				|

		52011PC0934

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA az uniós polgári védelmi mechanizmusról /* COM/2011/0934 végleges - 2011/0461 (COD) */

			   	INDOKOLÁS

1.
A JAVASLAT HÁTTERE

A javaslat okai és céljai
E javaslat célja, hogy a tagállamok és az Unió
közötti, a polgári védelem terén folyó megerősített együttműködést
megkönnyítő polgári védelmi mechanizmusról[1],
valamint a természeti és ember okozta katasztrófák elleni védelem biztosítása
érdekében a mechanizmus keretébe tartozó fellépésekhez finanszírozást nyújtó
polgári védelmi pénzügyi eszköz létrehozásáról[2]
szóló tanácsi határozatok helyébe lépjen.
A 2007–2009-es időszakra vonatkozó
polgári védelmi jogszabályok átfogó értékelését[3]
követően, és figyelemmel a múltbeli veszélyhelyzetek tanulságaira, ez a
javaslat egyetlen jogi aktusba foglalja a két tanácsi határozatot. A pénzügyi
rendelkezéseket a Bizottság 2011. június 29-i, „Az Európa 2020 stratégia
költségvetése” című közleményében[4]
kifejtett, a 2014–2020-as időszakra vonatkozó pénzügyi keretre
irányuló javaslatok összefüggésében kell értékelni.
A Szerződés polgári védelemről szóló
új 196. cikke alapján a mechanizmus célja a tagállamok polgári védelem
terén végrehajtott fellépéseinek támogatása, összehangolása és kiegészítése,
javítva az Unión belüli és kívüli bármilyen természeti és ember okozta
katasztrófák megelőzésére, az azokra való felkészülésre és reagálásra
szolgáló rendszerek hatékonyságát. A konkrét célkitűzések közé tartozik a)
a katasztrófák elleni védelem magas szintjének elérése a katasztrófák
hatásainak megelőzése vagy csökkentése, valamint a megelőzés
kultúrájának megteremtése útján, b) az Unió katasztrófákra való reagálásra
történő felkészültségének fokozása, c) a gyors és hatékony
veszélyhelyzet-reagálási beavatkozások elősegítése súlyos katasztrófák
esetén.
A javaslat a 2010. évi, „A katasztrófákra
adott uniós válasz erősítése felé: a polgári védelem és a humanitárius
segítségnyújtás szerepe” című bizottsági közleményre[5], valamint a 2009. évi,
„A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére
irányuló közösségi koncepció” című közleményre[6] épül.
A javaslat hozzájárul az Európa 2020 stratégia
célkitűzéseihez, valamint az uniós polgárok biztonságának fokozásához és a
természeti és ember által okozott katasztrófákkal szembeni ellenálló-képesség
kiépítéséhez, amelyek fontos részét képezik a Stockholmi Programnak[7] és az Unió belső
biztonsági stratégiájának[8].
Ezenkívül a katasztrófák megelőzését szolgáló intézkedések támogatásával
és előmozdításával az Unió polgári védelmi politikája csökkentené az uniós
gazdaság katasztrófákból eredő költségeit, ezáltal a növekedés előtt
álló akadályokat is. A polgárok, anyagi javak és a környezet magasabb
szintű védelme minimalizálná a katasztrófák – valószínűleg a
legkiszolgáltatottabb régiókat és embereket sújtó – hátrányos társadalmi,
gazdasági és környezeti hatását, és így hozzájárulna a fenntarthatóbb és
inkluzívabb növekedéshez.
A javaslat jelentősen hozzájárul az
egyszerűsítéshez is. Az új határozat egyetlen szövegbe vonja össze a
mechanizmus működésére, valamint a tevékenységeinek finanszírozására
vonatkozó rendelkezéseket, amelyek korábban külön határozatokban szerepeltek.
Emellett egyszerűsíti a meglévő, a segítség szállításának
összevonására és társfinanszírozására vonatkozó eljárásokat (pl. a jelenlegi
szabályok szerinti, szisztematikus 50 %-os visszatérítés elkerülésével,
valamint a több tagállamot érintő szállítási műveletekre vonatkozóan
vezető állam kijelölésével), ezáltal jelentősen csökkenti a Bizottság
és a tagállamok adminisztratív terheit. Egyszerűsített szabályokat határoz
meg a mechanizmus harmadik országokbeli katasztrófák esetén történő
aktiválására is.
A megerősített mechanizmus hozzá fog
járulni a szolidaritási klauzula megvalósításához, amelyre vonatkozóan az
Európai Bizottság és a főképviselő javaslatot fog előterjeszteni
2012-ben.
Meglévő rendelkezések a javaslat által
érintett területen
Az uniós szintű polgári védelmi
együttműködést két jogi aktus szabályozza: (1) a Tanács 2007/779/EK,
Euratom határozata (2007. november 8.) a közösségi Polgári Védelmi Mechanizmus
kialakításáról (átdolgozás)[9],
valamint (2) a Tanács 2007/162/EK, Euratom határozata (2007. március 5.) a
polgári védelmi pénzügyi eszköz létrehozásáról[10];
ez a határozat mindkettőt hatályon kívül helyezi.
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
Különös figyelmet fordítottak a polgári
védelem és a humanitárius segítségnyújtás szoros koordinációjának
biztosítására, valamint az egyéb uniós szakpolitikák és pénzügyi eszközök
keretében végrehajtott tevékenységekkel való összhangra, különösen az
igazságügy, a szabadság, a biztonságpolitika – ideértve a konzuli támogatást és
a kritikus infrastruktúrák védelmét –, a környezet – különösen az árvizek
kezelése és a súlyos balesetek veszélyének ellenőrzése –; az
éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás; az egészségügy; a tengeri szennyezés; a
külkapcsolatok és a fejlesztéspolitika területén.
Az egyéb uniós pénzügyi eszközökkel való
összhangot több olyan rendelkezés biztosítja, amely egyértelműen meghatározza
az eszköz hatályát és kizárja a kettős finanszírozást.

2.
KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT

Hatásvizsgálati jelentés készült a
szakpolitikai opciók és azok hatásainak vizsgálata céljából, amely jelentés
átfogja egy előzetes értékelés valamennyi fontos vonatkozását[11]. A hatásvizsgálati
folyamatot egy 21 bizottsági szolgálat bevonásával működő
hatásvizsgálati irányítócsoport kísérte figyelemmel, és anyagokat szolgáltatott
hozzá egy külső tanulmány is.
Konzultáció az érdekeltekkel
A Bizottság 2010. évi katasztrófareagálási
közleményét[12]
megelőző, az érdekelt feleknek szervezett rendezvények sora mellett
három célzott konzultációt[13]
folytattak le az érdekeltekkel.
Érdekeltek továbbá a veszélyhelyzetek kezelése
terén tevékenykedő szereplők, a humanitárius közösség, az ENSZ
szervei, a kutatási, belső biztonsági, környezeti, külpolitikai és más
kapcsolódó szakpolitikai területek.
Az érdekelt felek minden észrevételét teljes
mértékben figyelembe vették, és azok bekerültek a hatásvizsgálati jelentésbe.
Hatásvizsgálat
Az azonosított fő problémák: (1) az uniós
polgári védelmi együttműködés nem eléggé proaktív és eseti jellegű
mechanikája korlátozza az európai katasztrófareagálás hatékonyságát,
eredményességét és koherenciáját, (2) a kritikus reagálási kapacitások hiánya
(kapacitásbeli hiányosságok), (3) a korlátozott szállítási megoldások és a
nehézkes eljárások hátráltatják az optimális reagálást, (4) korlátozott
felkészültség a képzés és a gyakorlatok során, és (5) a megelőzési
szakpolitikák integrációjának hiánya.
A hatásvizsgálat több szakpolitikai opciót
értékelt:
A segítségnyújtás rendelkezésre állása: (1) a kapacitások önkéntes összevonása uniós finanszírozás nélkül; (2)
a kapacitások önkéntes összevonása korlátozott uniós társfinanszírozással; és (3) önkéntes
összevonás magasabb szintű uniós társfinanszírozással; valamint a
lehetőségek szélesebb köre (a tevékenység megszüntetésétől az uniós
polgári védelmi erőig);
A kapacitásbeli hiányosságok kezelése: (1) az uniós fellépés mellőzése; (2) a tagállamok támogatása a
hiányzó kapacitás kialakítása terén; (3) a hiányosságok uniós szintű
kapacitással való pótlása;
A szállítás korlátozott logisztikai és
pénzügyi forrásainak kezelése: (1) az eddigi rendszer
megszüntetése; (2) a szakpolitika változatlanul hagyása; (3) a
legsürgősebb, prioritást jelentő szükségleteket érintő
társfinanszírozás plafonjának növelése; és (4) a maximális társfinanszírozás
egységes növelése;
A szállításra vonatkozó rendelkezések
egyszerűsítése: (1) a szakpolitika változatlanul
hagyása; (2) a jelenlegi szállítási rendelkezések egyszerűsítése;
Felkészültség: (1)
nem készül új uniós jogszabály; nem emelik az uniós finanszírozást; (2)
általános uniós felkészültségi szakpolitikai keret kötelező rendelkezések
nélkül, valamint további uniós finanszírozás; (3) a nemzeti képzés uniós
finanszírozása, melynek feltétele, hogy a képzési központok megfeleljenek
bizonyos minimumkövetelményeknek;
Megelőzés: (1)
nem készül új uniós jogszabály, nem emelik az uniós finanszírozást; (2)
általános uniós megelőzési szakpolitikai keret kötelező rendelkezések
nélkül, plusz kiegészítő uniós finanszírozás; (3) a nemzeti
katasztrófakockázat-kezelési tervek elkészítése egy bizonyos határidőre.
E javaslattal együtt a hatásvizsgálat is
benyújtásra kerül.

3.
A JAVASLAT JOGI ELEMEI

A javaslat összefoglalása
A szöveg a polgári védelmi szakpolitika négy
fő elemén alapuló szerkezetet követ: megelőzés, felkészültség,
reagálás és külső dimenzió, valamint a pénzügyi rendelkezésekre vonatkozó
fejezet.
(a)
Célkitűzések, tárgy és hatály
Az egyik változás a mechanizmus hatályának
hozzáigazítása az Szerződés új 196. cikkéhez, amely a
katasztrófavédelem integrált megközelítését támogatja. Az általános
célkitűzéssel az 1. cikk foglalkozik, melyet további részletek
követnek a konkrét célkitűzések formájában, és az előrehaladás
mérésére szolgáló mutatók támasztják alá (3. cikk).
A katasztrófákra való reagálást segítő
fellépések hatálya (2. cikk) az Unión belülre és kívülre is kiterjed. A
megelőzési és felkészültségi intézkedések az Unióra, valamint a 28. cikkben
említett bizonyos harmadik országokra vonatkoznak.
(b)
Megelőzés
A javaslat új fejezetet iktat be a
megelőzésre vonatkozóan, az uniós megelőzési szakpolitikai keret
fontosságának növelése céljából, valamint azért, hogy hatékonyan hozzákapcsolja
azt a felkészültségi és reagálási fellépésekhez.
Az 5. cikk meghatározza a Bizottság
feladatait, amelyek a 2009. évi megelőzési közleményen és tanácsi
következtetéseken alapulnak.
A kockázatértékeléssel kapcsolatos,
folyamatban lévő munkára építve és a mechanizmuson belüli hatékony
együttműködés biztosítása érdekében a tagállamoknak 2016 végéig be kell
nyújtaniuk kockázatkezelési terveiket (6. cikk). Ezek fontos tervezési
eszközök, és hozzájárulnak az Unió belső biztonsági stratégiájában[14] felvázolt következetes
kockázatkezelési politikához.
(c)
Felkészültség
A fő hangsúly a felkészültségi
fellépésekre került, a reagálás tervezésének javítása, az uniós reagálási
kapacitás javítása, valamint a nagy léptékű katasztrófákra való
felkészültség általános szintjének javítása céljából. A rendelkezések a 2010.
évi katasztrófareagálási közleményben és az európai katasztrófavédelmi
képzésről szóló tanácsi következtetésekben[15] foglalt javaslatokon
alapulnak. A fő változások közé a következők tartoznak:
·
Veszélyhelyzet-reagálási Központ (ERC) létrehozása
és igazgatása. Az ERC a jelenlegi megfigyelési és tájékoztatási központra (MIC)
fog épülni, amelyet meg kell erősíteni a hét minden napján napi 24 órában
elérhető műveleti kapacitás biztosítása érdekében (a 7. cikk
a) pontja);
·
A reagálási műveletekre vonatkozó koherens
tervezési keret kialakítása referencia-forgatókönyvek készítése, a meglévő
kapacitások feltérképezése és az azok bevetésére vonatkozó készenléti tervek
kidolgozása útján. Keresni fogjuk a természetbeni segítségnyújtás és a
humanitárius segítségnyújtás közötti szinergiákat is; (10. cikk).
·
Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás
kialakítása azon előzetesen azonosított kapacitások önkéntes összevonása
útján, amelyeket a tagállamok rendelkezésre bocsátanak a mechanizmus keretébe
tartozó műveletek céljára. Hangsúlyt kap a kapacitások jobb láthatóságának
szükségessége is (11. cikk).
·
A reagálási kapacitások hiányosságainak azonosítása
és megszüntetése kiegészítő, uniós finanszírozású kapacitások
fejlesztésének támogatása útján, ahol ezt költséghatékonyabbnak tartották a
tagállamok egyéni befektetéseinél. Különleges nyomonkövetési eljárást
írnak elő, a Bizottság pedig köteles kétévente beszámolni a Tanácsnak és a
Parlamentnek az előrehaladásról (12. cikk).
·
A jelenlegi uniós felkészültségi fellépések
hatályának kiterjesztése a képzés terén, többek között képzési hálózat
létrehozása és a képzési program diverzifikációja útján. A Bizottság is adhat
iránymutatást az uniós és nemzetközi polgári védelmi képzésre vonatkozóan (13. cikk).
·
Szakértői csoportok kiküldése az érintett
állam vagy az ENSZ és ügynökségei kérésére, hogy tanácsot adjanak a
megelőzési és felkészültségi intézkedésekre vonatkozóan (a 13. cikk (2) bekezdése).
·
Annak a lehetőségnek a biztosítása, hogy a
tagállamok segítséget kapjanak a veszélyhelyzet-reagálási kapacitásoknak az
EU-n belüli logisztikai csomópontokban való előzetes elhelyezéséhez (a 7. cikk
f) pontja).
(d)
Reagálás
A javasolt változások célja a hatékonyabb és
gyorsabb reagálás biztosítása a következők útján:
·
Kapacitások ideiglenes előzetes elhelyezése
megnövekedett kockázatot jelentő helyzetek esetén (a 15. cikk (2) bekezdése).
·
Veszélyhelyzet-reagálási tervre irányuló javaslat
és a kapacitások bevetésére irányuló kérelem (a 15. cikk (3) bekezdésének
c) pontja).
·
Annak előírása a tagállamok számára, hogy
biztosítsák az érkező segítség támogatását a fogadó ország részéről,
ahogyan arra a fogadó ország nyújtotta támogatásról szóló tanácsi
következtetések[16]
felhívtak (a 15. cikk (6) bekezdése).
(e)
A polgári védelmi műveletek külső
dimenziója:
Az Unión kívüli műveletek esetében a
javaslat a következők segítségével mozdítja elő a nemzetközi polgári
védelmi munka összhangját:
·
Az ENSZ vagy ügynökségei, illetve valamely
vonatkozó nemzetközi szervezet kérésére segítségnyújtás a mechanizmus útján (a 16. cikk
(1) bekezdése).
·
A Bizottság részéről az Európai Külügyi
Szolgálatnak nyújtott tájékoztatás annak érdekében, hogy a polgári védelmi
művelet összhangban állhasson az érintett ország és az EU közötti
általános kapcsolatokkal (a 16. cikk (3) bekezdése).
·
Azon esetek egyértelműsítése, amelyekben
konzuli támogatás útján segítséget lehet nyújtani, figyelemmel a
közeljövőbeli, a képviselettel nem rendelkező uniós polgárok konzuli
védelmére vonatkozó összehangolási és együttműködési intézkedésről
szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslatra (a 16. cikk (7) bekezdése).
(f)
A pénzügyi támogatásra vonatkozó rendelkezések
A pénzügyi rendelkezések egy új fejezetben
szerepelnek. A támogatható tevékenységek (20–23. cikk) általános,
megelőzési és felkészültségi, reagálási és szállítási csoportokba sorolva
szerepelnek, és magukban foglalják a fentebb javasolt új tevékenységek
támogatását. A szállítás támogatásához kapcsolódó, a jelenlegi eszköz
szerinti rendelkezések módosulnak, egyszerűsödnek és felülvizsgált
finanszírozási feltételek kerülnek bevezetésre a teljes elszámolható költség
akár 85 %-áig, egyes korlátozott esetekben, bizonyos feltételek
teljesülése esetén pedig akár 100 %-áig növelve a társfinanszírozás
mértékét.
Az új rendelkezések lehetővé teszik, hogy
egy tagállam vezető szerepet játsszon a több tagállamot érintő
műveletekre vonatkozó uniós finanszírozás igénylése során, és hogy egy
segítséget kérő érintett tagállam kérhesse a szállítási költségek
társfinanszírozását is.
Változnak a
pénzügyi beavatkozás típusai is, hogy lehetővé váljon a kiadások
megtérítése és a pénzalapok létrehozása. Támogatások és közbeszerzés esetén nem
lesz szükséges a veszélyhelyzeti reagáláshoz kapcsolódó műveletek
szerepeltetése a Bizottság éves munkaprogramjában (25. cikk). E határozat
pénzügyi rendelkezéseit 2014. január 1-től kellene alkalmazni, mivel azok
a 2014–2020-as többéves pénzügyi kerethez kapcsolódnak.
(g)
Jogalap
E javaslat jogalapja az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 196. cikke.
(h)
A szubszidiaritás elve
A javaslat céljait az önállóan eljáró
tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani.
A mechanizmust azért hozták létre, mert a
súlyos katasztrófák meghaladhatják bármely tagállam reagálási képességeit, és
az érintett tagállam nem tud egyedül megküzdeni a helyzettel. Az e téren való
uniós fellépés jelentős transz-/multinacionális elemmel rendelkező
helyzetek kezelését foglalja magában, amelyek szükségszerűen átfogó
összehangolást és a nemzeti szinten túlmutató koncentrált fellépést igényelnek.
A megelőzéssel és kockázatkezeléssel kapcsolatos közös munka a
tapasztalatcserének és a megerősített uniós szintű koherenciának köszönhetően
gyorsabban fejlődhet.
Tekintetbe véve az emberi életben
bekövetkezett veszteségek, valamint a környezeti, gazdasági és anyagi károk
csökkentéséhez kapcsolódó előnyöket, a javaslat egyértelműen uniós
többletértéket teremt. Lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy
hatékonyabban működjenek közre a mechanizmus keretében nyújtott uniós
támogatásban, és hogy élvezzék a fokozottabb összehangolás és
együttműködés előnyeit. A javaslat javítaná a nagy léptékű
katasztrófákra való felkészültség szintjét, és koherensebb
katasztrófakockázat-kezelési szakpolitikát hozna létre. A gyorsreagálási
kapacitás útján koherensebb és hatékonyabb reagálás lenne biztosított, amely
készen áll arra, hogy bárhol segítsen, ahol szükséges.
A javaslat emellett méretgazdaságosságra
törekszik, mint például költséghatékony logisztikára és szállításra, a
kapacitások önkéntes összevonása útján történő koherens és hatékony
reagálásra, valamint a szűkös erőforrások hatékonyabb felhasználására
az uniós finanszírozású kapacitások megosztása útján.
(i)
Az arányosság elve
A javaslat nem terjed túl azon, ami a
célkitűzések eléréséhez szükséges. Foglalkozik a múltbeli beavatkozások
azonosított hiányosságaival, és a Tanácstól és az Európai Parlamenttől származó
felhatalmazásokon alapul.
Az Unióra és a tagállamokra nehezedő
adminisztratív teher korlátozott, és nem lép túl a felülvizsgálat céljainak
eléréséhez szükséges mértéken. A kapacitásokra vonatkozó tanúsítási és
nyilvántartásba vételi eljárás egyszerű, és a veszélyhelyzet kezelésére
szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszer (CECIS) útján fogják
végrehajtani[17].
A tagállamok csak arra kötelesek, hogy – az előzetes tervezéshez és a
forgatókönyvek kidolgozásához kapcsolódó munkával való összhang biztosítása
érdekében – tájékoztassák a Bizottságot a kockázatkezelési tervek
elkészítéséről.
A finanszírozás iránti kérelmek benyújtásához
a költségvetési rendeletben előírtakon túl nem szükséges speciális
formátum. Különös figyelmet fordítottak annak biztosítására, hogy a súlyos
katasztrófák esetén követendő eljárások biztosítsák a szükséges
rugalmasságot és lehetővé tegyék a sürgős fellépést.
(j)
A jogi aktus típusának megválasztása
Európai parlamenti és tanácsi határozatra
irányuló javaslat.

