				|

		52011PC0395

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Unió, másrészről az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság közötti tudományos és technológiai együttműködésről szóló megállapodás megkötéséről /* COM/2011/0395 végleges - 2011/0175 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az egyrészről az Európai Közösség és
tagállamai, másrészről az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság (a
továbbiakban: Algéria) közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán
megállapodást (a továbbiakban: társulási megállapodás) a felek képviselői
2002. április 22-én írták alá. A megállapodás 50. cikkének d) pontja
megállapítja, hogy a tudományos kutatás és a technológia területén folytatható
együttműködéshez különös érdekek és lehetőségek társulnak, míg az 51.
cikk a) pontja egyebek mellett állandó jellegű kapcsolatok kialakítását
irányozza elő a két fél tudományos közösségei között.
Az európai szomszédságpolitika – amelynek
Algéria nem részese, de amely keretbe foglalja az Európai Unió és szomszédai
közötti kapcsolatokat – új keretet hoz létre a társulási megállapodás
végrehajtásához. A 2004. május 12-én kelt, COM(2004) 373 végleges
jelzetű bizottsági közlemény szerint a tudományos és technológiai
együttműködés, valamint a kutatás-fejlesztés a mediterrán országokkal
fennálló kapcsolataink kiemelt területei közé tartozik. Az európai
szomszédságpolitika egyik, a 2007–2013. időszakra vonatkozó stratégiai
dokumentuma értelmében a tudományos kutatás a gazdasági nyitás összefüggésében
alapvető szerepet játszik a tudásalapú társadalom kiépítésében és a
munkanélküliség visszaszorításában.
Az algériai hatóságok 2006. május 30-án kelt
levelükben kifejezték érdeklődésüket az EK és Algéria között létrehozandó
tudományos és technológiai együttműködési megállapodást
előkészítő tárgyalások megkezdése iránt. Az Európai Bizottság 2007.
január 8-án kelt levelében kifejezte készségét arra vonatkozóan, hogy az
együttműködési megállapodás létrehozására irányuló tárgyalások
előkészítése jegyében tájékozódó és értékelő célú látogatást tegyen
Algériában. A 2008. év folyamán tájékozódó egyeztetésekre került sor. A
Bizottság javaslata alapján a Tanács 2009. november 16-án – a vonatkozó
tárgyalási irányelvek kibocsátása mellett – felhatalmazta a Bizottságot arra,
hogy az Unió részéről tárgyalásokat folytasson egy, az Algériai
Demokratikus és Népi Köztársasággal megkötendő tudományos és technológiai
együttműködési megállapodásról. A tárgyalások eredményeként megszületett a csatolt
megállapodástervezet, amelyet a felek képviselői 2010. október 14-én
parafáltak.
A tudományos és technológiai
együttműködési megállapodás megkötése mind az Uniónak, mind Algériának
érdekében áll, hiszen lehetővé teszi a szóban forgó területen Algériával
folytatott együttműködés továbbvitelét és megerősítését. Az együttműködés
hozzájárul Algéria és a térség fejlesztéséhez és versenyképességének
növeléséhez, valamint a két fél közötti kapcsolatok szorosabbra fűzéséhez,
ami érdeke az EU-nak. A tudományos és technológiai együttműködési
megállapodás a legalkalmasabb eszköz az együttműködés és a keretprogramban
való algériai részvétel, illetőleg a tudomány és a technológia területén
folytatott párbeszéd megerősítéséhez.
A fentiek alapján a Bizottság indítványozza,
hogy a Tanács:
–
fogadja el az egyrészről az Európai Unió,
másrészről az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság közötti tudományos
és technológiai együttműködésről szóló megállapodás megkötését,
–
értesítse az algériai hatóságokat arról, hogy a
megállapodás hatálybalépéséhez szükséges eljárásokat az Európai Unió elvégezte.
2.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 186. cikke, összefüggésben 218. cikkének (6) bekezdésével.
2011/0175 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
az egyrészről az Európai Unió,
másrészről az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság közötti tudományos
és technológiai együttműködésről szóló megállapodás megkötéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (6)
és (7) bekezdésével összefüggésben értelmezett 186. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament
egyetértésére,[1]
mivel:
(1)
A Tanács 2009. november 16-án felhatalmazta a
Bizottságot arra, hogy az Unió nevében egy tudományos és technológiai
együttműködési megállapodás megkötése érdekében tárgyalásokat folytasson
az Algériai Demokratikus és Népi Köztársasággal. A tárgyalások eredményeként
megszületett megállapodást a felek képviselői 2010. október 14-én
parafálták.
(2)
A megállapodást – figyelemmel annak esetleges későbbi
megkötésére – a felek képviselői […]-án/-én aláírták, és aláírásának
napjától fogva a két fél az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 218. cikkének (5) bekezdésével összhangban ideiglenesen
alkalmazza.
(3)
A megállapodást az Unió nevében helyénvaló megkötni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1)          Az egyrészről az Európai
Unió, másrészről az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság közötti
tudományos és technológiai együttműködésről szóló megállapodás
megkötése az Unió nevében megtörtént.
(2)          A megállapodás szövegét e
határozat melléklete tartalmazza.
2. cikk
A Tanács elnöke az Unió nevében megteszi az
említett megállapodás 7. cikkének (2) bekezdésében előírt értesítést.
3. cikk
A Bizottság kialakítja a megállapodás 4.
cikkének (2) bekezdése alapján létrehozandó vegyes bizottságban a megállapodás
4. cikkének (2) bekezdésének a) pontja szerinti technikai jellegű
módosításokkal kapcsolatban az Unió által képviselendő álláspontot.
4. cikk
Ez a határozat elfogadásának napján lép
hatályba. Ezt a határozatot Az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell
hirdetni.
Kelt […]-ban/-ben, […]-án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET
MEGÁLLAPODÁS
az
Európai Unió és az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság között
a
tudományos és a technológiai együttműködésről
Az Európai Unió
            (a továbbiakban: Unió)
            egyrészről,
VALAMINT
az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság
            (a továbbiakban: Algéria)
            másrészről,
a továbbiakban együtt: Felek,
FIGYELEMBE VÉVE a tudomány és a technológia
fontosságát a két Fél gazdasági és társadalmi fejlődése szempontjából,
valamint az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről
az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság közötti társulás létrehozásáról
szóló, 2005. szeptember 1-jén hatályba lépett euromediterrán megállapodás 51.
cikkében tett hivatkozást,
FIGYELEMBE VÉVE az európai
szomszédságpolitikát és az Európai Uniónak a szomszédságában fekvő
országokkal fennálló kapcsolatai szorosabbra fűzésére irányuló
stratégiáját,
FIGYELEMBE VÉVE, hogy az Unió és Algéria közös
érdeklődésre számot tartó különböző területeken közös kutatási,
technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységeket végzett, és mindkét Fél
számára előnyös lenne, ha viszonossági alapon részt vennének egymás
kutatási és technológiafejlesztési tevékenységeiben,
AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy a tudományos és a
technológiai kutatás területén olyan hivatalos keret jöjjön létre az
együttműködés számára, amely – figyelemmel a Felek kölcsönös gazdasági és
társadalmi érdekeire – lehetővé teszi az együttműködési törekvések
kiszélesítését és fokozását a közös érdeklődésre számot tartó területeken,
valamint az ezen együttműködésből származó eredmények
felhasználásának ösztönzését,
AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy az európai kutatási
térség a nem tagállam országok, ezen belül különösen a Földközi-tenger
térségében fekvő partnerországok előtt megnyíljék,
a következőkben állapodtak meg:
1.
cikk
Tárgy
és alapelvek
(1)        Azokon a közös érdeklődésre
számot tartó területeken, amelyeken tudományos és technológiafejlesztési
tevékenységeket folytatnak, a Felek ösztönzik, fejlesztik és elősegítik az
Unió és Algéria közötti együttműködési tevékenységeket.
