				|

		52013PC0075

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a termékek piaci felügyeletéről és a 89/686/EK és a 93/15/EK irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, az 1999/5/EK, a 2000/9/EK, a 2000/14/EK, a 2001/95/EK, a 2004/108/EK, a 2006/42/EK, a 2006/95/EK, a 2007/23/EK, a 2008/57/EK, a 2009/48/EK, a 2009/105/EK, a 2009/142/EK, a 2011/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint a 305/2011/EU, a 764/2008/EK és a 765/2008/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról /* COM/2013/075 final - 2013/0048 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT ÁLTALÁNOS HÁTTERE
Az Európai Uniónak a lehető legnagyobb
hatékonysággal működő egységes piacra van szüksége ahhoz, hogy
gazdasága újra megerősödjön. Az Európai Unió működéséről szóló
szerződésben (a továbbiakban: az EUMSZ) lefektetett, a belső piac
négy alapszabadsága közül az áruk szabad mozgása a legfejlettebb és ez
érvényesül a leghatékonyabban. Nem elégedhetünk meg azonban az eddig elvégzett
munkával. A legtöbb termék tekintetében ugyan harmonizációs szabályokat[1] vezettek be, és az EUMSZ szabad
mozgásra vonatkozó rendelkezései – melyeket a kölcsönös elismerés elve egészít
ki – megfelelő mértékben szabályozzák a fennmaradó területeket. Azonban
egy megfelelő jogi keret is csak annyira hatékony, amennyire az azt
alkalmazók megengedik. A felelős gazdasági szereplők mellett – akik
felkészültek arra, hogy a törvénynek való megfelelés érdekében változtassanak
módszereiken és viseljék ennek költségeit – mindig lesznek olyan
kereskedők, akik nem az egyenes utat választják vagy megkerülik a
szabályokat azért, hogy könnyű pénzhez jussanak, illetve
versenyelőnyre tegyenek szert.
E tisztességtelen gyakorlatok nemcsak hogy
torzítják az egységes piacot – csökkentve annak hatékonyságát és kárt okozva a
fogyasztóknak és a vállalkozásoknak – azon kereskedők hátrányára, akiket
mi ösztönözni kívánunk, hanem a jogszabályaink által védeni hivatott közérdeket
is sértik. A pénzügyi terhen túl az európai polgárok potenciálisan veszélyes
termékeknek is ki vannak téve. Mindez veszélyezteti a környezetet, és alááshatja
a közbiztonságot is.
A választ a piacfelügyeletben rejlik. Ha a piaci
igények megbízható felmérésén alapuló, magas színvonalú jogszabályok jelentik az
érem egyik oldalát, akkor a másik oldalt a piacfelügyelet képviseli. Ennek
lehetővé kell tennie a nem biztonságos vagy más módon ártalmas termékek beazonosítását,
azok piactól való távoltartását és onnan történő kivonását, továbbá a gátlástalan,
akár bűncselekményt is elkövető szereplők büntetését. Emellett
hatásos visszatartó erővel kell rendelkeznie.
A piacfelügyelet nem tartott lépést az uniós
szabályozási keret fejlődésével. Egy olyan egységes piacon, ahol az áruk 27
(és egyes ágazatokban 32)[2]
ország területén mozognak szabadon, a piacfelügyeletnek jól koordináltnak és
számos területen gyors válaszadásra képesnek kell lennie. Az elmúlt évtizedben
történtek előrelépések, különösen az általános termékbiztonságról szóló – amelyet
2004-ig kellett átültetni – 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[3] végrehajtása, valamint a
termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet
előírásainak megállapításáról szóló 765/2008/EK rendelet[4] 2010-es hatálybalépése
tekintetében. A piacfelügyeleti szabályok és a különböző uniós
jogszabályokban (az általános termékbiztonságról szóló irányelv, a 765/2008/EK
rendelet és az ágazatspecifikus uniós harmonizációs jogszabályok) a gazdasági
szereplőkre vonatkozóan előírt kötelezettségek közötti átfedés
azonban mind a gazdasági szereplők, mind a nemzeti hatóságok körében
zavart okozott, és jelentősen gátolta az uniós piacfelügyeleti tevékenység
hatékonyságát.
E javaslat célja a piacfelügyeleti szabályozási
keret egyszerűsítése a nem élelmiszer jellegű termékek terén.
Egyetlen, az összes ágazatban horizontálisan alkalmazandó jogi eszközben
egyesíti az általános termékbiztonságról szóló irányelv, a 765/2008/EK rendelet
és számos uniós harmonizációs jogszabály piacfelügyeletre vonatkozó szabályait.
A nemzeti hatóságok által tett piacfelügyeleti
intézkedéseknek jelentős hatása van a kis- és középvállalkozásokra. Sajátos
helyzetüket ezért különösen azon intézkedések kapcsán kell figyelembe venni,
amelyek további adminisztratív terhet jelenthetnek.
E javaslat a „termékbiztonsági és piacfelügyeleti
csomag” része, amely egy, a fogyasztási cikkek biztonságosságára vonatkozó (az
általános termékbiztonságról szóló irányelv helyébe lépő)
rendelettervezetet és egy, a 2013–2015-ös időszakra vonatkozó többéves
piacfelügyeleti cselekvési tervet is tartalmaz. Azt követően, hogy az
egységes piaci intézkedéscsomag (2011)[5]
az általános termékbiztonságról szóló irányelv felülvizsgálatát és a többéves
piacfelügyeleti cselekvési terv elkészítését a növekedést és a
munkahelyteremtést elősegítő kezdeményezésekként határozta meg, a
Bizottság – az Európai Parlament, az ipari érdekelt felek és a közigazgatás
felhívására beérkező kérésekre válaszul – e javaslattal egészítette ki a
piacfelügyeleti szabályozás másik két kezdeményezését. A 2012-ben elfogadott
második egységes piaci intézkedéscsomag[6]
megerősíti, hogy a „termékbiztonsági és piacfelügyeleti csomag”
kulcsszerepet játszik az „Unióban mozgó áruk biztonságának a termékbiztonsági
és piacfelügyeleti szabályok nagyobb összhangja és végrehajtása révén
történő javítása terén”.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT
KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK
2009 és 2011 között a Bizottság széleskörű
nyilvános konzultációt tartott az általános termékbiztonságról szóló irányelv
felülvizsgálatáról (további részletekért lásd a fogyasztói termékek
biztonságosságáról szóló rendeletjavaslatot). Az egyik fő érdemi terület a
piacfelügyeleti együttműködés és koordináció fejlesztéséhez kapcsolódik, a
RAPEX működését is beleértve.
A nyilvános konzultációs folyamat és az érdekelt
felekkel folytatott párbeszéd egyik eredményeként a piacfelügyeleti szabályok a
jelenlegi általános termékbiztonságról szóló irányelvből átkerültek a szóban
forgó irányelv felülvizsgálatára vonatkozó javaslattal egyetemben kidolgozandó
és elfogadásra kerülő, új, a piacfelügyeletről szóló önálló rendeletbe.
A Bizottság által készített hatásvizsgálat tehát
egyaránt vonatkozik az általános termékbiztonságról szóló irányelv
felülvizsgálatára és e javaslatra.
A Bizottság hatásvizsgálati testülete 2012
szeptemberében kedvező véleményt adott.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Fő elemek
Az új rendelet átfogó célja, hogy a hatékonyabb
működés érdekében az uniós piacfelügyeleti keretet egyszerűbbé tegye
annak fő felhasználói, így a piacfelügyeleti hatóságok és a gazdasági
szereplők számára. Az érintett termékkategóriáktól függően jelenleg
különböző termékértékelési követelményeket és eljárásokat kell alkalmazni.
A piacfelügyeleti hatóságoknak – anélkül, hogy szükségtelenül bonyolult
tényezők akadályoznák őket – képesnek kell lenniük értékelni a
termékek jelentette veszélyt, és hatékonyan megosztaniuk munkájuk eredményét.
Az új rendelet felszámolja az átfedéseket,
megszünteti a jogszabályok közötti hézagokat, csökkenti a termékek minimális
osztályokba való besorolásának szükségességét és a lehetőségekhez mérten
magába olvasztja az összes termékre alkalmazandó szabályokat és eljárásokat.
Ennek eredményeképp a tagállamokban a piacfelügyeleti szabályok egységesebbé
válnak, ami hatékonyabb védelmet biztosít a fogyasztók és a többi felhasználó számára,
egységesebb kereskedelmi feltételeket teremt a gazdasági szereplők részére,
csökkenti az adminisztratív terheket és gondoskodik a piacfelügyeleti hatóságok
között jobb információcseréről és munkamegosztásról. Ez különösen a
gazdasági válságot figyelembe véve fontos, és hozzájárul a belső árupiac
hatékonyabbá és versenyképesebbe tételéhez.
·
A piacfelügyeleti szabályokat tartalmazó
jogszabályok számának csökkentése
Első pillantásra felszínes célnak
tűnhet, de a jelenlegi piacfelügyeleti szabályok elszórva találhatóak meg
az általános termékbiztonságról szóló irányelvben, a 765/2008/EK rendeletben és
számos ágazatspecifikus jogszabályban (amelyek egyre nagyobb mértékben a 768/2008
határozat irányadó rendelkezésein alapulnak). Ez a „háromszintű” rendszer –
amelyet az Európai Parlament egyértelműen kritikával illetett – problémát
okoz a piacfelügyeleti hatóságoknak és a gazdasági szereplőknek egyaránt.
Az új rendelet egy szintű rendszert hoz létre, amelyben mindezen
szabályokat egyetlen eszköz tartalmazná. Ezt kiegészíthetik a megfelelő
uniós harmonizációs jogszabályban lefektetett ágazatspecifikus szabályok.
·
A jelenlegi rendszerben meglévő átfedések felszámolása
A harmonizált termékekre a 765/2008 rendeletet és
az ágazatspecifikus jogszabályokat kell alkalmazni, függetlenül attól, hogy
azokat a fogyasztói vagy professzionális felhasználásra szánták-e (vagy valószínűleg
azok fogják-e használni). Az általános termékbiztonságról szóló irányelvet
minden fogyasztói termék esetében alkalmazni kell, függetlenül azok nem
harmonizált vagy harmonizált jellegétől. Ez nyilvánvalóan átfedéseket hoz
létre a fogyasztóknak szánt vagy a valószínűleg fogyasztók által használandó
termékek tekintetében. A jelenlegi rendszer ezt bonyolult lex specialis rendelkezésekkel
próbálja kezelni, ez azonban általában véve nem hoz kielégítő eredményt.
Az új piacfelügyeleti rendelet alapján – a piacfelügyelet
tekintetében – nem kellene többet különbséget tenni a fogyasztóknak és a professzionális
felhasználóknak szánt termékek között. A harmonizált és a nem harmonizált
termékek között sem tenne különbséget, kivéve azokat az eseteket, amikor ez
egyes specifikus rendelkezések alkalmazásakor elkerülhetetlen. Az alkalmazandó
szabályok minden termékre vonatkozóan a lehető legnagyobb mértékben
azonosak lennének.
·
A RAPEX és az uniós értékelési eljárások
egymásnak való megfeleltetése
Jelenleg két különálló eljárást kell – néha párhuzamosan
is – alkalmazni, melynek keretében a tagállamoknak hivatalos értesítést kell
küldeniük a Bizottságnak és a többi tagállamnak a nemzeti szinten meghozott
piacfelügyeleti intézkedésekről. Ez a fent említett egymást átfedő
termékkategóriák különösen problematikus aspektusa. Az új rendelet értelmében a
két eljárás egyetlen eljárásban egyesül, amelyben egyes eseményekhez a többi
tagállam és a Bizottság részére megküldött egyetlen hivatalos értesítés
kapcsolódik (amelyet vagy a már bevált RAPEX riasztási rendszer, vagy a
piacfelügyeleti információs és kommunikációs rendszer útján kell megküldeni az
e rendeletben meghatározott megkülönböztetésnek megfelelően).
Az ágazatspecifikus uniós harmonizációs
jogszabályok hatálya alá tartozó termékek esetében – amennyiben a tagállamok
között nézeteltérés tapasztalható az egyik tagállam által megtett intézkedések
tekintetében – a javaslat felhatalmazná a Bizottságot annak eldöntésére, hogy
az értesítést eredetileg megküldő tagállam által meghozott intézkedések
ésszerűek, szükségesek és arányosak-e, amelyeket ekkor az egységes piac
érdekében minden tagállamnak követnie kell. A piacfelügyeleti folyamatot így véglegesen
le lehetne zárni. Ez nem terjed ki azon termékekre, amelyek nem tartoznak az
ágazatspecifikus uniós harmonizációs jogszabályok alkalmazási körébe, és az
adott jogszabályokban a termékekre vonatkozóan meghatározott alapvető
követelmények hiányában nem lehet határozatot hozni.
Sürgős helyzetekben a Bizottság
felhatalmazással rendelkezik ideiglenes vagy végleges, az Unióban következetes
fellépést igénylő intézkedések meghozatalára a súlyos veszélyt
jelentő termékek tekintetében, abban az esetben, ha a veszélyt egy vagy
több tagállam nem képes kielégítően kezelni.
·
A jogszabályok hozzáférhetőbbé és
felhasználóbarátabbá tétele
A három szintű uniós jogszabályokon
túlmenően (és a irányelvek, valamint a nemzeti végrehajtási intézkedések
esetén is), a jelenlegi piacfelügyeleti jogszabályok nem az események
időrendi sorrendjén – a veszélyt jelentő termék tekintetében
illetékes piacfelügyeleti hatóságok a felismeréstől kezdve a
kockázatértékelésen, a gazdasági szereplők részvételén, a nemzeti
hatóságok intézkedésein, a többi tagállamnak megküldött értesítésen át az
összes uniós tagállam által megtett intézkedésekig és, szükség esetén, a
Bizottság által uniós szinten végrehajtott értékelésig és döntésig – alapulnak.
Ehelyett a piacfelügyeleti hatóságoknak és a gazdasági szereplőknek a
jogszabályokból kell kikeresniük az őket közvetlenül érintő
rendelkezéseket.
Az új rendelet a piacfelügyeleti eljárás egészét
időrendben, lépcsőzetesen határozza meg. Ez olyan eseményláncot
jelenít meg, amely méltányossági szempontokra, az információ közzétételére, az
értesítésre, stb. vonatkozó lényeges rendelkezéseket tartalmaz az eljárás
minden szakaszában. Ez a megközelítés alapvető mértékben növeli a
jogszabályok hozzáférhetőségét és felhasználóbarát jellegét, valamint javítja
a hatékonyságot.
Jogalap
A javaslat az Európai Unió működéséről
szóló szerződés 33. cikkének (114) és (207) bekezdésén alapul.
Szubszidiaritás
A piacfelügyeleti tevékenységet az Unió tagállamainak
hatóságai látják el. Ez a jövőben sem fog változni. A hatékonyság
érdekében azonban a piacfelügyeleti erőfeszítéseknek az Unióban mindenütt
egységesnek kell lenniük. Ha a piacfelügyelet az Unió egyes területein más
területekhez képest „kevésbé szigorú”, gyenge pontok jönnek létre, amelyek
veszélyeztetik a közérdeket és tisztességtelen kereskedelmi feltételeket hoznak
létre. Ezen túlmenően az uniós jogszabályok által védeni kívánt közérdekre
leselkedő veszély olyan termékekhez kapcsolódik, amelyek harmadik országokból
lépnek az Unió területére. Hatékony piacfelügyeletet kell biztosítani az Unió
külső határainak teljes hosszán.
Ezért olyan uniós jogszabályokra van szükség,
amelyek egységes kötelezettségeket írnak elő az elvégzendő
tevékenységek, a rendelkezésre bocsátandó források, valamint a piacfelügyeleti
hatóságok hatáskörei és kötelezettségei tekintetében. Ennek megfelelően
együttműködési és koordinációs kötelezettséget kell előírni a
piacfelügyeletre vonatkozóan, valamint mechanizmusokat és eszközöket kell
bevezetni e törekvések lehetővé tétele és megkönnyítése érdekében. A
szankciókat, a finanszírozást és a jelentéstételt is uniós szinten kell
meghatározni.
Arányosság
Az arányosság elvével összhangban a javasolt
módosítások nem lépik túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket.
A rendelet által bevezetett módosítások nem rónak szükségtelen terhet vagy
költséget az iparra, különös tekintettel a kis- és középvállalkozásokra,
illetve a hatóságokra. A meglévő jogi keretre vonatkozó számos változtatás
egyértelműségének és alkalmazhatóságának növeléséhez kapcsolódik anélkül,
hogy a költségekre vonatkozóan új követelményeket támasztana. Abban az esetben,
ha a módosítások jelentős hatást gyakorolnak a terhekre és a költségekre,
a hatáselemzés feltünteti, hogy ez a legarányosabb válasz az azonosított
problémára.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
A meglévő vagy javasolt programok már
tartalmazzák a költségvetési hatásokat, és tiszteletben tartják a Bizottság új
többéves pénzügyi keretre vonatkozó javaslatát. A kezdeményezés finanszírozása
a meglévő források átcsoportosításával történik. A részleteket az e
javaslathoz csatolt pénzügyi kimutatás tartalmazza.
2013/0048 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a termékek piaci felügyeletéről és a
89/686/EK és a 93/15/EK irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a
97/23/EK, az 1999/5/EK, a 2000/9/EK, a 2000/14/EK, a 2001/95/EK, a 2004/108/EK,
a 2006/42/EK, a 2006/95/EK, a 2007/23/EK, a 2008/57/EK, a 2009/48/EK, a
2009/105/EK, a 2009/142/EK, a 2011/65/EU európai parlamenti és tanácsi
irányelv, valamint a 305/2011/EU, a 764/2008/EK és a 765/2008/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 33. cikke (114)
és (207) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamenteknek való továbbítását követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[7],
az európai adatvédelmi biztossal való
konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       A termékek Unión belüli
szabad mozgásának garantálása érdekében biztosítani kell, hogy azok
megfeleljenek az olyan közérdekek magas szintű védelmére vonatkozó
követelményeknek, mint általában az egészség és a biztonság, a munkahelyi
egészség és biztonság, a fogyasztók védelme és a környezetvédelem, valamint a
közbiztonság. Ezen érdekek megfelelő védelme és az uniós árupiacon a
tisztességes versenyhez szükséges feltételek megteremtése érdekében e
követelmények határozott megerősítésére van szükség. Ezért a
piacfelügyeletre és az Unióba a harmadik országokból belépő termékek ellenőrzésére
vonatkozóan szabályokat kell alkotni.