4.
KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

A Bizottság „Az Európa 2020 stratégia
költségvetése” című közleménye[18]
folyó árakon 513 millió EUR költségvetési kötelezettségvállalást
irányoz elő az uniós polgári védelmi szakpolitikára, a következők
szerint: 276 millió EUR-t az Unión belüli és 237 millió EUR-t
az Unión kívüli műveletekre.
2011/0461 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
HATÁROZATA
az uniós polgári védelmi mechanizmusról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI
PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 196. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
Figyelemmel arra, hogy az elmúlt évek során
jelentősen nőtt a természeti és ember okozta katasztrófák száma és
súlyossága, valamint egy olyan helyzetben, amelyben a jövőbeli
katasztrófák valószínűleg még szélsőségesebbek és összetettebbek
lesznek, messzire nyúló és hosszabb távú következményekkel járva, ami különösen
az éghajlatváltozásból és a számos természeti és technológiai veszély
lehetséges kölcsönhatásából ered, egyre fontosabb a katasztrófavédelem
integrált megközelítése. Az Uniónak támogatnia kell, össze kell hangolnia és ki
kell egészítenie a tagállamok polgári védelem terén végrehajtott fellépéseit,
hogy javuljon a természeti és ember okozta katasztrófák megelőzésére, az
azokra való felkészülésre és reagálásra szolgáló rendszerek hatékonysága.
(2)
A közösségi Polgári Védelmi Mechanizmus
kialakításáról szóló 2007/779/EK, Euratom tanácsi határozattal[19] átdolgozott, a polgári védelmi
segítségnyújtási beavatkozások terén a fokozott együttműködés
előmozdítását segítő közösségi eljárás kialakításáról szóló, 2001.
október 23-i 2001/792/EK, Euratom tanácsi határozat[20] polgári védelmi mechanizmust
hozott létre. E mechanizmus finanszírozását a polgári védelmi pénzügyi eszköz
létrehozásáról szóló, 2007. március 5-i 2007/162/EK, Euratom tanácsi határozat[21] biztosította, amely
rendelkezett a nyújtandó pénzügyi támogatásról, mind a súlyos
veszélyhelyzetekre való reagálás hatékonyságának javításához való
hozzájárulásként, mind a veszélyhelyzetek minden típusára vonatkozó megelőzési
és felkészültségi intézkedések javítása érdekében, ideértve a polgári védelem
területén közösségi cselekvési program létrehozásáról szóló, 1999. december 9-i
1999/847/EK tanácsi határozat[22]
értelmében korábban hozott intézkedések folytatását is. A pénzügyi eszköz 2013.
december 31-én hatályát veszti.
(3)
Az uniós polgári védelmi mechanizmus keretében
biztosítandó, az Unión belül vagy kívül bekövetkező valamennyi természeti
és ember által okozott katasztrófával – ideértve a terrorcselekményeket és a
technológiai, radiológiai és környezeti baleseteket, tengeri szennyezést és az
akut egészségügyi veszélyhelyzeteket – szembeni védelemnek elsősorban az
emberekre kell vonatkoznia, de a környezetre és a tulajdonra, köztük a
kulturális örökségre is. Az ilyen katasztrófák mindegyike esetén kérhető
polgári védelmi és más veszélyhelyzeti segítségnyújtás az érintett ország
reagálási képességeinek kiegészítése céljából.
(4)
A polgári védelmi mechanizmus az európai
szolidaritás látható kifejezését jelenti azáltal, hogy gyakorlati és gyors
hozzájárulást biztosít a katasztrófák megelőzéséhez és az azokra való
felkészültséghez, valamint a súlyos katasztrófákra és azok fenyegető
közelségére való gyors reagáláshoz. Következésképpen ez a határozat nem
érintheti a tagállamoknak az e határozat hatálya alá tartozó kérdésekkel
kapcsolatos két- vagy többoldalú szerződésekben előírt jogait és
kötelezettségeit, sem a tagállamoknak az emberek, a környezet és a tulajdon
területükön belüli védelmére vonatkozó felelősségét.
(5)
A mechanizmusnak kellően figyelembe kell
vennie a vonatkozó uniós jogszabályokat és a nemzetközi
kötelezettségvállalásokat, és ki kell aknáznia a releváns uniós
kezdeményezésekkel, mint például az európai Föld-megfigyelési programmal
(GMES), a kritikus infrastruktúrák védelmére vonatkozó európai programmal
(EPCIP) és a közös információmegosztási környezettel (CISE) fennálló
szinergiákat.
(6)
A mechanizmusnak általános szakpolitikai keretet
kell tartalmaznia a katasztrófák kockázatának megelőzését szolgáló uniós
fellépésekre vonatkozóan, amelynek célja a katasztrófák elleni védelem és a
velük szembeni ellenálló-képesség magas szintjének elérése a katasztrófák
hatásainak megelőzése vagy csökkentése, valamint a megelőzés
kultúrájának megteremtése útján. A kockázatkezelési tervek alapvető
fontosságúak a katasztrófavédelem integrált, a kockázatmegelőzést, a
felkészültséget és a reagálási fellépéseket összekapcsoló megközelítésének
biztosításához. A mechanizmusnak tehát általános keretet kell tartalmaznia a
kockázatkezelési tervek közlésére és végrehajtására vonatkozóan.
(7)
A megelőzés kulcsfontosságú a katasztrófák
elleni védelem terén, és további cselekvést igényel, ahogyan arra a 2009.
november 30-i tanácsi következtetések és a Bizottság „A természeti csapások és
az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepció”
című közleményéről[23]
szóló, 2010. szeptember 21-i európai parlamenti állásfoglalás is felhívtak.
(8)
A kockázatok uniós szinten történő, a nemzeti
kockázatértékelési erőfeszítésekből merítő áttekintése az
európai reagálási, felkészültségi és megelőzési fellépések optimális
összehangolását figyelembe vevő, fejlett forgatókönyv-készítés és
veszélyhelyzeti tervezés formájában többletértéket teremthet.
(9)
Az észlelő és korai figyelmeztető
rendszerek továbbfejlesztéséhez való hozzájárulásával az Uniónak segítenie kell
a tagállamokat a katasztrófákra való reagálás átfutási idejének
minimalizálásában és az uniós polgárok riasztásában. Ezeknek a rendszereknek
tekintetbe kell venniük a már meglévő és a jövőbeli információs
forrásokat és rendszereket, és ezeken kell alapulniuk.
(10)
A mechanizmusnak tartalmaznia kell egy általános
szakpolitikai keretet, amely az Unión belüli polgári védelmi rendszerek,
személyzet és a polgárok felkészültségi szintjének folyamatos javítását
célozza. Ennek – az európai katasztrófavédelmi képzéssel foglalkozó európai
eszközről szóló, 2008. november 14-i tanácsi következtetésekben foglaltak
szerint – részét képezik uniós és tagállami szintű, a katasztrófák
megelőzésére, az azokra való felkészültségre és reagálásra vonatkozó
képzési programok és egy képzési hálózat.
(11)
A további előkészítő intézkedések közé
tartozik a szükséges egészségügyi erőforrásokkal kapcsolatos információk
összegyűjtése és az új technológiák alkalmazásának ösztönzése. A
Szerződés 346. cikke értelmében egyetlen tagállam sem köteles olyan
információt szolgáltatni, amelynek közlését ellentétesnek tartja alapvető
biztonsági érdekeivel.
(12)
A polgári védelmi gyorsreagálási képesség
fejlesztéséhez való hozzájárulás érdekében uniós szinten végzik az egy vagy
több tagállam olyan erőforrásaiból álló további polgári védelmi
segítségnyújtási beavatkozási modulok kifejlesztését, amelyeknek célja, hogy
teljes mértékben együttesen működtethetők legyenek. A modulokat
tagállami szinten kell megszervezni, és azok vezetése és irányítása is a
tagállamok hatásköre.
(13)
A mechanizmusnak lehetővé kell tennie a
segítségnyújtási beavatkozások mozgósítását és összehangolásuk
elősegítését. A megerősített együttműködést uniós rendszerre
kell alapozni, amely egy veszélyhelyzet-reagálási központból, a tagállamoktól
származó, előzetesen rendelkezésre bocsátott kapacitások önkéntes
összevonásával létrejövő európai veszélyhelyzet-reagálási kapacitásból,
képzett szakértőkből, a Bizottság által irányított, veszélyhelyzet
kezelésére szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszerből,
valamint a tagállamokban található kapcsolattartási pontokból áll. Ennek
keretet kell biztosítania az ellenőrzött veszélyhelyzeti információ
összegyűjtéséhez, annak a tagállamok számára történő továbbadásához,
és a beavatkozások során levont tanulságok megosztásához.
(14)
A katasztrófareagálási műveletek tervezésének
javítása és a kulcsfontosságú kapacitások rendelkezésre állásának biztosítása
érdekében referencia-forgatókönyveket kell kidolgozni a katasztrófák fő
típusaira vonatkozóan, fel kell térképezni a tagállamokban rendelkezésre álló
legfontosabb meglévő kapacitásokat, készenléti terveket kell kidolgozni a
kapacitások bevetésére, és a tagállamoktól származó, előzetesen
rendelkezésre bocsátott kapacitások önkéntes összevonásával létrejövő
Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitást kell kialakítani. A veszélyhelyzeti
tervezés felhasználható lenne annak meghatározására is, hogy vannak-e olyan
hiányosságai a tagállamokban rendelkezésre álló veszélyhelyzet-reagálási
kapacitásnak, amelyek megszüntethetők lennének Unió-szerte megosztott,
uniós támogatással kifejlesztett kapacitásokkal.
(15)
Ami az Unión kívüli katasztrófareagálási támogatási
tevékenységeket illeti, a mechanizmusnak elő kell segítenie és támogatnia
kell a tagállamok és az egész Unió által végrehajtott fellépéseket, hogy
előmozdítsa az összhangot a nemzetközi polgári védelmi munka terén. Az
ENSZ-nek, amennyiben jelen van, átfogó összehangoló szerepe van a harmadik
országokban végzett mentési műveletekben. A rendelkezésre álló
erőforrások felhasználásának maximalizálása és a munkavégzés szükségtelen
megkettőzésének elkerülése érdekében a mechanizmus keretében biztosított
segítségnyújtást az ENSZ-szel és más illetékes nemzetközi szereplőkkel
együtt kell koordinálni. A polgári védelmi segítségnyújtás mechanizmus útján
történő javított koordinációja előfeltételt képez az általános
koordinációs erőfeszítés támogatásához és a globális mentési
erőfeszítésekhez való átfogó uniós hozzájárulás biztosításához. Súlyos
katasztrófák esetén, ahol mind a mechanizmus, mind pedig a humanitárius
segítségnyújtásról szóló, 1996. június 20-i 1257/96/EK tanácsi rendelet[24] keretében segítséget
nyújtanak, a Bizottság biztosítja az átfogó uniós reagálás hatékonyságát,
egységességét és kiegészítő jellegét, tiszteletben tartva a humanitárius
segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzust[25].
(16)
Az uniós szintű gyorsreagálási képesség
kifejlesztésének támogatása érdekében javítani kell a megfelelő
szállítóeszközök hozzáférhetőségén. Az Uniónak támogatnia kell és ki kell
egészítenie a tagállamok erőfeszítéseit azáltal, hogy elősegíti a
tagállamok szállítási erőforrásainak összevonását, és ahol szükséges,
bizonyos feltételekkel hozzájárul további szállítóeszközök finanszírozásához.
(17)
A segítségnyújtási beavatkozásokat teljes helyi
koordináció mellett kell végezni a hatékonyság maximalizálása, valamint a
szenvedő népesség segítséghez való hozzáférésének biztosítása érdekében. A
Bizottságnak megfelelő logisztikai támogatást kell nyújtania a kiküldött
szakértői csoportok számára.
(18)
A mechanizmus a harmadik országokban bekövetkezett
súlyos veszélyhelyzetek esetén az uniós polgároknak nyújtott konzuli segítség
támogatására is alkalmazandó, ha ezt egy tagállam konzuli hatóságai igénylik a
saját állampolgáraikra vonatkozóan, vagy a vezető állam vagy a
segítségnyújtást koordináló tagállam igényli valamennyi uniós polgár számára. A
vezető állam fogalma a vezető állam elvének konzuli ügyekben
történő alkalmazására vonatkozó európai uniós iránymutatásoknak
megfelelően értendő[26].