(2)        Az együttműködési
tevékenységet a következő alapelvek alapján kell folytatni:
a)         a tudásalapú társadalom
előmozdítása mindkét Fél társadalmi és gazdasági fejlődésének
elősegítése érdekében;
b)         az előnyök általános
egyensúlyán alapuló kölcsönös hasznosság;
c)         hozzáférés viszonossági alapon a
Felek kutatási és technológiafejlesztési programjai és projektjei keretében
végzett tevékenységekhez;
d)         azon információk kellő
időben történő cseréje, amelyek az együttműködési
tevékenységeket elősegíthetik;
e)         a szellemi tulajdonhoz
fűződő jogok megfelelő cseréje és védelme;
f)          a részvétel és a finanszírozás
összhangja a Felek vonatkozó jogszabályaival.
2. cikk
Az
együttműködés módjai
(1)        Az I. melléklet értelmében
Algériában letelepedett jogalanyok – a természetes személyeket, valamint a
magán- és a közszektorbeli jogi személyeket egyaránt beleértve – az I. és a II.
mellékletben meghatározott, illetőleg hivatkozott feltételek szerint részt
vehetnek az Európai Unió kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs
tevékenységekre vonatkozó keretprogramjának (a továbbiakban: keretprogram)
közvetett együttműködési tevékenységeiben.
Az I. melléklet értelmében az Unió
tagállamaiban letelepedett jogalanyok az I. és a II. mellékletben
meghatározott, illetőleg hivatkozott feltételekkel részt vehetnek
Algériának a keretprogramnak megfelelő témájú kutatási programjaiban és
projektjeiben.
(2)        Az együttműködés különösen a
következő formákban és eszközökkel történhet:
a)         Algéria és az Unió
kutatáspolitikája és -tervezése irányainak és kiemelt területeinek rendszeres
megvitatása;
b)         megbeszélések az együttműködés
fejlesztéséről és távlatairól;
c)         az Algéria és az Unió programjainak
és kutatási projektjeinek megvalósítására, valamint az e megállapodás keretében
végzett munka eredményeire vonatkozó információk kellő időben való
rendelkezésre bocsátása;
d)         közös találkozók;
e)         kutatók, mérnökök és technikusok
szakmai útjai és cserelátogatásai, beleértve a képzési célú látogatásokat is;
f)          berendezések, anyagok és
vizsgálati szolgáltatások cseréje és közös használata;
g)         az Algéria és az Unió program- és
projektvezetői közötti kapcsolatok ápolása;
h)         szakértők részvétele konferenciákon,
tudományos tanácskozásokon és műhelytalálkozókon;
i)          információcsere az e megállapodás
keretében folytatott együttműködés szempontjából releváns gyakorlatról,
jogszabályokról és programokról;
j)          kutatási és technológiafejlesztési
képzés;
k)         hozzáférés viszonossági alapon az
ezen együttműködés hatálya alá tartozó tudományos és műszaki
információkhoz;
l)          bármely más olyan forma, amelyet a
4. cikkben előírt Európai Unió–Algéria Tudományos és Technológiai
Együttműködési Vegyes Bizottság elfogad és a Felek által követett
politikákkal és eljárásokkal összhangban állónak ítél;
m)        a kutatási eredmények
hasznosításának és az innovatív vállalkozások fejlődésének támogatása az
új ismeretek és az innovációs tevékenység eredményei terjesztésének
elősegítése érdekében;
n)         segítségnyújtás a kutatással
kapcsolatos igazgatási feladatok ellátásában, egy kutatási információs rendszer
létrehozásának támogatása;
o)         az együttműködés
lehetőségeinek megvizsgálása üzleti inkubátorházak, vállalkozássegítő
központok és kezdő vállalkozások, valamint kutatóközpontok létrehozásában,
különösen a keretprogramon kívüli európai programok keretében;
p)         az együttműködés
elősegítése kutatási és fejlesztési programok útján;
q)         hozzáférés a kutatási
infrastruktúrákhoz;
r)          lehetőség a kutatási
tevékenységek társfinanszírozására és koordinálására.
3.
cikk
Az
együttműködés megerősítése
A Felek az irányadó joguk szabta keretek
között mindent megtesznek azért, hogy megkönnyítsék az e megállapodás hatálya
alá tartozó tevékenységekben részt vevő kutatók szabad mozgását és az
adott országban való tartózkodását, valamint az ilyen tevékenységekhez való
felhasználásra szánt áruk határátlépését.
4.
cikk
A
megállapodás igazgatása
Európai
Unió–Algéria Tudományos és Technológiai Együttműködési Vegyes Bizottság
(1)        Az e megállapodás hatálya alá
tartozó tevékenységeket – a Felek végrehajtási megbízottaiként eljárva –
Algéria részéről a Felsőoktatási és Tudományos Kutatási Minisztérium,
az Unió részéről az Európai Bizottság (a továbbiakban együtt: végrehajtási
megbízottak) koordinálja és segíti elő.
(2)        A végrehajtási megbízottak „Európai
Unió–Algéria Tudományos és Technológiai Együttműködési Vegyes Bizottság”
elnevezéssel vegyes bizottságot hoznak létre (a továbbiakban: vegyes
bizottság), amelynek feladatai a következők:
a)         e megállapodás végrehajtásának
biztosítása, értékelése és felülvizsgálata, mellékleteinek módosítása és új
mellékletek elfogadása a Felek tudománypolitikái fejlődésének
figyelembevétele érdekében, azzal, hogy ennek érdekében az egyes Felek saját
belső eljárásaik szerint járnak el;
b)         azon lehetséges ágazatok évenkénti
meghatározása, amelyekben az együttműködést indokolt fejleszteni és
javítani, továbbá e célból bármely intézkedés megvizsgálása;
c)         Algéria és az Unió kutatáspolitikái
és kutatástervezése jövőbeni irányainak és kiemelt területeinek, valamint
az e megállapodás keretében folytatandó jövőbeni együttműködés
távlatainak rendszeres megvitatása;
d)         ajánlások megfogalmazása a Felek
részére e megállapodás végrehajtásával kapcsolatban, ennek keretében a 2. cikk
(2) bekezdésében szereplő tevékenységjegyzék kiegészítése szükségességének
megállapítása és e kiegészítések ajánlásként való előterjesztése, valamint
konkrét intézkedések meghozatala az 1. cikk (2) bekezdésében előírt
viszonossági alapon való hozzáférés előmozdítása érdekében;
e)         a Felek hazai jóváhagyási
eljárásainak megfelelően a megállapodás szükségessé váló technikai
módosításainak elfogadása.
(3)        A vegyes bizottság a végrehajtási
megbízottak képviselőiből áll, és saját eljárási szabályzatot fogad
el.
(4)        A vegyes bizottság rendesen évente
egyszer, az Unióban és Algériában felváltva ülésezik. Amikor szükséges, a
vegyes bizottság a Felek közös megegyezésével rendkívüli ülést tart. A vegyes
bizottság következtetéseit és ajánlásait tájékoztatásul meg kell küldeni az
Európai Unió és az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság közötti
euroemediterrán megállapodás társulási bizottságának.
5.
cikk
Finanszírozás
Az e megállapodás hatálya alá tartozó kutatási
tevékenységekben való részvétel az I. mellékletben meghatározott feltételek
szerint, az egyes Felek területén hatályos jogszabályoknak, politikáknak és
program-végrehajtási feltételeknek megfelelően történik.
Ha valamelyik Fél közvetett
együttműködési tevékenységgel összefüggésben a másik Fél
résztvevőjének pénzügyi támogatást nyújt, akkor a finanszírozó Fél által a
másik Fél résztvevőjének az említett tevékenység segítése céljából
nyújtott támogatások és pénzügyi vagy más jellegű hozzájárulások – a
támogatás, illetőleg a pénzügyi vagy más hozzájárulás rendelkezésre
bocsátásának időpontjában a Felek területén hatályos vonatkozó jogszabályi
előírásokkal összhangban – adó- és vámmentesek.
6.
cikk
Az
eredmények és az információk terjesztése és felhasználása
A létrehozott és/vagy egymásnak átadott
eredmények terjesztésére és felhasználására, valamint az e megállapodás
keretében végzett kutatási tevékenységekből származó szellemi tulajdonhoz
fűződő jogokkal kapcsolatos tájékoztatásra, valamint e jogok
kezelésére, jogosultjai megállapítására és felhasználására a II. mellékletben
előírt feltételek alkalmazandók.