(2)       Az e rendelet hatálya alá
tartozó piacfelügyeleti tevékenységek nem irányulhatnak kizárólag az
egészségvédelemre és a biztonságra, hanem azon uniós jogszabályok végrehajtása
tekintetében is alkalmazhatónak kell lenniük, amelyek más közérdeket kívánnak
védeni, például a mérés pontosságára, az elektromágneses összeférhetőségre
és az energiahatékonyságra vonatkozó szabályozás révén.
(3)       A piacfelügyelet terén a
szabályok és az elvek átfogó keretét kell létrehozni, amely nem érintheti az
olyan közérdek, mint az egészség és a biztonság, a fogyasztóvédelem és a
környezetvédelem védelmére szolgáló meglévő uniós jogszabályok lényeges
szabályait, de hatékonyabbá kell tenni azok működését.
(4)       A termékek forgalmazása
tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról
szóló 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[8] elfogadására egy olyan
piacfelügyeleti keret létrehozása érdekében került sor, amely kiegészíti és
támogatja a piacfelügyelettel kapcsolatos meglévő uniós rendelkezéseket és
e rendelkezések végrehajtását.
(5)       A közösségi harmonizációs
jogszabályok egyenértékű és konzisztens végrehajtása biztosításának
céljából a 765/2008/EK rendelet közösségi piacfelügyeleti keretet vezet be,
meghatározva mind a minimumkövetelményeket a tagállamok által elérendő
célkitűzések szempontjából, mind egy közigazgatási együttműködési
keretet, ideértve a tagállamok közötti információcserét is.
(6)       Az általános
termékbiztonságról szóló, 2001. december 3-i 2001/95/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv[9]
szabályokat határoz meg a fogyasztási cikkek biztonsága tekintetében. A 765/2008/EK
rendelet fenntartotta a lehetőséget arra, hogy a piacfelügyeleti
hatóságok, ezen irányelvnek megfelelően, specifikusabb intézkedéseket
hozzanak.
(7)       Az általános
termékbiztonságról és piacfelügyeletről szóló irányelv felülvizsgálatára
vonatkozó 2011. március 8-i állásfoglalásában[10]
az Európai Parlament megállapítja, hogy kizárólag egyetlen rendelet biztosíthat
egységes piacfelügyeleti rendszert az összes termék tekintetében, és ennek
érdekében sürgeti a Bizottságot egy egyetlen aktuson alapuló, a 2001/95/EK
irányelvet és a 765/2008/EK rendeletet egyaránt lefedő, az összes termékre
vonatkozó egységes piacfelügyeleti rendszer létrehozására.
(8)       E rendeletnek ezért a 765/2008/EK
rendelet, a 2001/95/EK irányelv és a piacfelügyelettel kapcsolatos számos más
ágazatspecifikus uniós harmonizációs jogszabály rendelkezéseit egyetlen olyan
jogszabályban kell egyesítenie, amely mind a harmonizált, mind a nem
harmonizált uniós jogszabályok tárgyát képező termékekre vonatkozik,
függetlenül attól, hogy a termékeket fogyasztói vagy professzionális használatra
szánták-e, illetve valószínűleg erre fogják-e használni.
(9)       Az élelmiszerlánc termékei és
eljárásai tekintetében alkalmazandó uniós jogszabályok – különösen a takarmány
és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére
vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés
ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági
ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK rendelet[11] – az élelmiszer- és
takarmányjognak, az állategészségügyre és állatjólétre, a géntechnológiával
módosított szervezetekre, a növényegészségügyre és növényszaporító anyagokra, a
növényvédő szerekre és peszticidekre vonatkozó szabályoknak való
megfelelés ellenőrzésére szolgáló hivatalos ellenőrzések és egyéb
ellenőrzési tevékenységek elvégzésének átfogó keretét hozzák létre. Ezért
ezeket a területeket e rendelet alkalmazási köréből ki kell zárni.
(10)     A gyógyszerekre, az
orvostechnikai, az in vitro diagnosztikai orvostechnikai eszközökre és a humán
eredetű anyagokra vonatkozó uniós jogszabályok különleges rendelkezéseket
tartalmaznak a forgalomba hozatal utáni biztonság elsősorban az
ágazatspecifikus gondosságon és a piacfelügyeleti rendszereken alapuló
biztosítása érdekében. Ezeket a termékeket is ki kell zárni e rendelet
alkalmazási köréből, az uniós piacra belépő áruk ellenőrzésére
vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyeket abban az esetben kell
alkalmazni, ha a vonatkozó uniós jogszabály a határellenőrzések
megszervezésére vonatkozóan nem tartalmaz különleges szabályokat.
(11)     A szállítható nyomástartó
berendezésekről szóló, 2010. június 16-i 2010/35/EU irányelvet[12] nemcsak az új szállítható
nyomástartó berendezésekre kell alkalmazni a piacon való hozzáférhetővé
tételük érdekében, hanem egyes más szállítható nyomástartó berendezésekre is az
időszakos ellenőrzések, közbenső ellenőrzések és kivételes
ellenőrzések elvégzése, valamint használatuk céljából. Rendelkezéseket
tartalmaz a Pi-jelölés és az uniós védintézkedési eljárás, valamint a nemzeti
szinten kockázatot jelentő szállítható nyomástartó berendezések, az
egészségre és biztonságra kockázatot jelentő megfelelő nyomástartó
berendezések kezelésére szolgáló különleges eljárások, valamint a formális nem
megfelelés tekintetében. Ezért az e rendeletben meghatározott, a termékek unión
belüli ellenőrzésére szolgáló eljárások a 2010/35/EU irányelv hatálya alá
tartozó szállítható nyomástartó berendezések tekintetében nem alkalmazhatók.
(12)     E rendeletnek az unió
piacfelügyeletre vonatkozó átfogó keretet kell létrehoznia. Meg kell határoznia
a hatálya alá tartozó és az az alól kizárt termékek körét, meg kell követelnie
a tagállamoktól a piacfelügyelet megszervezését és elvégzését, köteleznie kell
a tagállamokat a piacfelügyeleti hatóságok kijelölésére, hatásköreik és
kötelezettségeik meghatározására, és fel kell hatalmaznia a tagállamokat az
általános és ágazatspecifikus piacfelügyeleti programok létrehozására.
(13)     Néhány uniós harmonizációs
jogszabály tartalmaz a piacfelügyeletre vonatkozó rendelkezéseket és
védzáradékokat. Ezek támaszkodhatnak a termékek forgalomba hozatalának közös
keretrendszeréről szóló, 2008. július 9-i 768/2008/EK európai parlamenti
és tanácsi határozatban[13]
szereplő piacfelügyeleti irányadó rendelkezésekre és védzáradékokra. E
rendeletnek tartalmaznia kell a hatálya alá tartozó termékekre alkalmazandó valamennyi
piacfelügyeleti rendelkezést. Ennek megfelelően e rendeletben szerepelnie
kell a 768/2008/EK határozatban foglalt, piacfelügyeletre és védzáradékokra
vonatkozó irányadó rendelkezéseknek. A meglévő uniós harmonizációs
jogszabályok piacfelügyelettel és védzáradékokkal kapcsolatos rendelkezéseit –
függetlenül attól, hogy azok a 768/2008/EK határozat elfogadása előtt születtek-e
vagy az abban meghatározott irányadó rendelkezéseken alapulnak – törölni kell a
harmonizációs jogszabályokból, kivéve, ha megtartásukat különleges ágazati okok
indokolják. A védzáradákok alól kivételt élveznek a vegyi anyagok
regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról
(REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i
1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatálya alá tartozó
termékek, a 2009. november 30-i 2009/142/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelv hatálya alá tartozó egyes berendezések, az 1997. május 29-i 97/23/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv hatálya alá tartozó egyes nyomástartó
berendezések és a 2009. szeptember 16-i 2009/105/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv hatálya alá tartozó egyes nyomástartó edények.
(14)     A teljes piacfelügyeleti
eljárás piacfelügyeleti hatóságok és a gazdasági szereplők részére
történő átláthatóvá és könnyen nyomon követhetővé tétele érdekében a
rendeletnek világosan meg kell határoznia a folyamat lépéseit, időrendi
sorrendben, attól a pillanattól kezdve, hogy a piacfelügyeleti hatóságok
azonosítják az általuk kockázatosnak tartott terméket egészen a
kockázatértékelésig, az adott gazdasági szereplő által egy meghatározott
időszakon belül meghozandó kiigazító intézkedésekig, valamint a
piacfelügyeleti hatóságok által a gazdasági szereplők meg nem felelése, illetve
sürgősség esetén meghozandó intézkedésekig.
(15)     A piacfelügyeletnek a valamely
termék által jelentett veszély minden vonatkozó adatot figyelembe vevő
értékelésén kell alapulnia. Az egyes közérdekek védelmével kapcsolatos
alapvető követelményeket előíró uniós harmonizációs jogszabály
hatálya alá tartozó termékről feltételezni kell, hogy az alapvető
követelményeknek való megfelelés esetén az adott közérdekekre nézve nem jelent veszélyt.

(16)     Az alapvető
követelményeket nem előíró uniós harmonizációs jogszabály hatálya alá
tartozó, de egyes közérdekek védelmére szolgáló termékről feltételezni kell,
hogy az adott jogszabályoknak való megfelelés esetén az adott közérdekekre
nézve nem jelent veszélyt.
(17)     Hasonlóképpen, az uniós
harmonizációs jogszabály hatálya alá nem tartozó, de az emberek egészségére és
biztonságára vonatkozó nemzeti szabályozásnak vagy az Európai Unió Hivatalos
Lapjában felsorolt európai szabványoknak megfelelő termékről
feltételezni kell, hogy az egészségre és biztonságra nézve nem jelent veszélyt.
(18)     E rendelet alkalmazásában
kockázatértékelést kell végezni azon termékek azonosítása érdekében, amelyek az
e rendelet hatálya alá tartozó termékekre vonatkozó [(fogyasztási cikkek
biztonságosságáról szóló) xxxx/xxx/EU] rendelet, az ágazatspecifikus uniós
harmonizációs jogszabályok és más uniós jogszabályok által védett közérdeket
hátrányosan érintik. A kockázatértékelésnek magában kell foglalnia a korábban a
szóban forgó termék tekintetében beigazolódott veszélyre vonatkozó adatokat is,
amennyiben ilyenek rendelkezésre állnak. Figyelembe kell venni továbbá minden
olyan intézkedést is, amelyeket esetleg az érintett gazdasági szereplők
tettek a veszély csökkentésére. A fogyasztóknak a professzionális
felhasználókkal szembeni különleges potenciális sérülékenységét, valamint a
fogyasztók egyes kategóriáinak – mint a gyerekek, az idősek vagy a
fogyatékossággal élők – nagyobb sérülékenységét figyelembe kell venni.
(19)     Az Unión kívülről
származó új és használt termékeket egyaránt kizárólag azok szabad forgalomba
bocsátása után lehet forgalomba hozni. Az Unió külső határainál hatékony
ellenőrzésekre van szükség az olyan termékek bebocsátásának az értékelés
elvégzéséig és az uniós piacfelügyeleti hatóságok végleges döntéséig
történő felfüggesztése érdekében, amelyek az Unióban történő
fogalomba hozataluk esetén veszélyt jelenthetnek.
(20)     Kötelezni kell az Unió piacára
belépő termékek ellenőrzéséért felelős hatóságokat, hogy
megfelelő szintű ellenőrzéseket végezzenek, növelve ezáltal az
Unió termékpiacának biztonságosságát. Ezen ellenőrzések hatékonyságának
érdekében javítani kell a hatóságok és piacfelügyeleti hatóságok közötti
együttműködést és információcserét a veszélyt jelentő termékek
tekintetében.
(21)     A piacfelügyeleti hatóságokat
fel kell hatalmazni arra, hogy a termékeket megsemmisítsék,
működésképtelenné tegyék vagy elrendeljék azok gazdasági szereplők
általi megsemmisítését, abban az esetben, ha ez szükségesnek és arányosnak
tűnik az termékek jelentette veszély felszámolásának biztosítására.
(22)     Az Unióba belépő
személyek birtokában lévő, személyes, nem
kereskedelmi célra szolgáló importált termékek szabad forgalomba
bocsátását az Unió piacára belépő termékek ellenőrzéséért
felelős hatóságok e rendelet értelmében nem függeszthetik fel vagy nem
tagadhatják meg.
(23)     Hatékony, gyors és pontos
információcserét kell kialakítani a tagállamok között, valamint a tagállamok és
a Bizottság között. Az információcseréhez ezért megfelelő eszközöket kell
biztosítani. A nem élelmiszerjellegű termékek riasztási rendszere (RAPEX)
bizonyította hatékonyságát és eredményességét. A RAPEX az Unió egészében
lehetővé teszi intézkedések meghozatalát olyan termékekkel kapcsolatban,
amelyek egyetlen tagállam területén jelentenek veszélyt. A szükségtelen
megkettőzések elkerülése érdekében a rendszert a veszélyt jelentő
termékekre vonatkozóan e rendelet által megkövetelt riasztási értesítések
céljából kell alkalmazni.
(24)     Az Unió egész területén
megvalósított koherens és költséghatékony piacfelügyelet megköveteli az ezzel
kapcsolatos nemzeti szintű tevékenységekre vonatkozó minden lényeges
információ – beleértve az értesítésekre vonatkozóan az e rendeletben
előírt hivatkozásokat is – jól felépített archiválását és tagállamok közötti
cseréjét is egy piacfelügyeleti információkat tartalmazó teljes adatbázis létrehozása
céljából. A Bizottság „piacfelügyeleti információs és kommunikációs rendszer”
néven e célnak megfelelő adatbázist hozott létre, amelyet ezért használni
kell.
(25)     Tekintettel az uniós termékpiac
méretére és a belső határok hiányára, alapvetően fontos, hogy a
tagállamok piacfelügyeleti hatóságainak szándékában álljon és képesek legyenek
az egymás közötti hatékony együttműködésre, valamint a közös támogatás és
fellépés összehangolására. Ennek megfelelően kölcsönös segítségnyújtási
mechanizmusokat kell létrehozni.
(26)     A harmadik országokból az Unió
piacára belépő termékek piacfelügyeletének megkönnyítése érdekében a
tagállamok piacfelügyeleti hatóságai és hatóságai közötti együttműködés
során e rendeletet kell alapul venni.
(27)     Létre kell hozni a
piacfelügyeleti hatóságok képviselőiből álló európai piacfelügyeleti
fórumot. A fórumnak teret kell biztosítania minden érintett
fél részére – beleértve a szakmai és fogyasztói szervezeteket is – annak
érdekében, hogy a piacfelügyeletre vonatkozóan rendelkezésre álló információkat
a piacfelügyeleti programok megalkotása, végrehajtása és aktualizálása során
felhasználhassák.
(28)     A Bizottságnak támogatnia kell
a piacfelügyeleti hatóságok közötti együttműködést és a hatóságok
részvételét a fórumban. A rendeletnek meg kell határoznia a fórum által elvégzendő
feladatok jegyzékét. Az igazgatási titkárságnak meg kell szerveznie a fórum
üléseit és egyéb operatív támogatást kell nyújtania feladatainak ellátásához.
(29)     Szükség esetén referencialaboratóriumokat
kell létrehozni a szakértők és a piacfelügyeleti tevékenységekkel
kapcsolatban megkövetelt pártatlan műszaki tanácsadás biztosítása,
valamint a termékek vizsgálata céljából.
(30)     E rendeletnek egyensúlyt kell teremtenie
a közönség lehető legteljesebb tájékoztatása biztosította átláthatóság és többek
között a személyes adatok, az üzleti titkok vagy a vizsgálatok védelme által
megkövetelt bizalmas kezelés között, az alkalmazandó nemzeti jog bizalmas
kezelésre vonatkozó szabályainak vagy a Bizottságot illetően az Európai
Parlament, a Tanács és a Bizottság nyilvános dokumentumaihoz való
hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai bizottsági és
tanácsi rendeletnek[14]
megfelelően. E rendelettel összefüggésben a személyes adatok feldolgozásának
vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról
szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet [15] és a személyes adatok
közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében
az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000.
december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti a tanácsi rendeletet[16] kell alkalmazni.
(31)     Az illetékes hatóságok közötti
információcserére a legszigorúbb, bizalmas kezelésre és szakmai titoktartásra
vonatkozó garanciák alkalmazandók annak biztosítása érdekében, hogy a
vizsgálatokat ne befolyásolják, illetve hogy a gazdasági szereplők hírneve
ne sérüljön.
(32)     A tagállamoknak az illetékes
törvényszékeknél és bíróságoknál jogorvoslati lehetőségeket kell
biztosítaniuk a hatóságaik által bevezetett korlátozó intézkedések tekintetében.
(33)     A tagállamoknak meg kell
állapítaniuk az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó
szabályokat, és gondoskodniuk kell azok végrehajtásáról. A szankcióknak
hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(34)     A piacfelügyeletet legalább
részben a gazdasági szereplőket terhelő díjakból kell finanszírozni
abban az esetben, ha e szereplőket a piacfelügyeleti hatóságok utasítják kiigazító
intézkedések meghozatalára, illetve ha a hatóságok maguk kötelesek eljárni.
(35)     E rendelet céljainak elérése
érdekében az Uniónak hozzá kell járulnia a piacfelügyelet terén megvalósítandó
politikák által megkövetelt tevékenységek – mint az iránymutatások kidolgozás
és aktualizálása, az uniós jogszabályok és a technikai segítségnyújtási
programok végrehajtásával kapcsolatos előzetes és kiegészítő
tevékenységek, a harmadik országokkal folytatott együttműködés és a
politikák uniós és nemzetközi szintű tökéletesítése – finanszírozásához.