(19)
Ha helyénvalónak vélik katonai kapacitások
felhasználását a polgári védelmi műveletek támogatásában, a katonasággal
való együttműködésnek meg kell felelnie a Tanács vagy annak illetékes
szervei által meghatározott módszereknek, eljárásoknak és kritériumoknak,
melyek a polgári lakosság védelméhez szükséges katonai kapacitásoknak a
mechanizmus rendelkezésére bocsátására vonatkoznak.
(20)
Lehetővé kell tenni az Európai
Szabadkereskedelmi Társuláshoz (EFTA) tartozó, az Európai Gazdasági Térségben
(EGT) is tagsággal rendelkező országok, a csatlakozó országok, a tagjelölt
országok és a potenciális tagjelöltek részvételét is.
(21)
E határozat egységes feltételek mellett
történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási
hatáskörökkel kell felruházni. E hatásköröket a Bizottság végrehajtási
hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok
szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i
182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel, és különösen a
vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell gyakorolni[27].
(22)
E határozat célját a tagállamok nem tudják
kielégítően megvalósítani, így az a tervezett intézkedés terjedelme vagy
hatása miatt, és figyelemmel a mechanizmus működéséből adódóan az
emberi életek elvesztésének és a károknak a csökkentése vonatkozásában
bekövetkező előnyökre, az Unió szintjén jobban megvalósítható. Ha egy
súlyos veszélyhelyzet meghaladja egy érintett tagállam reagálási képességeit,
akkor ennek az államnak képesnek kell lennie a mechanizmushoz folyamodni a
saját polgári védelmi és egyéb veszélyhelyzet-reagálási erőforrásai
kiegészítése érdekében. Az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében
meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően tehát az Unió elfogadhat
intézkedéseket. Az említett cikkben foglalt arányossági elvnek megfelelően
ez a határozat nem lépi túl az említett cél eléréséhez szükséges mértéket.
(23)
Ez a határozat nem érinti a Stabilitási Eszköz
létrehozásáról szóló, 2006. november 15-i 1717/2006/EK európai parlamenti
és tanácsi rendelet[28]
[frissíteni a 2014–2020-as időszakra, amint elfogadásra kerül] hatálya alá
tartozó tevékenységeket, az egészségügyre vonatkozó uniós cselekvési
programokat érintő uniós jogszabályok alapján elfogadott közegészségügyi
intézkedéseket, sem pedig a fogyasztóvédelmi politika területén közösségi
cselekvési program (2007–2013) létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1926/2006/EK
európai parlamenti és tanácsi határozatból[29]
[frissíteni a 2014–2020-as időszakra, amint elfogadásra kerül] eredő
fogyasztói biztonsági intézkedéseket.
(24)
A koherencia érdekében nem tartoznak e határozat
hatálya alá a Biztonság és a szabadságjogok védelme általános program keretében
a 2007–2013-as időszakra [frissíteni a 2014–2020-as időszakra, amint
elfogadásra kerül] a Terrorizmus és egyéb biztonsági vonatkozású veszélyek
megelőzése, az azokra való felkészültség és következményeik kezelése
egyedi program létrehozásáról szóló, 2007. február 12-i 2007/124/EK,
Euratom tanácsi határozat[30]
hatálya alá tartozó, vagy a közrend fenntartásával, valamint a belső
biztonság megőrzésével kapcsolatos fellépések. Ez a határozat
nem alkalmazandó a humanitárius segítségnyújtásról szóló, 1996. június 20-i
1257/96/EK tanácsi rendelet[31]
hatálya alá tartozó tevékenységekre.
(25)
E határozat rendelkezései nem érinthetik a
nukleáris vagy radiológiai veszélyhelyzetek esetére konkrét veszélyhelyzeti
intézkedéseket meghatározó, jogilag kötelező aktusoknak az
Euratom-Szerződés alapján való elfogadását.
(26)
A terrorcselekmények vagy nukleáris vagy
radiológiai balesetek által okozott katasztrófákat illetően a
mechanizmusnak csak a polgári védelem körébe tartozó felkészültségi és
reagálási fellépéseket kell átfognia.
(27)
Ez a határozat vonatkozik a tengeri szennyezés
megelőzése, az arra való felkészültség és reagálás terén végrehajtott
tevékenységekre, kivéve az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség létrehozásáról
szóló, 2002. június 27-i 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [frissíteni,
amint elfogadják az új aktust] hatálya alá tartozó fellépéseket.
(28)
Annak érdekében, hogy a Bizottság biztosíthassa e
határozat végrehajtását, a Bizottság finanszírozhat az előkészítéshez,
nyomon követéshez, ellenőrzéshez, pénzügyi ellenőrzéshez és
értékeléshez kapcsolódó olyan tevékenységeket, amelyek szükségesek a program
irányításához és célkitűzéseinek teljesítéséhez.
(29)
A költségek Polgári Védelmi Pénzügyi Eszköz
keretében történő megtérítését és a közbeszerzési szerződések és
támogatások odaítélését az Európai Közösségek általános költségvetésére
alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK,
Euratom tanácsi rendelettel[32]
(a továbbiakban: a költségvetési rendelet) összhangban kell végrehajtani.
A polgári védelmi fellépések különleges jellegének következtében helyénvaló
előírni, hogy támogatások a magánjog hatálya alá tartozó személyek számára
is odaítélhetők legyenek. Fontos továbbá az említett rendelet szabályainak
betartása, különösen a gazdaságosság, az eredményesség és a hatékonyság elve
tekintetében.
(30)
Az Unió pénzügyi érdekeit a teljes kiadási
ciklusban arányos intézkedésekkel kell védeni, ezen intézkedések közé értve a
szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, az
elveszített, jogtalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzösszegek
visszafizettetését, valamint adott esetben bírságok alkalmazását.
Megfelelő intézkedéseket kell hozni a szabálytalanságok és csalások
megakadályozása érdekében, valamint meg kell tenni a szükséges lépéseket az
eltűnt, jogtalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált támogatások
behajtására az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december
18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel[33],
az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb
szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni
ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/EK,
Euratom tanácsi rendelettel[34],
továbbá az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott
vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelettel[35]
összhangban.
(31)
A 2014–2020 közötti időszakra a határozat
pénzügyi referenciaösszeget állapít meg, amely az Európai Parlament, a Tanács
és a Bizottság között létrejött, a költségvetési kérdésekben folytatott
együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról
szóló, 2012.XX.YY-i intézményközi megállapodás [17]. pontja értelmében az éves
költségvetési eljárás során a költségvetési hatóság számára elsődleges
hivatkozási alapként szolgál. Ezt a referenciaösszeget részben a 2014–2020-as
időszakra vonatkozó pénzügyi keret 3., „Biztonság és uniós polgárság”
című fejezetéből, részben pedig 4., „Globális Európa” című
fejezetéből finanszírozzák.
(32)
E határozat pénzügyi rendelkezéseit 2014. január 1-től
kell alkalmazni, mivel azok a 2014–2020-as többéves pénzügyi kerethez
kapcsolódnak.
ELFOGADTÁK EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
Célkitűzés,
hatály és fogalommeghatározások
1. cikk
Általános
célkitűzés és tárgy
(1)
Az uniós polgári védelmi mechanizmus (a
továbbiakban: a mechanizmus) célja, a tagállamok polgári védelem terén
végrehajtott fellépéseinek támogatása, összehangolása és kiegészítése, javítva
a természeti és ember okozta katasztrófák megelőzésére, az azokra való
felkészülésre és reagálásra szolgáló rendszerek hatékonyságát.
(2)
A mechanizmus által biztosítandó, az Unión belül
vagy kívül bekövetkező valamennyi természeti és ember által okozott
katasztrófával – ideértve a terrorcselekményeket és a technológiai, radiológiai
és környezeti baleseteket, tengeri szennyezést és az akut egészségügyi veszélyhelyzeteket
– szembeni védelem elsősorban az emberekre vonatkozik, de a környezetre és
a tulajdonra is, beleértve a kulturális örökséget is.
(3)
Az uniós beavatkozás fokozza a tagállamok súlyos
katasztrófákkal kapcsolatos megelőzési, felkészültségi és reagálási
kapacitását, minimalizálva az emberi és anyagi veszteségeket. E határozat
célkitűzését a tagállamok egyedül nem tudják kielégítően
megvalósítani, így azok a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt az
Unió szintjén jobban megvalósíthatók.
(4)
Ez a határozat az általános szabályokat és a
mechanizmus keretében odaítélt pénzügyi támogatás nyújtására vonatkozó
szabályokat állapítja meg.
(5)
A mechanizmus nem érinti a tagállamok azon
felelősségét, hogy a területükön megvédjék az embereket, a környezetet és
a tulajdont a katasztrófáktól, és hogy megfelelő képességeket ruházzanak a
veszélyhelyzeteket kezelő rendszereikre ahhoz, hogy azok megfelelően
tudják kezelni az olyan nagyságrendű és természetű katasztrófákat,
amelyekre ésszerűen számítani lehet és fel lehet készülni.
(6)
A mechanizmus nem érinti az Unió vagy az Európai
Atomenergia-közösség meglévő, vonatkozó jogszabályaiban vagy a hatályos
nemzetközi szerződésekben előírt kötelezettségeket.
(7)
Ez a határozat nem alkalmazandó az [1717/2006/EK
rendelet; az 1257/96/EK rendelet; az 1406/2002/EK rendelet és az egészségügyet,
belügyeket és igazságügyet érintő cselekvési programokra vonatkozó uniós
jogszabályok] keretében végrehajtott fellépésekre.
2. cikk
Hatály
(1)
Ez a határozat az Unión és a 28. cikkben
említett országokon belüli bármilyen katasztrófát érintő megelőzési
és felkészültségi intézkedésekre alkalmazandó.
(2)
Tekintet nélkül a katasztrófa jellegére, ez a
határozat alkalmazandó az Unión belül vagy kívül bekövetkezett súlyos
katasztrófák közvetlen káros következményeinek kezeléséhez való
segítségnyújtásra irányuló fellépésekre is, amennyiben e határozattal
összhangban segítségnyújtás iránti kérelem érkezik.
(3)
E határozat figyelembe veszi az Unió elszigetelt,
legkülső és egyéb régióinak és szigeteinek katasztrófa esetén
felmerülő sajátos szükségleteit.
3. cikk
Konkrét
célkitűzések
(1)
A mechanizmus támogatja, összehangolja vagy
kiegészíti az Unió és a tagállamok közötti megerősített
együttműködést, a következő konkrét célkitűzések megvalósítása
érdekében:
a)      a katasztrófák elleni védelem magas
szintjének elérése a katasztrófák hatásainak megelőzése vagy csökkentése,
valamint a megelőzés kultúrájának megteremtése útján;
b)      az Unió katasztrófareagálásra való
felkészültségének fokozása;
c)      a gyors és hatékony veszélyhelyzet-reagálási
beavatkozások elősegítése súlyos katasztrófák vagy azok fenyegető
közelsége esetén.
(2)
Az (1) bekezdésben meghatározott konkrét
célkitűzések elérése felé való előrehaladást olyan mutatókkal kell
értékelni, amelyek többek között a következőkre vonatkoznak:
a)      a katasztrófamegelőzési keret
megvalósítása terén történt előrehaladás, amelyet a 4. cikkben
meghatározott katasztrófakezelési tervekkel rendelkező tagállamok számával
mérnek;
b)      a katasztrófákra való felkészültség
szintjének javítása terén történt előrehaladás, amelyet a mechanizmus
keretében történő veszélyhelyzeti beavatkozásokra rendelkezésre álló
reagálási kapacitások számával és azok együttes működtethetőségének
fokával mérnek;
c)      a katasztrófákra való reagálás
fejlesztése terén történt előrehaladás, amelyet a mechanizmus keretében
történő beavatkozások sebességével és összehangoltságának fokával,
valamint azzal mérnek, hogy a nyújtott segítség mennyire felel meg a helyszíni
igényeknek.
A mutatókat kell használni adott esetben a
nyomon követésre, az értékelésre és a teljesítmény felülvizsgálatára.
4. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
(1)
„katasztrófa”: minden olyan helyzet, amelynek az
emberekre, a környezetre vagy a tulajdonra káros hatása van vagy lehet;
(2)
„súlyos katasztrófa”: minden olyan helyzet,
amelynek az emberekre, a környezetre vagy a tulajdonra káros hatása van vagy
lehet, és amely a mechanizmus keretében történő segítségnyújtás iránti
kérelmet tehet szükségessé;
(3)
„reagálás”: súlyos katasztrófa során vagy azt
követően, annak közvetlen káros következményei kezelése érdekében a
mechanizmus keretében végrehajtott bármely fellépés;
(4)
„felkészültség”: az emberi és anyagi
erőforrások felkészültségének és képességének olyan – előzetesen
meghozott intézkedések eredményeként elért – szintje, amely biztosítja a veszélyhelyzetre
való hatékony és gyors reagálást;
(5)
„megelőzés”: minden olyan fellépés, amely a
katasztrófák következtében az embereket, a környezetet vagy a tulajdont
fenyegető kockázatok csökkentését vagy a kár mérséklését célozza;
(6)
„korai előrejelzés”: időben történő
és hatékony információszolgáltatás, amely lehetővé teszi a kockázatok
elkerülését vagy csökkentését célzó intézkedések meghozatalát, és biztosítja a
hatékony válaszadásra való felkészültséget;
(7)
„modul”: a tagállamok képességeinek előre
meghatározott feladatokra és igényekre orientált, önellátó és autonóm módon
való megszervezése, vagy a tagállamok emberi és anyagi erőforrások
kombinációjából álló, mobil operatív csoportja, amelyet beavatkozási képessége
vagy azon feladatok alapján lehet azonosítani, amelyeket képes elvégezni;
(8)
„kockázatértékelés”: a kockázatok azonosításának, a
kockázatelemzésnek és a kockázatértékelésnek a nemzeti szintű értékelések
céljából végzett átfogó, ágazatközi folyamata;
(9)
„kockázatkezelési terv”: tervezési eszköz, amelyet
egy tagállam a kockázatok előre jelzése, a hatásaik becslése, a kockázatok
és hatásaik költséghatékony csökkentését, az azokhoz való alkalmazkodást és
azok enyhítését célzó intézkedések kidolgozása, kiválasztása és végrehajtása
céljából, valamint a különféle ágazat- vagy veszélyspecifikus kockázatkezelési
eszközöknek a közös, átfogó tervben való egyesítésére vonatkozó keret megállapítása
céljából készít el;
(10)
„a fogadó ország nyújtotta támogatás”: a
segítségnyújtásban részesülő ország és a tranzitországok által a
felkészültségi és reagálási szakaszban a nemzetközi segítség célba jutásának és
felhasználásának előre látható akadályai megszüntetése érdekében
végrehajtott minden tevékenység;
(11)
„reagálási kapacitás”: segítség, amely kérelemre
nyújtható a mechanizmus útján, ideértve a modulokat, felszereléseket,
segélyszállítmányokat, szakértelmet és szolgáltatásokat.
II. FEJEZET
Megelőzés
5. cikk
Megelőzési fellépések
A megelőzési
célkitűzések és fellépések teljesítése érdekében a Bizottság:
a)           lépéseket tesz a katasztrófakockázatokra
vonatkozó tudásalap bővítése és az ismeretek, a bevált gyakorlatok és az
információk megosztásának elősegítése érdekében;
b)           támogatja és előmozdítja a
tagállamok általi kockázatértékelést és a kockázatok tagállamok általi
feltérképezését;
c)           létrehozza és rendszeresen frissíti
azon természeti és ember által előidézett kockázatoknak az áttekintését,
amelyek az Uniót fenyegethetik, figyelemmel az éghajlatváltozás jövőbeli
hatására is;
d)           előmozdítja és támogatja a
tagállamok kockázatkezelési terveinek kidolgozását és megvalósítását – ideértve
a tervek tartalmára vonatkozó iránymutatásokat – és szükség esetén
megfelelő ösztönzést biztosít;
e)           felhívja a figyelmet a kockázatok
megelőzésének fontosságára, és támogatja a tagállamokat a nyilvánosság
tájékoztatása, az oktatás és a figyelemfelhívás terén;
f)            támogatja a tagállamokat és a 28. cikkben
említett harmadik országokat a súlyos katasztrófák megelőzésében;
g)           a 3. cikk (1) bekezdésének
a) pontjában meghatározott célkitűzés megvalósításához szükséges
további megelőzési feladatokat vállal.
6. cikk
Kockázatkezelési tervek
(1)
A mechanizmuson belüli hatékony együttműködés
biztosítása érdekében a tagállamok megküldik kockázatkezelési terveiket a
Bizottságnak.
(2)
A kockázatkezelési tervek figyelembe veszik a
nemzeti kockázatértékeléseket és más vonatkozó kockázatértékeléseket, és
összhangban állnak az adott tagállamban hatályos más vonatkozó tervekkel.
(3)
A tagállamok legkésőbb 2016 végéig
biztosítják, hogy a kockázatkezelési terveik elkészüljenek, és azok legfrissebb
változatát megküldjék a Bizottságnak.
III. FEJEZET
Felkészültség
7. cikk
A
Bizottság általános felkészültségi fellépései
A Bizottság a következő felkészültségi
fellépéseket hajtja végre:
a)           a Veszélyhelyzet-reagálási Központ
(ERC) létrehozása és irányítása, amely a hét minden napján napi 24 órában
elérhető műveleti kapacitást biztosít, valamint – a mechanizmus
céljai érdekében – a tagállamok és a Bizottság rendelkezésére áll;
b)           a veszélyhelyzetek kezelésére
szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszer (CECIS) irányítása, az
ERC és a tagállamok kapcsolattartási pontjai közötti kommunikáció és
információmegosztás biztosítására;
c)           a katasztrófákra vonatkozó
észlelő, korai figyelmeztető és riasztási rendszerek fejlesztéséhez
való hozzájárulás a gyors reagálás lehetővé tétele, és az e rendszerek
egymással, valamint az ERC-vel és a CECIS-szel való összeköttetésének
előmozdítása érdekében. E rendszereknek figyelembe kell venniük a
meglévő és a jövőbeli információs, nyomonkövetési és észlelési forrásokat
