feladatának
megfelelően minden szervezet, amely részt vesz az EURES-hálózatban,
aktívan és szoros együttműködésben ösztönzi a munkavállalói mobilitást
érintő lehetőségek megteremtését az Unióban, és igyekszik javítani
azokat a módszereket, amelyek segítségével a munkavállalók és munkáltatók
helyi, regionális, nemzeti és európai szinten élhetnek ezekkel a
lehetőségekkel.
5. cikk
Célkitűzések
Az EURES-hálózat az alábbi célok eléréséhez járul hozzá:
a)           az EUMSZ 45. cikkében és
a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i
492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben[21] megállapított jogok
gyakorlásának elősegítése;
b)           az összehangolt
foglalkoztatási stratégia végrehajtása az EUMSZ 145. cikke értelmében;
c)           a munkaerőpiacok jobb
működése és integrációja az EU-ban;
d)           fokozottabb, méltányos alapon
zajló önkéntes földrajzi és foglalkozási mobilitás az EU-ban;
e)           a munkaerőpiacról
kirekesztett személyek társadalmi befogadása és beilleszkedése.
6. cikk
Az Európai Koordinációs Iroda feladatai
(1)          Az Európai Koordinációs Iroda
különösen az alábbiak biztosítását vállalja:
a)       összefüggő
keretrendszer kialakítása és horizontális támogatás nyújtása az EURES-hálózat
számára, amelybe az alábbiak tartoznak:
i. egy
európai foglalkoztatási mobilitási portál (a továbbiakban: EURES-portál) és az
ehhez kapcsolódó informatikai szolgáltatások üzemeltetése és fejlesztése, ezen
belül az állásajánlatok, álláspályázatok, önéletrajzok és egyéb igazoló
dokumentumok, például készségútlevelek és egyéb információk cseréje, más
releváns európai uniós tájékoztató és/vagy tanácsadó szolgálatokkal és
hálózatokkal, valamint kezdeményezésekkel együttműködésben;
ii.
tájékoztatási és kommunikációs tevékenységek;
iii.
közös képzési program az EURES személyzete számára;
iv. a
kapcsolatépítés, a bevált gyakorlat cseréje és az egymástól való tanulás
elősegítése az EURES-hálózaton belül;
b)      a
földrajzi és foglalkozási mobilitás elemzése;
c)       a
tanulószerződéses gyakorlati képzéssel és szakmai gyakorlattal kapcsolatos
uniós együttműködés és közvetítés megfelelő keretrendszerének
kialakítása e rendeletnek megfelelően;
d)      az
EURES tevékenységének és foglalkoztatási teljesítményének nyomon követése és
értékelése az EURES-tagokkal együttműködésben;
(2)          Többéves munkaprogramjait a
11. cikkben említett EURES Koordinációs Csoporttal folytatott konzultáció
mellett kell kidolgozni.
7. cikk
A nemzeti koordinációs irodák feladatai
(1)          Minden nemzeti koordinációs
iroda feladata:
a)       együttműködni
a Bizottsággal és más tagállamokkal a III. fejezetben meghatározott
keretrendszeren belül zajló közvetítés terén;
b)      megszervezni
az EURES munkáját a tagállamban, ideértve a támogatási szolgáltatások
IV. fejezetnek megfelelő biztosítását is;
c)       összehangolni
az érintett tagállam által végrehajtott intézkedéseket egymással és a többi
tagállam intézkedéseivel az V. fejezetnek megfelelően.
(2)          A nemzeti koordinációs iroda
emellett megszervezi az Európai Koordinációs Iroda által nyújtott, a
6. cikkben említett horizontális támogatási szolgáltatások nemzeti
szintű végrehajtását, adott esetben szoros együttműködésben az
Európai Koordinációs Irodával és más nemzeti koordinációs irodákkal. Az
említett horizontális támogatási tevékenységek közé főként az alábbiak tartoznak:

a)       olyan
információk összegyűjtése és validálása – többek között az EURES-portálon
való – közzététel céljával, amelyek az adott ország területén működő
EURES-partnerekkel, azok tevékenységével, és az általuk a munkavállalóknak és
munkáltatóknak nyújtott támogatási szolgáltatások körével kapcsolatosak;
b)      az
EURES tevékenységéhez kapcsolódó előképzés nyújtása, a közös képzési
programban és a kölcsönös tanulási folyamatban részt vevő személyzet
kiválasztása;
c)       a
28. és 29. cikkel kapcsolatos adatok gyűjtése és elemzése.
(3)          A nemzeti koordinációs irodák
– többek között az EURES-portálon való – közzététel céljából, a munkavállalók
és a munkáltatók érdekében validálják, rendszeresen frissítik és kellő
időben terjesztik a nemzeti szinten rendelkezésre álló információkat és
útmutatásokat az alábbiakról:
a)       élet-
és munkakörülmények;
b)      a
foglalkoztatással kapcsolatos adminisztratív eljárások;
c)       a
munkavállalókra vonatkozó szabályok;
d)      tanulószerződéses
gyakorlati képzések és szakmai gyakorlatok;
e)       adott
esetben a határ menti ingázók helyzete, főleg a határokon átnyúló
régiókban.
A nemzeti koordinációs irodák adott esetben az
információk validálásába és terjesztésébe más tájékoztató és tanácsadó
szolgálatokat és hálózatokat, valamint megfelelő nemzeti szerveket is bevonhatnak,
ideértve a munkavállalók szabad mozgásával összefüggésben a munkavállalóknak
biztosított jogok gyakorlását megkönnyítő intézkedésekről szóló 2013/.../EU
európai parlamenti és tanácsi irányelv[22]
5. cikkében említett szerveket is.
(4)          A nemzeti koordinációs irodák
általános támogatást nyújtanak a területükön az EURES-hálózatban részt
vevő szervezeteknek a többi tagállamban működő megfelelő
szervezetekkel való együttműködés tekintetében. Ide tartozik az a
támogatás, amelyet az EURES-en belüli állásajánlatokhoz és toborzáshoz
kapcsolódó panaszok esetében, valamint az állami hatóságokkal, például a
munkaügyi felügyelőségekkel való együttműködés tekintetében
nyújtanak.