(36)     Az uniós finanszírozást az
unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló, 2012.
október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[17] megfelelően, a
finanszírozandó tevékenység természetétől függően – különös
tekintettel az EMSF igazgatási titkárságának támogatására – elérhetővé
kell tenni.
(37)     E rendelet egységes
végrehajtásának biztosítása érdekében végrehajtási hatáskört kell a Bizottságra
ruházni a tagállamok által az uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá
tartozó termékekre vonatkozóan meghozott és bejelentett nemzeti intézkedések,
valamint az uniós referencialaboratóriumok létrehozásának tekintetében.
(38)     E rendelet egységes végrehajtási
feltételeinek biztosítása érdekében a végrehajtási hatáskört az egyes
különleges termékkategóriákra vagy ágazatokra vonatkozó ellenőrzések –
beleértve az elvégzendő ellenérzések skáláját és az
ellenőrizendő minták megfelelőségét is – elvégzésének egységes
feltételei tekintetében a Bizottságra kell ruházni. A
végrehajtási hatáskört a piacfelügyeleti hatóságok által a gazdasági
szereplők részére történő információnyújtás szabályaira vonatkozóan
is a Bizottságra kell ruházni a tekintetben, hogy egységes feltételeket
állapítson meg azon esetek meghatározására, amikor ezen információk szolgáltatására
nincs szükség. A végrehajtási hatáskört a RAPEX-en keresztül lebonyolított
információcsere szabályaira és eljárásaira vonatkozóan is a Bizottságra kell
ruházni a jelentős veszélyt jelentő termékekre vonatkozóan elrendelt
ideiglenes vagy állandó forgalombahozatali korlátozások elrendelése, és szükség
esetén a tagállamok által azok hatékony végrehajtása céljából meghozandó
szükséges ellenőrzési intézkedések meghatározása tekintetében, ha más
uniós jogszabály nem ír elő specifikus eljárást a szóban forgó veszély
kezelésére. Az említett hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek
gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és
általános elveinek megállapításáról szóló, 182/2011/EU európai parlamenti és
tanácsi rendeletnek[18]
megfelelően kell gyakorolni.
(39)     A Bizottságnak haladéktalanul
végrehajtási aktusokat kell elfogadnia abban az indokolt esetben, ha azokat a
súlyos kockázatot jelentő termékekre vonatkozó korlátozó intézkedések rendkívüli
sürgőssége megköveteli.
(40)     A személyi
védőfelszerelésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről
szóló, 1989. december 21-i 89/686/EGK tanácsi irányelv[19], a polgári felhasználású
robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatkozó rendelkezések
harmonizációjáról szóló, 1993. április 5-i 93/15/EGK irányelv[20], a robbanásveszélyes légkörben
való használatra szánt felszerelésekre és védelmi rendszerekre vonatkozó
tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1994. március 23-i 94/9/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv[21],
a kedvtelési célú vízi járművekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti
és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1994. június 16‑i
94/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[22], a felvonókra vonatkozó
tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1995. június 29-i 95/16/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv[23],
a nyomástartó berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok
közelítéséről szóló, 1997. május 29-i 97/23/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv[24],
a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint
a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv[25],
a személyszállító kötélvontatású vasutakról szóló, 2000. március 20-i 2000/9/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv[26],
a kültéri használatra tervezett berendezések zajkibocsátására vonatkozó
tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. május 8-i 2000/14/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv[27],
a 2001/95/EK irányelv, az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó
tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2004. december 15-i 2004/108/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv[28],
a gépekről szóló, 2006. május 17-i 2006/42/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv[29],
a meghatározott feszültséghatáron belüli használatra tervezett elektromos
berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok összehangolásáról szóló, 2006.
december 12-i 2006/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[30], a pirotechnikai termékek
forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv[31],
a vasúti rendszer Közösségen belüli kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 2008.
június 17-i 2008/57/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[32], a játékok biztonságáról szóló,
2009. június 18-i 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[33], az egyszerű nyomástartó
edényekről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/105/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv[34],
a gázüzemű berendezésekről szóló, 2009. november 30-i 2009/142/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv[35],
az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezéseken való
alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2011. június 8-i 2011/65/EU európai
parlamenti és tanácsi irányelv[36],
az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek
megállapításáról szóló, 2011. március 9-i 305/2011/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet[37],
valamint a 765/2008/EK rendelet piacfelügyeletre vonatkozó rendelkezései
átfedéseket mutatnak e rendelet rendelkezéseivel. E rendelkezéseket ezért törölni
kell. Az egyes nemzeti műszaki szabályoknak a valamely másik tagállamban
jogszerűen forgalmazott termékekre történő alkalmazására vonatkozó
eljárások megállapításáról és a 3052/95/EK határozat hatályon kívül
helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 764/2008/EK európai parlamenti és
tanácsi rendeletet ennek megfelelően módosítani kell[38].
(41)     Mivel e rendelet célját –
nevezetesen annak biztosítását, hogy a forgalomba hozott, az uniós jogszabályok
hatálya alá tartozó termékek megfeleljenek az egészség és a biztonság, valamint
más közérdekek magas szintű védelmét nyújtó követelményeknek, miközben az
Unión belüli koherens piacfelügyelet keretének megteremtése révén biztosítják a
belső piac működését – a tagállamok nem képesek megfelelően
megvalósítani, tekintettel arra, hogy e célok megvalósítása az összes tagállam
illetékes hatóságai közötti együttműködés, kölcsönhatás és a működés
egységességének rendkívül magas fokát követeli meg, és ezért léptéke és hatásai
miatt e célok megvalósítása uniós szinten
jobban biztosított, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló
szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének
megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének
megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az említett cél eléréséhez
szükséges mértéket.
(42)     E rendelet tiszteletben tartja
az alapvető jogokat és a különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában
meghatározott elveket. E rendelet különösen az emberi egészség és a fogyasztók
magas szintű védelmére, valamint a vállalkozás szabadságára és a tulajdonhoz
való jog biztosítására vonatkozó kötelezettségek teljes körű tiszteletben
tartását kívánja biztosítani,
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
Általános
rendelkezések
1. cikk
Tárgy
E rendelet meghatározza a termékekkel szemben
támasztott magas szintű, általában az emberi egészség és biztonság, valamint
a munkahelyi biztonság, a fogyasztóvédelem, a környezet, a közbiztonság és
egyéb közérdekek védelmére vonatkozó követelményeknek való megfelelés
ellenőrzésére szolgáló keretet.
2. cikk
Hatály
(1)          E rendelet I., II., III. és IV.
fejezeteit a [fogyasztási cikkek biztonságosságáról szóló xxxx/xx/EU] rendelet
vagy az uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá tartozó minden termékre –
beleértve a gyártó saját használatára összeszerelt vagy gyártott termékeket is
– alkalmazni kell, feltéve, hogy az uniós harmonizációs jogszabályok nem
tartalmaznak ugyanerre a célra szolgáló különleges rendelkezéseket.
(2)          Az I. és IV. fejezetet, valamint a 23.
cikket az uniós jogszabályok hatálya alá tartozó minden termékre alkalmazni
kell, feltéve, hogy az uniós jogszabályok nem tartalmaznak a külső
határellenőrzések megszervezésére vagy a külső határok
ellenőrzésével megbízott hatóságok közötti együttműködésre vonatkozó
különleges rendelkezéseket.
(3)          A II., III., V. és VI. fejezetek nem
alkalmazandók a következő termékekre:
a)      humán vagy állatgyógyászati
felhasználásra szánt gyógyszerek;
b)      orvostechnikai eszközök és in vitro
diagnosztikai eszközök;
c)      vér, szövetek, sejtek, szervek és egyéb
humán eredetű anyagok.
(4)          E rendelet III. fejezete nem
alkalmazandó a 2010/35/EU irányelv hatálya alá tartozó szállítható nyomástartó
berendezésekre.
(5)          E rendelet 11. és 18. cikke nem
alkalmazandó a következő termékekre:
a)      az 1907/2006/EK rendelet hatálya alá
tartozó termékek;
b)      a 2009/142/EK irányelv 1. cikke (2)
bekezdésének b) pontjában meghatározott részegységek;
c)      a 97/23/EK irányelv 3. cikk (3) bekezdése
rendelkezéseinek hatálya alá tartozó nyomástartó berendezések;
d)      a 2009/105/EK irányelv 3. cikk (2)
bekezdése rendelkezéseinek hatálya alá tartozó egyszerű nyomástartó
edények.
(6)          E rendelet nem alkalmazandó az
alábbi szabályoknak való megfelelőség ellenőrzése érdekében végzett
hatósági ellenőrzésekre és más hatósági tevékenységekre vonatkozó uniós
jogszabályok által szabályozott területekre:
a)      az élelmiszerekre és
élelmiszerbiztonságra vonatkozó szabályok az élelmiszer gyártásának,
feldolgozásának és forgalmazásának minden szakaszában, beleértve a tisztességes
kereskedelmi gyakorlatok, valamint a fogyasztói érdekek védelmének és a
fogyasztók tájékoztatásának biztosítására szolgáló szabályokat is;
b)      az élelmiszerekkel kapcsolatba
kerülő anyagok és árucikkek gyártására és használatára vonatkozó
szabályok;
c)      a géntechnológiával módosított
szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátására vonatkozó
szabályok;
d)      a takarmányokra és takarmánybiztonságra
vonatkozó szabályok a takarmány gyártásának, feldolgozásának és forgalmazásának
minden szakaszában, beleértve a tisztességes kereskedelmi gyakorlatok, valamint
a fogyasztói érdekek védelmének és a fogyasztók tájékoztatásának biztosítására
szolgáló szabályokat is;
e)      az állategészségügyi követelményeket
meghatározó szabályok;
f)       az állati melléktermékekből és
származtatott termékekből eredően az emberi és állati egészségre
jelentett kockázatok megelőzésére és csökkentésére szolgáló szabályok;
g)      az állatjóléti követelményeket
meghatározó szabályok;
h)      a növényi betegségek elleni védintézkedésekre
vonatkozó szabályok;
i)       a forgalomba hozatal céljából
történő gyártásra és a növényszaporító anyagok forgalomba hozatalára
vonatkozó szabályok;
j)       a növényvédőszerek forgalomba
hozatalára és használatára, valamint a peszticidek forgalomba hozatalára és
fenntartható használatára vonatkozó szabályok;
k)      a biotermelésre és a biotermékek
címkézésére vonatkozó szabályok;
l)       az oltalom alatt álló eredetmegjelölés,
az oltalom alatt álló földrajzi jelzések és a hagyományos különleges termékek
használatára és címkézésére vonatkozó szabályok.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában az alábbi
fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
(1)
„termék”: gyártási eljárás útján előállított
termék;
(2)
„forgalmazás”: az uniós piacon valamely termék
gazdasági tevékenység keretében történő rendelkezésre bocsátása
értékesítés, fogyasztás vagy használat céljára, akár ingyenesen, akár fizetés
ellenében;
(3)
„forgalomba hozatal”: adott termék első
alkalommal történő hozzáférhetővé tétele az uniós piacon;
(4)
„gyártó”: az a természetes vagy jogi személy, aki
terméket gyárt, illetve aki az adott terméket tervezteti vagy legyártatja, és a
saját neve vagy kereskedelmi védjegye alatt forgalomba hozza;
(5)
„meghatalmazott képviselő”: az Unióban
letelepedett bármely természetes vagy jogi személy, aki egy gyártótól írásbeli
meghatalmazást kapott, hogy meghatározott feladatok céljából a nevében
eljárjon;
(6)
„importőr”: az Unióban letelepedett bármely
természetes vagy jogi személy, aki harmadik országból származó terméket hoz
forgalomba az uniós piacon;
(7)
„forgalmazó:” az a gyártótól vagy
importőrtől különböző természetes vagy jogi személy az ellátási
láncban, aki a piacon a terméket rendelkezésre bocsátja;
(8)
„gazdasági szereplő”: a gyártó, a
meghatalmazott képviselő, az importőr és a forgalmazó;
(9)
„megfelelőségértékelés”: a 765/2008/EK
rendeletben meghatározott megfelelőségértékelés;
(10)
„megfelelőségértékelési szerv”: a 765/2008/EK
rendeletben meghatározott megfelelőségértékelési szerv;
(11)
„piacfelügyelet”: a hatóságok által végzett
tevékenységek és hozott intézkedések annak biztosítására, hogy a termékek ne
jelentsenek veszélyt az egészségre, a biztonságra vagy a közérdek védelmének
bármilyen más szempontjára, továbbá megfeleljenek a vonatkozó uniós
harmonizációs jogszabályokban megállapított követelményeknek;
(12)
„piacfelügyeleti hatóság”: az egyes tagállamok
területén a piacfelügyelet ellátásáért felelős nemzeti hatóság;
(13)
„veszélyt jelentő termék”: olyan termék, amely
annak szokásos vagy ésszerűen előrelátható használati feltételei
mellett – beleértve a használat időtartamát és szükség esetén
üzembehelyezését, telepítését és karbantartását is – az ésszerűnek vagy
elfogadhatónak ítélt mértéket meghaladó mértékben hátrányosan érintheti az
emberek egészségét és biztonságát, a munkahelyi egészséget és biztonságot, a
fogyasztóvédelmet, a környezetet, a közbiztonságot vagy más közérdeket;
(14)
„súlyos veszélyt jelentő termék”: gyors
beavatkozást és nyomon követést igénylő, veszélyt jelentő termék,
beleértve a nem azonnali hatásokkal járó eseteket is;
(15)
„visszahívás”: minden olyan intézkedés, amelynek
célja a végfelhasználó számára már elérhető termék forgalomba történő
visszajuttatása;
(16)
„forgalomból történő kivonás”: minden olyan
intézkedés, amelynek célja egy termék forgalmazásának megakadályozása az
ellátási láncban;
(17)
„szabad forgalomba bocsátás”: a 2913/92/EGK tanácsi
rendelet[39]
79. cikkében meghatározott eljárás;
(18)
„uniós harmonizációs jogszabály”: minden, a termékek
forgalmazásának feltételeit harmonizáló uniós jogszabály;
(19)
„európai szabvány”: az 1025/2012/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet[40]
2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott európai szabvány;
(20)
„harmonizált szabvány”: az 1025/2012/EU rendelet 2.
cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott harmonizált szabvány.
II. FEJEZET
Az uniós
piacfelügyeleti keret
4. cikk
Piacfelügyeleti kötelezettség
(1)          A tagállamok piacfelügyeletet
hajtanak végre az ezen rendelet alapján szabályozott termékek esetében.
(2)          A tagállamok megszervezik és
végrehajtják az e rendelet szerinti piacfelügyeletet annak biztosítására, hogy
a veszélyt jelentő termékek ne kerüljenek forgalomba az uniós piacon, és
amennyiben ilyen termékek már forgalomba kerültek, hatékony intézkedéseket hozzanak
a termék használatával járó veszély felszámolására.
(3)          A tagállamok nyomon követik a
piacfelügyeleti tevékenységek megvalósítását és a külső
határellenőrzéseket, amely tevékenységekről és
ellenőrzésekről minden évben jelentést készítenek a Bizottságnak. A
jelentésben szerepelnie kell a végrehajtott ellenőrzések számára vonatkozó
statisztikának, és a jelentésről minden tagállamot értesíteni kell. A
tagállamok az eredmények összefoglalóját a nyilvánosság számára
hozzáférhetővé tehetik.
(4)          A (3) bekezdés alapján végrehajtott
piacfelügyeleti tevékenységek nyomon követéséről és értékeléséről
szóló eredményeket a nyilvánosság számára elektronikusan, illetve adott esetben
más módon is hozzáférhetővé kell tenni.
5. cikk
Piacfelügyeleti hatóságok
(1)          Minden tagállam létrehozza vagy
kijelöli a piacfelügyeleti hatóságokat, továbbá meghatározza azok
kötelezettségeit, hatásköreit és szervezeti felépítését.
(2)          Biztosítani kell a piacfelügyeleti
hatóságok feladatainak megfelelő ellátásához szükséges hatásköröket,
forrásokat és eszközöket.
(3)          Minden tagállam megfelelő
mechanizmusokat hoz létre annak biztosítására, hogy az általa létrehozott vagy
kijelölt piacfelügyeleti hatóságok információt cseréljenek,
együttműködjenek és összehangolják tevékenységeiket, mind egymás között,
mind az Unió külső határain történő termékellenőrzésekért
felelős hatóságokkal.
(4)          Minden tagállam tájékoztatja a
Bizottságot a piacfelügyeleti hatóságokra és azok hatásköreire vonatkozóan,
valamint rendelkezésre bocsátja a kapcsolattartáshoz szükséges adatokat. A
Bizottság továbbítja ezt az információt a többi tagállamnak és közzéteszi a
piacfelügyeleti hatóságok listáját.
(5)          A tagállamok tájékoztatják a
nyilvánosságot a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok létezéséről,
feladatairól és kilétéről, valamint nyilvánosságra hozzák, hogy milyen
módon lehet kapcsolatba lépni e hatóságokkal.
6. cikk
A piacfelügyeleti hatóságok általános
kötelezettségei
(1)          A piacfelügyeleti hatóságok
megfelelő léptékű és gyakoriságú ellenőrzéseket végeznek a
termékek tulajdonságait illetően, iratellenőrzés, illetve adott
esetben megfelelő mintán végzett fizikai és laboratóriumi vizsgálat útján.
Ezen ellenőrzéseket a 21. cikkben említett piacfelügyeleti információs és
kommunikációs rendszerben kell rögzíteni.
Az e rendelet 1. cikkében foglalt
célkitűzésekkel kapcsolatos és egy meghatározott termékkel vagy
termékcsoporttal összefüggő, ismert vagy újonnan felmerülő veszély
esetén a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el abból a célból, hogy
egységes feltételeket biztosítson az egy vagy több piacfelügyeleti hatóság
által a szóban forgó termék, illetve termékkategória és az ismert vagy újonnan
felmerülő veszély tulajdonságainak tekintetében elvégzett
ellenőrzések végrehajtásához. E feltételek magukban foglalhatnak az
ellenőrzések léptékének és gyakoriságának ideiglenes növelésére, valamint
az ellenőrizendő minták megfelelőségére vonatkozó
követelményeket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 32. cikk (2)
bekezdésében említett bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(2)          Amennyiben indokolt, a
piacfelügyeleti hatóságok adott megfelelő időben felhívják a
területükön lévő felhasználók figyelmét azokra a termékekre, amelyek a
hatóságok szerint veszélyt jelentenek.