és rendszereket, és ezekre kell épülniük;
d)           az arra való képesség megteremtése
és fenntartása, hogy a lehető leggyorsabban lehessen mozgósítani és útnak
indítani olyan szakértői csoportokat, amelyek felelősek:
–
a segítséget kérő államban felmerült szükségletek
értékeléséért,
–
szükség szerint a helyszíni veszélyhelyzeti
segítségnyújtási műveletek összehangolásának előmozdításáért,
valamint szükség és lehetőség szerint a segítséget kérő állam
illetékes hatóságaival történő kapcsolattartásért;
–
a segítséget kérő állam megelőzési,
felkészültségi és reagálási fellépésekre vonatkozó szakértelemmel való
támogatásáért;
e)           a mechanizmus keretében bevetett
szakértői csoportok, modulok és más reagálási kapacitások, valamint a
helyszínen lévő más szereplők számára nyújtott logisztikai támogatás
és segítség nyújtására vonatkozó képesség létrehozása és fenntartása;
f)            a tagállamok segítése abban, hogy
az Unión belüli logisztikai csomópontokban előzetesen
veszélyhelyzet-reagálási eszközöket helyezzenek el;
g)           bármilyen más, a mechanizmus
keretében szükséges támogatási vagy kiegészítő intézkedés megtétele a 3. cikk
(1) bekezdésének b) pontjában meghatározott célkitűzés
teljesítése érdekében.
8. cikk
Modulok
(1)
A tagállamok modulok kifejlesztésén dolgoznak,
különösen annak érdekében, hogy megfeleljenek a mechanizmus keretében
megfogalmazott, elsőbbséget élvező beavatkozási vagy támogatási
szükségleteknek.
(2)
A modulok egy vagy több tagállam
erőforrásaiból állnak.
A modulok képesek előre meghatározott
feladatokat elvégezni az elismert nemzetközi iránymutatásoknak megfelelően
a reagálási területen, ezért nagyon rövid határidővel útnak indíthatók,
valamint meghatározott időtartamig képesek önellátóan és önállóan
működni.
A modulok más modulokkal együttesen
működtethetők (interoperábilisak). Képzéseken és gyakorlatokon mennek
keresztül annak érdekében, hogy teljesítsék az együttes
működtethetőség követelményét, és a működésükért felelős személy
felügyelete alatt állnak.
A modulok képesek segítséget nyújtani más uniós
szerveknek és/vagy nemzetközi intézményeknek, különösen az ENSZ-nek.
(3)
A Bizottság támogatja a modulok együttes
működtethetőségét javító erőfeszítéseket, figyelembe véve a
tagállami és nemzetközi szintű bevált gyakorlatokat.
9. cikk
A
Bizottság általános felkészültségi fellépései
(1)
A tagállamok előzetesen kijelölik azokat a
modulokat vagy más kapacitásokat a hatáskörrel rendelkező szolgálataikon,
és különösen a polgári védelmi vagy más veszélyhelyzeti szolgálataikon belül,
amelyek a beavatkozáshoz rendelkezésre állhatnak, vagy nagyon rövid idő
alatt létrehozhatóak, és a segítségnyújtás iránti kérelmet követően
általában 12 órán belül útnak indíthatók. Figyelembe kell venniük, hogy a
modulok vagy más kapacitások összetétele a súlyos katasztrófa típusától és
különleges szükségleteitől függhet.
(2)
A tagállamok előzetesen azonosítják azokat a
szakértőket, akiket a 7. cikk d) pontjában meghatározott
szakértői csoportok részeként útnak lehet indítani.
(3)
A tagállamok mérlegelik, hogy szükség szerint az
illetékes szolgálatok útján rendelkezésre álló más beavatkozási segítséget is
rendelkezésre bocsássanak-e, így például az adott katasztrófára szakosodott
személyzetet és felszerelést, többek között a 16. cikk (7) bekezdésének
céljára, valamint mérlegelik olyan erőforrások igénybevételének a lehetőségét,
amelyek nem kormányzati szervezetek és más megfelelő szervezetek útján
biztosíthatók.
(4)
A tagállamok megfelelő biztonsági garanciák
mellett információval szolgálnak azokról az érintett katonai kapacitásokról,
amelyeket végső esetben a mechanizmus keretében nyújtott segítség
részeként fel lehet használni, mint például a szállítási és a logisztikai vagy
egészségügyi támogatásról.
(5)
A tagállamok közlik a Bizottsággal a
szakértőkre, modulokra és az (1)–(4) bekezdésben említett más
beavatkozási támogatásra vonatkozó fontos információkat, és szükség esetén
haladéktalanul frissítik azokat.
(6)
A tagállamok kijelölik a kapcsolattartási pontokat,
és erről tájékoztatják a Bizottságot.
(7)
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a
más tagállamokból érkező segítség fogadó országok nyújtotta támogatásának
biztosítása érdekében.
(8)
A tagállamok – ha igénylik, a Bizottság
támogatásával – meghozzák az általuk szolgáltatott segítségnyújtás időben
történő szállításának biztosításához szükséges intézkedéseket.
10. cikk
A műveletek
tervezése
(1)
A Bizottság és a tagállamok együtt dolgoznak annak
érdekében, hogy javítsák a mechanizmus keretébe tartozó reagálási
műveletek tervezését. Ebből a célból:
a)      a Bizottság a tagállamokkal
együttműködve referencia-forgatókönyveket készít az Unión belül és kívül
bekövetkező katasztrófákra vonatkozóan, figyelembe véve a 6. cikkben
említett kockázatkezelési terveket;
b)      a tagállamok azonosítják és feltérképezik
azokat a legfontosabb meglévő kapacitásokat, amelyeket az e
forgatókönyvekre való, a mechanizmus szerinti reagálás céljára elérhetővé
lehet tenni, és tájékoztatják azokról a Bizottságot;
c)      a Bizottság a tagállamokkal
együttműködve készenléti terveket dolgoz ki ezeknek a kapacitásoknak a
bevetésére, ideértve a szállítást is, és a veszélyhelyzetekből és
gyakorlatokból levont tanulságok alapján felülvizsgálja azokat.
(2)
Az Unión kívüli reagálási műveletek tervezése
során a Bizottság és a tagállamok azonosítják és biztosítják az Unió és a
tagállamok által nyújtott természetbeni segítség és a humanitárius segélyhez
biztosított finanszírozás közötti szinergiákat.
11. cikk
Európai
Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás
(1)
A tagállamok előzetesen rendelkezésre
bocsátott reagálási kapacitásainak önkéntes összevonásával Európai
Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás jön létre.
(2)
Referencia-forgatókönyvek alapján a Bizottság a
tagállamokkal együttműködve meghatározza az Európai
Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitáshoz szükséges kapacitások típusát és számát
(a továbbiakban: kapacitási célok).
(3)
A Bizottság minőségi követelményeket határoz
meg az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás céljára szánt kapacitásokra
vonatkozóan. A tagállamok felelősek ezek minőségének biztosításáért.
(4)
A Bizottság a tagállamok által az Európai
Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás számára rendelkezésre bocsátott kapacitások
tanúsítására és nyilvántartásba vételére eljárást dolgoz ki és folytat le.
(5)
A tagállamok önkéntes alapon azonosítják és
nyilvántartásba veszik az általuk az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás
céljára szánt kapacitásokat. A két vagy több tagállam által biztosított
nemzetközi modulok nyilvántartásba vételét az összes érintett tagállam közösen
végzi.
(6)
Az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitáson
belül nyilvántartásba vett kapacitások a Bizottság ERC útján közölt kérelmére
rendelkezésre állnak a mechanizmus keretében végzett veszélyhelyzeti reagálási
műveletekre. A tagállamok a lehető leghamarabb tájékoztatják a
Bizottságot az olyan kényszerítő erejű okokról, amelyek
megakadályozzák, hogy egy konkrét veszélyhelyzetben rendelkezésre bocsássák
ezeket a kapacitásokat.
(7)
Bevetés esetén a kapacitások a tagállamok
rendelkezése és irányítása alatt maradnak. A különböző kapacitások
összehangolását a Bizottság az ERC útján biztosítja. A kapacitások, amikor
nem vetik be azokat a mechanizmus keretében végzett műveletekben,
rendelkezésre állnak a tagállamok nemzeti céljaira.
(8)
A tagállamok és a Bizottság biztosítják az Európai
Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás beavatkozásai megfelelő láthatóságát.
12. cikk
A
kapacitásbeli hiányosságok kezelése
(1)
A Bizottság nyomon követi a kapacitási célok terén
történő előrehaladást, és a tagállamokkal együttműködve
azonosítja az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás hiányosságait.
(2)
A Bizottság támogatja a tagállamokat a
kapacitásbeli hiányosságok kezelésében és azoknak a legmegfelelőbb és a
leginkább költséghatékony módon való megszüntetésében, többek között az
alábbiak útján:
a)      az érdekelt tagállamok támogatása az
olyan reagálási kapacitások kidolgozásában, amelyek nem vagy nem elegendő
mennyiségben állnak rendelkezésre az Európai Veszélyhelyzet-reagálási
Kapacitásból; vagy
b)      ahol költséghatékonyabb, olyan reagálási
kapacitások kidolgozása uniós szinten, amelyek közös pufferként szolgálhatnak a
közös kockázatokkal szemben.
(3)
Az e cikknek megfelelően kidolgozott
valamennyi kapacitás az érdekelt tagállam ellenőrzése és irányítása alatt
áll. A Bizottság sablonokat dolgoz ki a Bizottság és az érintett tagállamok
közötti megállapodásokhoz. A kapacitásokat kezelő tagállamok
felelősek a kapacitások nemzeti eljárásoknak megfelelő
nyilvántartásba vételéért.
(4)
Ezek a kapacitások az Európai
Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás részét képezik. A kapacitások a Bizottság
ERC útján közölt kérelmére rendelkezésre állnak a mechanizmus keretében
végrehajtott veszélyhelyzet-reagálási műveletekhez. Amikor nem használják
őket a mechanizmus keretében, akkor ezek a kapacitások rendelkezésre
állnak az azokat kezelő tagállamok nemzeti céljaira.
(5)
A tagállamok és a Bizottság biztosítják az e cikkel
összhangban kidolgozott kapacitások megfelelő láthatóságát.
(6)
A Bizottság kétévente tájékoztatja az Európai
Parlamentet és a Tanácsot a kapacitási célok elérése terén történt
előrehaladásról és az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás
fennmaradó hiányosságairól.
(7)
A Bizottság végrehajtási aktusok útján
meghatározhatja az e kapacitások fejlesztésére, kezelésére, fenntartására,
valamint a mechanizmus útján valamennyi tagállam részére történő
rendelkezésre bocsátására vonatkozó következő szabályokat:
a)      a tagállamoknak az olyan reagálási
kapacitások kidolgozása terén való támogatására vonatkozó szabályok, amelyek
egyébként nem vagy nem elegendő mennyiségben állnak rendelkezésre az
Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitásból;
b)      az olyan reagálási kapacitások uniós
szintű kidolgozásának szabályai, amelyek közös pufferként szolgálhatnak a
közös kockázatokkal szemben;
c)      az a) és b) pontban említett
kapacitások kezelésére és fenntartására vonatkozó szabályok;
d)      az arra vonatkozó szabályok, hogy az a)
és b) pontban említett kapacitásokat hogyan kell valamennyi tagállam
rendelkezésére bocsátani a mechanizmus útján.
(8)
Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (2) bekezdésében
említett vizsgálóbizottsági eljárás szerint kell elfogadni.
13. cikk
Képzés,
levont tanulságok és az ismeretek terjesztése
(1)
A Bizottság a következő feladatokat végzi el a
képzés, a levont tanulságok és az ismeretek terjesztése terén:
a)      egy képzési program és egy képzési
hálózat létrehozása a polgári védelmi és más veszélyhelyzet-kezelési személyzet
számára a katasztrófamegelőzésről, a katasztrófákra való
felkészültségről és reagálásról, a modulok és a 8., 9. és 11. cikkben
említett más kapacitások összehangolási kompatibilitásának és
komplementaritásának javítása céljából, valamint a 7. cikk
d) pontjában említett szakértők kompetenciájának javítása útján. A
programnak ki kell terjednie közös tanfolyamokra, gyakorlatokra és a
szakértők cseréjének olyan rendszerére, amelynek révén az egyéneket más
tagállamokba küldhetik;
b)      iránymutatás kidolgozása az uniós és
nemzetközi polgári védelmi képzésre vonatkozóan, beleértve a megelőzésre,
felkészültségre és reagálásra vonatkozó képzést;
c)      munkaértekezletek, szemináriumok és
kísérleti projektek szervezése és támogatása a megelőzés, felkészültség és
reagálás legfontosabb vonatkozásait illetően;
d)      a mechanizmus keretében lefolytatott
beavatkozásokból, gyakorlatokból és képzésekből szerzett tapasztalatokkal
kapcsolatos program létrehozása, beleértve a releváns megelőzési,
felkészültségi és reagálási vonatkozásokat, e tapasztalatok terjesztése és adott
esetben megvalósítása;
e)      az új technológiák bevezetésének és
alkalmazásának ösztönzése és bátorítása a mechanizmus céljai érdekében.
(2)
Egy tagállam, harmadik ország, az ENSZ vagy annak
ügynökségei kérésére a Bizottság szakértői csoport helyszíni bevetése
útján támogathatja a megelőzési és felkészültségi intézkedésekre vonatkozó
tanácsadást.
IV. FEJEZET
Reagálás
14. cikk
Értesítés
az Unión belüli súlyos katasztrófákról
(1)
Az Unión belüli olyan súlyos katasztrófa
bekövetkezte vagy annak fenyegető közelsége esetén, amely határokon
átnyúló hatásokat vált ki vagy ilyen hatások kiváltására alkalmas, az a
tagállam, amelyben a katasztrófa bekövetkezett vagy valószínűleg
bekövetkezik, késedelem nélkül értesíti a Bizottságot és a potenciálisan
érintett tagállamokat.
Az első albekezdés nem alkalmazandó,
amennyiben az értesítési kötelezettséget már teljesítették az Unió vagy az
Európai Atomenergia-közösség vonatkozó jogszabályai vagy hatályos nemzetközi
szerződések értelmében.
(2)
Az Unión belüli olyan súlyos katasztrófa vagy annak
fenyegető közelsége esetén, amely egy vagy több tagállam részéről
segítségkéréssel járhat, az a tagállam, amelyben a veszélyhelyzet bekövetkezett
vagy valószínűleg bekövetkezik, késedelem nélkül értesíti a Bizottságot
abban az esetben, ha esetleges segítségnyújtás iránti kérelem várható az ERC-n
keresztül, azért, hogy a Bizottság szükség szerint tájékoztathassa a többi
tagállamot, és mozgósíthassa illetékes szolgálatait.
(3)
Az (1) és (2) bekezdésben említett értesítést
adott esetben a CECIS-en keresztül kell megküldeni.
15. cikk
Reagálás
az Unión belüli súlyos katasztrófákra
(1)
Ha az Unión belül súlyos katasztrófa következik be
vagy annak közelsége fenyeget, a tagállam segítséget kérhet az ERC-n keresztül.
A kérelmet a lehető legpontosabban kell megfogalmazni.
(2)
Megnövekedett kockázat esetén a tagállam kérhet
olyan segítséget is, amely reagálási kapacitások ideiglenes, előzetes
elhelyezéséből áll.
(3)
A segítségnyújtás iránti kérelem kézhezvételét
követően a Bizottság a megfelelő módon és késedelem nélkül:
a)      továbbítja a kérelmet más tagállamok
kapcsolattartási pontjaihoz;
b)      összegyűjti a katasztrófával
kapcsolatos megerősített információkat, és továbbítja azokat a
tagállamoknak;
c)      a helyszíni szükségletek és az előre
kidolgozott készenléti tervek alapján reagálási tervet javasol, és felkéri a
tagállamokat, hogy a tervnek megfelelően konkrét kapacitásokat vessenek be
az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitásból;
d)      elősegíti a csapatok,
szakértők, modulok és az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás részét
képező egyéb beavatkozási támogatás mozgósítását;
e)      a 3. cikk (1) bekezdésének
c) pontjában meghatározott célkitűzés megvalósításához szükséges
további feladatokat vállal.
(4)
Az a tagállam, amelyhez segítségnyújtás iránti
kérelmet intéztek, a lehető legrövidebb időn belül eldönti, hogy
képes-e a szükséges segítség nyújtására, és erről tájékoztatja a
segítséget kérő tagállamot a CECIS útján, megjelölve az általa
biztosítható segítség mértékét és feltételeit. Az ERC folyamatosan tájékoztatja
a tagállamokat.
(5)
A segítségnyújtási beavatkozások irányításáért a
segítséget kérő tagállam a felelős. A segítséget kérő
tagállam hatóságai iránymutatásokat hoznak, és szükség esetén kijelölik a
beavatkozási modulokra vagy más kapacitásokra bízott feladatok határait. E
feladatok végrehajtásának részleteit a segítséget nyújtó tagállam által kijelölt
felelős személy határozza meg. A segítséget kérő tagállam kérheti
szakértői csoport bevetését is, hogy az támogassa az értékelését,
elősegítse a helyszíni koordinációt (a tagállamok csapatai között),
technikai tanácsokat adjon, vagy szükség szerint bármilyen más feladat
elvégzése útján segítsen.
(6)
A segítséget kérő tagállam megteszi a
szükséges intézkedéseket az érkező segítség fogadó ország általi
támogatásának biztosítása érdekében.
16. cikk
Az
Unión kívüli súlyos katasztrófákra való reagálás következetességének
előmozdítása
(1)
Az Unión kívül bekövetkező súlyos katasztrófa
vagy annak fenyegető közelsége esetén az érintett ország, az ENSZ és
ügynökségei, vagy egy releváns nemzetközi szervezet segítséget kérhet az ERC-n
keresztül.
(2)
A Bizottság a következő fellépések útján
támogatja a segítségnyújtás következetességét:
a)      folyamatos párbeszéd fenntartása a
tagállamok kapcsolattartási pontjaival annak érdekében, hogy a mechanizmus
révén hatékony és koherens európai veszélyhelyzet-reagálási hozzájárulást
nyújtsanak a segítségnyújtásra irányuló erőfeszítések összességéhez,
különösen az alábbiak révén:
–
a tagállamok haladéktalan tájékoztatása a
segítségnyújtás iránti teljes kérelemről;
–
a helyzet és a szükségletek közös értékelésének
támogatása, technikai tanácsadás és/vagy a segítségnyújtás helyszíni
összehangolásának elősegítése egy szakértői csoport helyszíni
jelenléte útján;
–
az adott értékelések és elemzések megosztása
valamennyi érintett szereplővel;
–
a tagállamok és más szereplők által kínált