7.
cikk
Záró
rendelkezések
(1)        Az I. és a II. melléklet e
megállapodás elválaszthatatlan részét képezi. Az e megállapodás értelmezésével
vagy végrehajtásával kapcsolatos kérdéseket és vitákat a Felek közös
megegyezéssel rendezik.
(2)        Ez a megállapodás akkor lép
hatályba, amikor a Felek értesítik egymást a megkötéséhez szükséges belső
eljárások befejezéséről. Ezen eljárások befejezéséig a Felek ezt a
megállapodást – aláírásától kezdődően – ideiglenesen alkalmazzák. A
Felek kölcsönösen egyetértenek abban, hogy ha valamelyik Fél értesíti a másikat
arról, hogy nem kívánja megkötni a megállapodást, akkor az ideiglenes alkalmazás
keretében megkezdett azon projekteket és tevékenységeket, amelyek az említett
értesítés időpontjában még folyamatban vannak, befejeződésükig az e
megállapodásban megállapított feltételek szerint folytatni kell.
(3)        Ezt a megállapodást bármely Fél hat
hónapos felmondási idővel felmondhatja. A megállapodás felmondásának
időpontjában folyamatban lévő projekteket és tevékenységeket
befejeződésükig az e megállapodásban megállapított feltételek szerint
folytatni kell.
(4)        Ez a megállapodás mindaddig hatályos
marad, amíg valamelyik Fél a másik Felet írásban nem értesíti arról, hogy ezt a
megállapodást meg kívánja szüntetni. Ebben az esetben a megállapodás ezen
értesítés kézhezvételét követően hat hónap elteltével hatályát veszti.
(5)        Ha valamelyik Fél úgy határoz, hogy
módosítja az 1. cikk (1) bekezdésében említett kutatási programjait és
projektjeit, akkor az adott Fél végrehajtási megbízottja értesíti a másik Fél
végrehajtási megbízottját a módosítás pontos tartalmáról. Ha az e bekezdésben
említett módosítás elfogadásától számítva egy hónapon belül valamelyik Fél
értesíti a másikat arról, hogy ezt a megállapodást meg kívánja szüntetni, akkor
ez a megállapodás – az e cikk (3) bekezdésében foglalt rendelkezésektől
eltérve – kölcsönös egyetértéssel megállapított feltételek mellett
megszüntethető.
(6)        Ezt a megállapodást egyrészről
azokon a területeken kell alkalmazni, amelyeken az Európai Unióról szóló
szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés
alkalmazandó, az azokban megállapított feltételekkel, másrészről az
Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság területén. Ez a rendelkezés a
nemzetközi jog szabályaival összhangban nem zárja ki együttműködési
tevékenység folytatását a nyílt tengeren, a világűrben vagy harmadik
országok területén.
A FENTIEK HITELÉÜL az Európai Unió,
illetőleg az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság által kellően
felhatalmazott alulírottak aláírták ezt a megállapodást.
KELT ….-ban/-ben, a ... év ….. havának …
napján, angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, lengyel,
lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd,
szlovák, szlovén és arab nyelven, két-két eredeti példányban, amelyek szövege
mindezen nyelveken egyaránt hiteles.
 AZ EURÓPAI UNIÓ RÉSZÉRŐL:     ||   || AZ ALGÉRIAI DEMOKRATIKUS ÉS NÉPI KÖZTÁRSASÁG RÉSZÉRŐL:
I.
MELLÉKLET
Az
Unió tagállamaiban és az Algériában letelepedett jogalanyok részvételére
vonatkozó feltételek
E megállapodás alkalmazásában „jogalany”: a
természetes személy, valamint a letelepedés helye szerinti nemzeti jog, az Unió
joga vagy a nemzetközi jog szerint alapított olyan jogi személy, amely saját
nevében teljes körben jogokat szerezhet és kötelezettségeket vállalhat.
I. Az Algériában letelepedett
jogalanyoknak a keretprogram közvetett cselekvéseiben való részvételére
vonatkozó feltételek
1.         Az Algériában letelepedett
jogalanyoknak a keretprogram közvetett cselekvéseiben való részvételére az
Európai Parlament és a Tanács által az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 183. cikkének megfelelően meghatározott feltételek
irányadók.
2.         Az Unió az 1. pontban említett
közvetett cselekvésekben részt vevő, Algériában letelepedett jogalanyokat
az Európai Parlament és a Tanács által az Európai Unió működéséről
szóló szerződés 183. cikkének megfelelően, az Európai Unió
költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletnek megfelelően és az
Unió egyéb vonatkozó jogi aktusaiban megállapított feltételeknek
megfelelően elfogadott határozat(ok)ban megállapított feltételek szerint
részesítheti finanszírozásban.
3.         Az Unió által Algériában
letelepedett jogalannyal közvetett cselekvés elvégzése céljából megkötött
támogatási megállapodásban vagy szerződésben vagy az Unió által elfogadott
támogatási határozatban rendelkezni kell az Európai Bizottság vagy az Európai
Számvevőszék által vagy irányításával elvégzendő
ellenőrzésekről és vizsgálatokról.
            Az együttműködés és a
kölcsönös érdekek szellemében Algéria illetékes hatóságai minden olyan
ésszerű és eszközölhető segítséget megadnak, amely ezen
ellenőrzések és vizsgálatok elvégzése során szükséges vagy hasznos lehet.
II. Az Unió tagállamaiban letelepedett
jogalanyoknak Algéria kutatási programjaiban és projektjeiben való részvételére
vonatkozó feltételek
1.         Az Unió valamely tagállamának
nemzeti joga vagy az Unió joga szerint alapított, az Unióban letelepedett
bármely jogalany Algéria jogalanyaival közösen részt vehet Algéria kutatási és
fejlesztési programjaiban és projektjeiben.
2.         Az Unióban letelepedett, Algéria
kutatási és fejlesztési programjainak kutatási projektjeiben részt vevő
jogalanyok jogaira és kötelezettségeire és e projektek esetében a pályázatok
benyújtására és értékelésére, valamint a szerződések odaítélésére és
megkötésére vonatkozó feltételekre – az egyenlő bánásmód elvének
biztosítása mellett, az Algéria és az Unió között e területen folytatott
együttműködés természetének figyelembevételével – Algériának a kutatási és
fejlesztési programok igazgatására irányadó jogszabályai és kormányzati
irányelvei alkalmazandók oly módon, ahogyan azok Algéria jogalanyaira alkalmazandók.
            Az Unióban letelepedett, Algéria
kutatási és fejlesztési programjainak érintett projektjeiben részt vevő
jogalanyok finanszírozására Algériának a kutatási és fejlesztési programok
igazgatására irányadó jogszabályai és kormányzati irányelvei alkalmazandók oly
módon, ahogyan azok a nem algériai jogalanyokra alkalmazandók.
III. Tájékoztatás a részvételi
lehetőségekről
A két Fél területén letelepedett jogalanyok
érdekeinek szem előtt tartásával Algéria és az Európai Bizottság a
folyamatban lévő projektekről és a részvételi
lehetőségekről rendszeresen információkat bocsát egymás
rendelkezésére.
II.
MELLÉKLET
A
szellemi tulajdonhoz fűződő jogok jogosultja megállapításának
alapelvei
I.          Alkalmazás
E megállapodás alkalmazásában „szellemi
tulajdon”: a Szellemi Tulajdon Világszervezetét létrehozó, 1967. július 14-én,
Stockholmban kelt egyezmény 2. cikkében szereplő fogalommeghatározás
értelmében vett „szellemi tulajdon”.
E megállapodás alkalmazásában „ismeret”: az
eredmények, beleértve az információkat is, függetlenül attól, hogy oltalom alá
helyezhetők-e vagy sem, továbbá a szerzői jog, valamint az ilyen
információkra vonatkozó, a szabadalmi oltalom, a formatervezési mintaoltalom, a
növényfajta-oltalom, a kiegészítő oltalom vagy más hasonló oltalmi forma
kérelmezése vagy odaítélése alapján létrejött jogok.