(5)          A nemzeti koordinációs irodák
ösztönzik az érdekelt felekkel, például a pályaorientációs tanácsadókkal,
egyetemekkel, kereskedelmi kamarákkal és a gyakorlati képzések és szakmai
gyakorlatok lebonyolításában részt vevő szervezetekkel való
együttműködést.
(6)          Minden tagállam biztosítja,
hogy nemzeti koordinációs irodája számára rendelkezésre álljon az e rendeletben
meghatározott feladatai végrehajtásához szükséges személyzet és egyéb források.
(7)          A nemzeti koordinációs irodát
a nemzeti koordinátor vezeti, aki a 11. cikkben említett Koordinációs
Csoport tagja.
8. cikk
Az EURES-partnerek engedélyezése
(1)          Minden tagállam létrehoz egy
rendszert az EURES-partnerek EURES-hálózatban való részvételének
engedélyezésére, azok tevékenységeinek nyomon követésére és annak
ellenőrzésére, hogy e rendelet alkalmazása során betartják-e a nemzeti és az
uniós jogszabályokat. Ez a rendszer átlátható, arányos és tiszteletben tartja a
pályázó szervezetek tekintetében az egyenlő bánásmód, valamint a
jogszerű eljárás elvét.
(2)          A tagállamok tájékoztatják az
Európai Koordinációs Irodát a kialakított nemzeti rendszerükről, valamint
azokról az EURES-partnerekről, amelyek számára az EURES-hálózatban való
részvételt engedélyezték.
(3)          A tagállamokban
jogszerűen működő foglalkoztatási szolgálatok kérelmet
nyújthatnak be az adott tagállamban abból a célból, hogy EURES-partnerként
részt vehessenek az EURES-hálózatban, az e rendeletben meghatározott
feltételeknek és az érintett tagállam által létrehozott rendszernek
megfelelően.
(4)          Az EURES-partnerek az
EURES-hálózatban a mellékletben meghatározott közös minimumkövetelményeknek
megfelelően vehetnek részt.
(5)          A közös minimumkövetelmények
nem sértik a tagállamok által alkalmazott azon további kritériumokat és
követelményeket, amelyeket az adott tagállam szükségesnek tart a területén a
foglalkoztatási szolgálatok tevékenységeire vonatkozó szabályok megfelelő
alkalmazásához és a munkaerő-piaci szakpolitikák eredményes irányításához.
Az átláthatóság biztosítása érdekében ezek a kritériumok és követelmények az
(1) bekezdésben említett rendszer szerves részét képezik.
(6)          Az EURES-partnerek
együttműködhetnek más EURES-partnerekkel vagy más szervezetekkel is a
mellékletben leírt kritériumok együttes teljesítése érdekében. Ilyen esetekben
az EURES-hálózatban való részvétel további feltétele a megfelelő
partnerség huzamos fennállása.
(7)          A melléklet módosításához a
Bizottság a 33. cikkben említett eljárással összhangban felhatalmazáson
alapuló jogi aktusokat fogadhat el.
(8)          A Bizottság felhatalmazáson
alapuló jogi aktusok segítségével a nemzeti rendszerek leírására szolgáló
sablont, illetve a nemzeti rendszerekkel kapcsolatos információk tagállamok
közötti cseréjére vonatkozó eljárásokat fogadhat el. E végrehajtási aktusokat a
Bizottság a 34. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági
eljárással összhangban fogadja el.
9. cikk
Az EURES-partnerek feladatai
(1)          A pályázó szervezetek az
EURES-hálózatban való részvétel tekintetében az alábbi lehetőségek közül
választhatnak:
a)       hozzájárulnak
az állásajánlatok adatbázisához a 14. cikk (1) bekezdésének a) pontja
értelmében;
b)      hozzájárulnak
az álláspályázatok és önéletrajzok adatbázisához a 14. cikk
(1) bekezdésének b) pontja értelmében;
c)       támogatási
szolgáltatásokat nyújtanak a munkavállalóknak és munkáltatóknak a
IV. fejezet értelmében vagy
d)      az
a)–c) pontban leírtak kombinációja.
(2)          Az EURES-partnerek egy vagy
több kapcsolattartó pontot jelölnek ki, például munkaközvetítési és toborzási
irodákat, telefonos ügyfélszolgálatokat, önkiszolgáló eszközöket és ezekhez
hasonlókat, amelyek révén a munkavállalók és munkáltatók segítséget kaphatnak a
közvetítéssel kapcsolatban, és/vagy hozzáférhetnek a támogatási
szolgáltatásokhoz e rendeletnek megfelelően. A kapcsolattartó pontok
alapját képezhetik dolgozói csereprogramok, összekötő tisztviselők
kiküldetése vagy közös munkaközvetítő ügynökségek is.
(3)          A kapcsolattartó pontoknak
egyértelműen meg kell határozniuk a munkavállalóknak és munkáltatóknak
nyújtandó támogatási szolgáltatások körét.
(4)          A tagállamok előírhatják
az EURES-partnerek számára, hogy hozzájáruljanak az alábbiakhoz:
a)       a
15. cikk (5) bekezdésében említett „nemzeti csomópont” működése
díj befizetése vagy más módszer révén;
b)      a
26. és 27. cikkben említett információk cseréje;
c)       a
28. cikkben említett programozási ciklus;
d)      az
adatok 29. cikknek megfelelő gyűjtése.
A
tagállamok nemzeti rendszerük keretében az arányosság elve alapján dönthetnek e
hozzájárulások módjáról, figyelembe véve olyan tényezőket, mint az
EURES-partner adminisztratív kapacitása és az EURES-hálózatban való
részvételének mértéke, az (1) bekezdésben említettek szerint.
10. cikk
Az állami foglalkoztatási szolgálatok szerepe
(1)          A tagállamok olyan általános
feladatokkal vagy tevékenységekkel bízhatják meg az állami foglalkoztatási
szolgálatokat, amelyek az e rendelet értelmében végzett munka megszervezéséhez,
például az EURES-partnerek engedélyezésére szolgáló nemzeti rendszerek
kialakításához és működtetéséhez vagy a 20. cikkben említett
alapvető információk előállításához és terjesztéséhez kapcsolódnak.