segítség áttekintése;
–
tanácsadás a szükséges segítségnyújtás
jellegéről, hogy garantálják a segítségnyújtás összhangját a felmért
szükségletekkel;
–
segítség abban, hogy megoldják a segítségnyújtás
megvalósításának gyakorlati nehézségeit az olyan területeken, mint a tranzit és
a vám;
b)      a helyszíni szükségletek és az előre
kidolgozott készenléti tervek alapján haladéktalanul reagálási terv javaslása,
és a tagállamok felkérése arra, hogy a tervnek megfelelően konkrét
kapacitásokat vessenek be az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitásból;
c)      kapcsolattartás az érintett harmadik
országgal az olyan technikai részleteket illetően, mint például a
segítségnyújtás iránti pontos igények, a felajánlások elfogadása, valamint a
segítség helyi fogadásának és elosztásának gyakorlati kérdései;
d)      kapcsolattartás vagy együttműködés
az Egyesült Nemzetek Humanitárius Ügyeket Koordináló Hivatalával (UNOCHA),
valamint a segítségnyújtásra irányuló erőfeszítések összességéhez
hozzájáruló más szereplőkkel a szinergiák maximalizálása, a komplementaritásra
törekvés, valamint az átfedések és lefedetlen területek elkerülése céljából;
e)      kapcsolattartás valamennyi érintett
szereplővel, különösen a mechanizmus keretében folytatott segítségnyújtási
beavatkozás záró szakaszában, a zökkenőmentes átadás megkönnyítése
céljából.
(3)
A Bizottság (2) bekezdésben meghatározott
szerepének sérelme nélkül és tiszteletben tartva azt, hogy adott esetben
elengedhetetlen az azonnali műveleti reagálás a mechanizmus útján, az
aktiváláskor a Bizottság tájékoztatja az Európai Külügyi Szolgálatot, hogy
biztosítsa a polgári védelmi művelet összhangját az érintett ország és az
Unió közötti általános kapcsolatokkal.
(4)
A helyszínen adott esetben biztosítani kell az
uniós küldöttséggel való kapcsolattartást, hogy az utóbbi elősegíthesse az
érintett ország kormányával való kommunikációt. Az uniós küldöttség szükség
esetén logisztikai támogatást nyújt a (2) bekezdés a) pontjának
második francia bekezdésében említett polgári védelmi szakértői
csoportoknak.
(5)
Az a tagállam, amelyhez segítségnyújtás iránti
kérelmet intéztek, haladéktalanul eldönti, hogy képes-e a szükséges segítség
nyújtására, és erről tájékoztatja az ERC-t a CECIS útján, megjelölve az
általa biztosítható segítség mértékét és feltételeit. Az ERC folyamatosan
tájékoztatja a tagállamokat.
(6)
Az e cikk szerinti beavatkozások akár önálló
segítségnyújtási beavatkozásként, akár valamely nemzetközi szervezet által
irányított beavatkozás részeként is végrehajthatók. Az uniós koordinálást
teljes mértékben integrálni kell – ha jelen van – az UNOCHA által végzett
átfogó koordinációval, és tiszteletben kell tartani az UNOCHA vezető
szerepét.
(7)
Harmadik országokbeli súlyos katasztrófák esetén a
mechanizmus támogathatja az uniós polgárok számára nyújtott konzuli segítséget
is, amennyiben azt a következők kérik:
a)      egy tagállam konzuli hatóságai a saját
állampolgárai számára;
b)      a vezető állam vagy a
segítségnyújtást összehangoló tagállam valamennyi uniós polgár számára.
Ez a támogatás különösen akkor kérhető, ha az
Unió képviselettel nem rendelkező polgárai számára van szükség erre a 2012/X/EU
tanácsi irányelv[36]
szerint.
(8)
A Bizottság szükség szerint eseti alapon további
feladatokat vállalhat a segítségnyújtás következetességének biztosítása
érdekében.
(9)
A mechanizmus révén végzett koordinálás nem érinti
a tagállamok és az érintett ország kétoldalú kapcsolatait, sem pedig a
tagállamok és az ENSZ közötti együttműködést. E kétoldalú kapcsolatok arra
is felhasználhatók, hogy hozzájáruljanak a mechanizmus keretében végzett
koordinációhoz.
(10)
A Bizottság e cikkben említett szerepe nem érinti a
tagállamok hatáskörét és felelősségét saját egységeik, moduljaik és más
támogatásuk tekintetében, beleértve a katonai kapacitásokat is. A Bizottság
által a következetesség érdekében kínált támogatás különösen nem terjed ki
arra, hogy utasításokat adjanak a tagállamok olyan egységei, moduljai számára
vagy más támogatásai tekintetében, amelyeket önkéntes alapon vetnek be a
központi szintű és helyszíni koordinációnak megfelelően.
(11)
Törekedni kell az Unió egyéb eszközeivel, különösen
az 1257/96/EK rendelet keretében finanszírozott fellépésekkel való
szinergiákra.
(12)
Az (1) bekezdésben említett módon
veszélyhelyzeti segítséget nyújtó tagállamok folyamatosan, teljes körűen
tájékoztatják tevékenységeikről az ERC-t.
(13)
A tagállamoknak a mechanizmus keretében folytatott
beavatkozásban részt vevő helyszíni egységei és moduljai a (2) bekezdés
a) pontjának második francia bekezdésében említett módon szoros
kapcsolatot tartanak fenn az ERC-vel és a helyszínen lévő szakértői
csoportokkal.
17. cikk
Helyszíni
támogatás
(1)
A Bizottság az Unión belül bekövetkező súlyos
katasztrófa esetén a 15. cikk (5) bekezdésével összhangban, vagy a 13. cikk
(2) bekezdésében említett, megelőzési és felkészültségi szakértelem
iránti kérelem esetén a küldetés sajátosságaitól függően a tagállamok, a
Bizottság és az egyéb uniós szolgálatok és ügynökségek, az UNOCHA vagy más
nemzetközi szervezetek által rendelkezésre bocsátott szakértőkből álló
szakértői csoportot állíthat össze, nevezhet ki és küldhet ki.
(2)
Az (1) bekezdés alkalmazandó abban az esetben
is, ha a Bizottság egy szakértői csoportnak a 16. cikk (2) bekezdése
a) pontjának második francia bekezdésében említett módon való helyszínre
küldésével támogatja a helyzet és a szükségletek közös értékelését és/vagy a
segítségnyújtás helyszíni koordinációjának elősegítését.
(3)
A szakértők kiválasztására és kinevezésére
vonatkozó eljárás a következő:
a)      A tagállamok saját felelősségi
körükben olyan szakértőket jelölnek ki, akik bevethetők
szakértői csoportok tagjaként.
b)      A Bizottság képesítésük és szakmai
tapasztalatuk alapján – beleértve a mechanizmussal kapcsolatosan elvégzett
képzés szintjét, a mechanizmus keretében folytatott korábbi missziók során
szerzett tapasztalatokat és más nemzetközi segítségnyújtási munkát – választja
ki a szakértőket és a csoportok vezetőjét. A kiválasztás más
szempontokat – köztük a nyelvismeretet – is figyelembe vesz annak érdekében,
hogy a csoport egészében véve rendelkezzen egy adott helyzetben szükséges
képességekkel.
(4)
A szakértői csoportok bevetésük során
előmozdítják a tagállami beavatkozási csoportok közötti összehangolást, és
kapcsolatot tartanak a segítséget kérő tagállam illetékes hatóságaival. Az
ERC szoros kapcsolatot tart fenn a szakértői csoportokkal, valamint
iránymutatásokat és logisztikai és egyéb támogatást nyújt számukra.
(5)
A Bizottság adott esetben bevetheti a logisztikai
támogatási és segítségnyújtási képességet a szakértői csoportok, tagállami
modulok és a mechanizmus keretében bevetett más reagálási kapacitások
támogatása érdekében.
18. cikk
Szállítás
(1)
A Bizottság az alábbiak révén támogathatja a
tagállamokat a felszereléshez és szállítási erőforrásokhoz való
hozzáférésben:
a)      a tagállamok által rendelkezésre
bocsátható felszerelésre és szállítási erőforrásokra vonatkozó információk
nyújtása és cseréje az ilyen felszerelés és szállítási erőforrások
összevonásának elősegítése céljából;
b)      segítségnyújtás a tagállamok számára az
egyéb források – például a kereskedelmi piaci szereplők – által esetleg
rendelkezésre bocsátható szállítási erőforrások azonosítása tekintetében,
és az azokhoz való hozzáférés megkönnyítése;
c)      segítségnyújtás a tagállamok számára az
egyéb források – például a kereskedelmi piaci szereplők – által rendelkezésre
bocsátható felszerelés azonosításában.
(2)
A Bizottság kiegészítheti a tagállamok által
biztosított szállítási szolgáltatásokat a súlyos katasztrófákra való gyors
reagálás biztosításához szükséges további szállítási erőforrások
rendelkezésre bocsátása révén.
V. FEJEZET
Pénzügyi
rendelkezések
19. cikk
Költségvetési
források
(1)
Az e határozat végrehajtásához szükséges pénzügyi
referenciaösszeg folyó áron a 2014–2020-as időszakra vonatkozóan 513 000 000
EUR.
Folyó áron 276 000 000 EUR a pénzügyi
keret 3., „Biztonság és uniós polgárság” című fejezetéből, folyó áron
237 000 000 EUR pedig a 4., „Globális Európa” című
fejezetéből származik.
(2)
A veszélyhelyzet-reagálási fellépések
kedvezményezettjei általi visszatérítésekből származó előirányzatok a
költségvetési rendelet 18. cikkének (2) bekezdése értelmében vett
címzett bevételnek minősülnek.
(3)
Az (1) bekezdésben említett pénzügyi források
fedezhetik a program irányításához és célkitűzéseinek megvalósításához
szükséges előkészítő, nyomonkövetési, ellenőrzési, pénzügyi
ellenőrzési és értékelési tevékenységekhez kapcsolódó kiadásokat is.
Az ilyen kiadások körébe tartozhatnak különösen a
tanulmányok, szakértői találkozók, tájékoztatási és kommunikációs
tevékenységek – ideértve az Európai Unió politikai prioritásaira vonatkozó
szervezeti kommunikációt –, amennyiben ezek e határozat általános
célkitűzéseihez kapcsolódnak, az információfeldolgozásra és ‑cserére
összpontosító informatikai hálózatokkal (többek között azoknak az ágazatközi
adatcsere előmozdítását szolgáló meglévő vagy jövőbeli
rendszerekkel való összekapcsolásával és a kapcsolódó berendezésekkel)
összefüggő kiadások, és minden más technikai és adminisztratív
segítségnyújtásra fordított kiadás, amely a Bizottságnál a program irányítása
tekintetében felmerül.
20. cikk
Támogatható
általános fellépések
A következő általános fellépések
jogosultak pénzügyi támogatásra:
a)      tanulmányok, felmérések, modellezés és
forgatókönyv-készítés az ismeretek, bevált gyakorlatok és információk
megosztásának megkönnyítése, valamint a megelőzés, a felkészültség és a
hatékony reagálás javítása érdekében;
b)      képzés, gyakorlatok, munkaértekezletek,
alkalmazottak és szakértők cseréje, hálózatok kialakítása, demonstrációs
projektek és technológiaátadás a megelőzés, a felkészültség és a hatékony
reagálás javítása érdekében;
c)      nyomonkövetési, elemzési és értékelési
fellépések;
d)      a nyilvánosság tájékoztatása, oktatás, a
tudatosságot növelő, valamint ahhoz kapcsolódó terjesztési tevékenységek a
katasztrófák uniós polgárokra gyakorolt hatásának a minimálisra való
csökkentése érdekében, valamint az ahhoz való hozzájárulás céljából, hogy az
uniós polgárok hatékonyabban védjék magukat;
e)      a mechanizmus összefüggésében
végrehajtott beavatkozások és gyakorlatok során szerzett tapasztalatokkal kapcsolatos
program létrehozása, többek között a megelőzéshez és a felkészültséghez
kapcsolódó területekre vonatkozóan;
f)       kommunikációs tevékenységek és
intézkedések a megelőzés, felkészültség és reagálás terén végzett európai
polgári védelmi munka láthatóságának előmozdítása érdekében.
21. cikk
Támogatható
megelőzési és felkészültségi fellépések
A következő megelőzési és
felkészültségi fellépések jogosultak pénzügyi támogatásra:
a)      kockázatkezelési tervek és a kockázatok
egész Unióra kiterjedő áttekintésének elkészítése;
b)      az ERC által biztosított funkciók
fenntartása, összhangban a 7. cikk a) pontjával, a súlyos katasztrófa
esetén adandó gyors reagálás elősegítése érdekében;
c)      gyors beavatkozási kapacitás
kifejlesztése és fenntartása a tagállamok olyan képzett szakértőinek
hálózata útján, akik rövid határidővel rendelkezésre tudnak állni, hogy
segítsenek az ERC nyomonkövetési, tájékoztatási és összehangolási feladataiban;
d)      a CECIS és eszközök létrehozása és
fenntartása az ERC és a tagállamok kapcsolattartói, valamint az egyéb
résztvevők között a mechanizmus keretében folytatott kommunikáció és
információcsere lehetővé tétele érdekében;
e)      a katasztrófákra vonatkozó észlelő,
korai figyelmeztető és riasztási rendszerek fejlesztéséhez való
hozzájárulás a gyors reagálás lehetővé tétele, és az e rendszerek
egymással, valamint az ERC-vel és a CECIS-szel való összeköttetésének
előmozdítása érdekében. E rendszereknek figyelembe kell venniük a
meglévő és a jövőbeli információs, nyomonkövetési és észlelési
forrásokat és rendszereket, és azokra kell építeniük;
f)       a mechanizmus keretébe tartozó reagálási
műveletek tervezése, többek között referencia-forgatókönyvek kidolgozása,
a kapacitások feltérképezése és készenléti tervek útján;
g)      az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás
létrehozása és fenntartása a 11. cikkben említettek szerint.
Az e pont szerinti fellépésekhez való uniós
pénzügyi hozzájárulást kapacitástípusonként meghatározott egységköltség
formájában nyújtják, és nem haladhatja meg a teljes elszámolható költség 25 %-át;
h)      az Európai Veszélyhelyzet-reagálási
Kapacitás hiányosságainak azonosítása és megszüntetése a 12. cikkel
összhangban.
Az e ponttal összhangban végrehajtott fellépések
egy alapos, kapacitástípusonkénti szükségletelemzésen és költség-haszon elemzésen
alapulnak, amely figyelembe veszi a megfelelő kockázatok
valószínűségét és hatását. Az e pont szerinti fellépésekhez való uniós
pénzügyi hozzájárulás nem haladhatja meg a teljes elszámolható költség 85 %-át;
i)       a szükséges logisztikai kapacitás rendelkezésre
állásának biztosítása az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás, a
szakértői csoportok és a mechanizmus keretében bevetett más csoportok vagy
modulok és reagálási kapacitások, valamint a helyszínen lévő más
szereplők számára nyújtott technikai segítség és támogatás érdekében;
j)       a tagállamok segítése abban, hogy az
Unión belüli logisztikai csomópontokban előre elhelyezzenek
veszélyhelyzet-reagálási eszközöket.
22. cikk
Támogatható reagálási fellépések
A következő reagálási fellépések jogosultak
pénzügyi támogatásra:
a)      szakértői csoportoknak a szükséges
felszereléssel együtt való útnak indítása, összhangban a 17. cikkel;
b)      a 21. cikk g), h) és
i) pontjában említett kapacitások súlyos katasztrófák esetén történő
bevetése a Bizottság ERC útján közölt kérelmére;
c)      a tagállamok támogatása abban, hogy
hozzáférést szerezzenek felszerelésekhez, szállítási erőforrásokhoz és a
kapcsolódó logisztikához, a 23. cikkben meghatározottak szerint;
d)      bármilyen más, a mechanizmus keretében
szükséges támogatási vagy kiegészítő intézkedés a 3. cikk (1) bekezdésének
c) pontjában meghatározott célkitűzés teljesítése érdekében.
23. cikk
A
felszereléssel, szállítási erőforrásokkal és a kapcsolódó logisztikával
összefüggő támogatható tevékenységek
(1)
A következő tevékenységek jogosultak pénzügyi
támogatásra annak érdekében, hogy lehetővé váljon a felszerelésekhez, a
szállítási erőforrásokhoz és a kapcsolódó logisztikához való hozzáférés a
mechanizmus keretében:
a)      a tagállamok által rendelkezésre
bocsátható felszerelésre és szállítási erőforrásokra vonatkozó információk
nyújtása és cseréje az ilyen felszerelés és szállítási erőforrások
összevonásának elősegítése céljából;
b)      segítségnyújtás a tagállamok számára az
egyéb források – köztük a kereskedelmi piaci szereplők – által esetleg
rendelkezésre bocsátható szállítási erőforrások azonosítása tekintetében,
és az azokhoz való hozzáférés megkönnyítése;
c)      segítségnyújtás a tagállamok számára az
egyéb források – köztük a kereskedelmi piaci szereplők – által
rendelkezésre bocsátható felszerelés azonosításában;
d)      a súlyos katasztrófákra való gyors
reagálás biztosításához szükséges szállítási erőforrások és a kapcsolódó
logisztika finanszírozása. Az ilyen fellépések kizárólag az alábbi kritériumok
teljesülése esetén jogosultak pénzügyi támogatásra:
·
a mechanizmus keretében segítségnyújtás iránti
kérelmet nyújtottak be a 15. és 16. cikknek megfelelően;
·
a kiegészítő szállítási erőforrások
szükségesek a mechanizmus keretében történő veszélyhelyzeti reagálás hatékonyságának
biztosításához;
·
a segítségnyújtás megfelel az ERC által azonosított
szükségleteknek, és azt az ERC által a műszaki előírásokra, a
minőségre, az időzítésre és a teljesítés szabályaira vonatkozóan
adott ajánlásoknak megfelelően nyújtják;
·
a segítséget kérő ország, az ENSZ vagy annak
ügynökségei, illetve egy releváns nemzetközi szervezet a mechanizmus keretében
elfogadta a segítséget;
·
harmadik országokban bekövetkezett katasztrófák
esetén a segítségnyújtás kiegészíti az átfogó uniós humanitárius reagálást, ha
van ilyen.
(2)
A szállítási erőforrásokra és a kapcsolódó
logisztikára vonatkozó uniós pénzügyi támogatás összege nem haladhatja meg a
teljes elszámolható költség 85 %-át. A szállítási erőforrásokra és a
kapcsolódó logisztikára vonatkozó uniós pénzügyi támogatás a teljes
elszámolható költség 100 %-át is fedezheti, ha teljesül valamelyik alábbi
feltétel:
a)      a költségek szállítási csomópontokbeli
logisztikai műveletekhez kapcsolódnak (ideértve többek között a rakomány
be- vagy kirakodását és a raktárbérlést),
b)      a költségek a helyi szállításhoz
kapcsolódnak és szükségesek a kapacitások összevonásának vagy a segítség
összehangolt nyújtásának a megkönnyítéséhez,
c)      a költségek a 21. cikk g), h) és
i) pontjában említett kapacitások szállításához kapcsolódnak.
(3)
Több tagállamot érintő szállítási és
kapcsolódó logisztikai műveletek esetén az egyik tagállam vezető