II.        A Felek közvetett
együttműködési tevékenységekben részt vevő jogalanyait a szellemi
tulajdonnal összefüggésben megillető jogok
1.         Mindkét Fél gondosodik arról, hogy
a másik Fél területén letelepedett, e megállapodás alapján végzett közvetett
együttműködési tevékenységekben részt vevő jogalanyokat a szellemi
tulajdonnal összefüggésben megillető jogok gyakorlása és kötelezettségek
teljesítése, valamint az ezen részvételből fakadó szomszédos jogok
gyakorlása és kötelezettségek teljesítése a Felekre irányadó jogszabályokkal és
nemzetközi egyezményekkel összhangban történjék, ideértve különösen a szellemi
tulajdonhoz fűződő jogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló, a
Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó Marrakechi Megállapodás 1C. mellékletét
képező megállapodást, valamint az irodalmi és művészeti művek
védelméről szóló Berni Egyezmény keretében 1971. július 24-én elfogadott
Párizsi Okmányt és az ipari tulajdon oltalmáról szóló Párizsi Egyezmény
keretében 1967. július 14-én elfogadott Stockholmi Okmányt.
2.         Mindkét Fél gondoskodik arról, hogy
a másik Fél közvetett együttműködési tevékenységekben részt vevő
jogalanyai a szellemi tulajdont illetően ugyanolyan elbánásban
részesüljenek, mint az egyes kutatási programokban és projektekben való
részvételre vonatkozó szabályok, illetőleg a vonatkozó jogszabályok
alapján saját részt vevő jogalanyai.
III. A Feleket a szellemi tulajdonnal
összefüggésben megillető jogok
1.         Ha a Felek kifejezetten másként nem
állapodnak meg, az e megállapodás 2. cikke értelmében végzett tevékenységek
során a Felek által létrehozott ismeretre a következő szabályok
alkalmazandók:
a)         Az ismeret az ismeretet létrehozó
Fél tulajdona. Ha nem állapítható meg, hogy az adott munkához a Felek külön-külön
milyen mértékben járultak hozzá, akkor az ismeret a Felek közös tulajdona.
b)         Az ismeret felett tulajdonjogot
gyakorló Fél az e megállapodás 2. cikke szerinti tevékenységek végrehajtása
céljából a másik Félnek hozzáférési jogot biztosít. Ezt a hozzáférési jogot
jogdíjmentesen biztosítja.
2.         Ha a Felek kifejezetten másként nem
állapodnak meg, a Felek tudományos publikációira a következő szabályok
alkalmazandók:
a)         Ha valamelyik Fél folyóiratban,
cikkben, jelentésben vagy könyvben, videó vagy szoftver formájában olyan
tudományos és műszaki adatokat, információkat és eredményeket tesz közzé,
amelyek az e megállapodásnak megfelelően elvégzett tevékenységből
fakadnak, akkor a másik Félnek az egész világra kiterjedő, nem
kizárólagos, visszavonhatatlan, jogdíjmentes engedélyt ad e művek
fordítására, többszörözésére, átdolgozására, közvetítésére és nyilvános
terjesztésére.
b)         Hacsak valamely szerző
kifejezetten le nem mond neve feltüntetéséről, a szerzői jogi védelem
alatt álló adatok és információk minden olyan példányán, amelyet e szakasz
értelmében nyilvánosan terjeszteni kell és el kell készíteni, fel kell tüntetni
a mű szerzőjének vagy szerzőinek nevét. Ezeken a példányokon jól
láthatóan utalni kell a Felek által közösen nyújtott támogatásra.
3.         Ha a Felek kifejezetten másként nem
állapodnak meg, a Felek nyilvánosságra nem hozott információira a
következő szabályok alkalmazandók:
a)         Ha az e megállapodásnak
megfelelően végzett tevékenységgel kapcsolatban valamelyik Fél a másik
Félnek információkat ad át, akkor az átadó Fél – bizalmassági jel vagy felirat
révén – megjelöli azokat az információkat, amelyeket nem kíván nyilvánosságra
hozni.
b)         Az átvevő Fél saját
hatáskörében kifejezetten e megállapodás végrehajtása céljából a nyilvánosságra
nem hozott információkat a felügyelete alatt álló testületeknek vagy
személyeknek átadhatja.
c)         Az átvevő Fél a nyilvánosságra
nem hozott információkat átadó Fél előzetes írásos hozzájárulásával a
nyilvánosságra nem hozott információkat a b) pontban megengedettnél szélesebb körben
is terjesztheti. A Felek együttműködnek az ilyen szélesebb körű
terjesztéshez szükséges előzetes írásos hozzájárulás igénylésére és
megszerzésére irányuló eljárások kialakításában, és ezt a hozzájárulást hazai
politikáik, szabályozásuk és jogszabályaik által megengedett mértékben
kötelesek megadni.
d)         Az e megállapodás keretében
szervezett konferenciákon és más találkozókon a Felek képviselői által
egymásnak átadott, dokumentum formájában nem megjelenő, nyilvánosságra nem
hozott és egyéb bizalmas jellegű, valamint a munkatársak közötti
kapcsolatokból, a létesítmények használatából és a közvetett
együttműködési tevékenységekből származó információkat bizalmasan
kell kezelni, amennyiben az ilyen nyilvánosságra nem hozott vagy egyéb bizalmasnak
minősített információk átvevőjének az átadás időpontjában az a)
pontnak megfelelően tudomására hozzák, hogy az átadott információk
bizalmas jellegűek.
e)         Mindkét Fél törekszik annak
biztosítására, hogy az általa az a) és a d) pont alapján átvett nyilvánosságra
nem hozott információk kezelése e megállapodásnak megfelelően történjen.
Ha valamelyik Félnek tudomására jut, hogy nem lesz képes – vagy ésszerűen
várható, hogy képtelenné válik – az a) és a d) pontban előírt terjesztési
tilalom betartására, akkor erről haladéktalanul tájékoztatja a másik
Felet. A Felek ezután a teendők meghatározása céljából egyeztetnek
egymással.
[1]               HL C […]., […]., […]. o.


				|

		52013PC0441

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA a személyek külső határokon történő, egyes okmányoknak a Horvátország és Ciprus által a területükön történő átutazás és a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó tervezett tartózkodás céljából kiadott nemzeti vízumaikkal egyenértékűként való egyoldalú elismerésén alapuló, ellenőrzése egyszerűsített rendszerének bevezetéséről, valamint a 895/2006/EK tanácsi határozat és az 582/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2013/0441 final - 2013/0210 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Horvátország 2013. július 1-jén csatlakozik az
Európai Unióhoz. Horvátország esetében – a 2004-es és a 2007-es bővítéshez
hasonlóan – a schengeni vívmányokkal összefüggő kérdésekben az ún.
„schengeni kétlépcsős végrehajtási eljárást” alkalmazták (a Horvát
Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió
alapját képező Szerződések kiigazításáról szóló okmány (a
továbbiakban: a 2012. évi csatlakozási okmány) 4. cikke). Ennek értelmében Horvátországnak
a korábban csatlakozó tagállamokhoz hasonlóan a csatlakozás időpontjától
alkalmaznia kell az 539/2001/EK rendeletet[1],
így a rendelet 1. mellékletében felsorolt harmadik országok állampolgárait
vízumkötelezettségnek kell alávetni.
Horvátországnak – az Európai Unióhoz 2004-ben
és 2007-ben csatlakozó tagállamokhoz hasonlóan – ez akkor is kötelessége, ha az
érintett személy schengeni tagállam által kiadott egységes vízummal, hosszú
távú tartózkodásra jogosító vízummal vagy tartózkodási engedéllyel rendelkezik,
mivel egyéb schengeni rendelkezések nem vonatkoznak Horvátországra a
csatlakozás időpontjától, mint például:
– a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról
szóló egyezmény[2]
18. és 21. cikkében , valamint az 562/2006/EK rendelet (Schengeni
Határ-ellenőrzési Kódex)[3]
5. cikke (4) bekezdésének a) pontjában meghatározott kölcsönös elismerési
szabályok, amelyek szerint a schengeni tagállamok valamelyike által kiadott,
érvényes tartózkodási engedéllyel vagy hosszú távú tartózkodásra jogosító
vízummal rendelkező külföldiek a más tagállamok területén való rövid távú
tartózkodás céljából szabadon mozoghatnak,
– a 810/2009/EK rendelet (Közösségi
Vízumkódex)[4]
2. cikkének (3) bekezdésében megállapított, a kiadott egységes vízumokról szóló
rendelkezések, amelyek szerint az egységes vízumok a schengeni tagállamok egész
területén érvényesek.