A piacfelügyeleti hatóságok együttműködnek a gazdasági
szereplőkkel az általuk forgalmazott termékek használatával járó veszélyek
megelőzése vagy csökkentése érdekében. Ebből a célból a
piacfelügyeleti hatóságok ösztönzik és támogatják a gazdasági szereplők
önkéntes lépéseit, ideértve – adott esetben – a helyes gyakorlatra vonatkozó
szabályzatok megalkotását és betartását.
(3)          A piacfelügyeleti hatóságok
függetlenül, pártatlanul és elfogulatlanul végzik feladataikat, és végrehajtják
e rendelet szerinti kötelezettségeiket. A piacfelügyeleti hatóságok az
arányosság elvének megfelelően gyakorolják a gazdasági szereplőkkel
összefüggő hatáskörüket.
(4)          A piacfelügyeleti hatóságok
feladataik elvégzéséhez – szükséges és indokolt esetben – jogosultak a
gazdasági szereplők telephelyére belépni, továbbá mintát venni a
termékekből.
(5)          A piacfelügyeleti hatóságok:
a)      biztosítják a fogyasztók és más érdekelt
felek számára a lehetőséget, hogy a termékbiztonságra, a piacfelügyeleti
tevékenységekre és a termékekkel kapcsolatban felmerülő veszélyekre
vonatkozóan panaszt tehessenek, továbbá e panaszok megfelelő módon
történő kivizsgálását;
b)      ellenőrzik, hogy hoztak-e a
kiigazító intézkedéseket;
c)      követik és naprakészen tartják a
termékbiztonságot érintő tudományos és műszaki tudásra vonatkozó
ismereteiket.
(6)          Megfelelő eljárásokat kell
kidolgozni és közzétenni annak érdekében, hogy a piacfelügyeleti hatóságok
teljesíthessék e kötelezettségeiket.
(7)          A titoktartásra vonatkozó nemzeti
jogszabályok sérelme nélkül biztosítani kell a piacfelügyeleti hatóságokhoz
beérkezett és az általuk összegyűjtött információk bizalmas kezelését. A
nemzeti piacfelügyeleti hatóságok közötti, valamint a nemzeti piacfelügyeleti
hatóságok és a Bizottság közötti, a titoktartási kötelezettség feltétele
mellett folytatott információcsere bizalmas marad, kivéve, ha az adatot
továbbító hatóság beleegyezett annak nyilvánosságra hozatalába.
(8)          A titoktartásra hivatkozva nem
akadályozható meg, hogy a piacfelügyeleti hatóságok a piacfelügyeleti
tevékenységek eredményességének biztosításához szükséges információkat kézhez
kapják.
7. cikk
Piacfelügyeleti programok
(1)
Minden tagállam általános piacfelügyeleti programot
dolgoz ki, amelyet legalább négyévente felülvizsgál, és amennyiben szükséges,
aktualizál. A program a piacfelügyeleti szervezetre és kapcsolódó
tevékenységekre terjed ki, az uniós harmonizációs jogszabályok, valamint a
[(fogyasztási cikkek biztonságosságáról szóló) xxxx/xxx/EU] rendelet
végrehajtása során figyelembe veszi a vállalkozások, különösen pedig a kkv-k
egyedi igényeit, továbbá útmutatást és segítséget nyújt. A programnak magában
kell foglalnia az alábbiakat:
a)      az 5. cikk (1) bekezdése szerint kijelölt
hatóságok ágazati és földrajzi illetékessége;
b)      a hatóságokhoz rendelt pénzügyi források,
személyzet, műszaki és egyéb eszközök;
c)      a különböző hatóságok kiemelt
munkaterületeinek megjelölése;
d)      a különböző hatóságok, valamint e
hatóságok és a vámhatóságok közötti koordinációs mechanizmusok;
e)      a hatóságok információcserében
történő részvétele az V. fejezet szerint;
f)       a hatóságok uniós szintű ágazati
vagy projektorientált együttműködésben való részvétele;
g)      a 6. cikk (5) bekezdésben szereplő
követelmények teljesítésére szolgáló eszközök.
(2)          Minden tagállam ágazatspecifikus
programokat dolgoz ki, amelyeket minden évben felülvizsgál, és amennyiben
szükséges, aktualizál. Ezen programok minden olyan ágazatra kiterjednek, ahol a
piacfelügyeleti hatóságok tevékenységet folytatnak.
(3)          A többi tagállamot és a Bizottságot
értesíteni kell az általános és ágazatspecifikus programokról és azok
aktualizálásairól, továbbá a 6. cikk (6) bekezdésére is figyelemmel, a
nyilvánosság számára elektronikusan, illetve adott esetben más módon is,
hozzáférhetővé kell tenni.
8. cikk
A gazdasági szereplők általános
kötelezettségei
(1)
A piacfelügyeleti hatóságok kérésére a gazdasági
szereplők és – adott esetben – a megfelelőségértékelő
szervezetek a hatóságok számára könnyen érthető nyelven közzétesznek
bármely olyan dokumentációt és információt, amelyet e hatóságok tevékenységeik
végrehajtásához megkövetelnek tőlük.
(2)
A gazdasági szereplők minden szükséges
információt a piacfelügyeleti hatóságok rendelkezésére bocsátanak, ideértve a
termék pontos azonosítását lehetővé tevő és nyomon követését
megkönnyítő információkat.
III. FEJEZET
A termékek
ellenőrzése az Unión belül
9. cikk
Veszélyt jelentő termékek
(1)
Amennyiben a piacfelügyeleti hatóságoknak a 6. cikk
(1) bekezdésben említett ellenőrzések végrehajtása során vagy a kézhez
kapott információk alapján elegendő oka van feltételezni, hogy egy
forgalomba hozott, forgalmazott vagy adott szolgáltatás nyújtása közben
használt termék veszélyt jelent, a szóban forgó termékhez kapcsolódó
kockázatértékelést végeznek a 13. cikkben meghatározott szempontoknak és
kritériumoknak megfelelően.
A piacfelügyeleti hatóságoknak kellőképpen
figyelembe kell venniük minden már rendelkezésre álló vizsgálati eredményt és
kockázatértékelést, amelyet egy gazdasági szereplő, illetve bármely más
személy vagy hatóság – ideértve más tagállamok hatóságait – a termékkel
kapcsolatban végrehajtott vagy kibocsátott.
(2)
Az uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá
tartozó termék tekintetében az e jogszabályok formai követelményeinek való meg
nem felelés a piacfelügyeleti hatóságok számára elegendő ok annak
feltételezésére, hogy az adott termék az alábbi esetek bármelyikének fennállása
esetén veszélyt jelenthet:
a)      az uniós harmonizációs jogszabályok által
megkövetelt CE-jelölés vagy egyéb jelölések nem vagy jogosulatlanul kerültek
feltüntetésre;
b)      az EU-megfelelőségi nyilatkozatot –
amennyiben szükséges – nem vagy jogosulatlanul állították ki;
c)      a műszaki dokumentáció hiányos vagy
nem áll rendelkezésre;
d)      a szükséges címkézés vagy használati
utasítások hiányosak vagy hiányoznak.
Függetlenül attól, hogy a kockázatértékelés
alapján a termék valóban veszélyt jelent‑e, a piacfelügyeleti hatóságok
megkövetelik a gazdasági szereplőktől a formai követelményeknek való
meg nem felelés kiküszöbölését. Amennyiben a gazdasági szereplő nem tesz
ennek eleget, a piacfelügyeleti hatóságok gondoskodnak róla, hogy a terméket
visszahívják vagy kivonják a forgalomból.
(3)
Ha a piacfelügyeleti hatóságok – a 10. cikk (4)
bekezdésének sérelme nélkül – megállapítják, hogy egy termék veszélyt jelent,
haladéktalanul meghatározzák a gazdasági szereplők által a veszély
felszámolására meghatározott időn belül végrehajtandó kiigazító
intézkedéseket. A piacfelügyeleti hatóságok kiigazító intézkedéseket
ajánlhatnak az érintett gazdasági szereplő számára, vagy elfogadhatják az
általa tervezett intézkedést.
A gazdasági szereplők biztosítják, hogy
minden szükséges kiigazító intézkedést meghoznak az összes olyan érintett
termék tekintetében, amelyeket az uniós piacon forgalmaznak.
A gazdasági szereplők – a 8. cikk szerint – a
piacfelügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátanak minden szükséges információt,
különös tekintettel az alábbiakra:
a)      a termék jelentette kockázat teljes
leírása;
b)      a kockázat kezelése érdekében végrehajtott
bármely kiigazító intézkedés leírása.
A piacfelügyeleti hatóságok – lehetőség
szerint – beazonosítják a termék gyártóját vagy importőrét és a
forgalmazón kívül intézkedéseket hoznak ezzel a gazdasági szereplővel
kapcsolatban is.
(4)
Veszélyt jelentő termékek esetén a gazdasági
szereplők által végrehajtandó kiigazító intézkedések között az alábbiak
szerepelhetnek:
a)      az uniós harmonizációs jogszabályokban
vagy az azok alapján megállapított követelmények hatálya alá tartozó termékek
esetén azon intézkedések meghozatala, amelyek a termékek e követelményekkel
való megfeleléséhez szükségesek;
b)      azon termékek esetén, amelyek kizárólag
bizonyos körülmények között vagy kizárólag bizonyos személyek számára
jelenthetnek veszélyt, és e veszély kezelésének kérdésére nem terjednek ki az
uniós harmonizációs jogszabályok követelményei:
i.        a termékeknek az általa jelentett veszélyre
vonatkozó, megfelelő, egyértelmű és könnyen érthető figyelmeztető
jelzéssel történő ellátása, a forgalmazás helye szerinti tagállam
hivatalos nyelvén vagy nyelvein;
ii.       a termék forgalomba hozatalának
előzetes feltételekhez való kötése;
iii.      a veszélyről szóló, kellő
időben és megfelelő formában történő figyelmeztetés elrendelése
a veszélynek kitett személyek részére, ideértve a különleges figyelmeztetések
közzétételét is;
c)      a súlyos veszélyt jelentő termékek
esetén az adott termék forgalomba hozatalának vagy forgalmazásának átmeneti
megakadályozása a kockázatértékelés elkészültéig;
d)      súlyos veszélyt jelentő termék
esetén:
i.        a termék forgalomba hozatalának vagy
forgalmazásának megakadályozása;
ii.       a termék visszahívása vagy kivonása a
forgalomból és figyelmeztetni a nyilvánosságot a fennálló veszélyre;
iii.      a termék megsemmisítése vagy egyéb
módon történő működésképtelenné tétele.
(5)
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el
a tájékoztatási módok megállapítása érdekében a 3. bekezdés harmadik albekezdésének
megfelelően, a rendszer hatékonyságának és megfelelő működésének
biztosítása mellett. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 32. cikk (2)
bekezdésében említett bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
10. cikk
A piacfelügyeleti hatóságok által
hozott intézkedések
(1)
Ha a piacfelügyeleti hatóság nem tudja
megállapítani az érintett gazdasági szereplő kilétét, vagy ha a gazdasági
szereplő nem tette meg a meghatározott időn belül a 9. cikk (3)
bekezdése szerinti kiigazító intézkedéseket, a piacfelügyeleti hatóságok minden
szükséges intézkedést meghoznak a termék jelentette veszély kezelésére.
(2)
Az (1) bekezdés alkalmazásában a piacfelügyeleti
hatóságok arra kötelezhetik az érintett gazdasági szereplőket, hogy többek
között hozzanak meg bármely, a 9. cikk (4) bekezdésében említett kiigazító
intézkedést, vagy adott esetben az általuk megfelelőnek ítélt
intézkedéseket.
A piacfelügyeleti hatóságok, amennyiben azt
szükséges és arányos intézkedésnek tartják, megsemmisíthetik vagy egyéb módon
működésképtelenné tehetik a súlyos veszélyt jelentő terméket.
Megkövetelhetik az érintett gazdasági szereplőtől, hogy ezen
intézkedés költségeit ő viselje.
Az első albekezdés nem korlátozhatja a
tagállamokat abban, hogy lehetővé tegyék a piacfelügyeleti hatóságok számára
egyéb kiegészítő intézkedések meghozatalát.
(3)
A szükséges kiigazító intézkedést elmulasztó
gazdasági szereplővel kapcsolatos (1) bekezdés szerinti bármely intézkedés
meghozatala előtt a piacfelügyeleti hatóságok legalább 10 napot adnak az
érintett gazdasági szereplő meghallgatására.
(4)
Ha a piacfelügyeleti hatóságok úgy ítélik meg, hogy
egy termék súlyos veszélyt jelent, minden szükséges intézkedést meghoznak, akár
anélkül is, hogy a gazdasági szereplőt először felszólítanák a 9.
cikk (3) bekezdés szerinti kiigazító intézkedés meghozatalára, vagy
lehetőséget biztosítanának az előzetes meghallgatására. Ilyen
esetekben a lehető leghamarabb meghallgatják a gazdasági szereplőt.
(5)
Az (1)–(4) bekezdés szerint meghozott
intézkedéseket:
a)      haladéktalanul a gazdasági szereplő
tudomására kell hozni, az érintett tagállamban hatályos jogszabályok szerint
rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekkel együtt;
b)      pontosan indokolni kell;
c)      haladéktalanul meg kell szüntetni, ha a
gazdasági szereplő bizonyította a szükséges intézkedés meghozatalát.
Az első albekezdés a) pontjának
alkalmazásában – amennyiben az intézkedésről tájékoztatott gazdasági
szereplő nem azonos az érintett gazdasági szereplővel – az Unióban
székhellyel rendelkező gyártót vagy importőrt tájékoztatni kell az
intézkedésről feltéve, hogy a piacfelügyeleti hatóságok előtt ismert
a kiléte.
(6)
A piacfelügyeleti hatóságok a termékazonosításról,
a veszély természetéről és a veszély megelőzése, csökkentése vagy
elhárítása érdekében tett intézkedésekről egy erre a célra létrehozott
honlapon adnak tájékoztatást az érintett termék uniós felhasználóinak
érdekvédelméhez szükséges legteljesebb mértékben. Az információt nem teszik
közzé, ha a titoktartás elvének betartása a nemzeti és uniós jogszabályok
szerint elkerülhetetlen az üzleti titkok és, a személyes adatok védelme
érdekében, vagy a megfigyelési és kivizsgálási tevékenységek akadálytalan
lefolytatásához.
(7)
Az (1) vagy (4) bekezdéssel összhangban meghozott
bármilyen intézkedéssel szemben jogorvoslattal lehet élni, ideértve az
illetékes nemzeti bíróságok igénybe vételét.
(8)
A piacfelügyeleti hatóságok díjat vethetnek ki a
gazdasági szereplőkre, ami teljes mértékben vagy részlegesen fedezi
intézkedéseik költségeit, ideértve a kockázatértékeléshez végrehajtott
vizsgálatokat, amennyiben ezeket az intézkedéseket az (1) vagy (4) bekezdéssel
összhangban hozták meg.
11. cikk
Az Unión belül ellenőrzött és a
harmonizációs jogszabályok hatálya alá tartozó termékek uniós értékelése
(1)
Az eredetileg bejelentő tagállam által a 10.
cikk (1) és (4) bekezdése szerint hozott intézkedésekről a Bizottság
tájékoztatja a tagállamokat. A tájékoztatást követő 60 napon belül a 20.
cikk (4) bekezdése szerint a tagállamok kifogást emelhetnek azon intézkedések
ellen, amelyek az uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá tartozó
termékeket érintik. A tagállam ebben az esetben megindokolja kifogását, jelzi,
milyen eltérő eredményre jutott a termék kockázatértékelése során,
megemlít bármely különleges körülményt, továbbá kiegészítő információt
szolgáltat a kérdéses termékkel kapcsolatban.
(2)
Ha egyik tagállam sem él az (1) bekezdés szerinti
kifogás jogával és a Bizottság véleménye szerint a nemzeti intézkedések nem
ellentétesek az uniós jogszabályokkal, az eredetileg bejelentő tagállam
által hozott intézkedéseket indokoltnak kell tekinteni és minden tagállamnak
gondoskodnia kell az érintett termékkel kapcsolatos korlátozó intézkedések
haladéktalan meghozataláról.
(3)
Ha egy tagállam él az (1) bekezdés szerinti kifogás
jogával, vagy a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a nemzeti intézkedések
ellentétesek az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul konzultációt
kezd az érintett gazdasági szereplőkkel, valamint minden rendelkezésre
álló tudományos és műszaki bizonyíték alapján értékeli a nemzeti intézkedéseket.

(4)
A (3) bekezdés szerint lefolytatott értékelés
alapján a Bizottság végrehajtási aktusok formájában döntést hoz a nemzeti
intézkedések indokoltságáról, továbbá hasonló intézkedések meghozataláról
minden olyan tagállamban, ahol ez még nem történt meg. A Bizottság ebben az
esetben megküldi határozatát az érintett tagállamoknak, és haladéktalanul
tájékoztat minden tagállamot és érintett gazdasági szereplőt vagy
szereplőket.
(5)
Ha a Bizottság határozata szerint a nemzeti
intézkedések indokoltak, minden tagállam haladéktalanul meghozza a szükséges
korlátozó intézkedéseket. Ha a Bizottság határozata szerint a nemzeti
intézkedések nem indokoltak, az eredetileg bejelentő tagállam és bármely
más, hasonló intézkedést hozott tagállam visszavonja az intézkedést és a 20.
cikk alapján a gyors információcsere-rendszeren keresztül tett értesítést.
(6)
Ha a nemzeti intézkedés a határozat szerint
indokolt és a termék a vonatkozó harmonizált szabványok hiányosságai miatt nem
felel meg az uniós harmonizációs jogszabályoknak, a Bizottság tájékoztatja az
érintett európai szabványügyi szervezetet, és az 1025/2012/EU rendelet 11.
cikke alapján benyújtja a megfelelő kérelmet.