szerepet játszhat az uniós pénzügyi támogatás egész műveletre vonatkozó
kérelmezése terén.
(4)
Ha egy tagállam segítséget kér a mechanizmuson
keresztül, akkor kérelmezhet uniós pénzügyi támogatást is a területén kívül
található kapacitások szállításához.
(5)
Ha egy tagállam azt kéri, hogy a Bizottság kössön
szerződést szállítási és kapcsolódó logisztikai szolgáltatásokra, a
Bizottság kérheti a költségek részleges, az előző bekezdésekben
meghatározott finanszírozási mértékek szerinti megtérítését.
24. cikk
Kedvezményezettek
Az e határozat szerint odaítélt támogatásokat
a közjog vagy a magánjog hatálya alá tartozó jogi személyek számára lehet
odaítélni.
25. cikk
A
pénzügyi beavatkozás típusai és végrehajtási eljárások
(1)
A Bizottság az uniós pénzügyi támogatás
végrehajtását a költségvetési rendeletnek megfelelően valósítja meg.
(2)
Az e határozat szerint nyújtott pénzügyi támogatás
a költségvetési rendeletben előírt bármely formában nyújtható, különösen
támogatás, a költségek megtérítése, közbeszerzés vagy pénzalapokhoz való
hozzájárulás formájában.
(3)
E határozat végrehajtása érdekében a Bizottság éves
munkaprogramokat fogad el a 31. cikk (2) bekezdésében említett
eljárással összhangban, kivéve a IV. fejezet szerinti veszélyhelyzeti reagálás
körébe tartozó fellépésekre vonatkozóan, amelyeket nem lehet előre látni.
Ezekben meghatározzák a kitűzött célokat, a várt eredményeket, a
végrehajtás módját és a teljes összegüket. Tartalmazzák továbbá a finanszírozandó
fellépések leírását, az egyes fellépésekhez rendelt összegek megjelölését,
valamint egy tervezett végrehajtási menetrendet. A támogatásokra vonatkozóan
tartalmazzák a prioritásokat, az alapvető értékelési kritériumokat és a
társfinanszírozás maximális mértékét is.
26. cikk
Az
uniós fellépés kiegészítő jellege és következetessége
(1)
Az e határozat keretében pénzügyi támogatásban
részesülő fellépések más uniós pénzügyi eszközből nem részesülhetnek
támogatásban.
A Bizottság biztosítja, hogy az e határozat
keretében nyújtott pénzügyi támogatást kérelmezők és az ilyen támogatások
kedvezményezettjei tájékoztassák a Bizottságot az egyéb forrásból – ideértve az
Unió általános költségvetését is – kapott pénzügyi támogatásokról, valamint az
ilyen támogatásra irányuló, folyamatban lévő kérelmeikről.
(2)
Törekedni kell az Unió más eszközeivel való
szinergiák és kiegészítő jelleg megvalósítására. Harmadik országokban
megvalósuló segítségnyújtás esetén a Bizottság biztosítja az e határozat,
valamint az 1257/96/EK rendelet keretében finanszírozott fellépések
kiegészítő jellegét és koherenciáját.
(3)
Ha a mechanizmus keretében történő
segítségnyújtás szélesebb körű uniós humanitárius segítségnyújtáshoz járul
hozzá, az e határozat keretében pénzügyi támogatásban részesülő fellépéseknek
összhangban kell állniuk a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai
konszenzusban említett humanitárius elvekkel.
27. cikk
Az
Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1)
A Bizottság megfelelő intézkedésekkel –
csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző
intézkedésekkel, hatásos ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén
a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén
hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal – biztosítja, hogy az
Európai Unió pénzügyi érdekei az e határozat alapján finanszírozott fellépések
végrehajtása során ne sérüljenek.
(2)
A Bizottság és képviselői, valamint a
Számvevőszék jogosultak dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést
végezni az e határozat alapján uniós forrásból származó támogatások
kedvezményezettjeinél, valamint az e határozat alapján uniós forrásokban
részesülő vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult
az ilyen finanszírozással közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági
szereplőknél a 2185/96/Euratom, EK rendeletben előírt eljárásoknak
megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak
megállapítására, hogy történt-e az uniós finanszírozásra vonatkozó támogatási
megállapodással, támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben
olyan csalás, korrupciós vagy más jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi
érdekeit sérti.
Az első és második albekezdés sérelme nélkül
az e határozat végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi
szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásokban, az e határozat
végrehajtása keretében létrejött támogatási megállapodásokban, támogatási
határozatokban és szerződésekben kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy
a Bizottság, a Számvevőszék és az OLAF elvégezheti az említett helyszíni
és egyéb ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
VI. FEJEZET
Általános
rendelkezések
28. cikk
Harmadik
országok részvétele és nemzetközi szervezetek
(1)
A mechanizmus nyitva áll a következők
részvétele számára:
(a)
az Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) azon
országai, amelyek tagjai az Európai Gazdasági Térségnek (EGT), az
EGT-megállapodásban rögzített feltételekkel összhangban, és más európai
országok, ha megállapodások és eljárások így rendelkeznek;
(b)
csatlakozó országok, tagjelölt országok és
potenciális tagjelöltek, a szóban forgó országok uniós programokban való
részvételének a vonatkozó keretmegállapodásokban és társulási tanácsi
határozatokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott általános alapelvei
és általános feltételei szerint.
(2)
A 20. cikkben és a 21. cikk
a)–f) pontjában említett pénzügyi támogatás nyújtható az európai
szomszédságpolitika hatálya alá tartozó országok, valamint a mechanizmusban
részt nem vevő potenciális tagjelölt országok számára is.
(3)
Nemzetközi vagy regionális szervezetek is
együttműködhetnek a mechanizmus keretében végzett tevékenységekben,
amennyiben az e szervezetek és az Unió közötti vonatkozó kétoldalú vagy
többoldalú megállapodások ezt lehetővé teszik.
29. cikk
Illetékes
hatóságok
E határozat alkalmazása céljából a tagállamok
kijelölik az illetékes hatóságokat, és erről tájékoztatják a Bizottságot.
30. cikk
Végrehajtási
aktusok
(1)
A Bizottság végrehajtási aktusokat fogad el a
következő kérdésekre vonatkozóan:
a)      az ERC működése a 7. cikk a) pontjában
foglaltak szerint;
b)      a CECIS működése a 7. cikk
b) pontjában foglaltak szerint;
c)      a 17. cikkben előírt
szakértői csoportokra vonatkozó szabályok, ideértve a szakértők
kiválasztásának feltételeit;
d)      a modulok azonosítására vonatkozó
feltételek a 8. cikkben foglaltak szerint;
e)      a segítségnyújtási beavatkozáshoz
rendelkezésre álló erőforrásokra vonatkozó feltételek a 9. cikkben
foglaltak szerint;
f)       az Európai Veszélyhelyzet-reagálási
Kapacitás önkéntes összevonás formájában való működése a 11. cikkben
foglaltak szerint;
g)      az Európai Veszélyhelyzet-reagálási
Kapacitás hiányosságainak azonosítására és megszüntetésére vonatkozó szabályok
a 12. cikkben foglaltak szerint;
h)      a képzési program szabályai a 13. cikkben
foglaltak szerint;
i)       a 15. cikk szerinti, Unión belüli
beavatkozásokra, valamint a 16. cikk szerinti, Unión kívüli
beavatkozásokra alkalmazandó szabályok;
j)       a szállításra vonatkozó szabályok a 18.
és a 23. cikkben foglaltak szerint.
(2)
Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (2) bekezdésében
említett vizsgálóbizottsági eljárás szerint kell elfogadni.
31. cikk
Bizottsági
eljárás
(1)
A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Ez a
bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2)
Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU
rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. Ha a bizottság nem nyilvánít
véleményt, a Bizottság nem fogadja el a végrehajtási aktus tervezetét, és a 182/2011/EU
rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
32. cikk
Értékelés
(1)
A pénzügyi támogatásban részesülő
tevékenységeket végrehajtásuk nyomon követése érdekében rendszeresen
ellenőrzik.
(2)
A Bizottság értékeli e határozat alkalmazását, és
benyújtja az Európai Parlament és a Tanács részére a következőket:
a)      az elért eredményeket és az e határozat
végrehajtásának minőségi és mennyiségi vonatkozásait értékelő
időközi jelentést legkésőbb 2017. június 30-ig;
b)      egy közleményt e határozat folyamatos
alkalmazásáról legkésőbb 2018. december 31-ig,
c)      egy utólagos értékelést legkésőbb 2021.
december 31-ig.
A levont következtetésekhez adott esetben csatolni
kell az e határozat módosításaira irányuló javaslatokat.
VII. FEJEZET
Záró rendelkezések
33. cikk
Átmeneti
rendelkezések
(1)
A 2007/162/EK, Euratom határozat[37] alapján 2014. január 1.
előtt kezdeményezett tevékenységeket adott esetben továbbra is azzal a
határozattal összhangban kell irányítani.
(2)
A tagállamok biztosítják, hogy a korábbi polgári
védelmi pénzügyi eszköz keretében végrehajtott fellépések és az e határozatban
foglalt előírások szerint végrehajtandó fellépések közötti átmenet nemzeti
szinten zökkenőmentes legyen.
34. cikk
Hatályon
kívül helyezés
A 2007/162/EK, Euratom és a 2007/779/EK,
Euratom határozat hatályát veszti. A 33. cikk (1) bekezdésének
sérelme nélkül a 2007/162/EK, Euratom határozat 1–14. cikke 2013. december 31-ével
bezárólag továbbra is alkalmazandó.
A hatályon kívül helyezett határozatokra
történő hivatkozásokat e határozatra történő hivatkozásoknak kell
tekinteni, és a mellékletben szereplő megfelelési táblázat szerint kell
értelmezni.
35. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A 19–27. cikk (pénzügyi rendelkezések)
azonban csak 2014. január 1-jétől alkalmazandó.
36. cikk
Címzettek
Ennek a
határozatnak a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben,
Kelt Brüsszelben, […] -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
1. MELLÉKLET
Megfelelési
táblázat
 A 2007/162/EK, Euratom tanácsi határozat || A 2007/779/EK, Euratom tanácsi határozat || Ez a határozat
 az 1. cikk (1) bekezdése ||   || _
 az 1. cikk (2) bekezdése ||   || az 1. cikk (4) bekezdése
 az 1. cikk (3) bekezdése ||   || _
 az 1. cikk (4) bekezdése ||   || a 2. cikk (3) bekezdése
   || az 1. cikk (1) bekezdése || _
   || az 1. cikk (2) bekezdésének első albekezdése || az 1. cikk (2) bekezdése
   || az 1. cikk (2) bekezdésének második albekezdése || az 1. cikk (6) bekezdése
 a 2. cikk (1) bekezdése ||   || a 2. cikk (1) bekezdése
 a 2. cikk (2) bekezdése ||   || a 2. cikk (2) bekezdése
 a 2. cikk (3) bekezdése ||   || az 1. cikk (7) bekezdése
   || a 2. cikk (1) bekezdése || _
   || a 2. cikk (2) bekezdése || a 13. cikk (1) bekezdésének a) pontja
   || a 2. cikk (3) bekezdése || a 13. cikk (1) bekezdésének c) pontja
   || a 2. cikk (4) bekezdése || a 7. cikk d) pontja
   || a 2. cikk (5) bekezdése || a 7. cikk a) pontja
   || a 2. cikk (6) bekezdése || a 7. cikk b) pontja
   || a 2. cikk (7) bekezdése || a 7. cikk c) pontja
   || a 2. cikk (8) bekezdése || a 18. cikk (1) bekezdése
   || a 2. cikk (9) bekezdése || a 18. cikk (2) bekezdése
   || a 2. cikk (10) bekezdése || a 16. cikk (7) bekezdése
   || a 2. cikk (11) bekezdése || _
 3. cikk || 3. cikk || 4. cikk
 a 4. cikk (1) bekezdése ||   || 20. cikk
 a 4. cikk (2) bekezdésének a) pontja ||   || a 22. cikk a) pontja
 a 4. cikk (2) bekezdésének b) pontja ||   || a 22. cikk c) pontja és a 23. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontja
 a 4. cikk (2) bekezdésének c) pontja ||   || a 23. cikk (1) bekezdésének d) pontja
 a 4. cikk (3) bekezdése ||   || a 23. cikk (2) bekezdése
 a 4. cikk (4) bekezdése ||   || a 30. cikk (1) bekezdésének j) pontja
   || a 4. cikk (1) bekezdése || a 9. cikk (1) bekezdése
   || a 4. cikk (2) bekezdése || a 9. cikk (2) bekezdése
   || a 4. cikk (3) bekezdése || a 8. cikk (1) és (2) bekezdése
   || a 4. cikk (4) bekezdése || a 9. cikk (3) bekezdése
   || a 4. cikk (5) bekezdése || a 9. cikk (4) bekezdése
   || a 4. cikk (6) bekezdése || a 9. cikk (5) bekezdése
   || a 4. cikk (7) bekezdése || a 9. cikk (8) bekezdése
   || a 4. cikk (8) bekezdése || a 9. cikk (6) bekezdése
 5. cikk ||   || 24. cikk
   || az 5. cikk (1) bekezdése || a 7. cikk a) pontja
   || az 5. cikk (2) bekezdése || a 7. cikk b) pontja
   || az 5. cikk (3) bekezdése || a 7. cikk c) pontja
   || az 5. cikk (4) bekezdése || a 7. cikk d) pontja
   || az 5. cikk (5) bekezdése || a 13. cikk (1) bekezdésének a) pontja
   || az 5. cikk (6) bekezdése || _
   || az 5. cikk (7) bekezdése || a 13. cikk (1) bekezdésének d) pontja
   || az 5. cikk (8) bekezdése || a 13. cikk (1) bekezdésének e) pontja
   || az 5. cikk (9) bekezdése || 18. cikk
   || az 5. cikk (10) bekezdése || a 7. cikk e) pontja
   || az 5. cikk (11) bekezdése || a 7. cikk g) pontja
 a 6. cikk (1) bekezdése ||   || a 25. cikk (1) bekezdése
 a 6. cikk (2) bekezdése ||   || a 25. cikk (2) bekezdése
 a 6. cikk (3) bekezdése ||   || a 25. cikk (3) bekezdésének második és harmadik mondata
 a 6. cikk (4) bekezdése ||   || a 25. cikk (3) bekezdésének második és harmadik mondata
 a 6. cikk (5) bekezdése ||   || a 25. cikk (3) bekezdésének első mondata
 a 6. cikk (6) bekezdése ||   || _
   || 6. cikk || 14. cikk
 7. cikk ||   || a 28. cikk (1) bekezdése
   || a 7. cikk (1) bekezdése || a 15. cikk (1) bekezdése
   || a 7. cikk (2) bekezdése || a 15. cikk (3) bekezdése
   || a 7. cikk (2) bekezdésének a) pontja || a 15. cikk (3) bekezdésének a) pontja
   || a 7. cikk (2) bekezdésének c) pontja || a 15. cikk (3) bekezdésének b) pontja
   || a 7. cikk (2) bekezdésének b) pontja || a 15. cikk (3) bekezdésének d) pontja
   || a 7. cikk (3) bekezdésének első és harmadik mondata || a 15. cikk (4) bekezdése és a 16. cikk (5) bekezdése
   || a 7. cikk (4) bekezdése || a 15. cikk (5) bekezdése
   || a 7. cikk (5) bekezdése || _
   || a 7. cikk (6) bekezdése || a 17. cikk (4) bekezdésének első mondata
 8. cikk ||   || 26. cikk
   || a 8. cikk (1) bekezdésének első albekezdése || a 16. cikk (1) bekezdése
   || az 8. cikk (1) bekezdésének második albekezdése || a 16. cikk (6) bekezdésének első mondata
   || a 8. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdése || _
   || a 8. cikk (1) bekezdésének negyedik albekezdése || _
   || a 8. cikk (2) bekezdése || a 16. cikk (3) bekezdése
   || a 8. cikk (3) bekezdése || _
   || a 8. cikk (4) bekezdésének a) pontja || a 16. cikk (2) bekezdésének a) pontja
   || a 8. cikk (4) bekezdésének b) pontja || a 16. cikk (2) bekezdésének c) pontja
   || a 8. cikk (4) bekezdésének c) pontja || a 16. cikk (2) bekezdésének d) pontja
   || a 8. cikk (4) bekezdésének d) pontja || a 16. cikk (2) bekezdésének e) pontja
   || a 8. cikk (5) bekezdése || a 16. cikk (8) bekezdése
   || a 8. cikk (6) bekezdésének első albekezdése || a 17. cikk (1) bekezdése és a (3) bekezdésének b) pontja
   || az 8. cikk (6) bekezdésének második albekezdése || a 17. cikk (4) bekezdésének második mondata
   || a 8. cikk (7) bekezdésének első albekezdése || _
   || az 8. cikk (7) bekezdésének második albekezdése || a 16. cikk (6) bekezdésének második mondata
   || a 8. cikk (7) bekezdésének harmadik albekezdése || a 16. cikk (9) bekezdése
   || a 8. cikk (7) bekezdésének negyedik albekezdése || a 16. cikk (11) bekezdése
   || a 8. cikk (7) bekezdésének ötödik albekezdése || _
   || a 8. cikk (8) bekezdése || a 16. cikk (10) bekezdése
   || a 8. cikk (9) bekezdésének a) pontja || a 16. cikk (12) bekezdése
   || a 8. cikk (9) bekezdésének b) pontja || a 16. cikk (13) bekezdése
 9. cikk ||   || a 16. cikk (6) bekezdése
   || 9. cikk || 18. cikk
 10. cikk ||   || a 19. cikk (3) bekezdése
   || 10. cikk || 28. cikk
 11. cikk ||   || _
   || 11. cikk || 29. cikk
 a 12. cikk (1) bekezdése ||   || a 27. cikk (1) bekezdése
 a 12. cikk (2) bekezdése ||   || _
 a 12. cikk (3) bekezdése ||   || _
 a 12. cikk (4) bekezdése ||   || _
 a 12. cikk (5) bekezdése ||   || _
   || a 12. cikk (1) bekezdése || a 30. cikk (1) bekezdésének e) pontja
   || a 12. cikk (2) bekezdése || a 30. cikk (1) bekezdésének a) pontja
   || a 12. cikk (3) bekezdése || a 30. cikk (1) bekezdésének b) pontja
   || a 12. cikk (4) bekezdése || a 30. cikk (1) bekezdésének c) pontja
   || a 12. cikk (5) bekezdése || a 30. cikk (1) bekezdésének h) pontja
   || a 12. cikk (6) bekezdése || a 30. cikk (1) bekezdésének d) pontja
   || a 12. cikk (7) bekezdése || _
   || a 12. cikk (8) bekezdése || _
   || a 12. cikk (9) bekezdése || a 30. cikk (1) bekezdésének i) pontja
 13. cikk || 13. cikk || 31. cikk
 14. cikk ||   || 19. cikk
 15. cikk || 14. cikk || 32. cikk
   || 15. cikk || 34. cikk
 16. cikk ||   || a 35. cikk (2) bekezdése
 17. cikk || 16. cikk || 36. cikk
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)
              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
igazgatási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
összegzése
              3.2.2. Az
operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az
igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A
jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik
felek részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS

1.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1.
A javaslat/kezdeményezés címe

Uniós polgári védelmi mechanizmusról szóló európai
parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslat.

1.2.
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[38]

Érintett szakpolitikai terület és kapcsolódó
tevékenység(ek):
23 03 – Polgári Védelmi Pénzügyi Eszköz

1.3.
A javaslat/kezdeményezés típusa

¨ A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést
követő új intézkedésre irányul[39]
ü A
javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított
intézkedésre irányul

1.4.
Célkitűzések
1.4.1.
A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves
bizottsági stratégiai célkitűzés(ek)

E határozat uniós polgári védelmi mechanizmust hoz
létre a tagállamok polgári védelem terén végrehajtott fellépéseinek támogatása,
összehangolása és kiegészítése érdekében, javítva a természeti és ember okozta
katasztrófák megelőzésére, az azokra való felkészülésre és reagálásra
szolgáló rendszerek hatékonyságát.

1.4.2.
Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú
irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
tevékenység(ek)

1. sz. konkrét célkitűzés
a katasztrófák elleni
védelem magas szintjének elérése a katasztrófák hatásainak megelőzése vagy
csökkentése, valamint a megelőzés kultúrájának megteremtése útján;
2. sz. konkrét célkitűzés
AZ UNIÓ
KATASZTRÓFAREAGÁLÁSRA VALÓ FELKÉSZÜLTSÉGÉNEK FOKOZÁSA;
3. sz. konkrét célkitűzés
A GYORS ÉS HATÉKONY
VESZÉLYHELYZET-REAGÁLÁSI BEAVATKOZÁSOK ELŐSEGÍTÉSE SÚLYOS KATASZTRÓFÁK
VAGY AZOK FENYEGETŐ KÖZELSÉGE ESETÉN.
Érintett tevékenység(ek) a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretében
23 03 Polgári Védelmi
Pénzügyi Eszköz

1.4.3.
Várható eredmény(ek) és hatás(ok)

Tüntesse fel, milyen
hatásokat gyakorolna a javaslat/kezdeményezés a
kedvezményezettekre/célcsoportokra.
A javaslat:
- az uniós polgári védelmi mechanizmus (a
továbbiakban: a mechanizmus) útján lehetővé teszi az Unió számára a
tagállamok polgári védelem terén végrehajtott fellépéseinek támogatását,
összehangolását és kiegészítését a 2014–2020-as többéves pénzügyi keret során,
ideértve különösen a következőket:
a) a katasztrófák hatásainak megelőzését vagy
csökkentését szolgáló intézkedések; és
b) az EU katasztrófareagálásra való felkészültségének
fokozását – beleértve az uniós polgárok tudatosságának növelését – célzó
fellépések;
c) a mechanizmus keretében végrehajtott, katasztrófák
esetén való segítségnyújtást szolgáló beavatkozások terén végzett fellépések.
Ez a javaslat lehetővé fogja tenni a 2007/779/EK,
Euratom tanácsi határozat hatálya alá tartozó és a polgári védelmi pénzügyi
eszköz (2007/162/EK, Euratom) útján finanszírozott, a katasztrófamegelőzés,
a felkészültség és a reagálás terén végzett tevékenységek folytatását.
Ez magában foglalja egy, a tagállamok előzetesen rendelkezésre
bocsátott eszközein alapuló Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás
létrehozását, egy Európai Veszélyhelyzet-reagálási Központ kialakítását,
a szállítási rendszer megerősítését és korszerűsítését, valamint a
tagállamok támogatását a nemzeti kockázatkezelési tervek kidolgozása terén.

1.4.4.
Eredmény- és hatásmutatók

Tüntesse fel a
javaslat megvalósításának nyomon követését lehetővé tevő mutatókat.
Konkrét célkitűzés: A katasztrófák elleni védelem magas szintjének elérése a
katasztrófák hatásainak megelőzése vagy csökkentése, valamint a
megelőzés kultúrájának megteremtése útján
1. a nemzeti kockázatértékeléssel és katasztrófakockázat-kezelési tervvel
rendelkező tagállamok száma;
2. a tudásalap fejlesztését célzó tanulmányok és projektek száma és
típusa;
3. új technológiák bevezetése
Konkrét célkitűzés: Az Unió katasztrófareagálásra való felkészültségének
fokozása
1. a szükséges szintű képzettséggel rendelkező szakértők
száma
2. a képzések és gyakorlatok száma, a képzési programban szereplő
kurzusok típusa;
3. az uniós képzési hálózaton belüli cserék száma;
4. az önkéntes összevonás (a Veszélyhelyzet-reagálási
Kapacitás) céljára rendelkezésre bocsátott eszközök száma és típusa;
5. az önkénes összevonás céljára eszközöket biztosító
tagállamok száma;
6. az önkéntesen összevont eszközök uniós
társfinanszírozásának összegei;
7. az azonosított, kritikus kapacitásbeli hiányosságok
száma és típusa;
8. az uniós társfinanszírozással és anélkül
megszüntetett hiányosságok száma és típusa;
9. veszélyhelyzet-reagálási forgatókönyvek kidolgozása
a Bizottság által tagállami támogatással, az Unión belülre és kívülre
vonatkozóan, lefedve a potenciális súlyos katasztrófák teljes listáját;
10. a tagállamokban rendelkezésre álló eszközök átfogó
leltárjának elkészítése a Bizottság által tagállami támogatással, valamint a
hiányosságok elemzése
Konkrét célkitűzés: A gyors és hatékony veszélyhelyzet-reagálási
beavatkozások elősegítése súlyos katasztrófák vagy azok fenyegető
közelsége esetén
1. a műveletek sebessége: a segítségnyújtás
iránti kérelem és a segítség helyszíni bevetése, valamint az
értékelő-/koordináló csoportok teljes működőképessége között
eltelő idő;
2. az összevont eszközök közül bevetett eszközök és a
további tagállami ad hoc felajánlások aránya;
3. a kielégített sürgős, prioritást jelentő
szükségletek aránya;
4. a szállítási támogatások és szolgáltatások száma és
mérete;
5. az egyedi támogatási/szolgáltatási kérelmek
feldolgozására fordított idő, valamint a pénzügyi műveletek
feldolgozására fordított összes idő;
6. a szállítási műveletek uniós
társfinanszírozásának összegei (ideértve a műveletenkénti átlagos
mértéket);
7. az uniós szállítási társfinanszírozás és a
szállítási költségek teljes összegének aránya;
8. a támogatások/szolgáltatások száma és az érintett
tagállamoknak odaítélt uniós szállítási társfinanszírozás teljes összege

1.5.
A javaslat/kezdeményezés indoklása
1.5.1.
Rövid vagy hosszú távon kielégítendő
szükséglet(ek)

Az
uniós polgári védelmi szakpolitika a határozatlan időre létrejött 2007/779/EK,
Euratom tanácsi határozaton, valamint a 2007/162/EK, Euratom tanácsi
határozaton alapul. Az utóbbi biztosítja a mechanizmus keretébe tartozó fellépések
finanszírozását, és 2013 végén hatályát veszti.
Az
egyszerűsítés érdekében a fent említett két jogalkotási javaslatot
egyetlen jogalkotási javaslatba olvasztották össze, amelynek célja az uniós
polgári védelmi mechanizmus fejlesztése és további megerősítése a 2014–2020-as
többéves pénzügyi keret időszakában.
Ez
a javaslat a polgári védelemre irányadó két jelenlegi jogszabályon, valamint „A
katasztrófákra adott uniós válasz erősítése felé: a polgári védelem és a
humanitárius segítségnyújtás szerepe” című, 2010. évi közleményen alapul,
és figyelembe veszi a polgári védelmi jogi szabályozás 2007–2009-es
időszakra vonatkozó átfogó értékelésében azonosított hiányosságokat.
E
javaslat célja az értékelésben azonosított hiányosságok megszüntetését célzó fellépések
támogatása. A fő fellépések a következők:
(1)
a Veszélyhelyzet-reagálási Központ (ERC) kialakítása, amely a hét minden napján
napi 24 órában elérhető műveleti kapacitást biztosít, és – a
mechanizmus céljai érdekében – a tagállamok és a Bizottság rendelkezésére áll;
(2)
a nem proaktív és eseti jellegű koordinációtól az előre tervezett,
előzetesen megszervezett és kiszámítható uniós polgári védelmi rendszer
felé való elmozdulás;
(3)
a reagálási kapacitás kritikus hiányosságainak azonosítása és megszüntetése;
(4)
a szállítás pénzügyi és logisztikai támogatásának javítása és
költséghatékonyabb szállítási műveletek elérése, valamint (5) nemzeti
kockázatkezelési tervek és a kockázatok egész EU-ra kiterjedő áttekintése.

1.5.2.
Az uniós részvételből adódó többletérték

Az EU által nyújtott többletérték a következőkben
jelenik meg:
- az emberi életben bekövetkezett veszteségek, a
környezeti, gazdasági és anyagi károk csökkentése;
- a polgári védelmi tevékenységek hatékonyabb
összehangolása, mivel a megfigyelési és tájékoztatási központban minden
segítségfelajánlást összevetnek, hogy az érintett állam hatóságai elfogadják
azokat;
- költséghatékonyság, mivel az érintett állam által
elfogadott segítség a szállítási eljárás útján összevonható más országok
segítségével;
- javuló hatékonyság a magasabb szintű
felkészültség és koherensebb katasztrófakockázat-kezelési szakpolitika útján;
- következetes és hatékony reagálás egy olyan
gyorsreagálási kapacitás létrehozása útján, amely készen áll arra, hogy az EU-n
belül és harmadik országokban bárhol segítsen, ha szükséges;
- az EU katasztrófákra való reagálásának jobb
láthatósága;
- a szűkös erőforrások hatékonyabb
felhasználása az uniós finanszírozású eszközök megosztása útján.

1.5.3.
Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

Ezek a javaslatok a következőkön alapulnak:
- a mechanizmus által a 2001-es létrehozása óta kezelt
veszélyhelyzetek során szerzett tapasztalat;
- a felkészültség és a megelőzés terén 2007 óta
közzétett felhívások keretében finanszírozott projektek eredményeképpen szerzett
tapasztalat;
- a 2008-ban közzétett, „Pályázati felhívás –
Kísérleti projekt az erdőtüzek elleni küzdelem terén folytatott tagállami
együttműködés megerősítésére” című felhívás keretében
finanszírozott kísérleti projekt eredményeképpen szerzett tapasztalat;
- az EU gyorsreagálási képességére vonatkozó
előkészítő intézkedés keretében finanszírozott 17 projekt és 3
szerződés eredményeképpen szerzett tapasztalat;
- az Európai Parlament 2007. szeptember 4-i
állásfoglalása az én nyarán bekövetkezett természeti katasztrófákról,
- „Az Unió katasztrófa-elhárítási képességének
megerősítéséről” című közlemény (COM(2008) 130)
- az Európai Parlament 2008. március 11-i nyilatkozata
a polgárok korai figyelmeztetéséről súlyos vészhelyzet esetén
- az Európai Parlament 2008. június 19-i
állásfoglalása az Unió katasztrófa-elhárítási képességének
megerősítéséről
- „A természeti csapások és az ember okozta
katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepcióról” című
közlemény (COM(2009) 82).
- „A katasztrófákra adott uniós válasz erősítése
felé: a polgári védelem és a humanitárius segítségnyújtás szerepe” című, 2010.
október 26-i, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak szóló bizottsági közlemény
(COM(2010) 600 végleges), valamint „Az Unió katasztrófa-elhárítási képességének
megerősítéséről” című közlemény (COM(2008) 130 végleges).
- a polgári védelmi mechanizmus és a polgári védelmi
pénzügyi eszköz 2007–2009 közötti alkalmazásának értékelése (a Bizottság
jelentése az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, SEC(2011) 1311 végleges),
amely lefedi a 2011. november 10-én elfogadott, az EU gyorsreagálási
képességére vonatkozó előkészítő intézkedést (COM(2011) 696).

1.5.4.
Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi
eszközökkel

Összhang a következőkkel:
- a Tanács 1257/96/EK rendelete (1996. június 20.) a humanitárius
segítségnyújtásról;
- az Európai Parlament és a Tanács 1406/2002/EK
rendelete (2002. június 27.) az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség
létrehozásáról;
- a Tanács 2012/2002/EK rendelete (2002. november 11.)
az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról;
- az Európai Parlament és a Tanács 1717/2006/EK
rendelete (2006. november 15.) a Stabilitási Eszköz létrehozásáról.

1.6.
Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

ü A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
Korlátozott időtartamú pénzügyi
rendelkezések:
–      ü A költségvetési
keret a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra vonatkozik
–      ü  A pénzügyi hatás 2014.
január 1-től 2020. december 31-ig tart (kifizetések 2022. december 31-ig)

1.7.
Tervezett igazgatási módszer(ek)[40]

ü Centralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
¨ Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
¨  végrehajtó ügynökségek
–
¨  a Közösségek által létrehozott szervek[41]
–
¨  tagállami közigazgatási / közfeladatot ellátó szervek
–
¨  az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
¨ Megosztott igazgatás
a tagállamokkal
¨ Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
X Nemzetközi szervezetekkel közös igazgatás
– ENSZ-szervek
Egynél több igazgatási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
Megjegyzések
NA

2.
IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.
A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó
rendelkezések

Ismertesse a nyomon
követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit.
Az e határozatok alapján pénzügyi támogatásban
részesülő fellépéseket és intézkedéseket rendszeresen nyomon kell követni.
A Bizottság elkészíti és benyújtja az Európai
Parlament és a Tanács részére a következőket:
- időközi értékelő jelentés legkésőbb 2017.
június 30-ig;
- közlemény e határozat folyamatos alkalmazásáról
legkésőbb 2018. december 31-ig;
- utólagos értékelő jelentés legkésőbb 2021.
december 31-ig.