Ezen túlmenően a más, még nem schengeni
uniós tagállamok (Ciprus) által kiadott nemzeti vízumok szintén nem érvényesek
Horvátország területén.
Az Európai Unióhoz 2004-ben, illetve 2007-ben
csatlakozó országokra háruló indokolatlan adminisztratív terhek elkerülése
érdekében az 539/2001/EK rendelettől eltérve a 895/2006/EK[5] és az 582/2008/EK[6] határozat lehetővé tette,
hogy a schengeni vívmányokat még nem teljeskörűen végrehajtó új tagállamok
az öt napot nem meghaladó átutazás céljából egyoldalúan elismerjék a schengeni
tagállamok által kiadott egységes vízumokat, hosszú távú tartózkodásra jogosító
vízumokat és tartózkodási engedélyeket csakúgy, mint a schengeni vívmányokat
még nem teljeskörűen végrehajtó tagállamok által kiadott rövid távú
tartózkodásra jogosító nemzeti vízumokat, hosszú távú tartózkodásra jogosító
vízumokat és tartózkodási engedélyeket. Emellett a 896/2006/EK határozat[7] engedélyezte, hogy az új
tagállamok az öt napot nem meghaladó átutazás céljából elismerjék a Svájc,
illetve Liechtenstein által kiadott tartózkodási engedélyeket, amely államok
még nem tartoztak a belső határok nélküli schengeni térségbe.
Az ilyen okmányokkal rendelkező
személyeket az okmányt kiadó schengeni állam szigorúan átvilágította, és ezek a
személyek nem jelentenek veszélyt a közrendre nézve, illetve nem jelentenek
kockázatot az adott államba történő illegális bevándorlás szempontjából.
Az egyoldalú elismerés e rendszere nem befolyásolja a csatlakozó országok arra
vonatkozó kötelességét, hogy elutasítsák a nemzeti adatbázisukban
figyelmeztetés hatálya alatt álló személyek beléptetését annak érdekében, hogy
a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex 5. cikke (1) bekezdésének
megfelelően megtagadják a beléptetést.
Hasonlóan, az 539/2001/EK rendelettől
eltérve ez a javaslat egy szabadon választható rendszer bevezetésére irányul,
amely azokon a közös szabályokon alapul, amelyek Horvátország számára a
schengeni vívmányok teljes körű alkalmazásáig átmenetileg engedélyezik,
hogy a schengeni tagállamok által kiadott egységes vízumokat, hosszú távú
tartózkodásra jogosító vízumokat és tartózkodási engedélyeket csakúgy, mint a
schengeni vívmányokat még nem teljeskörűen végrehajtó tagállamok (Ciprus)
által kiadott hasonló okmányokat saját nemzeti vízumaival egyenértékűnek
ismerje el. Ez az engedélyezés azonban nem korlátozódik a 895/2006/EK és az
582/2008/EK határozatokban szereplő, öt napot nem meghaladó átutazásra,
hanem a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó átutazásra
vagy tervezett tartózkodásra érvényes. Az említett határozatok elfogadásakor
hatályos Vízumokra vonatkozó közös konzuli utasítás a diplomáciai és konzuli
képviseletek számára még különbséget tett az átutazóvízumok és a rövid távú
tartózkodásra jogosító vízumok között. A Közösségi Vízumkódex létrehozásáról
(vízumkódex) szóló 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet megszüntette a megkülönböztetést, így a fenti korlátozás már nem
alkalmazandó.
A fent említett korábbi átutazási határozatok,
amelyeket az EU utolsó két bővítése kapcsán fogadtak el, kizárólag az
egységes schengeni vízumokkal foglalkoztak, azaz a schengeni térségen belüli
szabad mozgásra jogosító vízumokkal. A korlátozott területi érvényességű
vízumok nem tartoztak ezen korábbi határozatok hatálya alá. Jelenleg azonban
kezelni kell Koszovó* (az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsa 1999. június
10-i 1244. számú határozata értelmében) kérdését, amelyet nem minden schengeni
állam ismer el.
A korlátozott területi érvényességű
vízumok, amelyek alapvetően csak a vízumot kiadó tagállam területén
érvényesek, lényegesen különböznek a koszovói állampolgárok számára (a
Vízumkódex 25. cikke (3) bekezdésének első mondata szerint) kiadott ilyen
vízumoktól, amelyek a Koszovót nem elismerő néhány tagállamon kívül minden
schengeni tagállam területén lehetővé teszik a szabad mozgást A sajátos
jelleg indokolja, hogy az egyoldalú elismerés rendszere ezekre a korlátozott
területi érvényességű vízumokra is kiterjedjen, többek között azért, mert
a schengeni térséget ebben az esetben sem az illegális migráció veszélye, sem
biztonsági kockázatok nem fenyegetik.
Az egyoldalú elismerés rendszerének
kiterjesztése egy uniós eszköz által Horvátországra nézve a 2012. évi
csatlakozási okmányban meghatározottakon kívül nem hozna létre új
kötelezettségeket. Így nem jelentene eltérést ettől a csatlakozási
szerződéstől. A javasolt rendszer végrehajtása választható lesz:
Horvátországnak lehetősége lesz vagy végrehajtani a javasolt rendszert,
vagy folytatni a nemzeti vízumok kiadását a csatlakozási szerződés követelményeinek
megfelelően. Amennyiben Horvátország a közös rendszer végrehajtását
választja, el kell fogadnia a schengeni tagállamok bármelyike által kiadott
okmányokat, hogy elkerülje a vízumot kiadó tagállam szerinti megkülönböztetést.
Ebben az összefüggésben nyomatékosítani kell,
hogy Horvátország a csatlakozás időpontjáig saját nemzeti jogának
megfelelően elfogadja a schengeni államok által kiadott, belépésre, az
ország területén való tartózkodásra vagy átutazásra jogosító, érvényes
schengeni vízumokat, hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokat és
tartózkodási engedélyeket.
A jelenlegi javaslat hatályon kívül helyezi a
895/2006/EK és az 582/2008/EK határozatot. Azon tagállamok tekintetében,
amelyek az említett határozatok címzettjei és időközben schengeni
tagállammá váltak, a határozatok elavultak (Ciprus kivételével valamennyi
tagállam)[8].
Ciprus tekintetében, amely a 895/2006/EK határozat, illetve az 582/2008/EK
határozat által létrehozott közös rendszert 2006. július 10., illetve 2008.
július 18. óta teljeskörűen végrehajtja, a jelenlegi javaslat értelmében
ezt a rendszert egy olyan rendszer váltja fel, amely lehetővé teszi, hogy
Ciprus – Horvátországhoz hasonlóan – egyoldalúan elismerje a schengeni
tagállamok által kiadott rövid és hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokat,
valamint tartózkodási engedélyeket csakúgy, mint a schengeni vívmányokat még
nem teljeskörűen végrehajtó tagállamok (Horvátország) által kiadott
nemzeti rövid és hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokat, valamint
tartózkodási engedélyeket a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem
meghaladó, területükön való átutazás vagy tervezett tartózkodás céljából[9]. A mostani javaslat értelmében
Ciprusnak – Horvátországhoz hasonlóan – lehetősége lenne elismerni a
schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult
országok által kiadott vízumokat és tartózkodási engedélyeket.
Ez a rendszer az átmeneti időszak végéig
és az érintett tagállamoknak a belső határok nélküli térségben való teljes
körű részvételéig alkalmazandó, amely időponttól kezdve az ilyen
okmányok kölcsönös elismerése kötelezővé válik a Schengeni Egyezményt
végrehajtó egyezmény 18. és 21. cikke, a Schengeni Határ-ellenőrzési Kódex
5. cikkének (2) bekezdése, valamint a Vízumkódex értelmében.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Összegzés
A javaslat fő elemeit a
következőképpen lehet összefoglalni:
–
közös szabályok, amelyek Horvátország és Ciprus
számára átmenetileg lehetővé teszik, hogy saját nemzeti vízumaikkal
egyenértékűként ismerjék el a schengeni tagállamok által a koszovói
állampolgárok számára a Vízumkódex 25. cikke (3) bekezdésének első mondata
szerint kiadott egységes vízumokat, hosszú távú tartózkodásra jogosító
vízumokat és korlátozott területi érvényességű vízumokat csakúgy, mint az
egymás által kiadott hasonló okmányokat a bármely 180 napos időszakban 90
napot nem meghaladó, területükön való átutazásra vagy tervezett tartózkodásra
vonatkozóan;
–
A jelenlegi javaslat alapján bevezetendő
egyoldalú elismerési rendszer azokra az okmányokra korlátozódik, amelyek a
Horvátország vagy Ciprus területén való rövid távú tartózkodás teljes
időtartama alatt érvényesek. Ebben a tekintetben, továbbá figyelembe véve
azokat a korábbi problémákat (895/2006/EK és 582/2008/EK határozat), amelyekkel
a schengeni térségből történő visszautazásukkor már érvénytelen,
egyszeri beutazásra jogosító egységes vízummal rendelkező harmadik
országbeli állampolgárok szembesültek, az egyoldalú elismerési rendszert a
jelenlegi javaslatnak a schengeni térségbe való kétszeri vagy többszöri belépésre
jogosító egységes vízumokra kellene korlátoznia.
–
Azoknak a tagállamoknak, amelyek e határozat
címzettjei, tájékoztatniuk kell a Bizottságot arról, hogy élni kívánnak-e ezzel
a lehetőséggel. A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában
közzéteszi ezt a tájékoztatást, így biztosítva a rendszer egészének
átláthatóságát;
–
hatályon kívül helyezi a 895/2006/EK és az
582/2008/EK határozatot.
* Ez a megnevezés nem
érinti a jogállással kapcsolatos álláspontokat, továbbá összhangban van az 1244
(1999) ENSZ BT-határozattal és a Nemzetközi Bíróságnak a koszovói függetlenségi
nyilatkozatról szóló véleményével.
Jogalap
A javasolt határozat az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 77. cikke (2) bekezdésének a) és b)
pontján alapul, mivel olyan intézkedést tartalmaz, amely érinti a vízumokra és
az egyéb rövid távú tartózkodásra jogosító tartózkodási engedélyekre vonatkozó
közös politikát, valamint azokat az ellenőrzéseket, amelyeknek a
külső határokat átlépő személyeket alá kell vetni. Ezt az eszközt a
rendes jogalkotási eljárás keretében fogadják el.
Amennyiben a javasolt határozat címzettje
Horvátország, ez a javaslat az Európai Unió tagállamai és a Horvát Köztársaság
közötti, a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő
csatlakozásáról szóló szerződés[10]
hatálybalépésétől függ.
A szubszidiaritás elve
Az Európai Unióról szóló szerződés 5.
cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy azokon a területeken, amelyek nem
tartoznak kizárólagos hatáskörébe, az Unió csak akkor és annyiban jár el,
amikor és amennyiben a tervezett intézkedés céljait a tagállamok nem tudják
kielégítően megvalósítani, így azok a tervezett intézkedés terjedelme vagy
hatása miatt az Unió szintjén jobban megvalósíthatóak. A javaslatban
kitűzött cél a meglévő uniós jogtól való eltérést tesz szükségessé,
így ezt a célt csak uniós szintű fellépéssel lehet elérni.
Az arányosság elve
Az Európai Unióról szóló szerződés 5.
cikkének (4) bekezdése kimondja, hogy az Unió intézkedése sem tartalmilag, sem
formailag nem terjedhet túl azon, ami a Szerződések célkitűzéseinek
eléréséhez szükséges. A választott jogszabályi formának lehetővé kell
tennie, hogy a javaslat elérje célját, és azt a lehető leghatékonyabban
lehessen végrehajtani. Ami a tartalmat illeti, ez a kezdeményezés ideiglenesen
lehetővé teszi, hogy az érintett tagállamok eltérjenek az 539/2001/EK
tanácsi rendeletben előírt kötelezettségtől azáltal, hogy érvényességi
idejük alatt egyoldalúan elismerik a schengeni vívmányokat teljeskörűen
végrehajtó államok által kiadott vízumokat és tartózkodási engedélyeket a
bármely 180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó, területükön való
átutazásra vagy tervezett tartózkodásra vonatkozóan. A schengeni vívmányokat
teljeskörűen végrehajtó tagállamok által kiadott vízummal vagy
tartózkodási engedéllyel rendelkező személyeknek az érintett tagállamok
területére való belépése és ott tartózkodása nem jelent kockázatot, mivel a vízumot
vagy tartózkodási engedélyt kiadó állam alávetette őket a megfelelő
ellenőrzéseknek. A javaslat szerinti, az 539/2001/EK rendelettől való
egyoldalú eltérés ezért indokolt az érintett tagállamokra háruló felesleges
adminisztratív terhek elkerülése érdekében. Az eltérés csupán az átmeneti
időszakra vonatkozik, az érintett tagállamoknak a belső határok
nélküli közös térségbe való teljes mértékű beilleszkedéséig, amely
időponttól kezdve a kölcsönös elismerési rendszer kötelezővé válik.
Ezen túlmenően az eltérés szabadon választható, tehát az érintett
tagállamok számára a vonatkozó csatlakozási okmányban meghatározottakon túl nem
jelent többletkötelezettségeket. A javaslat ezért megfelel az arányosság
elvének. Határozat formájában jelenik meg csakúgy, mint az Európai Unióhoz
2004-ben és 2007-ben csatlakozó tagállamok esetében elfogadott hasonló
eszközök.
5.           A SZERZŐDÉSEKHEZ KAPCSOLÓDÓ
KÜLÖNFÉLE JEGYZŐKÖNYVEK ÉS A HARMADIK ORSZÁGOKKAL KÖTÖTT TÁRSULÁSI
MEGÁLLAPODÁSOK KÖVETKEZMÉNYEI
E javaslat jogalapja az Európai Unió
működéséről szóló szerződés harmadik részének V. címében
található, így az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió
működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről
szóló jegyzőkönyvben, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a
szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében
fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyvben, valamint az Európai Unió
keretébe beillesztett schengeni vívmányokról szóló jegyzőkönyvben leírt
„változó geometria” rendszerét alkalmazni kell. Ebből következően
Dánia, az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt ennek a javaslatnak az
elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Utóbbi
abból a tényből is következik, hogy a javasolt határozat címzettjei
kizárólag olyan tagállamok, amelyekre nézve a schengeni vívmányok
kötelezőek, anélkül, hogy már alkalmaznák azokat.
Mivel a javasolt határozat címzettjei
kizárólag olyan tagállamok, amelyekre nézve a schengeni vívmányok
kötelezőek, anélkül, hogy már alkalmaznák azokat, ez a javaslat nem
jelenti a schengeni vívmányok rendelkezéseinek továbbfejlesztését a Norvégiával,
Izlanddal, Svájccal és Liechtensteinnel kötött vonatkozó társulási
megállapodások értelmében. A javasolt határozat ezért nem kötelező a fent
említett országokra nézve. A schengeni rendszer koherenciája és megfelelő
működése érdekében azonban e határozat hatálya kiterjed a schengeni vívmányok
végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére társult országok által kiadott
vízumokra és tartózkodási engedélyekre is.
2013/0210 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
HATÁROZATA
a személyek külső határokon
történő, egyes okmányoknak a Horvátország és Ciprus által a területükön
történő átutazás és a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem
meghaladó tervezett tartózkodás céljából kiadott nemzeti vízumaikkal
egyenértékűként való egyoldalú elismerésén alapuló, ellenőrzése
egyszerűsített rendszerének bevezetéséről,
valamint
a 895/2006/EK tanácsi határozat és az 582/2008/EK európai parlamenti és tanácsi
határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2)
bekezdésének a) és b) pontjára,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       A 2012. évi csatlakozási
okmány 4. cikkének (1) bekezdése szerint Horvátország, amely 2013. július 1-jén
csatlakozott az Unióhoz ezen időponttól kezdődően köteles a
külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e
kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak
felsorolásáról szóló, 2001. március 15-i 539/2001/EK tanácsi rendelet[11] I. mellékletében felsorolt
harmadik országok állampolgárait vízumkötelezettségnek alávetni.
(2)       A 2012. évi csatlakozási
okmány 4. cikkének (2) bekezdése szerint a schengeni vívmányoknak az egységes
vízumok kiadási feltételeire és követelményeire, valamint a vízumok kölcsönös
elismerésére és a tartózkodási engedélyek/hosszú távú tartózkodásra jogosító
vízumok és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok közötti
egyenértékűségre vonatkozó rendelkezéseit csak az ilyen hatályú tanácsi
határozat elfogadását követően kell Horvátországban alkalmazni.
Mindazonáltal azok a csatlakozás időpontjától kötelezőek erre a
tagállamra nézve.
(3)       Horvátország ezért köteles
belépésre vagy területén történő átutazásra jogosító nemzeti vízumokat
kiadni azon harmadik országbeli állampolgárok részére, akik a schengeni vívmányokat
teljeskörűen végrehajtó tagállam által kiadott egységes vízummal, hosszú
távú tartózkodásra jogosító vízummal vagy tartózkodási engedéllyel, illetve
Ciprus által kiadott hasonló okmányokkal rendelkeznek.
(4)       Az ezen tagállamok, illetve
Ciprus által kiadott okmányokkal rendelkező személyek nem jelentenek
semmilyen kockázatot Horvátország számára, mivel ezek az államok valamennyi
szükséges ellenőrzésnek alávetették őket. A Horvátországra háruló
további indokolatlan adminisztratív terhek elkerülésére közös szabályokat kell
elfogadni, amelyek felhatalmazzák Horvátországot arra, hogy az ezen tagállamok
által kiadott bizonyos okmányokat egyoldalúan a nemzeti vízumaival
egyenértékűnek ismerje el, és ezen egyoldalú egyenértékűségen alapuló
egyszerűsített rendszert hozzon létre a személyek külső határokon
történő ellenőrzése céljából.
(5)       A 895/2006/EK és az
582/2008/EK határozat által bevezetett közös szabályokat hatályon kívül kell
helyezni. Ciprus tekintetében, amely a 895/2006/EK határozat, illetve az
582/2008/EK határozat által létrehozott közös rendszert 2006. július 10.,
illetve 2008. július 18. óta alkalmazza, közös szabályokat kell elfogadni,
amelyek lehetővé teszik, hogy Ciprus – Horvátországhoz hasonlóan – a
schengeni vívmányokat teljeskörűen végrehajtó tagállamok által kiadott
bizonyos okmányokat csakúgy, mint a Horvátország által kiadott okmányokat
egyoldalúan saját nemzeti vízumaival egyenértékűnek ismerje el, és ezen
egyoldalú egyenértékűségen alapuló egyszerűsített rendszert hozzon
létre a személyek külső határokon történő ellenőrzése céljából.
(6)       Az e határozatban leírt
egyszerűsített rendszer átmeneti időszakra vonatkozik, egy tanácsi
határozatban megjelölendő időpontig, Ciprusra vonatkozásában a 2003.
évi csatlakozási okmány 3. cikke (2) bekezdésének megfelelően, és Horvátország
vonatkozásában a 2012. évi csatlakozási okmány 4. cikke (2) bekezdésének
megfelelően.
(7)       Az egyszerűsített
rendszerben történő részvételnek szabadon választhatónak kell lennie, a
2003. évi csatlakozási okmányban, illetve a 2012. évi csatlakozási okmányban meghatározott
tagállami kötelezettségeken kívüli többletkötelezettségek megállapítása nélkül.
(8)       A közös szabályok a schengeni
vívmányokat teljeskörűen végrehajtó tagállamok által kiadott rövid távú
tartózkodásra jogosító egységes vízumokra, hosszú távú tartózkodásra jogosító
vízumokra és tartózkodási engedélyekre, valamint a schengeni vívmányok
végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére társult államok által a
Vízumkódex 25. cikke (3) bekezdése első mondatának megfelelően
kiadott korlátozott területi érvényességű vízumokra vonatkozik csakúgy,
mint a Horvátország és Ciprus által kiadott rövid távú tartózkodásra jogosító
vízumokra, hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokra és tartózkodási
engedélyekre. Egy okmány elismerése az adott okmány érvényességének
időtartamára korlátozódik.
(9)       A személyek határátlépésére
irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex)
létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet[12]
5. cikkének (1) bekezdésében meghatározott beutazási feltételeket a rendelet 5.
cikke (1) bekezdésének b) pontjában megállapított feltétel kivételével úgy kell
teljesíteni, hogy e határozat létrehozza a Horvátország és Ciprus általi
egyoldalú elismerési rendszert a schengeni vívmányokat teljeskörűen
végrehajtó tagállamok által kiadott bizonyos okmányok vonatkozásában csakúgy,
mint a Horvátország és Ciprus által a bármely 180 napos időszakban 90
napot nem meghaladó átutazás vagy tervezett tartózkodás céljából kiadott
hasonló okmányok vonatkozásában.
(10)     Mivel e határozat célját,
nevezetesen a más államok által kiadott bizonyos okmányok Horvátország és
Ciprus általi egyoldalú elismerési rendszerének bevezetését a tagállamok nem
tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az uniós szinten jobban
megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló
szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az
arányosság elvével összhangban – ahogyan az említett cikkben szerepel – e
határozat nem lépi túl az e cél megvalósításához szükséges mértéket.
(11)     Izland és Norvégia
vonatkozásában ez a határozat nem jelenti a schengeni vívmányok
rendelkezéseinek továbbfejlesztését az Európai Unió Tanácsa, valamint az
Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, e két államnak a schengeni vívmányok
végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról kötött
megállapodás[13]
értelmében, mivel ennek címzettjei kizárólag Horvátország és Ciprus, amelyek
még nem hajtják végre teljeskörűen a schengeni vívmányokat.
(12)     Svájc vonatkozásában ez a
határozat nem jelenti a schengeni vívmányok rendelkezéseinek továbbfejlesztését
az Európai Unió, az Európai Közösség, valamint Svájci Konföderáció közötti, a
Svájci Konföderációnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és
fejlesztésére irányuló társulásáról kötött megállapodás[14] értelmében, mivel ennek
címzettjei kizárólag Horvátország és Ciprus, amelyek még nem hajtják végre
teljeskörűen a schengeni vívmányokat.
(13)     Liechtenstein vonatkozásában
ez a határozat nem jelenti a schengeni vívmányok rendelkezéseinek
továbbfejlesztését az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Konföderáció,
valamint a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az
Európai Unió, az Európai Közösség, valamint Svájci Konföderáció közötti, a
Svájci Konföderációnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és
fejlesztésére irányuló társulásáról kötött megállapodáshoz való csatlakozásáról
aláírt jegyzőkönyv[15]
értelmében, mivel ennek címzettjei kizárólag Horvátország és Ciprus, amelyek
még nem hajtják végre teljeskörűen a schengeni vívmányokat.
(14)     A schengeni rendszer
koherenciája és megfelelő működése érdekében azonban e határozat
hatálya kiterjed a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére
társult, a schengeni vívmányokat teljeskörűen végrehajtó harmadik
országok, mint például Izland, Liechtenstein, Norvégia és Svájc által
kiállított vízumokra és tartózkodási engedélyekre is.
(15)     Az Európai Unióról szóló
szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló
szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. számú
jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt e határozat
elfogadásában.