12. cikk
Uniós intézkedések a súlyos veszélyt
jelentő termékekkel szemben
(1)
Amennyiben egyértelmű, hogy egy meghatározott
termék vagy termékek egy meghatározott kategóriája vagy csoportja rendeltetési
céljával összhangban vagy ésszerűen előrelátható használati
feltételek mellett súlyos veszélyt jelent, a Bizottság végrehajtási jogi
aktusok révén – a helyzet súlyosságának függvényében – meghoz bármely
megfelelő intézkedést, ideértve e termékek forgalomba hozatalának vagy
forgalmazásának megakadályozását, felfüggesztését, illetve korlátozását vagy a
forgalmazásukkal kapcsolatos különleges feltételek megállapítását a közérdekek
magas szintű védelmének biztosítása érdekében, feltéve, hogy a veszélyt az
érintett tagállamok által meghozott intézkedések vagy az uniós jogszabályok
szerinti egyéb eljárás révén nem lehet kielégítő módon kezelni. E
végrehajtási jogi aktusok révén a Bizottság megállapíthat megfelelő, a
tagállamok által meghozandó ellenőrzési intézkedéseket, amelyek célja a
hatékony végrehajtás biztosítása.
Az első albekezdésben említett végrehajtási
jogi aktusokat a 32. cikk (2) bekezdésében említett bizottsági eljárásnak
megfelelően kell elfogadni.
Az emberek általános egészségével és biztonságával
vagy a munkahelyi egészséggel és biztonsággal, fogyasztóvédelemmel,
környezetvédelmi és közbiztonsággal és egyéb közérdekkel kapcsolatos,
kellően indokolt, rendkívül sürgős esetekben a Bizottság a 32. cikk (3)
bekezdésében említett eljárásnak megfelelően azonnal alkalmazandó
végrehajtási jogi aktusokat fogad el.
(2)
Az 1907/2006/EU rendelet hatálya alá tartozó
termékek és veszélyek esetén a Bizottság e cikk (1) bekezdése szerint hozott
határozata két évig érvényes és legfeljebb további két évvel hosszabbítható. A
határozat nem érinti a rendeletben megállapított eljárásokat.
(3)
Tilos olyan terméket kivinni az Unióból, melynek
Unión belül történő forgalmazását vagy forgalomba hozatalát az (1)
bekezdés szerinti intézkedés alapján megtiltották, kivéve, ha az intézkedés
erre kifejezett engedélyt ad.
(4)
Bármely tagállam megfelelően indokolt kérelmet
nyújthat be a Bizottságnak, hogy vizsgálja meg az (1) bekezdésben említett
intézkedések szükségességét.
13. cikk
Kockázatértékelés
(1)
A kockázatértékelésnek a rendelkezésre álló
tudományos és műszaki bizonyítékokon kell alapulnia.
Az 1907/2006/EU rendelet hatálya alá tartozó
termékek esetén a kockázatértékelést megfelelő módon, e rendelet I.
mellékletének vonatkozó részeivel összhangban kell végrehajtani.
(2)
A kockázatértékelés keretében a piacfelügyeleti
hatóságok figyelembe veszik, hogy adott termék milyen mértékben felel meg az
alábbiaknak:
a)      a termékre vonatkozó vagy annak
potenciális kockázatával összefüggő, uniós harmonizációs jogszabályokban
vagy e jogszabályok alapján megállapított követelmények, az akkreditált
megfelelőségértékelő szervezet által kiadott vizsgálati
jegyzőkönyvek vagy tanúsítványok teljes körű figyelembe vétele
mellett;
b)      az uniós harmonizációs jogszabályokban
vagy az azok alapján megállapított követelmények hiányában a termék forgalomba
hozatala szerinti tagállam nemzeti jogában az ilyen termékekre meghatározott
egészségügyi és biztonsági követelményeket meghatározó szabályok, feltéve, hogy
e szabályok összhangban vannak az uniós jogszabályokkal összhangban vannak;
c)      bármely olyan európai szabvány, amelyre
vonatkozóan a hivatkozásokat tettek közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(3)
A (2) bekezdés a), b) és c) pontjában említett
kritériumoknak való megfelelés azt feltételezi, hogy a termék megfelelő
módon garantálja azon közérdek védelmét, amelyre a fenti kritériumok
vonatkoznak. Ugyanakkor ez nem korlátozhatja a piacfelügyeleti hatóságokat
abban, hogy e rendelet értelmében intézkedéseket hozzanak, ha új bizonyíték
kerül elő arra vonatkozóan, hogy a termék – a megfelelőség és
megfelelés ellenére – veszélyt jelent.
(4)
A nagyobb biztonság elérésének lehetősége vagy
más, kisebb veszélyt jelentő termékek rendelkezésre állása nem képezhet
alapot arra, hogy egy terméket súlyos veszélyt jelentő terméknek
tekintsenek.
IV. FEJEZET
A közösségi
piacra belépő termékek ellenőrzése
14. cikk
Ellenőrzések és a forgalomba
bocsátás felfüggesztése
(1)
A tagállamok biztosítják, hogy az Unió külső
határain történő termékellenőrzésért felelős hatóságaik
rendelkezzenek feladataik megfelelő elvégzéséhez szükséges hatáskörökkel
és forrásokkal. A termékek szabad forgalomba bocsátását megelőzően
megfelelő irat- és – amennyiben szükséges – fizikai és laboratóriumi
ellenőrzéseket hajtanak végre.
(2)
Amennyiben egy tagállamban több hatóság
felelős a piacfelügyeletért és a külső határellenőrzésekért, e
hatóságok együttműködnek egymással a feladataik elvégzése szempontjából
lényeges információk megosztása révén.
(3)
A 17. cikkre figyelemmel a külső
határellenőrzésekért felelős hatóságok felfüggesztik egy termék
szabad forgalomba bocsátását az Unió piacán, ha az (1) bekezdésben említett
ellenőrzések elvégzése során okuk van azt feltételezni, hogy a termék
veszélyt jelent.
Olyan termék esetén, amelynek a szabad formalomba
bocsátás időpontjában meg kell felelnie az uniós harmonizációs
jogszabályoknak, az e jogszabályoknak való formai meg nem felelés a
piacfelügyeleti hatóságok számára elegendő ok annak feltételezésére, hogy
adott termék az alábbi esetekben veszélyt jelenthet:
a)      a termékhez nem mellékelték a
jogszabályokban előírt dokumentációt;
b)      a termék nincs a jogszabályoknak
megfelelően megjelölve vagy címkézve;
c)      az uniós harmonizációs jogszabályok által
megkövetelt CE-jelölés vagy egyéb jelölések rosszul vagy félrevezető módon
kerültek feltüntetésre.
(4)
A (3) bekezdés alapján a külső
határellenőrzésekért felelős hatóságok haladéktalanul értesítik a
piacfelügyeleti hatóságokat az ilyen felfüggesztésről.
(5)
Romlandó áruk esetében a külső
határellenőrzésért felelős hatóságok lehetőség szerint
megkísérlik annak biztosítását, hogy az általuk az áruk tárolására vagy a
szállításhoz használt járművek parkolására meghatározott követelmények ne
legyenek összeegyeztethetetlenek az említett áruk megóvásával.
(6)
Ha a külső határellenőrzésért
felelős hatóságoknak okuk van azt feltételezni, hogy a szabad forgalomba
bocsátásra nem került termékek veszélyt jelentenek, minden vonatkozó
információt továbbítanak a végső rendeltetési hely szerinti tagállam
külső határellenőrzésért felelős hatóságainak.
15. cikk
Forgalomba bocsátás
(1)
Az olyan terméket, amelynek szabad forgalomba
bocsátását a külső határellenőrzésekért felelős hatóságok a 14.
cikk értelmében felfüggesztették, szabad forgalomba kell bocsátani, amennyiben
a szabad forgalomba bocsátás felfüggesztését követő három munkanapon belül
ezen hatóságok részére a piacfelügyeleti hatóság nem nyújt be kérelmet a
felfüggesztés folytatásáról, vagy a piacfelügyeleti hatóság tájékoztatja ezen
hatóságokat arról, hogy a termék nem jelent veszélyt, feltéve, hogy az ilyen
szabad forgalomba bocsátással kapcsolatos minden más előírás és alaki
követelmény teljesült.
(2)
Ha a piacfelügyeleti hatóságok megállapítják, hogy
a termék, amelynek forgalomba bocsátását formai meg nem felelés miatt
felfüggesztették a 14. cikk (3) bekezdés második albekezdésének
megfelelően, valójában nem jelent veszélyt, a gazdasági szereplő
ennek ellenére javíthatja a formai meg nem felelést, mielőtt a terméket
forgalomba bocsátják.
(3)
Amennyiben a termék a forgalomba bocsátás
időpontjában megfelel bármely, a termékre vonatkozó vagy annak potenciális
kockázatával összefüggő uniós harmonizációs jogszabályban foglalt
követelménynek, teljes mértékben figyelembe véve az akkreditált
megfelelőségértékelő szervezet által kiadott vizsgálati
jegyzőkönyveket vagy tanúsítványokat, a piacfelügyeleti hatóságok
feltételezik, hogy a termék nem jelent veszélyt. Ugyanakkor ez nem
akadályozhatja meg e hatóságokat abban, hogy a külső
határellenőrzésért felelős hatóságokat a termék forgalomba
bocsátásának megtagadására utasítsák, amennyiben bizonyíték van arra, hogy a
termék – a megfelelés ellenére – veszélyt jelent.
16. cikk
Forgalomba bocsátás elutasítása
(1)
Ha a piacfelügyeleti hatóságok megállapítják, hogy
a termék veszélyt jelent, felkérik a külső határellenőrzésért
felelős hatóságokat, hogy ne engedjék a terméket szabad forgalomba
bocsátani, és hogy a terméket kísérő kereskedelmi számlát és bármely más
vonatkozó kísérő dokumentumot a következő hátirattal lássák el:
„Veszélyt jelentő termék – szabad forgalomba
bocsátás nem engedélyezett – XXX/XXXX/EU rendelet”.
(2)
Amennyiben a termék vonatkozásában ezt
követően a szabad forgalomba bocsátástól eltérő vámeljárásra tesznek
nyilatkozatot, és ha a piacfelügyeleti hatóságok nem emelnek kifogást, az (1)
bekezdésben szereplő hátiratot az adott eljárás kapcsán felhasznált
dokumentumokon is feltüntetik, az (1) bekezdésben megállapított feltételek
alapján.
(3)
A piacfelügyeleti hatóságok vagy adott esetben a
külső határellenőrzésért felelős hatóságok, ha szükségesnek és
arányosnak ítélik, megsemmisíthetik, vagy egyéb módon működésképtelenné
tehetik a súlyos veszélyt jelentő terméket. Ezen intézkedés költsége a
termék szabad forgalomba bocsátásáról nyilatkozó személyt terheli.
(4)
A piacfelügyeleti hatóságok a külső
határellenőrzések elvégzéséért felelős hatóságokat ellátják az olyan
termékkategóriákra vonatkozó információkkal, amelyeknél az (1) bekezdés
értelmében vett veszélyt állapítottak meg.
(5)
Az (1) vagy (3) bekezdéssel összhangban meghozott
bármilyen intézkedéssel szemben jogorvoslattal lehet élni, ideértve az
illetékes nemzeti bíróságok igénybe vételét.
(6)
A piacfelügyeleti hatóságok díjat vethetnek ki,
amely teljes mértékben vagy részlegesen fedezi intézkedéseik költségeit,
ideértve a kockázatértékeléshez végrehajtott vizsgálatokat, amennyiben ezeket az
intézkedéseket az (1) bekezdéssel összhangban hozták meg.
17. cikk
Személyes behozatal
(1)
Ha egy termék az Unió területére egy természetes
személlyel együtt és annak fizikai tulajdonaként érkezik és ésszerű
feltételezni, hogy e személy személyes használatára szánt termékről van
szó, forgalomba bocsátását nem függesztik fel a 14. cikk (3) bekezdése alapján,
kivéve, ha a termék használata veszélyeztetheti az emberek, állatok és növények
egészségét és életet.
(2)
Az Unió területére behozott termék a természetes személy
személyes használatára szánt terméknek tekintendő, ha alkalmi
jellegű, és kizárólag e személy vagy családja használatára szánják,
továbbá jellegénél vagy mennyiségénél fogva nem utal kereskedelmi célra.
18. cikk
Az
Unió területére belépő termékek uniós értékelése és a harmonizációs
jogszabályoknak való megfelelése
(1)
A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat, ha az
eredetileg bejelentő tagállam elutasítja egy termék szabad forgalomba
hozatalát. A tájékoztatást követő 60 napon belül a 20. cikk (4) bekezdése
szerint a tagállamok kifogást emelhetnek az elutasítás ellen, amennyiben az az
uniós harmonizációs jogszabályok hatálya alá tartozó terméket érint. A tagállam
ebben az esetben megindokolja kifogását, jelzi, milyen eltérő eredményre
jutott a termék kockázatértékelése során, megemlít bármely különleges
körülményt, továbbá kiegészítő információt szolgáltat a kérdéses termékkel
kapcsolatban.
(2)
Ha egyik tagállam sem él az (1) bekezdés szerinti
kifogás jogával és a Bizottság sem tekinti a nemzeti intézkedéseket az uniós
jogszabályokkal ellentétesnek, az eredetileg bejelentő tagállam
elutasítása indokoltnak tekintendő, és minden tagállamnak gondoskodnia
kell az érintett termékkel kapcsolatos korlátozó intézkedések haladéktalan
meghozataláról.
(3)
Ha egy tagállam az (1) bekezdés alapján kifogást
emel, vagy a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az elutasítás ellentétes az uniós
jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul konzultációkat kezd az érintett
gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel és értékeli az elutasítást,
figyelembe véve minden rendelkezésre álló tudományos és műszaki
bizonyítékot.
(4)
A (3) bekezdés szerint elvégzett értékelés alapján
a Bizottság végrehajtási aktusok formájában döntést hoz az elutasítás
indokoltságáról, továbbá hasonló intézkedés meghozataláról minden olyan
tagállamban, ahol ez még nem történt meg. Ebben az esetben a Bizottság megküldi
határozatát az érintett tagállamoknak, és haladéktalanul tájékoztat minden
tagállamot és érintett gazdasági szereplőt vagy szereplőket.
(5)
Ha a Bizottság határozata szerint az elutasítás
indokolt, minden tagállam haladéktalanul meghozza a szükséges korlátozó
intézkedéseket. Ha a Bizottság határozata szerint az elutasítás nem indokolt,
az eredetileg bejelentő tagállam és bármely más, hasonló intézkedést
hozott tagállam visszavonja azt és a 20. cikk alapján a RAPEX-rendszeren
keresztül benyújtott értesítést.
(6)
Ha az elutasítás a határozat szerint indokolt és a
termék a vonatkozó harmonizált szabványok hiányosságai miatt nem felel meg az
uniós harmonizációs jogszabályoknak, a Bizottság tájékoztatja az érintett
európai szabványügyi szervezetet és az 1025/2012/EU rendelet 11. cikke alapján
benyújtja a megfelelő kérelmet.
V. FEJEZET
Információcsere
19. cikk
Nem élelmiszer jellegű termékek
riasztási rendszere – RAPEX
(1)
A Bizottság fenntartja a nem élelmiszer
jellegű termékek riasztási rendszerét (RAPEX). Ezzel a rendelettel
összhangban a tagállamok a RAPEX-et használják a veszélyt jelentő
termékekkel kapcsolatos információk cseréjére.
(2)
Minden tagállam egyetlen kapcsolattartó pontot
jelöl ki a RAPEX-hez.
(3)
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el
a RAPEX-en keresztül történő információcsere módjainak és eljárásainak
előírása érdekében A végrehajtási jogi aktusokat a 32. cikk (2)
bekezdésében leírt vizsgálati eljárás szerint kell elfogadni.
(4)
A RAPEX-ben való részvétel nyitott a csatlakozni
kívánó országok, harmadik országok vagy nemzetközi szervezetek előtt, az
Unió és az említett országok vagy szervezetek közötti megállapodások keretében
és azokkal összhangban. Az ilyen megállapodásoknak a viszonosság elvén kell
alapulniuk, és az Unióban hatályos rendelkezéseknek megfelelő bizalmassági
rendelkezéseket kell tartalmazniuk.
20. cikk
RAPEX-en keresztül történő
értesítés a veszélyt jelentő termékekről
(1)
A RAPEX kapcsolattartó pont haladéktalanul értesíti
és tájékoztatja a Bizottságot az alábbiakról:
a)      a gazdasági szereplők által a 9.
cikk (3) bekezdése szerint hozott kiigazító intézkedés;
b)      a piacfelügyeleti hatóságok által a 10.
cikk (1) vagy (4) bekezdése szerint hozott bármely intézkedés, kivéve, ha olyan
terméket érint, amely az a) pont szerinti értesítés hatálya alá tartozik;
c)      a 16. cikk szerint bármely termék szabad
forgalomba hozatalának elutasítása.
Az első albekezdést nem kell alkalmazni, ha a
RAPEX kapcsolattartó pontnak oka van feltételezni, hogy a veszélyt jelentő
termék hatásai nem terjednek túl adott tagállam határain.
A RAPEX kapcsolattartó pont haladéktalanul
értesíti a Bizottságot a kiigazító intézkedés vagy az első albekezdésben
említett intézkedések bármely lényeges aktualizálásáról, módosításáról vagy
visszavonásáról.
(2)
Az (1) bekezdéssel összhangban szolgáltatott
információnak tartalmaznia kell minden rendelkezésre álló részletet a
veszéllyel kapcsolatban és legalább az alábbi információkat:
a)      a veszély természete és szintje, ideértve
a kockázatértékelés eredményeinek összefoglalását;
b)      az uniós harmonizációs jogszabályoknak
való bármilyen meg nem felelés természete;
c)      a termék azonosításához szükséges adatok;
d)      a termék eredete és értékesítési lánca;
e)      az intézkedés vagy kiigazító intézkedés
dátuma és időtartama;
f)       az intézkedés vagy kiigazító intézkedés
természete, azaz önkéntes, elfogadott, vagy szükséges;
g)      kapott-e a gazdasági szereplő
lehetőséget a meghallgatására.