2.2.
Irányítási és kontrollrendszer
2.2.1.
Felismert kockázat(ok)

További munkaerő biztosítása hiányában a
személyzet hiánya annak a kockázatához vezethet, hogy nem lehet
- reagálni a polgári védelmi műveletek számának
növekedéséből eredő valamennyi kihívásra, különösen a
Veszélyhelyzet-reagálási Központ számára előírt új, szélesebb körű
szerep és a politikai kényszerhelyzetek fényében;
- a tevékenységeket fejleszteni/újakat felvenni;
- a megszakítás nélküli rendelkezésre állást biztosító
új technológiai rendszerek előnyeit élvezni/azokat fejleszteni;
- megfelelően reagálni a közelgő polgári
védelmi veszélyhelyzetekre.

2.2.2.
Tervezett ellenőrzési mód(ok)

 A belső ellenőrzési rendszer kialakítására vonatkozó információk A jogszabálytervezetre vonatkozóan egy meglévő belső ellenőrzési rendszert terveznek használni annak biztosítására, hogy az új eszköz keretében rendelkezésre álló forrásokat helyesen és a megfelelő jogszabályokkal összhangban használják fel.   A rendszer jelenlegi kialakítása a következő: 1. A Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatóságán belüli belső ellenőrző rendszer (3 fő), amely az érvényben lévő igazgatási eljárások és a polgári védelem terén hatályos jogszabályok betartására összpontosít. E célból belső ellenőrzési szabványokat használnak; 2. Az eszköz keretében odaítélt támogatások és szerződések ellenőrzése a Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatóságának könyvvizsgálói által (6 könyvvizsgáló); 3. A tevékenységek külső partnerek általi értékelése   A fellépéseket külső szervezetek is ellenőrizhetik 1. OLAF (csalási esetek); 2. Számvevőszék A jelenlegi ellenőrzési rendszer a tervek szerint megmarad. Az eszköz keretében rendelkezésre álló megnövekedett forrásokhoz kapcsolódóan várható, hogy az eszközből való kifizetések megfelelő ellenőrzése érdekében jobban összpontosítanak a polgári védelemre.   A költségek és hasznok becslése A belső ellenőrzés tekintetében a jogszabálytervezethez kapcsolódó tevékenységek becsült költségei: A becslés szerint 19 000 EUR (127 000 EUR*3*0,05), ha a rendelkezésre álló munkaidő 5 %-át fordítják a polgári védelemre. A Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatóságánál pillanatnyilag 6 külső ellenőr van. Amennyiben ők a munkaidejük 5 %-át az új Polgári Védelmi Pénzügyi Eszközből társfinanszírozott/finanszírozott ügyletekre fordítanák, ez azt jelentené, hogy a külső ellenőrzés költsége körülbelül 38 000 EUR-t tenne ki. A korábbi tapasztalatok azt mutatják, hogy az ellenőrzés előnyeinek meg kell haladniuk a költségeket, és a hatályos szabályok hatékonyabb betartását kell biztosítaniuk. A korábban elvégzett ellenőrzések eredményeképpen a társfinanszírozásra nem jogosult költségek levonása útján csökkent a teljes uniós hozzájárulás.   Az alkalmazandó szabályok be nem tartásához köthető kockázat várható szintjének értékelése Ahogyan a jelenlegi eszközből társfinanszírozott projektek korábbi ellenőrzései mutatták, fennáll a források nem megfelelő felhasználásának kockázata. Ezért ésszerű a jelenlegi rendszert javasolni a jövőbeli fellépésekre vonatkozóan. Figyelembe véve a rendelkezésre álló források nagyobb mennyiségét, elő lehetne irányozni a külső ellenőrök számának növelését. A becsült szabályszerűségi szintnek el kell érnie a 98 %-ot (2 %-nál alacsonyabb hibaarány).

2.3.
A csalások és a szabálytalanságok megelőzésére
vonatkozó intézkedések

Tüntesse fel a
meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket.
A Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem
Főigazgatósága a Bizottság új, 2011. június 24-én elfogadott csalás elleni
stratégiájával (CAFS) összhangban a továbbiakban kidolgozza csalás elleni
stratégiáját, hogy biztosítsa többek között azt, hogy:
a Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem
Főigazgatóságának csalás elleni belső ellenőrzési mechanizmusai
teljes mértékben összhangban álljanak a CAFS-szel;
a Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem
Főigazgatóságának csaláskockázat-kezelési megközelítése a csalási
kockázatok azonosítását és az arra adandó megfelelő válaszokat célozza;
az uniós források harmadik országokban való
elköltésére használt rendszerek lehetővé tegyék a releváns adatok
kinyerését abból a célból, hogy azokat felhasználják a csalási kockázatok
kezelésében (pl. kettős finanszírozás esetén);
szükség esetén hálózati együttműködést folytató
csoportokat és megfelelő informatikai eszközöket fognak létrehozni az
ágazathoz kapcsolódó csalási esetek elemzésére.

3.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.
A kiadások a többéves pénzügyi keret mely
fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?

·      Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, ezen belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám és megnevezés || diff./nem diff. ([42]) || EFTA-országoktól[43] || tagjelölt országoktól[44] || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének aa) pontja értelmében
 3 || 23 03 01 Polgári védelem az Unióban   || Diff. || IGEN || IGEN* || IGEN* || NEM
 3 || 23 01 04 02 Polgári védelem – Igazgatási kiadások || Nem diff. || IGEN || NEM || NEM || NEM
 4 || 23 03 06 Polgári védelmi beavatkozások harmadik országokban || Diff. || IGEN || IGEN* || IGEN* || NEM
*
Az eszközben való
részvétel nyitva áll a tagjelölt országok és az EGT-országok (Izland,
Liechtenstein és Norvégia) számára
·      Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, ezen belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés……………………………………..] || Diff./Nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének aa) pontja értelmében
   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
3.2.1.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || 3. fejezet – Biztonság és uniós polgárság
 Főigazgatóság: ECHO – Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatósága ||   ||   || 2014[45] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 és az azt követő évek || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 01 Polgári védelem az Unióban || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 36,4 || 37,4 || 38,4 || 38,4 || 39,4 || 40,4 || 41,4 || N/A || 271,8
 Kifizetési előirányzatok || 30 || 34 || 34 || 34 || 35 || 35 || 35 || 34,8 || 271.8
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok[46]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 01 04 02 – Igazgatási kiadások ||   || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || N/A || 4,2
 A többéves pénzügyi keret 3. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 37 || 38 || 39 || 39 || 40 || 41 || 42 || N/A || 276
 Kifizetési előirányzatok || 30,6 || 34,6 || 34,6 || 34,6 || 35,6 || 35,6 || 35,6 || 34,8 || 276
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || 4. fejezet – Globális Európa
 Főigazgatóság: ECHO – Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatósága ||   ||   || 2014[47] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 és az azt követő évek || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 06 Polgári védelmi beavatkozások harmadik országokban || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 || N/A || 237
 Kifizetési előirányzatok || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
 A többéves pénzügyi keret 4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 ||   || 237
 Kifizetési előirányzatok || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || N/A || 513
 Kifizetési előirányzatok || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A többéves pénzügyi keret 1–4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (Referenciaösszeg) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || N/A || 513
 Kifizetési előirányzatok || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: ECHO – Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatósága ||
  Humánerőforrás || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
  Egyéb igazgatási kiadások || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 A Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatósága ÖSSZESEN || Előirányzatok ||   7,502   || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat) || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 és az azt követő évek || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 76,502 || 78,502 || 79,502 || 80,502 || 81,502 || 83,502 || 85,502 || N/A || 565,514
 Kifizetési előirányzatok || 62,502 || 71,502 || 71,502 || 72,502 || 73,502 || 74,502 || 75,502 || 64,000 || 565,514

3.2.2.
Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült
hatás

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását
–
ü  A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || 2014. || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 TELJESÍTÉSEK
 Teljesítések típusa[48] || Teljesítések átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Összköltség
 1. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS – Megelőzés[49] ... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A megelőzéshez kapcsolódó finanszírozott projektek száma || Támogatási megállapodások || 0.3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 70 || 21
 Tanulmányok || Szerződések száma || 0,1 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 35 || 3,5
 1. konkrét célkitűzés részösszege || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 105 || 24,5
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS – Felkészültség ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 A felkészültséghez kapcsolódó finanszírozott projektek száma (beleértve a képzést és a gyakorlatokat) || Támogatási megállapodások és szerződések || 0,5 || 50 || 25 || 54 || 27 || 56 || 28 || 58 || 29 || 60 || 30 || 64 || 32 || 62 || 31 || 404 || 202
 Korai figyelmeztető rendszerek || Igazgatási megállapodások száma || 0,4 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 35 || 14
 Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás || Támogatási megállapodások + szerződések száma || 1 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 19 || 19 || 115 || 115
 2. konkrét célkitűzés részösszege || 71 || 43 || 75 || 45 || 77 || 46 || 79 || 47 || 81 || 48 || 85 || 50 || 86 || 52 || 554 || 331
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 3. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS – Reagálás[50] ... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Szakértők bevetése || Szerződések száma || 0,005 || 200[51] || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 1400 || 7
 Az EU-n belüli szállítási műveletek száma || Támogatási megállapodás / szolgáltatási szerződés || 0,250 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 14 || 3,5
 Az EU-n kívüli szállítási műveletek száma || Támogatási megállapodás / szolgáltatási szerződés || 0,3 || 70[52] || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 490 || 147
 3. konkrét célkitűzés részösszege || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 1904 || 157,5
 ÖSSZKÖLTSÉG || 358 || 69 || 362 || 71 || 364 || 72 || 366 || 73 || 368 || 74 || 372 || 76 || 373 || 78 || 2563 || 513
   ||

3.2.3.
Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.3.1.
Összegzés

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását
–
ü  A javaslat/kezdeményezés az alábbi igazgatási előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három
tizedesjegyig)
   || 2014 [53] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 3,85
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 52,164
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[54] bele nem tartozó előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 56,364

3.2.3.2.
Becsült humánerőforrás-szükségletek
3.2.3.3.
¨      A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást.

–
ü  A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel jár:
A becsléseket
egész számmal (vagy legfeljebb egy tizedesjeggyel) kell kifejezni
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek)
 23 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35
 XX 01 01 02 (küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve) [55]
 23 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36
 XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[56] || – a központban[57] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – a küldöttségeknél ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, INT, END - közvetett kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END - közvetlen kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71
XX: az érintett szakpolitikai terület vagy
költségvetési cím.
A humánerőforrás-igényeknek
az adott főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához
rendelt személyzettel és/vagy az adott főigazgatóságon belüli
személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A források adott
esetben a költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők
az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz
rendelt további juttatásokkal.
Az elvégzendő
feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak || Támogatási megállapodások és szerződések kezelése; a szakpolitikai munka végrehajtása és nyomon követése; igazgatási támogatás.
 Külső személyzet || A hét minden napján napi 24 órában működő Veszélyhelyzet-reagálási Központ működésének biztosítása; szükséges helyszíni munka; igazgatási támogatás.

3.2.4.
A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való
összeegyeztethetőség

–
ü  A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a jelenlegi többéves
pénzügyi kerettel.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi keret
vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Fejtse ki, miként kell átprogramozni a pénzügyi
keretet: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő
összegeket.
Új,
a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret „Az Európa 2020
stratégia költségvetése” című közleménynek (COM(2011) 500 végleges)
megfelelően.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági eszköz
alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[58].
Fejtse ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett
költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.

3.2.5.
Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

–
A javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült
társfinanszírozást irányozza elő:
előirányzatok, millió EUR (három tizedesjegyig)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Összesen
 EFTA-országok hozzájárulása a 230301 + 230306 költségvetési tételekre vonatkozóan[59] || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 4,550
 A polgári védelmi mechanizmusban való részvétel érdekében hozzájárulási díjat fizető harmadik országok[60] || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,882
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 5,432

3.3.
A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás

–
ü  A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.
–
¨  A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre
gyakorolt hatása a következő:
¨         a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást
¨         a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[61]
 N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető
 …………. jogcímcsoport ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Az egyéb címzett
bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési
tétel(eke)t.
Ismertesse a bevételre
gyakorolt hatás számításának módszerét.
[1]               HL L 314., 2007.12.1., 9. o.
[2]               HL L 71., 2007.3.10., 9. o.
[3]               COM(2011) 696 végleges.
[4]               COM(2011) 500 végleges.
[5]               COM(2010) 600 végleges.
[6]               COM(2009) 82 végleges.
[7]               HL C 115., 2010.5.4., 1. o.
[8]               COM(2010) 673 végleges.
[9]               HL L 314., 2007.12.1., 9. o.
[10]             HL L 71., 2007.3.10., 9. o.
[11]             HL L 357., 2002.12.31., 1. o.
[12]             COM(2010) 600 végleges.
[13]             Az érdekelt felekkel tartott
általános találkozókra 2011. április 6-án és június 17-én került sor, amelyekre
600 érdekelt felet hívtak meg, és mindkettőn körülbelül 120-an vettek
részt. A polgári védelmi
főigazgatók 2011. május 23–25-i budapesti találkozója.
[14]             COM(2010) 673 végleges.
[15]             15520/08.
[16]             15874/10.
[17]             A CECIS megkönnyíti a MIC és a
nemzeti hatóságok közötti kommunikációt, gyorsabbá és hatékonyabbá téve a
katasztrófákra való reagálást.
[18]             COM(2011) 500 végleges.
[19]             HL L 314., 2007.12.1., 9. o.
[20]             HL L 297., 2001.11.15., 7. o.
[21]             HL L 71., 2007.3.10., 9. o.
[22]             HL L 327., 1999.12.21., 53. o.
[23]             COM(2009) 82 végleges.
[24]             HL L 163., 1996.7.2., 1. o.
[25]             HL C 25., 2008.1.30., 1. o.
[26]             HL C 317., 2008.12.12., 6. o.
[27]             HL L 55., 2003.2.16., 13. o.
[28]             HL L 327., 2006.11.24., 1. o.
[29]             HL L 404., 2006.12.30., 39. o.
[30]             HL L 58., 2007.2.24., 1. o.
[31]             HL L 163., 1996.7.2., 1. o.
[32]             HL L 248., 2002.9.16., 1. o.
[33]             HL L 312., 1995.12.23., 1. o.
[34]             HL L 292., 1996.11.15., 2. o.
[35]             HL L 136., 1999.5.31., 1. o.
[36]             HL L
[37]             HL L 71., 2007.3.10., 9–17. o.
[38]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based Management), tevékenységalapú
költségvetés-tervezés: ABB (Activity
Based Budgeting).
[39]             A költségvetési rendelet
49. cikke (6) bekezdésének a) vagy b) pontja szerint.
[40]             Az egyes irányítási módszerek
ismertetése, valamint a költségvetési rendeletben szereplő megfelelő
hivatkozások megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[41]             A költségvetési rendelet
185. cikkében említett szervek.
[42]             Diff. = differenciált
előirányzatok / nem diff. = nem differenciált előirányzatok.
[43]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[44]             Tagjelölt országok és adott esetben
nyugat-balkáni potenciális tagjelölt országok.
[45]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés
végrehajtásának első éve.
[46]             Technikai és/vagy igazgatási
segítségnyújtás, valamint uniós programok és/vagy fellépések végrehajtásához
biztosított támogatási kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás,
közvetlen kutatás.
[47]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés
végrehajtásának első éve.
[48]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza
kilométerben stb.).
[49]             Az 1.4.2. szakaszban („Konkrét
célkitűzés(ek)...”) feltüntetett célkitűzés.
[50]             Az 1.4.2. szakaszban („Konkrét
célkitűzés(ek)...”) feltüntetett célkitűzés.
[51]             Évi 20 katasztrófát és
katasztrófánként átlag 10 szakértőt tartalmazó becslés alapján.
[52]             EU-n kívüli katasztrófánként 7 légi
utat és évi átlag 10 katasztrófát tartalmazó becslés alapján.
[53]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés
végrehajtásának első éve.
[54]             Technikai és/vagy igazgatási
segítségnyújtás, valamint uniós programok és/vagy fellépések végrehajtásához
biztosított támogatási kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás,
közvetlen kutatás.
[55]             AC= szerződéses alkalmazott; INT=átmeneti alkalmazott; JED=küldöttségi pályakezdő szakértő; AL= helyi alkalmazott; END=
kirendelt nemzeti szakértő.
[56]             Az operatív előirányzatoknál a
külső személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban:
BA-tételek).
[57]             Elsősorban a strukturális
alapok, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az
Európai Halászati Alap (EHA) esetében.
[58]             Lásd az intézményközi megállapodás
19. és 24. pontját.
[59]             A 2011-ben fizetett díjak alapján.
[60]             A 2011-ben (akkor csak Horvátország
által) fizetett díjak alapján.
[61]             A tradicionális saját források
(vámok, cukorilletékek) tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal
(beszedési költségek) csökkentett bruttó összegeket kell megadni.