(16)     Ez az határozat
a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti,
amelyeknek az Egyesült Királyság – a Nagy-Britannia és Észak-Írország
Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezései
alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000.
május 29-i 365/2000/EK tanácsi határozattal[16] összhangban – nem részese,
ezért az Egyesült Királyság nem vesz részt e határozat elfogadásában.
(17)     Ez az ajánlás a schengeni
vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyeknek Írország
– az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában
való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i
192/2002/EK tanácsi határozattal[17]
összhangban – nem részese, ezért Írország nem vesz részt e határozat
elfogadásában,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Ez a határozat bevezeti a személyek külső
határokon történő ellenőrzésének egyszerűsített rendszerét,
amely lehetővé teszi Horvátország és Ciprus számára, hogy a területükön
való átutazás vagy a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó
tervezett tartózkodás céljából egyoldalúan a nemzeti vízumaikkal
egyenértékűnek ismerjék el a 2. cikk (1) bekezdésében, illetve a 3.
cikkben említett, az 539/2001/EK rendelet szerint vízumkötelezettség alá
tartozó harmadik országbeli állampolgárok részére a schengeni vívmányokat
teljeskörűen végrehajtó tagállamok és a schengeni vívmányok
végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére társult országok, valamint
Ciprus és Horvátország által kiadott okmányokat.
E határozat végrehajtása az 562/2006/EK
rendelet 5–13. és 18–19. cikkeivel összhangban nem érinti a személyek
külső határokon történő ellenőrzését.
2. cikk
(1)          Horvátország és Ciprus a területükön
való átutazás vagy a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó
tervezett tartózkodás céljából a schengeni vívmányokat teljeskörűen
végrehajtó tagállamok és társult országok által kiadott alábbi okmányokat
tekintheti saját nemzeti vízumaival egyenértékűnek, függetlenül az
okmánnyal rendelkező személy állampolgárságától:
i)       a 810/2009/EK rendelet 2. cikkének (3)
bekezdésében meghatározott, kétszeri vagy többszöri belépésre jogosító
„egységes vízum”;
ii)       a Schengeni Megállapodás
végrehajtásáról szóló egyezmény 18. cikkében említett „hosszú távú
tartózkodásra jogosító vízum”;
iii)      az 562/2006/EK rendelet 2. cikkének
(15) bekezdésében meghatározott „tartózkodási engedély”.
(2)          Horvátország és Ciprus a területükön
való átutazás vagy a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó
tervezett tartózkodás céljából a Vízumkódex 25. cikke (3) bekezdése első
mondatának megfelelően kiadott korlátozott területi érvényességű
vízumokat is saját nemzeti vízumaival egyenértékűnek tekintheti.
(3)          Amennyiben Horvátország vagy Ciprus
e határozat alkalmazása mellett dönt, az (1) és (2) bekezdésben említett
valamennyi okmányt el kell ismernie, függetlenül attól, hogy melyik állam adta
ki azokat.
3. cikk
(1)          Amennyiben Horvátország vagy Ciprus
a 2. cikk alkalmazása mellett dönt, a területükön való átutazás vagy a bármely
180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó tervezett tartózkodás céljából
az alábbi okmányokat is saját nemzeti vízumaival egyenértékűnek
tekintheti:
i)       az 1683/95/EK tanácsi rendeletben[18] megállapított egységes
formátum szerint Horvátország vagy Ciprus által kiadott nemzeti rövid távú
tartózkodásra jogosító vízumok és nemzeti hosszú távú tartózkodásra jogosító
vízumok;
ii)       az 1030/2002/EK rendeletben[19] megállapított egységes
formátum szerint Ciprus vagy Horvátország által kiadott tartózkodási
engedélyek.
(2)          A Horvátország által kiadott,
egyenértékűnek elismerhető okmányok listája az I. mellékletben
található.
A Ciprus által kiadott, egyenértékűnek
elismerhető okmányok listája a II. mellékletben található.
4. cikk
A 2. és a 3. cikkben említett okmányok
érvényességi időtartamának le kell fednie az átutazás időtartamát.
5. cikk
Horvátországnak és Ciprusnak e határozat
hatálybalépéséről számított 10 munkanapon belül értesíteniük kell a
Bizottságot, amennyiben e határozat alkalmazása mellett döntenek. A Bizottság
az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi a fenti tagállamok által
közölt tájékoztatást.
6. cikk
A 895/2006/EK európai parlamenti és tanácsi
határozat, valamint az 582/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat
hatályát veszti.
7. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a határozatot Ciprusra vonatkozóan a 2003.
évi csatlakozási okmány 3. cikke (2) bekezdésének megfelelően elfogadott
tanácsi határozatban, illetve Horvátországra vonatkozóan a 2012. évi
csatlakozási okmány 4. cikke (2) bekezdése első albekezdésének
megfelelően elfogadott tanácsi határozatban megállapított időpontig
kell alkalmazni, amely időpontot követően a schengeni vívmányoknak a
közös vízumpolitikára és a tagállamok területén jogszerűen tartózkodó
harmadik országbeli állampolgárok mozgására irányuló valamennyi rendelkezését
alkalmazni fogják az érintett tagállamokra.
8. cikk
Ennek a határozatnak Horvátország és Ciprus a
címzettje.
Kelt Brüsszelben,
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
I. MELLÉKLET
A HORVÁTORSZÁG által kiadott okmányok listája
V í z u m o k
–
Kratkotrajna viza (C) – rövid távú tartózkodásra
jogosító vízum (C)
T a r t ó z k o d á s i   e n g e d é l y e k
–
Odobrenje boravka – tartózkodás jóváhagyása
–
Osobna iskaznica za stranca – személyazonosító
igazolvány külföldi állampolgárok számára
II. MELLÉKLET
A CIPRUS által kiadott okmányok listája
Θ
ε ω ρ ή σ ε ι ς ( V í z u m o k )
– Θεώρηση
διέλευσης –
Κατηγορία Β (átutazóvízum – B
típus)
– Θεώρηση
για παραμονή
βραχείας
διάρκειας –
Κατηγορία Γ (rövid távú
tartózkodásra jogosító vízum – C típus)
– Ομαδική
θεώρηση –
Κατηγορίες Β
και Γ (csoportos vízum – B és C típus)
Ά
δ ε ι ε ς π α ρ α μ ο
ν ή ς ( T a r t ó z k o d á s i   e n g e d é l y e k )
–
Προσωρινή
άδεια
παραμονής
(απασχόληση,
επισκέπτης,
φοιτητής) Ideiglenes tartózkodási
engedély (munkavállalói, látogatói, tanuló)
– Άδεια
εισόδου
(απασχόληση,
φοιτητής) Beutazási engedély
(munkavállalói, tanuló)
– Άδεια
μετανάστευσης
(μόνιμη άδεια)
Bevándorlási engedély (állandó engedély)
[1]               HL L 81., 2001.3.21., 1. o.
[2]               HL L 239., 2000.9.22., 19. o.
[3]               HL L 105., 2006.4.13., 1. o.
[4]               HL L 243., 2009.9.15., 1. o.
[5]               HL L 167., 2006.6.20., 1. o.
[6]               HL L 161., 2008.6.20., 30. o.
[7]               HL L 167., 2006.6.20., 8. o.
[8]               E javaslat előterjesztésekor a Bizottság abból
indul ki, hogy Bulgária és Románia 2013. július 1-ig teljeskörűen
alkalmazni fogja a schengeni vívmányokat.
[9]               Az 5. cikk értelmében a 896/2006/EK határozat Svájc és
Liechtenstein schengeni térséghez való csatlakozása óta nem alkalmazandó.
[10]             HL L 112., 2012.4.24., 10. o.
[11]             HL L 81., 2001.3.21, 1. o.
[12]             HL L 105., 2006.4.13., 1. o.
[13]             HL L 176., 1999.7.10., 36. o.
[14]             HL L 53., 2008.2.27., 1. o.
[15]             HL L 83., 2008.3.26., 5. o.
[16]             HL L 131., 2000.6.1., 43. o.
[17]             HL L 64., 2002.3.7., 20. o.
[18]             HL L 164., 1995.7.14., 1. o.
[19]             HL L 157., 2002.6.15., 1. o.