Az első albekezdésben említett információkat
a Bizottság által rendelkezésre bocsátott szabványos értesítési
formanyomtatványt felhasználva kell továbbítani a RAPEX-rendszerben.
(3)
Ha az értesítés egy termék uniós harmonizációs
jogszabályoknak való meg nem felelésével kapcsolatos, a szolgáltatott információnak
ki kell terjednie arra is, hogy a meg nem felelés mögött vajon az alábbi okok
egyike áll-e:
a)      a termék nem tesz eleget az alkalmazandó
jogszabályok által előírt követelményeknek;
b)      a követelményeknek való megfelelést
feltételező jogszabályokban említett harmonizált szabványok hiányosságai.
Ha az (1) bekezdésben említett intézkedés vagy
kiigazító intézkedés olyan termékre vonatkozik, amely egy kijelölt szervezet
által végzett megfelelőségértékelésen esett át, a piacfelügyeleti
hatóságoknak biztosítják, hogy az érintett kijelölt szervezetet tájékoztassák a
meghozott kiigazító intézkedésekről vagy intézkedésekről.
(4)
Az értesítés kézhezvételét követően a
Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot. Ha az értesítés nem tesz eleget az (1),
(2) és (3) bekezdésben megállapított követelményeknek, a Bizottság
felfüggesztheti azt.
(5)
A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a
Bizottságot az értesítés kézhezvételét követően meghozott kiigazító
intézkedésről vagy egyéb intézkedésekről, és további kiegészítő
információkat szolgáltatnak, ideértve az elvégzett vizsgálatok vagy elemzések
eredményeit vagy a lehetséges nézeteltéréseket. A Bizottság ezt az információt
haladéktalanul továbbítja a többi tagállamnak.
21. cikk
Piacfelügyeleti információs és
kommunikációs rendszer
(1)
A Bizottság fenntart egy piacfelügyeleti
információs és kommunikációs rendszert (ICSMS) a piacfelügyelettel kapcsolatos
információk gyűjtésének és rendszerezett tárolásának céljából, különösen
az alábbi információkra vonatkozóan:
a)      piacfelügyeleti hatóságok és
illetékességi területük;
b)      piacfelügyeleti programok;
c)      piacfelügyeleti tevékenységek nyomon
követése, felülvizsgálata és értékelése;
d)      a termékek által jelentett veszélyekkel
kapcsolatos ügyekre vonatkozó panaszok vagy jelentések;
e)      a 20. cikkel összhangban a RAPEX-en
keresztül értesített intézkedésektől vagy kiigazító intézkedéstől
eltérő, uniós harmonizációs jogszabályoknak való bármilyen meg nem
felelés;
f)       a 11. cikk (1) bekezdésével és a 18.
cikk (1) bekezdésével összhangban bármely tagállam által emelt kifogás és annak
nyomon követése.
Az ICSMS tartalmazza a 20. cikkel összhangban a
RAPEX-en keresztül meghozott intézkedésekre vagy kiigazító intézkedésre
vonatkozó értesítésekkel kapcsolatos hivatkozások jegyzékét.
Szükséges vagy indokolt esetben az ICSMS-et a
külső határokon történő ellenőrzésekért felelős hatóságok
rendelkezésére lehet bocsátani.
(2)
Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok
bevisznek az ICMCS-be bármely rendelkezésükre álló – és a 20. cikk alapján még
nem megküldött – információt a veszélyt jelentő termékekről,
különösen a veszélyek felismeréséről, az elvégzett vizsgálatok
eredményeiről, a meghozott korlátozó intézkedésekről, az érintett
gazdasági szereplővel történő kapcsolattartásról, illetve az
intézkedés vagy annak elmaradásának indokairól.
(3)
A piacfelügyeleti hatóságok elismerik és
felhasználják a más tagállamban működő partnerhatóságuk által vagy
számára készített és az ICSMS-be bevitt vizsgálati jelentéseket.
22. cikk
Bizalmas információ nemzetközi
megosztása
A Bizottság és a tagállamok megoszthatnak
bizalmas információkat – ideértve a RAPEX-en keresztül megosztott információkat
– azon harmadik országok vagy nemzetközi szervezetek szabályozó hatóságaival,
amelyekkel a Bizottság és a tagállam vagy a tagállamok egy csoportja a
kölcsönösségen alapuló kétoldalú vagy többoldalú titoktartási megállapodásokat
kötött.
VI. FEJEZET
Együttműködés
23. cikk
Kölcsönös segítségnyújtás
(1)
Hatékony együttműködést és információcserét
kell biztosítani a tagállamok piacfelügyeleti hatóságai között, valamint az
egyes tagállamok egyéb hatóságai és a piacfelügyeleti hatóságok és a Bizottság
és a vonatkozó uniós ügynökségek között a piacfelügyeleti programokról és a
veszélyt jelentő termékekkel kapcsolatos minden kérdésben.
(2)
A piacfelügyeleti hatóságok – egy másik tagállam
piacfelügyeleti hatóságától kapott kellően indokolt kérésre –
rendelkezésre bocsátanak minden releváns információt vagy dokumentációt,
ellenőrzéseket és vizsgálatokat végeznek, továbbá azokról vagy bármely
végrehajtott nyomon követési tevékenységről jelentést küldenek a
kérelmező hatóságnak.
Az első albekezdésben említett információk,
dokumentációk és jelentések kizárólag a kért célra használhatók fel, és azokat
a lehető leggyorsabban, elektronikus úton kell feldolgozni.
24. cikk
A harmadik országok illetékes
hatóságaival folytatott együttműködés
(1)
A piacfelügyeleti hatóságok információcsere és
szakmai támogatás céljából együttműködhetnek harmadik országok illetékes
hatóságaival, ezzel támogatva és megkönnyítve az uniós információcsere-rendszerekhez
való hozzáférést, beleértve a 19. cikk (4) bekezdése szerinti RAPEX-rendszert,
valamint előmozdítva a megfelelőségértékeléssel és piacfelügyelettel
kapcsolatos tevékenységeket.
(2)
A harmadik országok illetékes hatóságaival való
együttműködésnek többek között a 27. cikkben részletezett tevékenységekre
kell kiterjednie. A tagállamok biztosítják, hogy illetékes hatóságaik részt
vegyenek e tevékenységekben.
25. cikk
Európai piacfelügyeleti fórum
(1)
Kialakítása kerül az európai piacfelügyeleti fórum
(European Market Surveillance Forum, EMSF).
(2)
Az EMSF ülésein minden egyes tagállam az általa
kiválasztott, az adott találkozó témakörében speciális szaktudással vagy
tapasztalattal rendelkező személy vagy személyek által képviselteti magát.
(3)
Az EMSF rendszeresen ülésezik, és – ha szükséges –
a Bizottság vagy egy tagállam kérésére is összeül.
(4)
Az EMSF megtesz mindent annak érdekében, hogy
konszenzusra jusson. Amennyiben konszenzus nem érhető el, az EMSF a tagok
egyszerű többsége alapján foglal állást. A tagok kérhetik, hogy
álláspontjuk és az annak alapjául szolgáló indoklás hivatalosan rögzítésre
kerüljön.
(5)
Az EMSF felkérhet szakértőket és más harmadik
feleket, hogy vegyenek részt az üléseken vagy írásban tegyenek észrevételeket.
(6)
Az EMSF felállíthat állandó vagy ideiglenes
alcsoportokat, amelyeknek magukba kell foglalniuk az uniós harmonizációs
jogszabály végrehajtására létrehozott piacfelügyeleti igazgatási
együttműködési csoportokat. Az iparág érdekeit képviselő
szervezeteket, a kis- és középvállalkozásokat, a fogyasztókat, a
laboratóriumokat és az uniós szintű megfelelőségértékelő
szervezeteket fel lehet kérni, hogy megfigyelőként vegyenek részt ezen
alcsoportokban.
(7)
Az EMSF létrehozza saját eljárási szabályzatát,
amely a Bizottság kedvező véleményének kézhezvételét követően lép
hatályba.
(8)
Az EMSF együttműködik az 1907/2006/EK
rendelettel létrehozott, a végrehajtással kapcsolatos információcseréért
felelős fórummal.
26. cikk
Bizottsági támogatás és igazgatási
titkárság
(1)
A Bizottság támogatja a piacfelügyeleti hatóságok
közötti együttműködést. A Bizottság részt vesz az EMSF és alcsoportjainak
ülésein.
(2)
A 27. cikkben meghatározott feladatok végrehajtása
érdekében az EMSF számára egy igazgatási titkárság nyújt segítséget, amely
titkárság szakmai és logisztikai támogatást biztosít az EMSF és alcsoportjai
számára.
27. cikk
Az EMSF feladatai
Az EMSF a következő feladatokat látja el:
a)      a veszélyt jelentő termékekre, a
kockázatelemzésre, a vizsgálati módszerekre és eredményekre, a tudományos
fejlődésre, és az ellenőrzési tevékenységek szempontjából
jelentős egyéb szempontokra vonatkozó információk cseréjének
megkönnyítése;
b)      a 7. cikkben említett általános és
ágazatspecifikus piacfelügyeleti programok előkészítésének és
végrehajtásának koordinálása;
c)      közös piacfelügyelet és közös vizsgálati
projektek szervezése;
d)      szakértelem és legjobb gyakorlatok
cseréje;
e)      képzési programok szervezése és nemzeti
tisztviselők cseréje;
f)       segítségnyújtás a 4. cikk (3)
bekezdésében bemutatott nyomon követési tevékenységekben;
g)      tájékoztató kampányok és közös látogatási
programok szervezése;
h)      a veszélyt jelentő termékek nyomon
követésével, visszahívásával és piacról történő kivonásával kapcsolatban
folytatott közösségi szintű együttműködés javítása;
i)       a piacfelügyeleti hatóságok által
gyűjtött termékbiztonsági információk – beleértve a panaszokra,
balesetekre, kárjelentésekre, valamint vizsgálati és teszteredményekre
vonatkozó információkat – egyszerű elérésének, lekérésének és
megosztásának biztosítása;
j)       hozzájárulás az e rendelet hatékony és
egységes végrehajtásának biztosítását célzó útmutató kidolgozásához, kellő
mértékben figyelembe véve az üzleti szereplők, különösen a kis- és
középvállalkozások, valamint egyéb érdekelt felek érdekeit;
k)      a Bizottság kérésére tanácsadás és támogatás
nyújtása a Bizottság részére az e rendelet végrehajtásával kapcsolatos bármely
kérdés értékeléséhez;
l)       hozzájárulás a piacfelügyelettel
kapcsolatos tagállami adminisztratív gyakorlatok egységesítéséhez.
28. cikk
Az uniós referencialaboratóriumok
(1)
Egy meghatározott termék vagy a termékek egy
meghatározott kategóriája vagy csoportja, vagy a termékek egy meghatározott
kategóriájával vagy csoportjával kapcsolatos különleges kockázatok tekintetében
a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján kijelölheti a (2) bekezdésben
megállapított kritériumoknak megfelelő európai uniós
referencialaboratóriumokat.
(2)
Minden uniós referencialaboratóriumnak meg kell
felelnie az alábbi kritériumoknak:
a)      rendelkezzen megfelelően képesített
személyzettel, amely megfelelően képzett a saját kompetenciaterületén
használt analitikai eljárások tekintetében, valamint megfelelő tudással
bír a szabványok és gyakorlatok terén;
b)      rendelkezzen a számára kijelölt feladatok
elvégzéséhez szükséges berendezésekkel és referenciaanyagokkal;
c)      pártatlanul és függetlenül, a közérdeket
szem előtt tartva járjon el;
d)      biztosítsa, hogy személyzete tiszteletben
tartja az egyes témakörök, eredmények vagy közlések bizalmas jellegét.
(3)
Kijelölt hatáskörében az uniós
referencialaboratóriumok adott esetben az alábbi feladatokat látják el:
a)      a piacfelügyeleti tevékenységekhez és
vizsgálatokhoz kapcsolódó termékvizsgálatok végrehajtása;
b)      hozzájárulás a tagállamok hatóságai, a
gazdasági szereplők és a megfelelőségértékelő szervezetek
közötti viták rendezéséhez;
c)      független szakmai és tudományos vélemény
adása a Bizottság és a tagállamok számára;
d)      új analitikai technikák és módszerek
kifejlesztése;
e)      az információk terjesztés és képzések
biztosítása.
VII. FEJEZET
Finanszírozás
29. cikk
Finanszírozási tevékenységek
(1)
Az Európai Unió a következő tevékenységeket
finanszírozhatja e rendelet alkalmazásának vonatkozásában:
a)      az útmutatók készítéséhez és naprakésszé
tételéhez való hozzájárulás a piacfelügyelet terén;
b)      technikai és tudományos szakértelem rendelkezésre
bocsátása a Bizottság számára a piacfelügyeleti igazgatási együttműködés
és a 11. és 18. cikkben említett uniós értékelési eljárások végrehajtásában a
Bizottságnak történő segítségnyújtás céljából;
c)      előzetes vagy kiegészítő munka
elvégzése a következőkkel összefüggésben: piacfelügyeleti tevékenységek az
európai uniós jogszabályok alkalmazásával kapcsolatosan, úgymint tanulmányok,
értékelések, útmutatók, összehasonlító elemzések készítése, programok
szervezése, kölcsönös közös látogatások, kutatómunka, adatbázisok fejlesztése
és karbantartása, képzési tevékenységek, laboratóriumi munka, a szakmai
jártasság vizsgálata, laboratóriumok közötti vizsgálatok és
megfelelőségértékelési munka, továbbá európai piacfelügyeleti kampányok és
hasonló tevékenységek;
d)      technikai segítségnyújtási programok
keretében végzett tevékenységek, együttműködés harmadik országokkal és az
európai piacfelügyeleti politikák és rendszerek népszerűsítése és
terjesztése európai és nemzetközi érdekeltek között.
e)      a piacfelügyeleti hatóságok közötti
együttműködés, illetve az igazgatási titkárság által az EMSF és annak
alcsoportjai számára nyújtott szakmai és logisztikai támogatás garantálása.
(2)
Az Unió által e rendelet értelmében biztosított
pénzügyi támogatást a 966/2012/EU, Euratom rendelettel összhangban kell
végrehajtani, közvetlenül vagy közvetve, a költségvetés végrehajtásának
feladatait a 966/2012/EU, Euratom rendelet 58. cikkének (1) bekezdésében
felsorolt szervezetekre átruházva.
(3)
Az e rendeletben említett tevékenységeknek juttatott
összegeket minden évben a költségvetési hatóság állapítja meg a hatályos
pénzügyi keret alapján.
(4)
A költségvetési hatóság által a piacfelügyeleti
tevékenységek finanszírozására meghatározott előirányzatok a
következő igazgatási kiadásokat is fedezhetik: az előkészítés, a
nyomon követés, a felügyelet, az audit és az értékelés, amelyek közvetlenül
szükségesek az e rendelet szerinti tevékenységek irányításához és azok
célkitűzéseinek eléréséhez, különös tekintettel a tanulmányokra, a szakértői
találkozókra, a tájékoztatási és kommunikációs tevékenységekre – beleértve az
Európai Unió politikai prioritásainak intézményi kommunikációját is –,
amennyiben azok a piacfelügyeleti tevékenységek általános célkitűzéseivel
kapcsolatosak, továbbá az információfeldolgozásra és -cserére összpontosító
IT-hálózatokkal kapcsolatos kiadásokra, valamint az e rendelet szerinti
tevékenységek igazgatása tekintetében a Bizottság által viselt összes egyéb
technikai és adminisztratív segítségnyújtásra.
(5)
A Bizottság az európai uniós politikákra és
jogszabályokra tekintettel értékeli az uniós finanszírozásban részesülő
piacfelügyeleti tevékenységek fontosságát, és [az alkalmazás dátumát
követő öt év] napjáig, majd azt követően legalább minden ötödik évben
tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot ezen értékelés
eredményeiről.
30. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1)
A Bizottság megfelelő intézkedésekkel –
csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző
intézkedésekkel, hatásos ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén
a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén
hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal – biztosítja, hogy az
Európai Unió pénzügyi érdekei az e rendelet alapján finanszírozott fellépések
végrehajtása során ne sérüljenek.
(2)
A Bizottság és képviselői, valamint a
Számvevőszék jogosultak irat- és helyszíni ellenőrzést végezni az e
rendelet alapján uniós forrásból származó támogatások kedvezményezettjeinél,
valamint az e rendelet alapján uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál
és alvállalkozóknál.
(3)
Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az
ilyen finanszírozás által közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági
szereplőknél a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben[41] előírt eljárásoknak megfelelően
helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítására,
hogy történt-e az uniós finanszírozásra vonatkozó támogatási megállapodással,
támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás,
korrupciós vagy más jogellenes cselekmény, amely sérti az Unió pénzügyi
érdekeit.
(4)
Az (1) és (2) bekezdés sérelme nélkül az e rendelet
végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött
együttműködési megállapodásokban, az e határozat végrehajtása keretében
létrejött támogatási megállapodásokban, támogatási határozatokban és
szerződésekben kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a
Számvevőszék és az OLAF elvégezheti az említett helyszíni és egyéb
ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
VIII. FEJEZET
Záró
rendelkezések
31. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják a büntetési
szabályokat, a súlyos jogsértésre vonatkozó büntetőjogi szankciókat is
ideértve, a gazdasági szereplőkre vonatkozó kötelezettségeket előíró e
rendelet rendelkezései, valamint a gazdasági szereplőkre vonatkozó
kötelezettségeket előíró e rendelet által lefedett termékekre vonatkozó
bármely uniós harmonizációs jogszabály rendelkezései megsértésének esetére, ha
a szóban forgó jogszabály nem ír elő szankciókat, és meghozzák az ezek
végrehajtásának biztosításához szükséges valamennyi intézkedést. Az előírt
szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
A tagállamok e rendelkezésekről [dátum beszúrása: e rendelet alkalmazási
időpontját megelőző 3 hónap]-ig tájékoztatják a Bizottságot, és
haladéktalanul értesítik az e rendelkezéseket érintő minden későbbi
módosításról is.