(2)          A tagállamok az állami foglalkoztatási
szolgálataikra bízhatják a 21–23. cikkben említett támogatási
szolgáltatások nyújtását, amennyiben azok e rendelet 8. cikkének és
mellékletének megfelelően engedélyezett EURES-partnerként, vagy pedig a
(3) bekezdésben említett kivétel alapján engedélyezett EURES-partnerként
részt vesznek az EURES-hálózatban.
(3)          A tagállamok e rendelet
alkalmazásától számított legfeljebb öt évig mentesíthetik az e rendelet
8. cikkének és mellékletének alkalmazásával kapcsolatos felülvizsgálat
alól azokat az állami foglalkoztatási szolgálatokat, amelyek e rendelet
hatályba lépésekor a 2012/733/EU bizottsági végrehajtási határozat és/vagy
adott esetben a 2003/8/EK bizottsági határozat alapján az EURES-hálózat részét
képezték. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot valamennyi kiadott
mentességről.
11. cikk
A Koordinációs Csoport
(1)          A Koordinációs Csoport az
Európai Koordinációs Iroda és a nemzeti koordinációs irodák
képviselőiből áll.
(2)          A Koordinációs Csoport
információcsere és útmutatások kidolgozása révén támogatja e rendelet
végrehajtását. Különösen a 14. cikk (8) bekezdésében és a
16. cikk (5) bekezdésében említett technikai előírások és
formátumok tervezeteinek kidolgozásában nyújt segítséget.
(3)          Az Európai Koordinációs Iroda
megszervezi a Koordinációs Csoport munkáját, és ülésein ellátja az elnöki
szerepet.
Az ülésekre meghívja az uniós szintű
szociális partnereket.
12. cikk
Egységes megjelenítés és védjegy
(1)          Az „EURES” elnevezés
kizárólag az e rendelet értelmében az EURES-hálózat keretein belül végzett
tevékenységekre használható. A rövidítést szabványos logó jeleníti meg,
amelynek grafikai kialakítása pontosan rögzített; a logót az Európai
Koordinációs Iroda fogadja el.
(2)          Az EURES szolgáltatási
védjegyet és logót a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (OHIM) közösségi
védjegyként jegyzi be, és az EURES-hálózatban részt vevő, a
3. cikkben említett összes szervezet az EURES hálózattal és e rendelettel
kapcsolatos valamennyi tevékenysége során feltünteti az egységes vizuális
megjelenítés biztosítása céljából.
(3)          Az EURES-hálózatban részt
vevő szervezetek biztosítják, hogy az általuk kiadott tájékoztató és
promóciós anyagok összhangban állnak az EURES-hálózat általános kommunikációs
tevékenységeivel és az Európai Koordinációs Irodából származó információkkal.
(4)          Harmadik felek számára az
EURES-logó használatát csak az Európai Koordinációs Iroda engedélyezheti, és
erről megfelelően tájékoztatja az érintett szervezeteket.
(5)          Az EURES-hálózatban részt
vevő szervezetek a logó harmadik felek vagy harmadik országok általi
jogosulatlan használatáról haladéktalanul tájékoztatják az Európai Koordinációs
Irodát.
13. cikk
Együttműködés
(1)          Az Európai Koordinációs iroda
elősegíti az EURES-hálózat együttműködését más uniós tájékoztató és
tanácsadó szolgálatokkal és hálózatokkal.
(2)          A nemzeti koordinációs irodák
európai, nemzeti, regionális és helyi szinten együttműködést folytatnak az
(1) bekezdésben említett szolgálatokkal és hálózatokkal annak érdekében,
hogy szinergiák jöjjenek létre, és elkerülhetőek legyenek az átfedések,
adott esetben pedig bevonják az EURES-partnereket is.
(3)          A tagállamok törekszenek
egyablakos megoldások kidolgozására a munkavállalókkal és a munkáltatókkal
folytatott, az EURES-hálózat, valamint az említett szolgálatok és hálózatok
közös tevékenységeiről szóló kommunikáció elősegítésére.
III. FEJEZET
KÖZÖS INFORMATIKAI PLATFORM
14. cikk
A közös informatikai platform kialakítása
(1)          A foglalkoztatási ajánlatok
és az álláspályázatok összekapcsolása érdekében minden tagállam
hozzáférhetővé teszi az EURES-portálon az alábbiakat:
a)       az
állami foglalkoztatási szolgálatainál hozzáférhető, valamint az
EURES-partnerei által rendelkezésre bocsátott összes állásajánlat;
b)      az
állami foglalkoztatási szolgálatainál hozzáférhető, valamint az EURES-partnerei
által rendelkezésre bocsátott összes álláspályázat és önéletrajz, amennyiben az
érintett munkavállalók beleegyeztek, hogy ezeket az információkat az
EURES-portálon a (3) bekezdésben megadott feltételek mellett közzétegyék.
(2)          Amikor állásajánlatokkal
kapcsolatos adatokat bocsátanak az EURES-portál rendelkezésére, a tagállamok
a)       nem
tesznek különbséget a szerződések jellege és időtartama, illetve a
munkáltatók toborzási szándékai alapján;
b)      kizárhatják
azokat az állásajánlatokat, amelyek jellegük vagy a nemzeti szabályok miatt
kizárólag egy adott ország polgárai számára nyitottak.
(3)          A munkavállalóknak az
(1) bekezdés b) pontjában említett beleegyezése kifejezett,
egyértelmű, önkéntes, konkrét és tájékoztatáson alapuló. A munkavállalók
bármikor visszavonhatják beleegyezésüket, és kérhetik a közzétett adatok bármelyikének
törlését vagy módosítását. A munkavállalók számára több lehetőséget is
kell biztosítani az adataikhoz vagy bizonyos attribútumokhoz való hozzáférés
korlátozására.
(4)          A tagállamoknak olyan
mechanizmusokat és előírásokat kell bevezetniük, amelyekkel biztosítható
az állásajánlatokkal és önéletrajzokkal kapcsolatos adatok tartalmi és
technikai minősége.
(5)          A tagállamok információkat
cserélnek a (4) bekezdésben említett mechanizmusokról és
előírásokról, valamint az adatok biztonságával és védelmével kapcsolatos
előírásokról. Együttműködnek egymással és az Európai Koordinációs
Irodával, különösen a panaszok és a nemzeti jog értelmében hatályos
előírásoknak nem megfelelő állásajánlatok esetében.
(6)          Biztosítják, hogy az adatok
minőségének ellenőrzése érdekében a források visszakereshetőek
legyenek.
(7)          Az állásajánlatok és az
álláspályázatok összekapcsolása érdekében minden egyes tagállam egységes
rendszernek megfelelően nyújtja be az (1) bekezdésben említett
információkat.
(8)          A Bizottság végrehajtási
aktusok formájában elfogadja a (7) bekezdésben említett egységes rendszer
létrehozásához szükséges technikai előírásokat és formátumokat. E
végrehajtási aktusokat a Bizottság a 34. cikk (3) bekezdésében
említett vizsgálati eljárással összhangban fogadja el.
15. cikk
Nemzeti szintű hozzáférés a közös informatikai platformhoz
(1)          Az állami foglalkoztatási
szolgálatok biztosítják, hogy az EURES-portál kapcsolódjon az általuk irányított
összes – központi, regionális vagy akár helyi szintű – álláskereső
portálhoz, valamint hogy egyértelműen látható és további tájékoztatás
nélkül is kereshető legyen ezeken az oldalakon keresztül.
(2)          Az állami foglalkoztatási
szolgálatok megállapodást kötnek az ugyanazon tagállam területén
működő más foglalkoztatási szolgálatokkal annak érdekében, hogy az
(1) bekezdésben említett alapelvek az általuk kezelt online
munkakereső eszközökre is vonatkozzanak.
(3)          A tagállamok az állami
foglalkoztatási szolgálatok által kezelt, munkaközvetítők által használt
belső eszközökben az EURES-portál által elérhetővé tett valamennyi állásajánlathoz,
álláspályázathoz és önéletrajzhoz ugyanolyan hozzáférést biztosítanak, mint az
említett eszközökben tárolt nemzeti adatok bármelyikéhez.
(4)          Az (1) és
(3) bekezdésben említett alapelveket az érintett EURES-partnerek is
alkalmazzák, az e szervezetek által a 9. cikk (1) bekezdése
értelmében hozott döntés alapján.
(5)          A tagállamok létrehoznak egy
„nemzeti csomópontot”, melynek célja, hogy az EURES-portálra továbbítsa azokat
az állásajánlatokkal, álláspályázatokkal és önéletrajzokkal kapcsolatos
információkat, amelyeket olyan szervezetek bocsátottak rendelkezésre, amelyek készek
ezeket az információkat az EURES-portálon is megosztani.
(6)          A tagállamok igyekeznek
egyablakos megoldásokat kidolgozni a határ menti ingázókkal és az olyan
határokon átnyúló régiókban működő munkáltatókkal folytatott
kommunikáció elősegítésére, ahol az érintett tagállamok együttesen
szükségesnek ítélik konkrét együttműködési és szolgáltatási struktúrák
létrehozását.
16. cikk
Automatizált megfeleltetés a közös informatikai platformon
(1)          Az Európai Bizottság
kidolgozza a készségek, kompetenciák, képesítések és foglalkozások európai
osztályozási rendszerét. Ez az osztályozási rendszer elősegíti az Európai
Unióban az online álláskeresést azáltal, hogy az EURES-portálon lehetővé
teszi az álláshelyek és a jelentkezők megfeleltetését, a készséghiányok
felismerését, a képesítések elismerését és pályaorientációs tanácsadás
nyújtását.
(2)          A tagállamok
együttműködnek egymással és az Európai Bizottsággal a nemzeti rendszerek
és az (1) bekezdésben említett osztályozás közötti átjárhatóság
megteremtésében.
(3)          E célból 2017. január 1-jéig
minden tagállam kezdeti jegyzéket készít valamennyi nemzeti, regionális és
ágazati osztályozásnak az (1) bekezdésben említett osztályozással
történő megfeleltetéséről, majd az említett jegyzéket annak
használatba vétele után egy, az Európai Koordinációs Iroda által rendelkezésre
bocsátott alkalmazás segítségével rendszeresen frissíti, hogy az lépést tartson
a toborzási szolgáltatások alakulásával.
(4)          A Bizottság technikai
segítséget nyújt azoknak a tagállamoknak, amelyek úgy döntenek, hogy a nemzeti
osztályozási rendszerekről áttérnek az (1) bekezdésben említett
osztályozásra.
(5)          A Bizottság végrehajtási
aktusok formájában elfogadja a (1) bekezdésben említett osztályozási
rendszer működéséhez szükséges technikai előírásokat és formátumokat.
Ezeket a végrehajtási aktusokat a Bizottságnak a 34. cikk
(3) bekezdésében említett vizsgálati eljárással összhangban kell
elfogadnia.
17. cikk
A munkavállalók és a munkáltatók hozzáférését elősegítő
mechanizmusok
(1)          Az állami foglalkoztatási
szolgálatok biztosítják a szolgáltatásaikat igénybe vevő – azaz
álláspályázataikat és/vagy önéletrajzukat náluk közzétevő – munkavállalók
számára, hogy igény esetén segítséget nyújtanak az EURES-portálon történő
regisztrációjukhoz a 15. cikk (5) bekezdésében említett „nemzeti
csomópont” alkalmazásával.
(2)          Az állami foglalkoztatási
szolgálatok hasonló – az EURES-portálon munkáltatóként való regisztráció
megkönnyítésére irányuló – mechanizmust hoznak létre azon munkáltatók számára,
amelyek nemzeti szinten közvetlenül a szolgálatok álláskereső portálján
vagy a tagállamok által támogatott más platformok segítségével teszik közzé
állásajánlataikat.
(3)          Az (1) és (2)
bekezdésben említett alapelveket az érintett EURES-partnerek is alkalmazzák, az
e szervezetek által a 9. cikk (1) bekezdése értelmében hozott döntés
alapján.
(4)          A munkavállalók és a
munkáltatók számára hozzáférést kell nyújtani az érintett adatok frissítésének,
módosításának és visszavonásának módjára, időpontjára és helyére vonatkozó
általános információkhoz.
IV. FEJEZET
TÁMOGATÁSI SZOLGÁLTATÁSOK
18. cikk
Alapelvek
(1)          A tagállamok biztosítják,
hogy a munkavállalók és munkáltatók nemzeti szinten hozzáférjenek a támogatási
szolgáltatásokhoz.
(2)          A tagállamok támogatják e
szolgáltatások nemzeti szintű, koordinált megközelítésének kidolgozását.
(3)          A tagállamok a
következőképpen biztosítják a 20–23. cikkben említett támogatási
szolgáltatások EURES-partnerek révén történő nyújtását:
a)       az
érintett tagállam állami foglalkoztatási szolgálatai révén, a 10. cikknek
megfelelően;
b)      az
érintett tagállam állami foglalkoztatási szolgálatainak felelőssége alatt
eljáró szervezetek révén, felhatalmazás, kiszervezés vagy az ezen állami
foglalkoztatási szolgálatokkal vagy más szervekkel az említett szervezetek
által nyújtott szolgáltatásokat érintően kötött egyedi megállapodások
alapján;
c)       egy
vagy több EURES-partner révén vagy
d)      az
a)–c) pontban leírtak kombinációjával.
(4)          A 20–23. cikkben
említett támogatási szolgáltatásokat minden tagállamban legalább a
(3) bekezdés a) vagy b) pontjában említett szervezeteknek biztosítaniuk
kell.
(5)          A munkavállalók számára a
20., 22. és 23. cikkben leírt támogatási szolgáltatásokat és a 17. cikk
(1) bekezdésében említett, az EURES-portálra való regisztrációhoz nyújtott
segítséget díjmentesen kell biztosítani.
(6)          A munkáltatóknak nyújtott, a
21. és 22. cikkben említett támogatási szolgáltatások, valamint a 17. cikk
(2) bekezdésében említett, az EURES-portálra való regisztrációhoz nyújtott
segítség azonban díjköteles lehet. Amennyiben díjat szabnak ki, a díj
megállapításakor nem tehetnek különbséget az EURES-szolgáltatások és az
érintett szervezett által nyújtott hasonló szolgáltatások között.
(7)          Az érintett
EURES-partnereknek a rendelkezésükre álló információs csatornákon keresztül
egyértelműen tájékoztatniuk kell a munkavállalókat és a munkáltatókat az
általuk nyújtott támogatási szolgáltatásokról és arról, hogy ezek a
szolgáltatások hol és hogyan érhetők el, valamint a szolgáltatásnyújtás
körülményeiről. Ezeket az információkat közzéteszik az EURES-portálon.
19. cikk
Az alapvető információkhoz való hozzáférés
(1)          A tagállamok biztosítják,
hogy a foglalkoztatási szolgálatoktól ügyfélszolgáltatásokat kérő
munkavállalók és munkáltatók megkapják a mobilitási támogatással kapcsolatosan
nemzeti szinten rendelkezésre álló alapvető információkat, vagy hogy
felhívják a figyelmüket ezekre, és hogy az ilyen információk
a)       kiterjedjenek
legalább az EURES-portál és az EURES-hálózat létezésére, a nemzeti szinten
érintett EURES-partnerek elérhetőségére, az általuk használt toborzási csatornákkal
kapcsolatos információkra (elektronikus szolgáltatások, személyre szabott
szolgáltatások, a kapcsolattartó pontok helye) és a releváns weboldalak címére,
és hogy
b)      könnyen
hozzáférhető és felhasználóbarát módon legyenek elérhetők.
(2)          A tagállamok egyedi
tájékoztatást nyújtanak a határ menti ingázóknak azokban a határokon átnyúló
régiókban, ahol az érintett tagállamok együttesen szükségesnek ítélik meg
konkrét együttműködési és szolgáltatási struktúrák létrehozását.
(3)          Az Európai Koordinációs Iroda
támogatja az alapvető információk e cikk keretében történő
kidolgozását, és segít a tagállamoknak a megfelelő nyelvi lefedettség
biztosításában.
20. cikk
A munkavállalóknak nyújtott támogatási szolgáltatások
(1)          Az érintett EURES-partnerek
proaktív módon felajánlják az összes álláskereső munkavállaló számára az e
cikkben meghatározott szolgáltatásokhoz való hozzáférés lehetőségét. Adott
esetben ezt a felajánlást az álláskeresés folyamán megismétlik.
(2)          Amennyiben a munkavállalók
további támogatást kérnek, az érintett EURES-partnerek információkat és
útmutatást nyújtanak az egyéni foglalkoztatási lehetőségekről, és
különösen az alábbi szolgáltatásokat ajánlják fel számukra:
a)       tájékoztatás
az élet- és munkakörülményekről vagy segítségnyújtás ilyen információk
megszerzésében;
b)      tájékoztatás
az érvényben lévő munkaerő-piaci intézkedésekről és az ezekhez
való hozzáférés módjáról;
c)       kérés
esetén segítségnyújtás az álláspályázatok és önéletrajzok megfogalmazásában,
hogy azok megfeleljenek a 14. cikk (8) bekezdésében és a
16. cikk (5) bekezdésében említett európai technikai
előírásoknak és formátumoknak;
d)      szükség
esetén segítségnyújtás az álláspályázatoknak a megfelelő nemzeti
álláskereső portálokra és az EURES-portálra való feltöltésében;
e)       adott
esetben az egyéni cselekvési terv részeként az Unión belüli lehetséges
munkaközvetítés nyomon követése;
f)       adott
esetben átirányítás egy másik EURES-partnerhez.
(3)          Amennyiben a munkavállalók
további támogatást kérnek, és az EU-n belüli kiközvetítés sikere ésszerűen
valószínűsíthető, az érintett EURES-partnerek további álláskeresési
támogatást nyújtanak, például segítenek a megfelelő állásajánlatok
kiválasztásában, az álláspályázatok és önéletrajzok megfogalmazásában és a más
tagállamokban kínált állásajánlatokkal kapcsolatosan fordítás elkészítésében
és/vagy felvilágosítás kérésében.
(4)          Amennyiben az e cikk alapján
nyújtott szolgáltatások eredményeképpen egy munkavállalót egy másik tagállamban
foglalkoztatnak, az érintett EURES-partnerek megadják az érintett személynek a
célországban működő olyan szervezetek elérhetőségét, amelyek a
munkahely betöltése után számára segítséget nyújthatnak.
21. cikk
A munkáltatóknak nyújtott támogatási szolgáltatások
(1)          Az érintett EURES-partnerek
információkat és útmutatást nyújtanak azoknak a munkáltatóknak, amelyek más
tagállamokból kívánnak munkavállalókat toborozni, és főként az alábbi
szolgáltatásokat ajánlják fel számukra:
a)       tájékoztatás
az említett munkavállalók foglalkoztatása esetén érvényes szabályokról;
b)      az
EURES-hálózat és az EURES-portálon található önéletrajz-adatbázis – mint az
álláslehetőségek betöltését segítő eszközök – használatának
ösztönzése;
c)       tájékoztatás
és útmutatás nyújtása azokkal a tényezőkkel kapcsolatban, amelyek
elősegíthetik a munkavállalók toborzását és beilleszkedését;
d)      kérés
esetén európai álláskeresők számára érthető tájékoztatás és útmutatás
nyújtása konkrét álláshelyek egyedi betöltési feltételeinek meghatározásával
kapcsolatban;
e)       kérés
esetén segítségnyújtás az állásajánlatok megfogalmazásában, hogy azok
megfeleljenek a 14. cikk (8) bekezdésében és a 16. cikk
(5) bekezdésében említett európai technikai előírásoknak és
formátumoknak;
f)       szükség
esetén segítségnyújtás az EURES-portálon munkáltatóként történő
regisztrációban;
g)      adott
esetben átirányítás egy másik EURES-partnerhez.
(2)          Amennyiben a munkáltatók
további támogatást kérnek, és az EU-n belüli munkaközvetítés sikere
ésszerűen valószínűsíthető, az érintett EURES-partnerek további
támogatást nyújtanak, például segítenek a megfelelő jelöltek
előválogatásában és az egyes álláspályázatokkal kapcsolatos fordítások
elkészítésében és/vagy felvilágosítás kérésében.
(3)          Amennyiben az e cikk alapján
nyújtott szolgáltatások eredményeképpen egy másik tagállamból származó munkavállaló
felvételére kerül sor, az érintett EURES-partnerek megadják az érintett
munkáltatónak a más tagállamokból újonnan felvett munkavállalók
beilleszkedésében segítséget kínáló szervezetek elérhetőségét.
(4)          Az állami foglalkoztatási
szolgálatok igyekeznek megállapodásokat kötni az ugyanazon tagállam területén
működő más foglalkoztatási szolgálatokkal annak érdekében, hogy
a)       ösztönözzék
a tagállam területén a munkáltatók EURES-hálózatban való regisztrációját és az
európai közvetítés közös platformjának használatát;
b)      megosszák
egymással a más tagállamokból származó munkavállalók toborzása iránt
érdeklődő munkáltatók számára nyújtott támogatási szolgáltatásokkal
kapcsolatos információkat és bevált gyakorlatokat.
22. cikk
A munkahely betöltését követő segítségnyújtás
(1)          Az érintett EURES-partnerek a
munkavállalók és munkáltatók kérésére általános tájékoztatást nyújtanak a
munkahely betöltése utáni segítségnyújtásról – például az interkulturális
kommunikációs képzésekről, a nyelvtanfolyamokról és a beilleszkedés
támogatásáról – és arról, hol lehet ilyen segítséget igénybe venni.
(2)          A 18. cikk (5)
bekezdésétől eltérve az EURES-partnerek számára fennáll a lehetőség,
hogy az (1) bekezdésben említett támogatást díj ellenében nyújtsák a
munkavállalóknak.
23. cikk
A szociális biztonsággal kapcsolatos információkhoz és szolgáltatásokhoz
való hozzáférés támogatása
(1)          A tagállamok biztosítják az e
rendelet keretében nyújtott támogatási szolgáltatások és az illetékes hatóságok
által a szociális biztonság terén nyújtott szolgáltatások összehangolását.
(2)          Az (1) bekezdés
alkalmazásában a tagállamok támogatják az integrált online hozzáférés
fejlesztését, amely a munkavállalók, a határ menti ingázók és a munkáltatók
elsődleges információforrása lehet.
(3)          A munkavállalók, a határ
menti ingázók és a munkáltatók kérésére az érintett EURES-partnerek általános
tájékoztatást adnak a szociális biztonsággal kapcsolatos jogokról, és
vállalják, hogy a konkrét információkéréseket továbbítják az illetékes
hatóságokhoz és szükség esetén más olyan szervekhez, amelyek támogatják a
munkavállalókat a szabad mozgás keretében őket megillető jogok
gyakorlásában.
24. cikk
Nemzeti munkaerő-piaci intézkedésekhez való hozzáférés
A tagállamok nem korlátozhatják a nemzeti
munkaerő-piaci intézkedésekhez való hozzáférést csupán azzal az indokkal,
hogy a munkavállaló a támogatást arra használja fel, hogy egy másik tagállam
területén találjon munkát.
V. FEJEZET
A MOBILITÁSI SZAKPOLITIKÁKKAL FENNÁLLÓ KAPCSOLAT
25. cikk
A mobilitási hullámokkal és mintákkal kapcsolatos információcsere
A Bizottság és a tagállamok az Eurostat
statisztikái és a rendelkezésre álló nemzeti adatok alapján nyomon követik az Unióban
megfigyelhető munkavállalói mobilitási hullámokat és mintákat.
26. cikk
A tagállamok közötti információcsere
(1)          Minden tagállam köteles
főként az alábbiakkal kapcsolatban információkat gyűjteni és
elemezni:
a)       munkaerőhiány
és ‑túlkínálat a nemzeti és ágazati munkaerőpiacokon, valamint annak
megállapítása, hogy e problémákat milyen mértékben enyhítheti a munkavállalói
mobilitás;
b)      nemzeti
szintű EURES-tevékenységek;
c)       az
EURES-hálózat helyzete a toborzási szolgáltatások nemzeti szintű piacán.
(2)          A nemzeti koordinációs irodák
feladata az információk EURES-hálózaton belüli megosztása és a közös elemzésben
való részvétel.
(3)          Az információcserét és a
közös elemzést figyelembe véve a tagállamok foglalkoztatáspolitikájuk szerves
részeként mobilitási szakpolitikákat dolgoznak ki. Ezek a mobilitási
szakpolitikák keretet adnak ahhoz, hogy a tagállamok végrehajthassák a
28. cikkben említett programozást.
(4)          Az Európai Koordinációs Iroda
olyan eljárásokat hoz létre, és olyan gyakorlati intézkedéseket hoz, amelyek
előmozdítják a nemzeti koordinációs irodák közötti információcserét és a
közös elemzés kialakítását.
27. cikk
A támogatási szolgáltatásokkal kapcsolatos információcsere
(1)          Az EURES-hálózatban részt
vevő, a 4. cikkben említett valamennyi szervezet megosztja és
kicseréli az egyes tagállamokban jellemző élet- és munkakörülményekkel, az
érvényes igazgatási eljárásokkal és a más tagállamokból származó
munkavállalókra vonatkozó szabályokkal kapcsolatos információkat, és ezáltal
útmutatást ad a munkavállalók és a munkáltatók számára.
(2)          Emellett megosztják egymással
a tagállamokban fennálló helyzettel kapcsolatos információkat, amelyek
útmutatásul szolgálnak a határ menti ingázók számára.
(3)          A Bizottság végrehajtási
aktusok formájában elfogadja az ezen információk cseréjére szolgáló modelleket
és eljárásokat. E végrehajtási aktusokat a Bizottságnak a 34. cikk
(2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárásnak megfelelően
kell elfogadnia.
28. cikk
Programozás
(1)          Valamennyi nemzeti
koordinációs iroda minden évben elkészít egy munkaprogramot az adott tagállam
területén az EURES-hálózatban részt vevő szervezetek számára.
(2)          A munkaprogramok az
alábbiakat határozzák meg:
a)       az
e rendelet értelmében végrehajtandó fő tevékenységek;
b)      a
végrehajtásukra elkülönített valamennyi humán- és pénzügyi erőforrás;
c)       a
tervezett tevékenységek nyomon követésének és értékelésének módja.
(3)          A nemzeti koordinációs irodák
és az Európai Koordinációs Iroda a véglegesítést megelőzően közösen
felülvizsgálják a munkaprogramok tervezetét.
(4)          A
munkaprogram-tervezetekről az uniós szintű szociális partnerek EURES
Koordinációs Csoportokban részt vevő képviselőivel is konzultálnak.
(5)          A Bizottság végrehajtási
aktusok formájában létrehozza a programozáshoz szükséges sablonokat és
eljárásokat. E végrehajtási aktusokat a Bizottság a 34. cikk (2) bekezdésében
említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban fogadja el.
29. cikk
Adatgyűjtés és mutatók
(1)          A tagállamok biztosítják
olyan eljárások alkalmazását, amelyek a nemzeti szinten végzett
tevékenységekkel kapcsolatos adatok előállítására és gyűjtésére
szolgálnak, a közös mutatók alábbi kategóriái alapján:
a)       az
EURES-hálózat által nyújtott tájékoztatás és útmutatás, az EURES személyzete és
a munkavállalók, illetve munkáltatók közötti kapcsolatfelvételek száma alapján;

b)      az
EURES tevékenységének eredményeként történő kiközvetítés és toborzás, az
EURES személyzete által kezelt és feldolgozott állásajánlatok, álláspályázatok
és önéletrajzok száma, illetve a más tagállamokba felvett munkavállalók száma
alapján;
c)       az
ügyfelek EURES-hálózattal való elégedettségével kapcsolatos adatok, amelyek
felmérések révén is megszerezhetők.
(2)          Az Európai Koordinációs Iroda
feladata az EURES-portállal kapcsolatos adatok gyűjtése és az ezen
rendelet szerinti közvetítéssel kapcsolatos együttműködés kialakítása.
(3)          A Bizottságot a közös mutatók
továbbfejlesztése érdekében a 33. cikkben említett eljárással összhangban
fel kell hatalmazni felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
30. cikk
Végrehajtási jelentések
Az e fejezet alapján összegyűjtött információkat
figyelembe véve az Európai Bizottság kétévente jelentést nyújt be az Európai
Parlamentnek, a Tanácsnak, a Régiók Bizottságának és az Európai Gazdasági és
Szociális Bizottságnak az EU-n belüli munkavállalói mobilitásról és a
munkavállalók számára az EUMSZ 46. cikke értelmében a szabad mozgás
gyakorlásának elősegítése céljából nyújtott szolgáltatásokról.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
31. cikk
Személyes adatok védelme
Az e rendeletben foglalt intézkedéseket a
személyes adatok védelméről szóló uniós jogszabályoknak, különösen a
személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az
ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 95/46/EK irányelvnek[23] és az ahhoz kapcsolódó
nemzeti végrehajtási intézkedéseknek, valamint a személyes adatok közösségi
intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének
védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 45/2001/EK
rendeletnek[24]
megfelelően kell végrehajtani.
32. cikk
Utólagos értékelés
Az Európai Bizottság a rendelet
végrehajtásáról és hatásairól annak hatályba lépése után öt évvel utólagos
értékelést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Régiók
Bizottságának és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak.
A Bizottság a jelentéshez jogalkotási javaslatot
mellékelhet e rendelet módosításáról.
33. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1)          A felhatalmazáson alapuló
jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás
gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg.
(2)          Az 8. és a 29. cikkben
említett felhatalmazás a Bizottságot e rendelet hatálybalépésétől vagy a
jogalkotó által meghatározott egyéb időponttól kezdve határozatlan
időre illeti meg.
(3)          A 8. és 29. cikkben
említett felhatalmazást az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban
meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában
való kihirdetését követő napon vagy a határozatban meghatározott
későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már
hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4)          A Bizottság a felhatalmazáson
alapuló jogi aktus elfogadását követően arról egyidejűleg értesíti az
Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5)          A 8. és 29. cikk alapján
elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az
értesítést követő két hónapos időtartam leteltéig sem az Európai
Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét
megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel
kifogást. Ezen időtartam az Európai Parlament vagy a Tanács
kezdeményezésére 2 hónappal meghosszabbodik.
34. cikk
Bizottsági eljárás
(1)          A Bizottságot az e rendelet
által létrehozott EURES-bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet
értelmében vett bizottságnak minősül.
(2)          Az e bekezdésre történő
hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
(3)          Az e bekezdésre történő
hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
35. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1)          A következő jogi aktusok
alábbi rendelkezései hatályukat veszítik:
a)       A
munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i
492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet II. fejezete és
38. cikke;
b)      Az
Európai Unió foglalkoztatási és társadalmi innováció programjáról és a
foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú európai Progress
mikrofinanszírozási eszköz létrehozásáról szóló 283/2010/EU határozat
módosításáról szóló, 2013. december 11-i 1296/2013/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet 23. cikke.
(2)          A hatályon kívül helyezett
jogi aktusokra történő hivatkozásokat erre a rendeletre történő
hivatkozásként kell értelmezni.
36. cikk
Alkalmazás
Ez a rendelet a tagállamokra és
állampolgáraikra vonatkozik a 492/2011/EU rendelet 2. és 3. cikkének
sérelme nélkül.
37. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését
követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               HL L 141., 2011.5.27., 1. o.
[2]               Az 1612/68/EGK tanácsi rendelet állásajánlatok és
álláspályázatok közvetítése tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2002.
december 23-i 2003/8/EK bizottsági határozatot (HL L 5., 2003.1.10.,
16. o.) hatályon kívül helyezte a 492/2011/EU rendelet végrehajtásáról
szóló, 2012. november 26-i 2012/733/EU bizottsági végrehajtási határozat (HL L
328., 2012.11.28., 21. o.). Ez a határozat 2014. január 1-jén lép
hatályba.
[3]               COM(2013) 430.
[4]               OECD Economic Surveys: European Union, 2012. március (http://www.oecd-ilibrary.org/economics/oecd-economic-surveys-european-union-2012_eco_surveys-eur-2012-en).
[5]               Ez a számadat nem vonatkozik azokra a munkavállalókra,
akik az egyik tagállamban laknak, és egy másikban dolgoznak (határ menti
ingázók).
[6]               Negyedéves áttekintés az uniós foglalkoztatásról és
társadalmi helyzetről, 2013. június, a Gallup World felmérésének adatai
alapján.
[7]               A 0,29 %-os éves arány alkalmazása a teljes
munkaerőre (241 millió).
[8]               A Gallup World által a következő 12 hónapban
költözni tervező személyek arányával kapcsolatban végzett felmérés
adatainak – 2011-ben és 2012-ben 1,2 % – alkalmazása a teljes
munkaerőre (241 millió).
[9]               337. Eurobarométer tematikus felmérés: Földrajzi és
munkaerő-piaci mobilitás (2009)
[10]             COM(2013) 269 final.
[11]             COM(2013) 837 final.
[12]             COM(2012) 173 final.
[13]             HL L 328., 2012.11.28., 21. o.
[14]             HL L 5., 2003.1.10., 16. o.
[15]             COM(2010) 731 végleges.
[16]             Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 11-i 1296/2013/EU
rendelete az Európai Unió foglalkoztatási és szociális innovációs programjáról
és a foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú európai Progress
mikrofinanszírozási eszköz létrehozásáról szóló 283/2010/EU határozat
módosításáról (HL L 347., 2013.12.20., 238. o.)
[17]             HL C […]., […]., […]. o.
[18]             HL C […]., […]., […]. o.
[19]             HL L 141., 2011.5.27., 1. o.
[20]             Különösen a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában
az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995.
október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281.,
1995.11.23., 31. o.) és a személyes adatok közösségi intézmények és
szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének
védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000.
december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 8.,
2001.1.12., 1. o.).
[21]             HL L 141., 2011.5.27., 1. o.
[22]             COM(2013) 236 final.
[23]             HL L 281., 1995.11.23., 31. o.
[24]             HL L 8., 2001.1.12., 1. o.
MELLÉKLET

1.
Szolgáltatásnyújtás

1.
Olyan megfelelő mechanizmusok és eljárások
megléte, amelyek az alkalmazandó foglalkoztatási előírások és jogi
követelmények – köztük a hatályos adatvédelmi jogszabályok, valamint az
állásajánlatokkal kapcsolatos adatokra vonatkozó követelmények és
előírások – teljes mértékű betartásának ellenőrzésére és
biztosítására szolgálnak
2.
Az e rendeletben említett közvetítési és/vagy
támogatási szolgáltatások (adott esetben a szervezet döntése alapján) nyújtásának
bizonyítottan meglévő képessége
3.
Szolgáltatások több csatornán – de legalább a
szervezet hozzáférhető weboldalán – keresztül történő nyújtásának
képessége
4.
Képesség arra, hogy a munkavállalókat és
munkáltatókat más EURES-partnerekhez és/vagy olyan szervekhez irányítsák át,
amelyek a munkavállalók szabad mozgása tekintetében tapasztalattal rendelkeznek
5.
Annak megerősítése, hogy a szervezet tartja
magát a munkavállalók számára nyújtott EURES-szolgáltatások ingyenességének elvéhez

2.
Az EURES-hálózatban való részvétel

1.
Képesség az adatok kellő időben és
megbízható módon történő átadására
2.
A közvetítés és az információcsere e rendelet
szerinti technikai előírásainak és formátumainak betartására irányuló
kötelezettségvállalás
3.
Képesség és kötelezettségvállalás arra, hogy a szervezet
a nemzeti koordinációs irodát tájékoztatja az e rendelet szerinti szolgáltatásnyújtással
és teljesítménnyel kapcsolatban
4.
Megfelelő humánerőforrások biztosítása
vagy arra irányuló kötelezettségvállalás a szervezet által EURES-partnerként
ellátni kívánt földrajzi vagy intézményi megbízatásnak megfelelően
5.
Kötelezettségvállalás a személyzetet érintő
minőségbiztosításra és a személyzet közös képzési programban való
részvételre történő regisztrálására.