Az első albekezdésben említett
szankcióknak figyelembe kell venniük a vállalkozások méretét, különösen a kis-
és középvállalkozások esetében. A szankciók fokozhatók, ha az érintett
gazdasági szereplő korábban már hasonló módon megsértette a jogszabályi
előírásokat, valamint súlyos jogsértés esetén büntetőjogi szankciók
is kivethetők.
32. cikk
Bizottsági eljárásrend
(1)
A Bizottságot munkájában egy bizottság segíti. E
bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
(2)
Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU
rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(3)
Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU
rendelet 8. cikkét kell alkalmazni ugyanazon rendelet 5. cikkével
összefüggésben.
33. cikk
Értékelés
Az alkalmazás
időpontját követő legkésőbb [öt] éven belül a Bizottság értékeli
e rendelet alkalmazását, amelyről jelentést nyújt be az Európai
Parlamenthez és a Tanácshoz. A jelentésben értékelni kell, hogy teljesültek-e a
rendelet célkitűzései, különös tekintettel a termékbiztonsági szabályok és
az uniós harmonizációs jogszabályok eredményesebb és hatékonyabb
végrehajtására, a piacfelügyeleti hatóságok közötti együttműködés javítására,
az Európai Unióba belépő termékek ellenőrzésének szigorítására,
valamint az emberek általános biztonságának hatékonyabb védelmére, a munkahelyi
egészségre és biztonságra, a fogyasztóvédelemre, a környezetvédelemre, a
közbiztonságra és egyéb közérdekekre, figyelembe véve annak a vállalkozásokra
gyakorolt hatását, különös tekintettel a kis- és középvállalkozásokra.
34. cikk
Módosítások
(1)
A következő rendelkezéseket el kell hagyni:
a)      a 2011/65/EU irányelv 18. cikke;
b)      a 89/686/EGK tanácsi irányelv 7. cikke;
c)      a 93/15/EGK irányelv 7. cikkének (2) és (3)
bekezdése és 8. cikke;
d)      a 94/9/EK irányelv 7. cikke;
e)      a 94/25/EK irányelv 7. cikke, 10.
cikkének (4) bekezdése és 11. cikke;
f)       a 95/16/EK irányelv 7. és 11. cikke;
g)      a 97/23/EK irányelv 8., 16. és 18. cikke;

h)      az 1999/5/EK irányelv 9. cikke;
i)       a 2000/9/EK irányelv 14., 15. és 19.
cikke;
j)       a 2000/14/EK irányelv 5. cikke;
k)      a 2001/95/EK irányelv 6. cikkének (2) és
(3) bekezdése és 8., 9., 10., 11., 12. és 13. cikke, valamint II. melléklete;
l)       a 2004/108/EK irányelv 10. és 11. cikke;

m)     a 2006/42/EK irányelv 4. cikkének (3) és (4)
bekezdése, valamint 11., 17. és 20. cikke;
n)      a 2006/95/EK irányelv 9. cikke;
o)      a 2007/23/EK irányelv 14. cikkének (5) és
(6) bekezdése, valamint 15., 16. és 17. cikke;
p)      a 2008/57/EK irányelv 13. cikkének (5)
bekezdése és 14. cikke;
q)      a 2009/48/EK irányelv 39., 40., 42–45.
cikke;
r)       a 2009/105/EK irányelv 7., 15. és 17.
cikke;
s)       a 2009/142/EK irányelv 7., 11. és 12.
cikke;
t)       a 305/2011/EU rendelet 56–59. cikke.
(2)
A 764/2008/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja helyébe az alábbi szöveg lép:
„a) [a termékek piacfelügyeletéről szóló]
[...]/EU rendelet 10. cikke;”
(3)
A 765/2008/EK rendelet a következőképpen
módosul:
a)      a 765/2008/EK rendelet 1. cikke (2) és (3)
bekezdését, a 2. cikke 14., 15., 17., 18. és 19. pontját, a III. fejezetét és 32.
cikke (1) bekezdésének e) pontját el kell hagyni;
b)      a 765/2008/EK rendelet címének helyébe a
következő cím lép:
„Az Európai Parlament és a Tanács 765/2008/EK
rendelete (2008. július 9.) a termékek forgalmazása tekintetében az
akkreditálás és a CE-jelölés általános elveinek megállapításáról és a 339/93/EGK
rendelet hatályon kívül helyezéséről”
A 765/2008/EK rendelet 15–29. cikkére
vonatkozó hivatkozásokat az e rendeletre utaló hivatkozásként és a mellékletben
található megfelelési táblázat szerint kell értelmezni.
35. cikk
Átmeneti rendelkezések
Az e rendelet 34. cikkében vagy a 2001/95/EK
irányelv 6–9. cikkében említett rendelkezések bármelyike értelmében
kezdeményezett nemzeti vagy uniós szintű eljárásokra továbbra is azok a
rendelkezések vonatkoznak.
36. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet [dátum beszúrása: [a fogyasztási
cikkek biztonságosságáról szóló] […/…]/EU rendelettel megegyező] napon lép
hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől
kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező
és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
MELLÉKLET
Megfelelési táblázat
 765/2008/EK rendelet || E rendelet
 15. cikk, (1), (2) és (5) bekezdés || 2. cikk
 15. cikk, (3) bekezdés || -
 15. cikk, (4) bekezdés || 3. cikk, (1) bekezdés
 16. cikk, (1) bekezdés || 4. cikk, (1) bekezdés
 16. cikk, (2) bekezdés || A 4. cikknek a 3. cikk (12) bekezdésével, a 17. cikk (1) bekezdésével és a 26. cikk (5) bekezdésével együttesen értelmezett (2) bekezdése
 16. cikk, (3) bekezdés || -
 16. cikk, (4) bekezdés || -
 17. cikk, (1) bekezdés || 5. cikk, (4) bekezdés
 17. cikk, (2) bekezdés || 26. cikk, (1) bekezdés
 18. cikk, (1) bekezdés || 5. cikk, (3) bekezdés
 18. cikk, (2) bekezdés || 6. cikk, (6) bekezdés
 18. cikk, (3) bekezdés || 5. cikk, (2) bekezdés
 18. cikk, (4) bekezdés || 6. cikk, (4) bekezdés
 18. cikk, (5)–(6) bekezdés || 4. cikk, (3) bekezdés, 6. cikk, (7), (8) és (9) bekezdés, 26. cikk, (2) bekezdés
 19. cikk, (1) bekezdés, első albekezdés || 6. cikk, (1) bekezdés
 19. cikk, (1) bekezdés második albekezdés || 6. cikk, (5) bekezdés és 7. cikk
 19. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés || 8. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés
 19. cikk, (2) bekezdés || 6. cikk, (2) bekezdés
 19. cikk, (3) bekezdés || 9. cikk, (5) bekezdés, a) pont
 19. cikk, (4) bekezdés || 6. cikk, (3) bekezdés
 19. cikk, (5) bekezdés || 26. cikk, (5) bekezdés és 27. cikk
 20. cikk, (1) bekezdés || 9. cikk, (4) bekezdés és 18. cikk, (1) bekezdés, b) pont
 20. cikk, (2) bekezdés || 12. cikk
 21. cikk || 6. cikk, (4) bekezdés és 9. cikk
 22. cikk, (1), (2) és (3) bekezdés || 18. cikk, (1)–(2) bekezdés
 22. cikk, (4) bekezdés || 17. cikk
 23. cikk, (1)–(2) bekezdés || 19. cikk
 23. cikk, (3) bekezdés || 27. cikk
 24. cikk, (1)–(2) bekezdés || 20. cikk
 24. cikk, (3) bekezdés || 19. cikk, (1) bekezdés
 24. cikk, (4) bekezdés || 18. cikk, (2) bekezdés és 19. cikk, (2) bekezdés
 25. cikk || 22–24. cikk
 26. cikk || 21. cikk
 27. cikk || 13. cikk
 28. cikk || 14. cikk
 29. cikk || 15. cikk
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS KERETRENDSZERE
1.1.        A javaslat/kezdeményezés címe

1.2.        A tevékenységalapú irányítás
/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai
terület(ek)
1.3.        A javaslat/kezdeményezés
típusa
1.4.        Célkitűzés(ek)
1.5.        A javaslat/kezdeményezés
indoklása
1.6.        Az intézkedés időtartama
és pénzügyi hatása
1.7.        Tervezett igazgatási
módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
2.2.        Irányítási és
kontrollrendszer
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésre irányuló intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A kiadások a többéves
pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási
tételét/tételeit érintik?
3.2.        A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1.     A kiadásokra gyakorolt becsült
hatás összegzése
3.2.2.     Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.     Az igazgatási előirányzatokra
gyakorolt becsült hatás
3.2.4.     A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség
3.2.5.     Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
3.3.        A bevételekre gyakorolt
becsült hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS KERETRENDSZERE
1.1.        A javaslat/kezdeményezés címe

 Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a termékek piaci felügyeletéről
1.2.        A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[42]
02 cím – Vállalkozáspolitika – 02 03 alcím:
Termékek belső piaca és ágazati politikák
17 cím – Egészség- és fogyasztóvédelem – 17 02
alcím: Fogyasztóvédelmi politika
1.3.        A javaslat/kezdeményezés
típusa
A javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés
meghosszabbítására irányul
1.4.        Célkitűzések
1.4.1.     A javaslat/kezdeményezés által
érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések
Termékek belső piaca és ágazati politikák: az
egységes piac működésének javítása és a fogyasztók, egyéb felhasználók és
egyéb közérdekek magasabb szintű védelme;
Biztonság és állampolgárság – fogyasztóvédelmi
politika.
1.4.2.     Meghatározott
célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
ENTR specifikus célkitűzés: a meglévő belső piaci joganyag folyamatos felülvizsgálata,
valamint adott esetben jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések iránti
javaslatok tétele.
SANCO specifikus célkitűzés: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő
megszilárdítása és fokozása szerte az Unióban.
1.4.3.     Várható eredmény(ek) és
hatás(ok)
Tüntesse fel, milyen
hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/az
érintett célcsoportokra.
 A kezdeményezés várt eredménye az Európai Unióban még mindig szétaprózott piacfelügyeleti keretrendszer hatékonyabbá tétele. Ez a javaslat egyetlen jogszabályban egyesíti a 765/2008/EK rendelet és az általános termékbiztonságról szóló irányelv piacfelügyeleti rendelkezéseit, amely a harmonizált és a nem harmonizált acquis termékeit egyaránt lefedi, függetlenül attól, hogy azokat fogyasztók vagy hivatalos szervezetek általi használatra szánták-e, vagy azok általi használat valószínű-e. Ez a javaslat hatással lesz a gazdasági szereplőkre és a nemzeti hatóságokra, akik tájékozottabbak lesznek a piacfelügyeleti tevékenységekkel kapcsolatos kötelezettségeiket illetően. A javaslat egyben javítja a fogyasztók és a termékek egyéb felhasználóinak védelmét is a termékkel kapcsolatos követelmények hatékonyabb érvényesítésén keresztül.
1.4.4.     Eredmény- és hatásmutatók
Tüntesse fel a
javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
– a
nem biztonságos termékekre vonatkozó bejelentések száma a GRAS-RAPEX
információs rendszerben;
– a
legalább egy (más tagállam általi) reakciót kiváltó RAPEX-bejelentések %-os
aránya;
–
a reakciók számának a bejelentések számához viszonyított aránya (jelentős
kockázat);
– az
ICSMS általános információs támogatási rendszerben cserélt adatok mennyisége és
minősége;
– közös
piacfelügyeleti akciók száma és eredményei;
– munka-
és forrásmegosztás;
– a
termékbiztonság végrehajtására vonatkozó mutatók (költségvetések, vizsgálatok,
laboratóriumi vizsgálatok, meghozott intézkedések stb.).
1.5.        A javaslat indoklása
1.5.1.     Rövid vagy hosszú távon
teljesítendő követelmény(ek)
A
kezdeményezés általános célja az egységes piac működésének javítása és a
fogyasztók, egyéb felhasználók és a közérdekek magasabb szintű védelmének
elérése a nem biztonságos vagy nem megfelelő termékek számának
csökkentésén keresztül.
1.5.2.     Az uniós részvételből
adódó többletérték
Az
egységes európai piac ellenére a termékbiztonsággal kapcsolatos követelmények
betartatása a tagállamok hatáskörében van. A piacfelügyelet nemzeti
szervezésének a tagállamokban tapasztalható jelenlegi eltérései, valamint a
nemzeti piacfelügyeleti hatóságok kölcsönös függősége miatt még mindig
vannak problémák e téren. Az Európai Unió az EUMSZ 114. cikke alapján jogosult
eljárni annak érdekében, hogy biztosítani lehessen a fogyasztói termékek
egységes piacának megfelelő működését és a határokon átnyúló
piacfelügyelet hatékonyságát. Az EUMSZ 169. cikkének (1) bekezdése kiegészíti
ezt az intézkedési jogkört. Előírja, hogy a fogyasztói érdekek
érvényesülésének előmozdítása és a fogyasztóvédelem magas szintjének
biztosítása érdekében az Unió hozzájárul a fogyasztók egészségének,
biztonságának és gazdasági érdekeinek védelméhez. Azonban a szubszidiaritás
elvének való megfelelés érdekében ez a javaslat nem érinti a tagállamok azon
hatáskörét, hogy eljárásokat és intézkedéseket hozzanak a kockázatot
jelentő termékekkel szemben.
1.5.3.     Hasonló korábbi tapasztalatok
tanulsága
Bár
az EU megvalósította az egységes piacot, és az áruk szabad mozgása a belső
piacot alkotó négy alapszabadság közül a legfejlettebb és leginkább
megvalósított, még mindig van tennivaló. A közegészségre és munkahelyi
biztonságra, a fogyasztók védelmére, a környezetvédelemre és egyéb közérdekekre
veszély leselkedhet egyes kereskedők miatt, akik nem tartják be a
jogszabályokban előírtakat és veszélyes termékeket hoznak forgalomba. A
piacfelügyelet feladata megoldást találni ezekre a problémákra. A
piacfelügyelet azonban nem tartott lépést az Unió szabályozási keretének
fejlődésével. Fontos, hogy a piacfelügyelet magas szinten koordinált
legyen, illetve képes legyen Unió-szerte gyorsan reagálni. Bár tényleges
előrelépés történt az általános termékbiztonságról szóló irányelv és a 765/2008/EK
rendelet elfogadásával, a piacfelügyeleti szabályok felaprózottsága a
különböző EU-jogszabályok között (az általános termékbiztonságról szóló
irányelv, a 765/2008/EK rendelet és számos ágazati irányelv) zavart okozott
mind a gazdasági szereplők, mint a nemzeti hatóságok körében, és ez az
uniós piacfelügyeleti tevékenység csökkent hatékonyságához vezetett.
Következésképpen e problémák kezeléséhez létfontosságú lenne egy egységes,
önálló piacfelügyeleti rendelet.
1.5.4.     Összhang és lehetséges
szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel
E
kezdeményezés teljes mértékben összhangban van az áruk szabad mozgására
vonatkozó acquis-val, különös tekintettel a játékok biztonságáról szóló, 2009.
június 18-i 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre, az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus
berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2011. június 8-i 2011/65/EU
európai parlamenti és tanácsi irányelvre, az elektromos és elektronikus
berendezések hulladékairól szóló, 2003. január 27-i 2002/96/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelvre (WEEE-irányelv), az elektromos és elektronikus berendezések
hulladékairól szóló, 2012. július 4-i 2012/19/EU európai parlamenti és tanácsi
irányelvre (WEEE-irányelv), a meghatározott feszültséghatáron belüli
használatra tervezett elektromos berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok
összehangolásáról szóló, 2006. december 12-i 2006/95/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelvre és a gázüzemű berendezésekről szóló, 2009.
november 30-i 2009/142/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre.[43]
Ez
a javaslat összhangban van továbbá az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK
irányelv helyébe lépő, a fogyasztási cikkek biztonságosságáról szóló,
kapcsolódó rendeletjavaslattal.
A
javaslat szinergiákat teremt a nem biztonságos termékek, valamint az ágazati
jogszabályok szerinti védintézkedések bejelentésére, amelyeket a jövőben
csak egyszer kell bejelenteni az átdolgozott RAPEX-rendszerben.
1.6.        Az intézkedés időtartama
és pénzügyi hatása
A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
1.7.        Tervezett irányítási módszer(ek)

X Centralizált igazgatás közvetlenül
a Bizottság által
X Centralizált igazgatás közvetetten
a következőknek történő hatáskör-átruházással:
·
X          végrehajtó
ügynökségek
·
¨         a Közösségek által létrehozott szervek[44]
·
¨         tagállami közigazgatási/közfeladatot ellátó szervek
¨      az Európai Unióról szóló szerződés V.
címe értelmében külön intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési
rendelet 49. cikke szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban
meghatározott személyek
¨ Megosztott irányítás a tagállamokkal
¨ Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
¨ Nemzetközi szervezetekkel közös irányítás (nevezze meg)
Egynél több igazgatási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzés:
A
kezdeményezéshez nincs szükség új költségvetési forrásokra, finanszírozása a
meglévő források átcsoportosításával történik. Bizonyos műveleteket
az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség (EAHC) irányít majd: a
közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó
hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK
tanácsi rendelettel[45]
összhangban a Bizottság az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséget
bízta meg[46]
a fogyasztóvédelmi politikára vonatkozó közösségi cselekvési program, 2007–2013
irányításához szükséges végrehajtási feladatokkal. A Bizottság ezért dönthet
úgy, hogy az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséget bízza majd meg a
2014–2020 közötti időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi program
irányításához szükséges végrehajtási feladatokkal is. A tervezett program-átruházás
az EAHC-ra már átruházott feladatkör kiterjesztéseként valósul meg.
Továbbá,
ez a kezdeményezés nem igényel további költségvetési forrásokat a két IT-rendszer
– azaz a GRAS-RAPEX és az ICSMS – irányítására, fenntartására és adaptálására,
a DG SANCO és a DG ENTR 2014–2020 közötti időszak többéves pénzügyi
keretre javasolt operatív költségvetéseiben már szereplő tételekhez képest.

2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
Ismertesse a nyomon
követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit.
A kialakításra
kerülő piacfelügyeleti fórum (EMSF) a jövőbeli rendeletek
megfelelő végrehajtására vonatkozó párbeszéd platformja lesz.
Az
egyik záró rendelkezés előírja azt is, hogy a Bizottság öt évvel a
rendelet hatályba lépését követően értékeli a végrehajtást és jelentést
készít arról. Célja felismerni a rendelet esetleges problémáit és hiányosságait,
továbbá kiindulási pontként kell szolgálnia a további lépésekhez, beleértve a
rendelet esetleges módosítását a piacfelügyeleti keretrendszer további javítása
érdekében.
2.2.        Irányítási és
kontrollrendszer
2.2.1.     Felismert kockázat(ok)
A
RAPEX megfelelő működésével kapcsolatos kockázatok (pl. az
értesítések számának emelkedése, elvonva a figyelmet a valóban veszélyes
termékekről, illetve csökkentve a hitelességet; IT-rendszerrel kapcsolatos
problémák, mint például a rendszer meghibásodása, bizalmas információk
kezelésével kapcsolatos problémák).
Az
ICSMS működésével összefüggő problémák főleg az IT-rendszerhez
kapcsolódnak, mint például a rendszer esetleges meghibásodása, illetve a
bizalmas információk kezelésével kapcsolatos problémák.
2.2.2.     Tervezett ellenőrzési
mód(ok)
A
tervezett ellenőrzési módok a költségvetési rendeletben és az alkalmazási
szabályokban vannak meghatározva.
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésre irányuló intézkedések
Adja meg a
meglévő vagy tervezett megelőző és védelmi intézkedéseket.
A
Bizottságnak biztosítania kell, hogy az Unió pénzügyi érdekeit csalás,
korrupció és egyéb jogellenes tevékenységek elleni megelőző
intézkedésekkel és hatékony ellenőrzésekkel védjék, gondoskodnia kell
továbbá a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetéséről, és
szabálytalanság feltárása esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű
szankciókat kell kiszabnia a 2988/95/EK, Euratom, a 2185/96/EK, Euratom, és az 1073/1999/EK
rendeletnek megfelelően. A szabályozási ellenőrző mechanizmusok
alkalmazásán kívül a felelős bizottsági szolgálatok egy csalás elleni
stratégiát is kidolgoznak a Bizottság 2011. június 24-én elfogadott
új, csalás elleni stratégiájának megfelelően, többek között annak
biztosítása érdekében, hogy a csalás megelőzését célzó belső
ellenőrzések teljes mértékben összhangban legyenek a Bizottság új, csalás
elleni stratégiájával, valamint hogy annak csalással kapcsolatos
kockázatkezelési megközelítését alkalmazzák a csalás kockázata által érintett területek
azonosítására és a megfelelő válaszlépések meghozatalára. Amennyiben
szükséges, hálózati csoportokat és a fogyasztóvédelmi programmal kapcsolatos
csalási esetek kivizsgálását szolgáló megfelelő informatikai eszközöket hoznak
létre. Elsősorban olyan intézkedésekre kerül sor, mint például:
·
a fogyasztóvédelmi program végrehajtásából
eredő határozatokkal, megállapodásokkal és szerződésekkel
kifejezetten felhatalmazni a Bizottságot, a Számvevőszéket és az OLAF-ot
pénzügyi ellenőrzések, helyszíni ellenőrzések és vizsgálatok elvégzésére;
·
ellenőrizni a pályázati/ajánlattételi felhívás
értékelési szakaszában a részvételre jelentkezőket/ajánlattevőket a
közzétett kizárási kritériumok fényében, továbbá a nyilatkozatok és a korai
előrejelző rendszer (EWS) alapján;
·
leegyszerűsíteni a költségvetési rendelet
előírásainak megfelelően a költségek elszámolhatóságára vonatkozó
szabályokat;
·
rendszeres képzésben részesíteni a szerződések
kezelését végző munkatársakat és a kedvezményezettek nyilatkozatait a
helyszínen ellenőrző könyvvizsgálókat és ellenőröket a csalással
és szabálytalanságokkal kapcsolatos kérdésekről.
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A kiadások a többéves
pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási
tételét/tételeit érintik?
Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés.......................................] || Diff./nem diff. ([47]) || EFTA[48]-országokból ||  tagjelölt országokból[49] || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 1.: Termékek belső piaca és ágazati politikák || 02 03 01   || Kül. || IGEN || NEM || NEM || NEM
 3.: Biztonság és állampolgárság || 17 01 04 01 A 2014–2020 közötti időszak fogyasztóvédelmi programjának igazgatási költségei. || nem diff. || IGEN || NEM || NEM || NEM
Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Fejezet.....................................................] || Diff./nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 3.: Biztonság és állampolgárság || 17 02 01 Fogyasztóvédelmi program 2014–2020 || Diff. || IGEN || IGEN || NEM || NEM
3.2.        A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1.     A kiadásokra gyakorolt becsült
hatás összegzése[50]

millió EUR jelenlegi árakon (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 1 || Termékek belső piaca és ágazati politikák
 Főigazgatóság: ENTR ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma 02 03 01 || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (1) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Kifizetési előirányzatok || (2) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott  igazgatási előirányzatok[51] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Költségvetési tétel száma: || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (1a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Az ENTR Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =1+1a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (3) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Kifizetési előirányzatok || (4) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 A többéves pénzügyi keret 2. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =3+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Kifizetési előirányzatok || =4+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 3 || Biztonság és állampolgárság
 Főigazgatóság: SANCO ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma: 17 02 01 || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (1) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Kifizetési előirányzatok || (2) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott  igazgatási előirányzatok[52] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma: 17 01 04 01 || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (1a) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A SANCO Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =1+1a || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (3) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Kifizetési előirányzatok || (4) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (5) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 A többéves pénzügyi keret 3. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =3+ 5 || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Kifizetési előirányzatok || =4+ 5 || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
Ha a javaslat/kezdeményezés egynél több fejezetet
érint:
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || (6) || 4,300 || 4,360 || 4,421 || 4,484 || 4,547 || 4,612 || 26,724
 Kifizetési előirányzatok || (7) || 2,800 || 4,330 || 4,391 || 4,452 || 4,515 || 6,236 || 26,724
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (8) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (referenciaösszeg) || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || =6+ 8 || 4,400 || 4,460 || 4,521 || 4,584 || 4,647 || 4,712 || 27,324
 Kifizetési előirányzatok || =7+ 8 || 2,900 || 4,430 || 4,491 || 4,552 || 4,615 || 6,336 || 27,324
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR jelenlegi árakon (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóság ||   ||   ||
  Humánerőforrás || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4,716
  Egyéb igazgatási kiadások || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Főigazgatóság: Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Humánerőforrás || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
  Egyéb működési kiadások (kiküldetések, ülések) || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 ÖSSZESEN || Előirányzatok || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Összes kötelezettségvállalási előirányzat  = Összes kifizetési előirányzat) || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
millió EUR jelenlegi árakon (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettség-vállalási előirányzatok || 6,392 || 6,452 || 6,513 || 6,576 || 6,639 || 6,704 || 39,276
 Kifizetési előirányzatok || 4,892 || 6,422 || 6,483 || 6,544 || 6,607 || 8,328 || 39,276
3.2.2.     Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív
előirányzatok felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió
euróban a jelenlegi árakon (három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
   ||
 Teljesítés típusa[53] || A teljesítés átlagköltsége || Teljesítések  száma || Költség || Teljesítések  száma || Költség || Teljesítések  száma || Költség || Teljesítések  száma || Költség || Teljesítések  száma || Költség || Teljesítések  száma || Költség || Összes teljesítés száma || ÖSSZES  költség
 MEGHATÁROZOTT CÉLKITŰZÉS:[54] A meglévő belső piaci joganyag folyamatos felülvizsgálata, valamint adott esetben jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések iránti javaslatok tétele ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iránymutatások és összehasonlítási tevékenységek ||   || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0,050 || 6 || 0.300 ||
 Technikai szakértelem és segítségnyújtás ||   || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0,600 || 6 || 3.600 ||
 Az európai piacfelügyeleti politikák népszerűsítése ||   || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 6 || 0.300
 Együttműködés harmadik országokkal ||   || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 6 || 0.600
 Piacfelügyeleti hatóságoknak nyújtott támogatás (az ICSMS-t beleértve) ||   || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 12 || 3.000
 Az ENTR meghatározott célkitűzés részösszege || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 36 || 7.800
 KONKRÉT CÉLKITŰZÉS: SANCO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Piacfelügyeleti és a végrehajtási intézkedések (közös intézkedések, tisztviselők cseréje, a piacfelügyeleti fórum titkárságának finanszírozása) ||   || 2,357 || 3 || 2,242 || 3 || 2,287 || 3 || 2,333 || 3 || 2,380 || 3 || 2,427 || 3 || 2,425 || 18 || 14,144
 A RAPEX továbbfejlesztése és irányítása (különös tekintettel az IT-alkalmazásokra) ||   || 0,797 || 1 || 0,758 || 1 || 0,773 || 1 || 0,788 || 1 || 0,804 || 1 || 0,820 || 1 || 0,837 || 6 || 4,780
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A SANCO meghatározott célkitűzés részösszege || 4 || 3,000 || 4 || 3,060 || 4 || 3,121 || 4 || 3,184 || 4 || 3,247 || 4 || 3,312 || 24 || 18,924
 ÖSSZES KÖLTSÉG ||   || 4,300 ||   || 4,360 ||   || 4,421 ||   || 4,484 ||   || 4,547 ||   || 4,612 ||   || 26,724
3.2.3.     Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összegzés
A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási
előirányzatok felhasználását vonja maga után:
millió EUR jelenlegi
árakon (három tizedesjegyig)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret  5. FEJEZETE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Emberi erőforrások, ENTR || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4.716
 Emberi erőforrások, SANCO (Átlagos költség, teljes munkaidős egyenértékben: 131.000 €) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
 Egyéb igazgatási kiadások, ENTR || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Egyéb igazgatási kiadások, SANCO || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 A többéves pénzügyi keret  5. FEJEZETE || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ[55]  nem tartozó előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 Egyéb igazgatási  jellegű kiadások, SANCO || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 A többéves pénzügyi keret  5. FEJEZETÉHEZ nem tartozó előirányzatok || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 ÖSSZESEN || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 12,552
3.2.3.2.  Becsült
humánerőforrás-szükségletek
A javaslat/kezdeményezés az alábbi
humánerőforrás-igénnyel jár:
millió EUR jelenlegi árakon (három
tizedesjegyig)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 02 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) – ENTR || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786
 17 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) – SANCO (Átlagos költség, teljes munkaidős egyenértékben: 131.000 €) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048
 XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 01 (közvetett kutatás) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE a teljes keretből) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA és SNE a küldöttségeknél) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 04 yy [56] || - a központban[57] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 - a küldöttségeknél || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE - a közvetett kutatásban) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE – a közvetlen kutatásban) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 MINDÖSSZESEN (ENTR, SANCO) || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834
XX az érintett
szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.
A humánerőforrás-igényeknek az adott
főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához rendelt
személyzettel és/vagy az adott főigazgatóságon belüli
személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A források adott esetben a
költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők az éves elosztási
eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz rendelt további
juttatásokkal. A feltüntetett forrásokban nem jelennek meg a végrehajtó
ügynökség feladataihoz kapcsolódó igények. A javaslat nem eredményezi a
végrehajtó ügynökség már meglévő forrásainak növelését.
Az elvégzendő
feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak   || A központi tisztviselő és a nemzeti tisztviselők: Az EU-szakpolitikák megfelelő végrehajtásának és alkalmazásának biztosítása, nyomon követése és erre vonatkozó jelentéskészítés a piacfelügyelet területén. Részvétel a piacfelügyeleti rendelet tagállamok általi végrehajtására vonatkozó referenciavizsgálat eszközeinek kifejlesztésében és a vizsgálat végrehajtásában. Részvétel a RAPEX-rendszer működtetésében, beleértve az értesítések és reakciók értékelését; Az ICSMS platform és a kapcsolódó iránymutatások kezelése és fejlesztése; A politikák változásának követése a piacfelügyelet és a tagállamok közötti információcsere terén. Részvétel a piacfelügyelethez kapcsolódó szakértői csoportokban, a Bizottság képviselete e csoportokban. Új tevékenységek kialakítása vagy meglévő tevékenységek kiterjesztése és elvi tervezés. A tagállamok közötti piacfelügyeleti együttműködés és a közös akciók kialakítása és biztosítása. Részvétel az átdolgozott RAPEX-iránymutatások és az átdogozott kockázatelemezési iránymutatások kidolgozásában, adaptálásában, majd bevezetésében. Asszisztensek: Igazgatási támogatás nyújtása a RAPEX-rendszer üzemeltetésével kapcsolatban a belső RAPEX-csapat tagjaként. Az értesítésekben tapasztalható esetleges belső ellentmondások vagy átfedések jelzése, valamint hozzájárulás a RAPEX kapcsolattartó pontok üléseihez, azokon segítségnyújtás biztosítása. Hozzájárulás a RAPEX-értesítések nyomon követéséhez, a felelős központi tisztviselő és nemzeti tisztviselő felügyelete alatt, az értesítés formai meg nem felelése esetén. Hozzájárulás az érvényesített értesítésekről szóló heti jelentés elkészítéséhez. Fordítási kérelmek koordinálása és engedélyezése a Poetry rendszerben. Hozzájárulás a belső ellenőrzési szabványok bevezetéséhez és alkalmazásához, különösen a RAPEX üzletfolytonosságának biztosításával, értesítve a csapat koordinátorát és vezetőségét az olyan esetekről, amely valamilyen reakciót kíván meg tőlük. A RAPEX-ben szereplő értesítések és reakciók érvényesítésével kapcsolatos információk és dokumentumok kezelésének koordinálása. A RAPEX-rendszerre vonatkozó statisztikák és jelentések összeállítása és kezelése. A GRAS RAPEX irányítására vonatkozó belső eljárások kidolgozása és a kapcsolódó kézikönyvek összeállításában való részvétel.
 Külső személyzet ||
3.2.4.     A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség
A javaslat összeegyeztethető a Bizottság
javaslata szerinti 2014–2020-as többéves pénzügyi kerettel.
3.2.5.     Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
A javaslat nem irányoz elő harmadik felek
általi társfinanszírozást.
3.3.        A bevételekre gyakorolt
becsült hatás
A javaslatnak az árbevételre nincs pénzügyi hatása.
[1]               A harmonizációs szabályok célja a szabad mozgás teljes
elérése a közérdek védelme révén, amelyre ennek hiányában a tagállamok
hivatkozhatnak, ha az áruk kereskedelme terén korlátozásokat vezetnek be.
[2]               Az EU EFTA országokkal és Törökországgal kötött
nemzetközi megállapodásainak megfelelően.
[3]               HL L 11., 2002.1.15, 4. o.
[4]               HL L 218., 2008.8.13, 30. o.
[5]               COM(2011) 206 végleges.
[6]               COM(2012) 573 final.
[7]               HL C ..... ... o.
[8]               HL L 218., 2008.8.13., 30. o.
[9]               HL L 11., 2002.1.15.,
4. o.
[10]             2010/2085 (INI).
[11]             HL L 165., 2004.4.30, 1. o.
[12]             HL L 165., 2010.6.30., 1. o.
[13]             HL L 218., 2008.8.13., 82. o.
[14]             HL L 145., 2001.5.31., 43. o.
[15]             HL L 281., 1995.11.23, 31. o.
[16]             HL L 8., 2001.1.12, 1. o.
[17]             HL L 298., 2012.10.26, 1. o.
[18]             HL L 55., 2011.2.28, 11. o.
[19]             HL L 399., 1989.12.30, 18. o.
[20]             HL L 121., 1993.5.15, 20. o.
[21]             HL L 100., 1994.4.19, 1. o.
[22]             HL L 164., 1994.6.30, 15. o.
[23]             HL L 213., 1995.9.7, 1. o.
[24]             HL L 181., 1997.7.9, 1. o.
[25]             HL L 91., 1999.4.7, 10. o.
[26]             HL L 106., 2000.5.3, 21. o.
[27]             HL L 162., 2000.7.3, 1. o.
[28]             HL L 390., 2004.12.31, 24. o.
[29]             HL L 157., 2006.6.9, 24. o.
[30]             HL L 374., 2006.12.27, 10. o.
[31]             HL L 154., 2007.6.14, 1. o.
[32]             HL L 191., 2008.7.18, 1. o.
[33]             HL L 170., 2009.6.30, 1. o.
[34]             HL L 264., 2009.10.8, 12. o.
[35]             HL L 330., 2009.12.16, 10. o.
[36]             HL L 174., 2011.7.1, 88. o.
[37]             HL L 88., 2011.4.4, 5. o.
[38]             HL L 218., 2008.8.13., 21. o.
[39]             HL L 302., 1992.10.19., 1. o.
[40]             HL L 316., 2012.11.14., 12. o.
[41]             HL L292., 1996.11.14., 2. o.
[42]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[43]             Az ágazati jogszabályok teljes listája e rendelet
mellékletében található meg.
[44]             Amint azt a költségvetési rendelet 185. cikke említi.
[45]             HL L 11., 2003.1.16, 1. o.
[46]             A 2008. szeptember 9-i C(2008) 4943 bizottsági
határozat.
[47]             Diff. = differenciált előirányzatok /Nem diff. = nem
differenciált előirányzatok
[48]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[49]             Tagjelölt országok, és adott esetbena nyugat-balkáni potenciális
tagjelölt országok.
[50]             A Bizottság új, 2014–2020-as többéves pénzügyi keretre
vonatkozó javaslatától függő összegek.
[51]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított kiadások
(korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[52]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított kiadások
(korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[53]             Teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl.: finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza
kilométerben stb.).
[54]             Az 1.4.2. szakaszban („Meghatározott
célkitűzés(ek)...”) ismertetetteknek megfelelően
[55]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított kiadások
(korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[56]             Az operatív
előirányzatoknál a külső személyzetre részleges
felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[57]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében.