				|

		52011PC0839

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz létrehozásáról /* COM/2011/0839 végleges - 2011/0405 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Háttér-információk
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 8.
cikke előírja az Európai Unió (EU) számára, hogy különleges kapcsolatokat
építsen ki a vele szomszédos országokkal a jólét és a jószomszédi viszonyok
térségének a létrehozása céljából az EU határain. Az európai
szomszédságpolitikát (ENP) 2004-ben indították útjára, és az EU keleti és déli
határain 16 partnerországra terjed ki: Algéria, Azerbajdzsán, Belarusz,
Egyiptom, Grúzia, Izrael, Jordánia, Libanon, Líbia, Marokkó, megszállt
palesztin területek, Moldovai Köztársaság, Örményország, Szíria, Tunézia és
Ukrajna. Az ENP keretében az EU privilegizált kapcsolatot kínál a
szomszédoknak, amely az olyan értékek és alapelvek melletti kölcsönös
elkötelezettségre épül, mint például a demokrácia és az emberi jogok, a
jogállamiság, a jó kormányzás, a piacgazdaság elvei és a fenntartható fejlődés,
ide értve az éghajlatváltozással kapcsolatos fellépést is. A szakpolitika
politikai társulást és mélyebb gazdasági integrációt, nagyobb mobilitást és
több emberek közötti kapcsolatfelvételt is kínál. Az európai
szomszédságpolitikát külön pénzügyi eszköz, az Európai Szomszédsági és
Partnerségi Támogatási Eszköz (ENPI) finanszírozza, amely a fent említett 16
partnerországra és Oroszországra terjed ki.
A javaslat okai és céljai
Az ENP és az ENPI indulása óta számos fontos
fejlemény történt.
Az ENP stratégiai felülvizsgálata részeként
elemezték és értékelték az EU és a szomszédjai közötti kapcsolatokban
bekövetkezett változásokat és az ENP létrehozása óta történt fejleményeket.
Ennek eredményeképpen új szomszédságpolitikai jövőképet alakítottak ki, amelyet
az EU külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és az Európai Bizottságnak
a 2011. május 25-i „Az átalakuló szomszédság új megközelítése” című közös
közleménye, valamint a Tanács 2011. június 20-án elfogadott következtetései
körvonalaznak. Az új megközelítés nagyobb támogatást kíván nyújtani azoknak a
partnereknek, amelyek elkötelezettek a demokratikus társadalmak építése és a reformok
végrehajtása mellett, összhangban a „többért többet” és a „kölcsönös
elszámoltathatóság” elveivel, valamint stratégiai szakpolitikai keretet
biztosít az EU és szomszédjai közötti kapcsolatoknak.
Az ENPI-t széles körben elismerik, mint az EU
szomszédság felé irányuló szakpolitikáját kísérő sikeres eszközt, az ENP
szakpolitikai felülvizsgálata és a többi értékelés, levont tanulságok és a
nyilvános konzultáció azonban számos olyan kérdést azonosított, melyeket
kezelni kell a jövőben az eszköz kiigazításával, hogy az EU válaszadása még
hatékonyabb lehessen. Ezek a kérdések különösen a következők:
·
A „többért többet” elv alkalmazása: Ez az elv a megújított szomszédságpolitika kulcsfontosságú eleme. Jóval
nagyobb különbséget tesz a partnerek között a közösen megállapított értékek és
célkitűzések, valamint az EU-hoz fűződő, a demokráciára és a közös jólétre
összpontosító partnerség iránti elkötelezettségük alapján. Az új megközelítés
fontos szempontja, hogy pénzügyi ösztönzőket nyújt a legambiciózusabb reformereknek.
Szakpolitika-vezérelt eszközként a jövőbeli Európai Szomszédsági Támogatási
Eszköznek (ENI) tükröznie kell ezt az új elvet, különösen a programozás és a
támogatás partnerekhez való allokálása során.
·
A programozási folyamat összetettsége és hossza:
A jelenlegi programozási folyamat számos széles körű
konzultációt és sok már eljárási lépést tartalmaz, és átlagosan 18 hónapot vesz
igénybe. A programozási eljárás hossza aláássa a támogatás relevanciáját. Az
ENPI programozási dokumentumainak (országstratégiai dokumentumok) terjedelme a
fejlesztési együttműködésben használt formátumot követi, azaz részletes
elemzést tartalmaz a kérdéses ország helyzetéről, ami szintén növeli az eljárás
hosszát. A szomszédságpolitika által érintett országok vonatkozásában azonban
mások a körülmények, és az országokról szóló elemzéseket a legtöbb partner
esetében (azon országok tekintetében, melyek cselekvési tervet vagy ennek
megfelelő közös célkitűzésekről szóló megállapodást kötöttek az EU-val) az
évente elkészített előrehaladási jelentések tartalmazzák. Ez feleslegessé teszi
az országstratégiai dokumentumok általános részét. Így szükséges és egyben
lehetséges is a programozási eljárás áramvonalasítása, lerövidítése és
célzottabbá tétele.
·
Az eszköz hatálya: Az
ENPI hatályának jelenlegi meghatározása a partnerségi és együttműködési
megállapodások, társulási megállapodások vagy egyéb vonatkozó megállapodások
végrehajtására, a jó kormányzás ösztönzésére, valamint a méltányos társadalmi
és gazdasági fejlődésre terjed ki. A meghatározás egy nagyon széles, az
együttműködés 29 tematikus területét felsoroló listát is tartalmaz. Ezeket a
területeket részletekbe menően és egyenlő súllyal említi, ami miatt nagyon
nehéz megállapítani az ENP fő célkitűzéseit és fókuszát. A programozás tükrözi
ezt a széles alapú megközelítést, és számos esetben kihívást jelent a
szakpolitika és az együttműködés közötti koherencia megteremtése. Az ENI-re
vonatkozó jövőbeli jogalkotási javaslat segít majd racionalizálni az eszköz
hatályát és megerősíteni a vonatkozó belső szakpolitikákkal való kapcsolatát,
és emellett fenntartani a jelenlegi rugalmasságát is.
Részben elavult végrehajtási rendelkezések és a
külső fellépés különböző eszközei közötti koherencia hiánya: A jelenlegi ENPI-rendelet végrehajtásról szóló szakaszának bizonyos
részei elavultak, és már nem tükrözik megfelelően a szomszédságpolitikában
részt vevő országoknak nyújtott támogatás végrehajtásának módját. Nincs
koherencia az ENPI és a külső fellépés többi eszközének végrehajtási
rendelkezései között sem. A rugalmassági mechanizmus javítható lenne, hogy
jobban megfeleljen az új szakpolitikai keretnek. E kérdések kezelése, valamint
a további harmonizáció és egyszerűsítés megvalósítása érdekében egy olyan
különálló horizontális keretrendeletet alakítottak ki, amely az összes
általános és ismétlődő rendelkezést tartalmazza. Ez az új horizontális rendelet
tartalmazza az ENI végrehajtására vonatkozó sajátosságokat is. Ezzel lehetővé
válik a végrehajtási rendelkezések frissítése és a külső fellépés eszközei
közötti koherencia hiányának kezelése. Sőt, az új horizontális rendelet
hozzájárul majd a szabályok világosabbá tételéhez, a hatékonysághoz, és az
uniós fellépések koherenciájához.
·
A határon átnyúló együttműködésre (CBC)
vonatkozó rendelkezések: A határon átnyúló
együttműködés egyedi jellemzője az EU, az ENP-partnerek és Oroszország közötti
kapcsolatoknak, amely közös szabályok alapján indított közös kezdeményezések
végrehajtását eredményezi az EU határainak mindkét oldalán. A rendszer
viszonylag jól működik, de az érintettekkel folytatott konzultációk során
kiderült, hogy szükség van bizonyos változtatásokra, melyek hatást gyakorolnak
a rendeletre is. Ide tartozik a támogathatóság földrajzi hatályának
kiterjesztése a programok megfelelő működése szempontjából releváns, fontos
gazdasági, társadalmi és kulturális központok bevonása céljából; a „megosztott
igazgatás” teljes mértékű alkalmazása, melynek keretében a tagállamok írják alá
a finanszírozási megállapodásokat; a partnerországok általi társfinanszírozás
részletes szabályai és Oroszország különleges státusza. Messzeható változásokat
kell végrehajtani, különösen a határon átnyúló együttműködés végrehajtási
szabályait rögzítő bizottsági rendelet tekintetében, elsősorban az igazgatási
módszerekkel kapcsolatban.
·
Kapcsolat a belső eszközökkel/szakpolitikákkal: Az ENP fokozatos szakpolitikai társulást és
progresszív gazdasági integrációt kínál a partnereknek az EU-val. Az EU belső
szakpolitikái és piacgazdasági elvei fontos referenciának számítanak ebben a
folyamatban. A szomszédságpolitika tekintetében számos kezdeményezésnek vannak
határon átnyúló aspektusai, melyekkel eddig csak nagyon korlátozott mértékben
foglalkoztak. Említésre méltó kivétel a határon átnyúló együttműködés, amely
egységes szabályok alapján és az uniós költségvetés belső és külső
finanszírozási forrásainak egyesítésével teszi lehetővé a közös kihívások és
célkitűzések megválaszolását. Más területeken, mint például az infrastruktúra,
az energia[1], a közlekedés[2],
a kkv-k[3] fejlesztése és az ipari
együttműködés – a turizmust is beleértve, az IKT[4], a foglalkoztatás
és szociálpolitika[5], a migráció és a
biztonság, az igazságszolgáltatás és a kábítószerek elleni küzdelem, a
felsőoktatás, a kultúra, a kutatás és innováció[6], a
környezetvédelem, az éghajlatváltozással kapcsolatos fellépések[7],
a katasztrófákkal szembeni ellenálló-képesség, valamint a tengerrel kapcsolatos
kérdésekben történő együttműködés, még van tere annak, hogy erősítsük a
kapcsolatot a belső szakpolitikák és eszközök, valamint az ENP és az Európai
Szomszédsági Támogatási Eszköz között. Ebben a tekintetben az ENI-rendelet
ösztönözni fogja a komplementaritást, a koherenciát és az EU prioritást élvező
szakpolitikáinak horizontális kezelését, az Európa 2020 stratégiával
összhangban, miközben továbbra is az ENP legfontosabb célkitűzéseire
koncentrál. Az ENP lehetőséget nyújt a partnereknek az EU ügynökségeinek
munkájában és az uniós programokban való részvételre. Az ENP-partnerek uniós
ügynökségekben és programokban való részvétele hosszú távú finanszírozásának
kérdését megfelelően kezelni kell, adott esetben az ENI pénzügyi
hozzájárulásaiból, többek közt megfelelő, fenntartható végrehajtási
mechanizmusok kialakításával.
·
Az Oroszországhoz fűződő kapcsolatok fejlődése: Oroszország az egyetlen olyan kedvezményezettje az ENPI-nek, amelyre
nem terjed ki az európai szomszédságpolitika. Az összes többi országhoz
hasonlóan Oroszország is jogosult részesülni mind a bilaterális, mind a több
országra vonatkozó és határon átnyúló ENPI-finanszírozásból. Ugyanakkor tekintve
az Oroszország költségvetési helyzetében végbement jelentős javulást, kevesebb
szükség van nagy volumenű pénzügyi segítségnyújtásra. Oroszország egyenlő felek
közti kapcsolat kialakítására törekszik, és önmaga is donorrá vált. Ennek
eredményeképpen a 2007–2013 közötti időszakban az ország csupán csekély mértékű
allokációkat kapott az ENPI bilaterális keretösszegéből. A több országra
kiterjedő programok keretében való együttműködés folytatódik, és az EU és
Oroszország társfinanszírozásának elvét követi A leginkább figyelemre méltó az,
hogy Oroszország társfinanszírozza a határon átnyúló együttműködési
programokat. Ez tükrözi Oroszország mint stratégiai partner helyzetének
változását, mivel a társfinanszírozott projektek mind a két fél érdekeit kell,
hogy szolgálják.
A jövőbeni Európai Szomszédsági Támogatási
Eszköznek igazodnia kell az ENP új jövőképéhez, és választ kell adnia a fent
említett konkrét kihívásokra és kérdésekre.
2.           KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL;
HATÁSVIZSGÁLAT
Konzultáció az érdekeltekkel
Az Európai Szomszédsági Támogatási Eszközre
vonatkozó jogalkotási javaslat széles körű konzultációs folyamaton alapul. A
folyamat részeként nyilvános konzultációra került sor a külső finanszírozásról
az összes uniós külső fellépési eszköz tekintetében, valamint külön
konzultációkat tartottak az európai szomszédságpolitika stratégiai
felülvizsgálatának részeként és a határon átnyúló együttműködésről. Az EU
fejlesztési politikájának jövőjéről is folyt konzultáció.
Az EU külső
fellépéseinek finanszírozásáról szóló nyilvános konzultáció
A Bizottság 2010.
november 26. és 2011. január 31. között nyilvános konzultációt tartott az EU
külső fellépéseinek jövőbeli finanszírozásáról. Az eljárás alapját egy
internetes kérdőív képezte, melyet a Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat
(EKSZ) által készített, „Hogyan történjék az EU külső fellépéseinek
finanszírozása 2013 után?” című háttérdokumentum kísért. A nyilvános
konzultáció során kapott 220 válasz jól tükrözi azt a széles körű és változatos
spektrumot, ami a külső fellépéseket végrehajtó közösség sokszínű struktúráit,
nézeteit és hagyományait jellemzi.
A legtöbb válaszadó igazolta, hogy az EU
pénzügyi támogatása jelentős hozzáadott értéket jelent az EU külső
fellépéseinek pénzügyi eszközei által finanszírozott legfontosabb
szakpolitika-területeken.[8] Számos válaszadó az EU
jelentette hozzáadott értéket nevezte meg a külső fellépések jövőbeli
finanszírozásának legfontosabb mozgatójaként: az EU-nak hasznosítania kell a
globális helyszíni jelenlétéhez, széles körű szakértelméhez, szupranacionális
jellegéhez, a koordináció előmozdítójaként játszott szerepéhez, valamint
méretgazdaságosságához kapcsolódó komparatív előnyeit.
Szinte valamennyi válaszadó támogatta a
kedvezményezettek helyzetéhez igazított differenciáltabb megközelítést, amely
az EU pénzügyi eszközei által kiváltott hatás növelésének szilárd kritériumán
alapul. Széles körben támogatták az emberi jogok és a kisebbségek, a jó
kormányzás és kulturális kifejezések sokszínűségének tiszteletben tartásához,
illetve a kedvezményezettek szakpolitikáihoz és ezek végrehajtására vonatkozó
képességükhöz és hajlandóságukhoz kötődő feltételességet is.
Az ENP stratégia felülvizsgálatának
keretében folytatott konzultációk
Az Európai Külügyi Szolgálat külön
konzultációt folytatott az uniós tagállamok és az ENP-partnerországok
képviselőivel a szakpolitika 2010 júliusában megkezdett stratégiai
felülvizsgálatának részeként. A konzultáció kitért az ENP finanszírozására,
nevezetesen az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz keretében,
valamint az ENP hosszú távú jövőképének és középtávú szakpolitikai
célkitűzéseinek kérdéseire.
A konzultáció során az derült ki, hogy az
ENPI-t lépésváltásnak tekintik az uniós támogatások végrehajtási módszerei
tekintetében. Ugyanakkor további finomítások szükségességét is megfogalmazták.
Több tagállam hangsúlyozta annak fontosságát, hogy javítani kell a koherenciát
a szakpolitika és az eszköz által biztosított pénzügyi támogatás között. Számos
válaszadó kiemelte, hogy a forrásokat teljesítmény alapján kellene allokálni. Többen
fontosnak tartották, hogy gyorsabbá, hatékonyabbá és a felmerülő igényekre
reagálva rugalmasabbá váljon a pénzügyi támogatás.
A partnerországok hangsúlyozták, hogy a
gazdasági integrációt, a piacnyitást és a szabályozási konvergenciát megfelelő
pénzügyi támogatásnak kell kísérnie. A külföldi befektetések ösztönzésének
fontosságát is kiemelték.
A határon átnyúló együttműködésről az
érintettekkel folytatott konzultációk
A határon átnyúló együttműködésről külön
konzultációkat szerveztek valamennyi érintettel. A folyamat a 2011 februárjában
Brüsszelben megrendezett határon átnyúló együttműködésről szóló konferenciával
kezdődött, és az érintettek körében 2011 májusában és júniusában köröztetett
kérdőív alapján konzultáltak a szabályozási keret jövőjéről (a határon átnyúló
együttműködésre vonatkozó végrehajtási szabályokról is). Az eredményekből
kiderül, hogy bizonyos rendelkezések kiigazítása szükséges a határon átnyúló
együttműködés hatékonyságának növelése érdekében. A javasolt változtatások
célja, hogy jobban érvényesüljön az EU külpolitikai prioritásai és az EU
kohéziós politikája közötti kapcsolat, különösen azáltal, hogy az EU külső
határain folytatott határon átnyúló együttműködést jobban hozzáigazítják az
európai területi együttműködés szabályaihoz. További konzultációs találkozóra
került sor 2011. szeptember 20-án Brüsszelben a tagállamokkal, valamint 2011.
október 18–19-én Budapesten az összes érintett részvételével.
Nyilvános konzultációk az „EU fejlesztési
politikájáról”
Ezen kívül a Bizottság zöld könyvet adott ki
„Az EU fejlesztési politikája az inkluzív növekedés és a fenntartható fejlődés
támogatására” címmel, valamint 2010. november 15. és 2011. január 17. között
nyilvános konzultációt tartott. Számos válaszoló kiemelte, hogy az ODA[9]
csupán töredékét képezi a fejlesztésre fordított finanszírozásnak, melyet
lényegében a hazai szinten mozgósított források, a külföldi beruházások, a
kereskedelem és a kivándorlók átutalásai kiegészítésének kell tekinteni. Igény
fogalmazódott meg az EU fejlesztési politikájának nagyobb koherenciája iránt,
különösen a közepes jövedelmű országok tekintetében. Bár elvi megegyezés
született a támogatások közös programozásáról, bevezetésére fokozatosan kellene
sort keríteni azokkal az országokkal kezdve, amelyekben ez kimutatható
hozzáadott értéket jelentene.
Az Európai Szomszédsági Támogatási Eszközre
vonatkozó javaslat nagy mértékben e konzultációk eredményein alapul. A
felülvizsgált eszközbe integrált legfontosabb szempontok közé tartozik a
differenciálás és a teljesítményalapú allokáció, a programozáshoz kapcsolódó új
megközelítés, valamint a szakpolitika és a támogatás közötti koherencia
javítása, a határon átnyúló együttműködésre vonatkozó szabályok módosítása,
valamint a támogatás hatékonyságának és rugalmasságának javítását célzó
rendelkezések.
Hatásvizsgálat
Az Európai Külügyi Szolgálat és az Európai
Bizottság együttesen készítették elő a jövőbeli ENI-re vonatkozó külön
hatásvizsgálatot.
A hatásvizsgálat a következő négy lehetőséget
tekintette át:
·
0. opció: „Nincs
uniós beavatkozás”. Az EU a jövőben nem nyújt külön eszközön
keresztül támogatást a szomszédságpolitikában részt vevő országoknak;
·
1. opció: „Nincs
változás”. Az érintett országokkal folytatott együttműködés szigorúan a
meglévő ENPI-rendelet keretein belül marad;
·
2. opció: „A
jelenlegi keretek kiigazítása”. A jövőbeli jogalkotási
javaslatnak a jelenlegi ENPI-rendeleten kell alapulnia, melyen azonban számos
módosítást kell eszközölni, mely módosításoknak tükrözniük kell az új
szakpolitikai hátteret és a konkrét célkitűzéseket. Ez az opció számos alopciót
tartalmaz a következők tekintetében: a differenciálás elve; a programozási
eljárás; az eszköz hatálya, valamint a szakpolitika és a támogatás közötti
koherencia; a határon átnyúló együttműködés szabályai; végrehajtási
rendelkezések, nevezetesen nagyobb rugalmasság lehetővé tétele; a belső
szakpolitikák és eszközök, valamint az ENI földrajzi hatálya közötti
kapcsolatok.
·
3. opció: „Teljesen
új eszköz előterjesztése” eltérő földrajzi hatállyal és az ENP-nél
szélesebb körű vagy azoktól eltérő célkitűzésekre koncentrálva.
Az egyes opciók várható gazdasági, társadalmi,
környezeti és egyéb hatásai tekintetében a következőket állapították meg:
·
Az uniós fellépés megszüntetése (0. opció)
jelentősen csökkentené és aláásná az eddig elért eredmények fenntarthatóságát.
Ez általában véve negatív hatást gyakorolna az EU és az ENP partnerek közötti
kapcsolatokra is.
·
A jelenlegi eszköz változatlanul hagyása (1. opció)
számos pozitív gazdasági, társadalmi és környezeti hatást váltana ki a
partnerországokban;
·
Az eszköz módosítása (2. opció) gazdagítaná a
jelenlegi keretek között megvalósított pozitív gazdasági, társadalmi és
környezeti hatásokat, és még kedvezőbb hatása lenne a kormányzásra, nevezetesen
a „többért többet” elv alkalmazásával.
·
Egy teljesen új eszköz előterjesztése (3. opció)
negatív hatást gyakorolna az EU ENP-célkitűzésekhez kapcsolódó fellépéseinek
koherenciájára, és ezzel aláásná az EU hitelét a térségben.
Az elemzés alapján és a különböző hatásokat
(globális, gazdasági, társadalmi, környezeti) súlyozva a 0. és a 3. opciót
elutasították, mivel ezek nem olyan életképes opciók, amelyek pozitív hatást
gyakorolnának és hozzájárulnának az ENP célkitűzéseinek teljesítéséhez. A 2.
opcióban rejlik a legnagyobb potenciál pozitív hatás kiváltására és arra, hogy
hozzáigazítsa a jelenlegi együttműködési keretet az új szakpolitikai
körülményekhez, az ENP célkitűzéseihez, valamint az értékelések során
azonosított kihívásokhoz és a levont tanulságokhoz. Az 1. opció lenne a második
legjobb lehetőség, melynek keretében megőrizhetők lennének a jelenlegi pozitív
hatások, azonban nem nyújtana lehetőséget az új ENP-jövőkép célkitűzéseinek
elérésére, sem a jelenlegi keretek között azonosított kihívások és konkrét
problémák megválaszolására.
Az előnyben részesített opció ezért a 2.
opció.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Az EUSZ 8. cikke adja az ENP általános irányát
és alapját. Az ENP-t támogató finanszírozási eszköz, a jövőbeli Európai
Szomszédsági Támogatási Eszköz jogalapja az EUMSZ[10]
209. cikkének (1) bekezdése és az EUMSZ 212. cikkének (2) bekezdése.
Szubszidiaritás
A szubszidiaritást tekintve az uniós szintű
fellépés jelentős hozzáadott értéket képez, ami a következő tényezőkre
vezethető vissza:
·
A szomszédságpolitikában részt vevő országokban,
ahol az uniós szabályokhoz és normákhoz, iránymutatásokhoz és intézkedésekhez
való közelítés az egyik legfontosabb szakpolitikai célkitűzés, az EU van a
legjobb helyzetben e támogatás nyújtásához. Bizonyos speciális támogatásokat
kizárólag uniós szinten lehet nyújtani. Ilyen például az EU belső piacába
történő gazdasági integráció előmozdítása, a schengeni térségbe való bejutás,
vagy az uniós programokban való részvétel. A szomszédságpolitikában
részt vevő legtöbb országban az EU a legfontosabb együttműködési partner. Az
EU-nak ezt a szerepét a tagállamok, a nemzetközi pénzügyi szervezetek és a
többi donor széles körben elismerik. A szomszédságpolitikai partnerországok
reformjait nagyban előre viszi, ha az EU szomszédjai segítséget kapnak az uniós
szakpolitikákhoz, szabályokhoz és normákhoz való közeledéshez.
·
A 27 tagállammal közös szakpolitikák és stratégiák
alapján fellépő EU-nak van csak megfelelő súlya ahhoz, hogy választ adjon a
globális kihívásokra. A nemzeti szintű fellépés korlátozott és szétforgácsolt
lehet, mivel a projektek gyakran túl kicsik ahhoz, hogy fenntartható
változásokat eredményezzenek. A tagállamok munkájának az EU keretében történő
áramvonalasítása javítja az uniós fellépések koordinációját és hatékonyságát.
·
A költségvetési megszorítások időszakában, amikor
számos tagállam úgy döntött, hogy teljes együttműködési területeken megszűnteti
támogatását, illetve a jövőben nem támogat bizonyos országokat, az EU képes
aktív szerepet játszani szomszédságában a demokrácia, a béke, a stabilitás, a
jólét és a szegénység csökkentésének előmozdításában. E körülmények között
pusztán gazdasági szempontok alapján is minden korábbinál több értelme van most
uniós szinten becsatornázni a támogatásokat, hiszen ezen a szinten valós
eredmények érhetők el. Az EU-val való együttműködés tehát olcsóbb. Az
igazgatási költségek alacsonyabbak, mint a bilaterális segítséget nyújtó
legfontosabb donorok átlagos igazgatási költségei.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
Az EU költségvetéséből az új ENI-be irányuló
finanszírozás szintjének megfelelően tükröznie kell a felülvizsgált európai
szomszédságpolitika ambícióit.
Ezért az Európai Bizottság 2011. június 29-i
„Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című közleményében
18 182 300 000 EUR (folyó áron) allokálását javasolta az
ENI-hez a 2014–2020-as időszakra.
A kiszámíthatóság biztosítása érdekében az
„Erasmus mindenkinek” program keretében harmadik országokban zajló
felsőoktatási tevékenységek finanszírozását az EU külső fellépési
célkitűzéseinek megfelelően 2 többéves allokáció formájában bocsátják
rendelkezésre, melyek csak az első 4 illetve a fennmaradó 3 évre terjednek ki.
Ez a finanszírozás megjelenik majd az ENI többéves indikatív programozásában,
az érintett országok megállapított igényeivel és prioritásaival összhangban.
Ezek az allokációk fontos előre nem látott körülmények vagy jelentős politikai
változások esetén felülvizsgálhatók, az EU külső prioritásaival összhangban. Az
„ERASMUS MINDENKINEK” létrehozásáról szóló …/…/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet[11] (a továbbiakban:
„Erasmus mindenkinek” rendelet) rendelkezései alkalmazandók e források
felhasználásakor.
A javaslat pénzügyi hatásának részletes becslését
az ENI-re vonatkozó, a javaslatot kísérő külön pénzügyi kimutatás tartalmazza.
5.           FŐ ELEMEK
A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes
magyarázata
A javaslat legfontosabb (a jelenlegi
keretekhez képest új) elemei és ezek indoklása a következő:
·
A „többért többet” és a kölcsönös
elszámoltathatóság elvének alkalmazása az ENP új jövőképével összhangban, nevezetesen – szükség szerint – a pénzügyi allokációk és a
programozási folyamat differenciálására vonatkozó külön rendelkezések útján;
·
A programozási folyamat összetettségének és
hosszúságának kezelése a folyamat áramvonalasítása,
lerövidítése és koncentráltabbá tétele érdekében, különösen azon ENP-partnerek
esetében, akik cselekvési tervek vagy annak megfelelő dokumentumok keretében
közösen elfogadták az EU stratégiai prioritásait;
·
Az eszköz hatályának racionalizálása, hogy megfelelő egyensúly alakuljon ki az eszköz rugalmassága,
valamint a szakpolitikai célkitűzésekre és az együttműködés legfontosabb
területeire irányuló fókusz között;
·
A végrehajtási rendelkezések kiigazítása és koherencia biztosítása a külső fellépések eszközei között;
·
A határon átnyúló együttműködésre vonatkozó
rendelkezések javítása, hogy hatékonyan és gyorsan
végre lehessen hajtani a programokat;
·
Szorosabb kapcsolatok kialakítása az EU belső
eszközeivel és szakpolitikáival, többek közt a
programozási szakaszban a Bizottsággal való együttműködés fokozása révén,
valamint adott esetben olyan mechanizmusok előmozdítása, amelyek az EU
költségvetésének belső és külső politikákra vonatkozó tételeiből is képesek
forrásokat lehívni;
·
Reagálás az Oroszországhoz fűződő kapcsolatok
alakulására azzal, hogy módosítjuk az Oroszország ENI
keretében való támogathatóságára vonatkozó rendelkezéseket, ezzel is tükrözve
Oroszország különleges státuszát mint szomszédságpolitikai partnerország és
egyben stratégiai partner.
Egyszerűsítés
Az ENI-re vonatkozó javaslat az eszköz több
szempontból történő egyszerűsítésére vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz. Az
eszköz hatályát úgy áramvonalasították, hogy a jelenlegi ENPI-rendeletben
szereplő 29 tematikus területet hat konkrét célkitűzésbe sűrítették. A
szomszédságpolitikában részt vevő legtöbb ország vonatkozásában új,
egyszerűsített programozási eszközt (egységes támogatási keretdokumentum)
vezettek be. Ez az új programozási dokumentum rövidebb lesz, mint a stratégiai
dokumentumok és a többéves indikatív programok, nem ismétli az EU-nak a
szomszédjaihoz fűződő viszonyát alátámasztó jogi/politikai dokumentumok
információtartalmát, és a programozási folyamat lerövidítésére törekszik,
csökkentve ezzel az igazgatási költségeket. Az új cikk, amely lehetővé fogja
tenni, hogy az ENI-ből és az EU költségvetésének vonatkozó belső tételéből
egységes szabályok alapján lehessen finanszírozást lehívni a határon átnyúló
kihívások kezelésére irányuló intézkedésekhez, jelentősen növelni fogja a
hatékonyságot, valamint csökkenteni fogja az ilyen intézkedések végrehajtásának
igazgatási költségeit.
A Bizottság számára prioritás ebben az új
rendeletben – ahogy a többéves pénzügyi keret többi programját illetően is –,
hogy egyszerűbbé váljon a szabályozási környezet és a partnerországok és
régiók, civil társadalmi szervezetek, kkv-k, stb. könnyebben férjenek hozzá az
uniós támogatásokhoz, amennyiben követik a rendelet célkitűzéseit.
Az új ENI-rendelet végrehajtása érdekében az
egyszerűsített és rugalmas eljárásoknak a végrehajtási intézkedések gyorsabb
elfogadását és az uniós támogatások gyorsabb célba jutását kell eredményezniük,
különösen a válsághelyzetekben vagy a demokráciát, a jogállamiságot, az emberi
jogokat és alapvető szabadságokat érő fenyegetés, továbbá természeti vagy ember
által előidézett katasztrófák esetén. A rendkívül lényeges, külső fellépésekre
vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó költségvetési rendelet felülvizsgálata is
hozzájárul majd a civil társadalmi szervezetek és kisvállalkozások
részvételének ösztönzéséhez, például a szabályok egyszerűsítésével, a részvétel
költségeinek csökkentésével és a szerződés-odaítélési eljárások
felgyorsításával. A Bizottság szándékai szerint e rendeletet már az új
költségvetési rendelet új, rugalmas eljárásait alkalmazva fogják végrehajtani.
További egyszerűsítést fog eredményezni annak
a horizontális keretrendeletnek a kidolgozása, amely valamennyi általános és
ismétlődő rendelkezést tartalmazni fogja, és amely nagyobb koherenciát biztosít
a külső fellépések eszközei között.
2011/0405 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz
létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ
TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre és különösen annak 209. cikke (1) bekezdésére és 212. cikke (2)
bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[12],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[13],

rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
Ez a rendelet az Európai Unió külpolitikai
céljainak közvetlen támogatását szolgáló egyik eszköz. E rendelet az Európai
Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz létrehozására vonatkozó általános
rendelkezések meghatározásáról szóló, 2006. október 24-i 2006/1638/EK európai
parlamenti és tanácsi rendelet[14] helyébe lép, mely utóbbi
2013. december 31-én hatályát veszti.
(2)
Az Európai Unióról szóló szerződés 8. cikke
értelmében az Unió a vele szomszédos országokkal különleges kapcsolatokat épít
ki a jólét és a jószomszédi viszonyok egy olyan térségének a létrehozása
céljából, amely az Unió értékeire épül, és amelyet az együttműködésen alapuló
szoros és békés kapcsolatok jellemeznek,
(3)
Az Unió arra törekszik, hogy a harmadik országokkal
folytatott párbeszéd és együttműködés útján előmozdítsa, fejlessze és
megszilárdítsa a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok és alapvető szabadságok
tiszteletben tartásának, az egyenlőség elvének, valamint a jogállamiságnak az
értékeit, melyek az Unió alapját képezik.
(4)
Az európai szomszédságpolitika létrehozása óta
jelentősen megerősítette az Unió és a partnerországok közötti kapcsolatokat, és
kézzelfogható eredményekkel járt az Unió és partnerei számára egyaránt.
(5)
Az európai szomszédságpolitika keretében az Unió
megkülönböztetett kapcsolatot kínál a szomszédságpolitikában részt vevő
országoknak, mely kapcsolat a demokrácia és az emberi jogok, a jogállamiság, a
jó kormányzás, valamint a piacgazdaság és a fenntartható fejlődés értékei
melletti kölcsönös elkötelezettségen és ezen értékek előmozdításán alapul.
(6)
Az Európai Unió szomszédságában két fő politikai
kezdeményezés alakította a regionális együttműködést: a keleti partnerség az
Unió és keleti szomszédai között, valamint az Unió a Mediterrán Térségért az
Unió és dél-mediterrán szomszédai között. Ezek a kezdeményezések fontos
politikai keretet képeznek a partnerekkel kialakított és a partnerek közötti
kapcsolatok elmélyítéséhez a megosztott felelősségvállalás elve alapján.
(7)
Számos fontos fejlemény történt az európai
szomszédságpolitika elindítása és az Európai Szomszédsági és Partnerségi
Támogatási Eszköz létrehozása óta. Ide tartozik a partnerekhez fűződő
kapcsolatok elmélyülése, a regionális kezdeményezések elindítása, valamint a
demokratikus átmenet folyamatai a térségben. Ez váltotta ki az európai
szomszédságpolitika új jövőképének megfogalmazását 2011-ben, ami a szakpolitika
átfogó stratégiai felülvizsgálatának eredményeképpen valósult meg. Az új
jövőkép körvonalazza az Unió szomszédságpolitikában részt vevő országokkal
folytatott együttműködésének legfontosabb célkitűzéseit, és nagyobb támogatást
nyújt azoknak a partnereknek, amelyek elkötelezettek a demokratikus társadalmak
építése és a reformok végrehajtása mellett, összhangban a „többért többet” és a
„kölcsönös elszámoltathatóság” elveivel.
(8)
Az Európai Unió külső határain, a partnerországok
és a tagállamok közötti határon átnyúló együttműködési programokhoz ennek az
eszköznek és az Európai Regionális Fejlesztési Alapnak kell támogatást
nyújtania a szomszédos határrégiók közötti integrált és fenntartható regionális
fejlődés előmozdítása, valamint az Unió egészében és a szomszédos országokkal a
harmonikus területi integráció megvalósítása érdekében.
(9)
Fontos továbbá az Unió és partnerei számára
egyaránt előnyös együttműködés ösztönzése, nevezetesen az Unió költségvetésének
belső és külső eszközeiből származó hozzájárulások egyesítésével, különösen a határon
átnyúló együttműködésben, a szomszédságpolitikában részt vevő országok
területén áthaladó, uniós érdekű infrastrukturális projektekben és az
együttműködés egyéb területein.
(10)
Az Európai Gazdasági Térség (EGT) országaihoz és az
Orosz Föderáció régióihoz tartozó határrégiók, amelyek jelenleg részt vesznek a
határon átnyúló együttműködési programokban, a jövőben is folytathatják ezt. Az
is fontos, hogy az előcsatlakozási támogatási eszköz által lefedett országok
érintett régiói is részt vehetnek a határon átnyúló együttműködésben. Az
Európai Gazdasági Térség országainak a határon átnyúló együttműködési
programokban való részvételüket továbbra is saját forrásokból kell
finanszírozniuk.
(11)
Elvárás, hogy a határon átnyúló együttműködésben
részt vevő uniós tagállamok és partnerországok nemzeti forrásokból
társfinanszírozást biztosítanak. Ez erősíti az országok felelősségvállalását,
növeli a programok rendelkezésére álló pénzügyi forrásokat, és elősegíti a
helyi szereplők részvételét.
(12)
A határon átnyúló együttműködés adott esetben
hozzájárul a meglévő és jövőbeli makroregionális stratégiák végrehajtásához.
(13)
A szomszédos fejlődő országoknak az európai
szomszédságpolitika által létrehozott keretek között nyújtott támogatásnak
összhangban kell állnia az unió külső szakpolitikáinak, és különösen
fejlesztési politikájának célkitűzéseivel és alapelveivel, ide értve a Tanács
és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői, az Európai
Parlament és a Bizottság által 2005. december 22-én elfogadott együttes nyilatkozatot
az Európai Unió fejlesztési politikájáról: „Az európai konszenzus”-t.
(14)
Az EU–Afrika közös stratégia az észak-afrikai
földközi-tengeri szomszédokhoz fűződő kapcsolatokban fontos.
(15)
Az Uniónak és a tagállamoknak javítaniuk kell a
koherenciát és a komplementaritást a szomszédos országokkal folytatott
együttműködésre vonatkozó szakpolitikáik között. Annak biztosítása érdekében,
hogy az Unió és a tagállamok együttműködése kiegészítsék és erősítsék egymást,
helyénvaló lenne a közös programozás, melyet minden lehetséges és helyénvaló
esetben végre kellene hajtani.
(16)
Az Unió e rendelet keretében nyújtott támogatását
elvben hozzá kellene igazítani a partnerországok nemzeti, regionális vagy helyi
stratégiáihoz és intézkedéseihez.
(17)
A szomszédságpolitikában részt vevő országokban,
ahol az uniós szabályokhoz és normákhoz való közelítés az egyik legfontosabb
szakpolitikai célkitűzés, az EU van a legjobb helyzetben e támogatás
nyújtásához. Bizonyos konkrét támogatások csak uniós szinten nyújthatók.
(18)
Továbbá mivel e rendelet céljait, nevezetesen a
megerősített politikai együttműködést, valamint az Európai Unió és a szomszédos
országok közötti fokozatos gazdasági integráció előmozdítását a tagállamok nem
tudják kielégítően megvalósítani, és az intézkedés léptéke miatt azok uniós
szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat a Szerződés 5.
cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben
foglalt arányossági elvvel összhangban a rendelet nem lépi túl a szóban forgó
célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.
(19)
Az Európai Unió külső támogatásának egyre nagyobb
finanszírozási igénye van, az Unió gazdasági és költségvetési helyzete azonban
behatárolja az ilyen támogatásokhoz rendelkezésre álló erőforrásokat. A
Bizottságnak ezért a rendelkezésre álló források leghatékonyabb felhasználására
kell törekednie tőkeáttételi hatást kiváltó pénzügyi eszközök használata révén.
Ezt a hatást növelni lehetne a pénzügyi eszközök által beruházott és generált
források felhasználásával és újrafelhasználásával.
(20)
Az éghajlatváltozás elleni küzdelem az Unió előtt
álló nagy kihívások egyike, és sürgős nemzetközi fellépésre van szükség. A
Bizottság többéves pénzügyi keretről szóló, 2011. júniusi közleményében
ismertetett szándéknak megfelelően, mely szerint az Unió költségvetésében
legalább 20%-ra kell növelni az éghajlatváltozással kapcsolatos összegek
arányát, ennek a rendeletnek is hozzá kell járulnia ehhez a célkitűzéshez.
(21)
A nemek közötti egyenlőséget és a
megkülönböztetésmentességet olyan horizontális célkitűzésnek kell tekinteni,
amelyet a rendelet keretében végrehajtott valamennyi tevékenység során szem
előtt kell tartani.
(22)
Az Unió elkötelezett amellett, hogy az összes
partnerével világszerte fenntartott kapcsolatai során ösztönzi a tisztességes
munkát, valamint a nemzetközi szinten elismert munkaügyi normák és többoldalú
környezetvédelmi megállapodások megerősítését és hatékony végrehajtását.
(23)
Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelmét
arányos intézkedések útján kell biztosítani a teljes kiadási ciklus során, ide
értve a szabálytalanságok megelőzését, felderítését és kivizsgálását, az
eltűnt, tévesen fizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök
behajtását, és adott esetben a bírságokat is. Ezeket az intézkedéseket a
nemzetközi szervezetekkel és harmadik országokkal kötött, alkalmazandó
megállapodásokkal összhangban hajtják majd végre.
(24)
A terminológiának az európai területi
együttműködéssel való harmonizálása érdekében a határon átnyúló együttműködési
programok végrehajtási dokumentumait közös operatív programoknak nevezzük.
(25)
Annak érdekében, hogy e rendelet gyorsan
reagálhasson a Tanács politikai határozatainak eredményeire, felhatalmazást
kell adni a Bizottságnak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290.
cikkével összhangban olyan jogi aktusok elfogadására, amelyek a rendelet
mellékletében felsorolt kedvezményezett országok listájának aktualizálására
vonatkoznak.
(26)
Bár az Unió külső fellépési eszközeinek
végrehajtására vonatkozó közös szabályok és eljárások megállapításáról szóló
…/…/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[15] (a továbbiakban:
a közös végrehajtási rendelet) közös szabályokat és eljárásokat határoz meg az
Unió külső fellépésekkel kapcsolatos eszközeinek végrehajtásához, az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 290. cikke szerinti jogi aktusok elfogadására
vonatkozó felhatalmazást kell adni a Bizottságnak a rendelet III. címe alapján
létrehozott határon átnyúló együttműködési mechanizmusokhoz szükséges konkrét
végrehajtási intézkedések elfogadása tekintetében. Különösen fontos, hogy a
Bizottság megfelelő konzultációkat tartson az előkészítő munka során, szakértői
szinten is. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése
és kidolgozása során továbbá biztosítania kell, hogy az Európai Parlament és a
Tanács egyidejűleg, időben és megfelelő csatornákon keresztül megkapja a
vonatkozó dokumentumokat.
(27)
Az egységes feltételeknek a rendelet végrehajtása
során való biztosítása érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni a
Bizottságra.
(28)
A 7. cikk (1), (2) és (3) bekezdéséhez, valamint a
9. cikk (1) bekezdéséhez kapcsolódó végrehajtási hatásköröket a Bizottság
végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési
mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011.
február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel[16]
összhangban kell gyakorolni. Mivel ezek a végrehajtási aktusok a politikai
iránymutatást szolgálják, illetve a költségvetésre pénzügyi hatásokat
gyakorolnak, ezen aktusokat általában vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell
elfogadni , kivéve a kisebb pénzügyi hatású intézkedéseket.
(29)
Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetét és
működését a 2010/427/EU tanácsi határozat állapítja meg,
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
I. cím: CÉLKITŰZÉSEK ÉS ALAPELVEK
1. cikk
Általános célkitűzés és alkalmazási kör
(1)
Az Unió célja, hogy különleges kapcsolatok kialakítása
útján a jólét és a jószomszédi viszonyok térségét hozza létre az Európai Unió,
valamint a rendelet mellékletében felsorolt országok és területek (a
továbbiakban: partnerországok) részvételével.
(2)
A jelen rendelet keretében felhasznált uniós támogatások
kedvezményezettjei a partnerországok, illetve a támogatásokat az EU és a
partnerországok számára egyaránt előnyös célokra is fel lehet használni.
(3)
Az uniós finanszírozást az Orosz Föderációnak a
határon átnyúló együttműködésben és a vonatkozó, több országra kiterjedő
programokban való részvétele céljából is fel lehet használni, ezzel tükrözve az
Orosz Föderáció különleges státuszát mint az Unió egyik szomszédja, és egyben
stratégiai partnere a térségben.
2. cikk
Az uniós támogatás konkrét célkitűzései
(1)
A jelen rendelet szerinti támogatás a fokozott
politikai együttműködést és a fokozatos gazdasági integrációt, valamint
különösen a partnerségi és együttműködési megállapodások, a társulási
megállapodások, más meglévő és jövőbeni megállapodások, továbbá a közös
megállapodással létrejött cselekvési tervek megvalósítását mozdítja elő az Unió
és a partnerországok között.
(2)
Az uniós támogatásnak különösen a következőket kell
céloznia:
a)      az emberi jogok és alapvető szabadságok
előmozdítása, a jogállamiság, az egyenlőség elve, a mélyen gyökerező és
fenntartható demokrácia megteremtése, a jó kormányzás ösztönzése, valamint a
szociális partnereket is felölelő erős civil társadalom kialakítása;
b)      az Unió belső piacába való fokozatos
integráció és megerősített ágazati és ágazatokat átfogó együttműködés
megvalósítása, többek között jogszabály-közelítés és az Unióhoz és más
vonatkozó nemzetközi normákhoz közelítő szabályozási konvergencia, kapcsolódó
intézményfejlesztés és beruházások útján, főként a hálózati összeköttetések
területén;
c)      a személyek jól szervezett mobilitásához
szükséges feltételek megteremtése és az emberek közti kapcsolatok előmozdítása;
d)      fenntartható és inkluzív fejlődés minden
tekintetben, a szegénység csökkentése, a magánszektor fejlesztése révén is; a
belső gazdasági, társadalmi és területi kohézió, a vidékfejlesztés, az
éghajlatváltozással kapcsolatos fellépések és a katasztrófákkal szembeni
ellenálló-képesség előmozdítása;
e)      bizalomerősítés és a biztonsághoz
hozzájáruló egyéb intézkedések, valamint a konfliktusok megelőzésének és
rendezésének ösztönzése;
f)       a szubregionális, a regionális és a
szomszédságpolitika által érintett teljes területre kiterjedő együttműködés,
valamint a határon átnyúló együttműködés fokozása.
(3)
E célkitűzések megvalósítását a szakpolitika
végrehajtásáról szóló, vonatkozó periodikus uniós jelentések alapján fogják
mérni. Az értékelés a (2) bekezdés a), d) és e) pontja tekintetében nemzetközi
szervezetek és más érintett szervek által kidolgozott mutatók alapján; a (2)
bekezdés b), c) és d) pontja tekintetében adott esetben az uniós szabályozási
keret partnerország általi átvétele alapján; a (2) bekezdés c) és f) pontja
tekintetében pedig számos vonatkozó megállapodás és együttműködési fellépés
alapján történik. A mutatók közé a többek közt a következők tartoznak majd:
megfelelően nyomon követett demokratikus választások, a korrupció szintje, a
kereskedelmi forgalom, a belső gazdasági különbségek, köztük a foglalkoztatási
szintek mérését lehetővé tevő mutatók.
(4)
Uniós támogatás egyéb területeken is nyújtható, ha
az összhangban áll az európai szomszédságpolitika általános célkitűzéseivel.
3. cikk
Szakpolitikai keret
(1)
A partnerségi és együttműködési megállapodások, a
társulási megállapodások és a partnerországokkal kapcsolatot létesítő más
létező vagy jövőbeli megállapodások, a kapcsolódó közlemények, a tanácsi
következtetések és az európai parlamenti állásfoglalások, valamint a
partnerországokkal tartott miniszteri találkozók kapcsolódó következtetései
képezik az általános politikai keretet a jelen megállapodás alapján nyújtott
uniós támogatások programozásához és végrehajtásához.
(2)
Az uniós támogatás prioritásainak meghatározásánál
alapvető hivatkozási pontot jelentenek a közösen elfogadott cselekvési tervek
vagy a partnerországok és az Unió közötti más egyenértékű dokumentumok.
(3)
Az Európai Unió és a partnerországok közötti, az
(1) bekezdésben említett megállapodások hiányában uniós támogatást akkor lehet
nyújtani, ha az hasznosnak bizonyul az Unió politikai céljai elérésének
szempontjából, és annak programozása e célokra alapozva és az érintett ország
igényeit figyelembe véve történik.
4. cikk
Differenciálás, partnerség és társfinanszírozás
(1)
Az e rendelet szerinti uniós támogatást
differenciált módon nyújtják az egyes partnerországoknak a támogatás formája és
összege tekintetében, a partnerországnak a reformok melletti elkötelezettsége,
illetve e reformok végrehajtásában tett előrelépése függvényében. Az ilyen
differenciálás tükrözi az ország Unióhoz fűződő partnersége ambíciójának
szintjét, a mélyen gyökerező és fenntartható demokrácia kialakításában tett
előrelépést, a megállapodás tárgyát képező reform célkitűzések végrehajtásában
tett haladást, az ország igényeit és kapacitásait, valamint azt uniós támogatás
potenciális hatását.
(2)
Az e rendelet szerinti uniós támogatást rendszerint
a kedvezményezettekkel partnerségben alakítják ki. A partnerség keretében
indokolt esetben nemzeti, regionális és helyi hatóságokat, egyéb érdekelteket,
a civil társadalmat, a szociális partnereket és nem állami szereplőket is
bevonnak az uniós támogatás előkészítésébe, végrehajtásába és nyomon
követésébe.
(3)
Az e rendelt szerint nyújtott uniós támogatást
alapvetően a partnerországok társfinanszírozzák állami forrásokból, a
kedvezményezettek hozzájárulásaiból vagy egyéb forrásokból. Ugyanez az elv
alkalmazandó az Orosz Föderációval való együttműködésre, különösen a 6. cikk
(1) bekezdésének c) pontjában említett programok tekintetében. A
társfinanszírozás követelménye feloldható megfelelően indokolt esetekben és
akkor, ha ez a civil társadalom és a nem állami szereplők támogatása érdekében
szükséges, a költségvetési rendeletben szereplő többi feltételnek való
megfelelés sérelme nélkül.
5. cikk
Koherencia és donorkoordináció
(1)
E rendelet végrehajtása során koherenciát
biztosítanak az Unió külső fellépéseinek más területeivel, valamint a többi
kapcsolódó uniós szakpolitikával. E célból a rendelet alapján finanszírozott
intézkedések, ide értve az Európai Beruházási Bank (EBB) által igazgatott
intézkedéseket is, a 3. cikk (1) és (2) bekezdésében felsorolt együttműködési
politikai dokumentumokon, valamint az Unió konkrét érdekein, szakpolitikai
prioritásain és stratégiáin alapulnak. Ezek
az intézkedések tiszteletben tartják azon multilaterális megállapodásokból és
nemzetközi egyezményekből következő kötelezettségeket, amelyeknek az Unió és a
partnerországok részes felei.
(2)
A Bizottság, a tagállamok és az Európai Beruházási
Bank biztosítják a koherenciát az e rendelet alapján nyújtott támogatások és az
Unió, a tagállamok és az Európai Beruházási Bank által nyújtott többi támogatás
között.
(3)
Az Unió és a tagállamok biztosítják az érintett
támogatási programok összehangolását annak érdekében, hogy javuljon a támogatás
nyújtásának és a szakpolitikai párbeszédnek a hatékonysága és eredményessége
azon alapelveknek megfelelően, melyek célja az operatív koordináció
megerősítése, valamint a politikák és eljárások harmonizálása a külső
támogatások terén. A koordináció magában foglalja a támogatási ciklus különböző
szakaszaiban folytatott rendszeres konzultációkat és a lényeges információk
gyakori cseréjét, különösen a helyszínen, és közös programozást, delegált
együttműködést és/vagy átruházási megállapodásokat eredményezhet.
(4)
Az Unió, a tagállamokkal kapcsolatot tartva,
megteszi a szükséges lépéseket a multilaterális és regionális szervezetekkel és
testületekkel, köztük az európai pénzügyi szervezetekkel, a nemzetközi pénzügyi
szervezetekkel, az Egyesült Nemzetek ügynökségeivel, alapjaival és
programjaival, magán- és politikai alapítványokkal, és a nem uniós donorokkal
való megfelelő koordináció és együttműködés biztosítására.

II. cím: A FORRÁSOK INDIKATÍV PROGRAMOZÁSA
ÉS ELOSZTÁSA
6. cikk
Programtípusok
(1)
Az e rendelet alapján nyújtott uniós támogatásokat
a következők útján programozzák:
a)      egy partnerországnak nyújtott támogatásra
kiterjedő kétoldalú programok;
b)      több országra kiterjedő programok, melyek
az összes vagy számos partnerország számára közös kihívásokra adnak választ,
valamint regionális és szubregionális együttműködés két vagy több partnerország
között, melyek közé az Orosz Föderációval való együttműködés is beletartozhat;
c)      határon átnyúló együttműködési programok,
melyek egyrészt egy vagy több tagállam, másrészt egy vagy több partnerország
és/vagy az Orosz Föderáció közötti együttműködésre vonatkoznak, és az EU külső
határának velük közös szakaszán valósulnak meg.
(2)
Az e rendelet alapján nyújtott uniós támogatást a
közös végrehajtási rendeletnek megfelelően hajtják végre.
7. cikk
Programozás és a források indikatív elosztása az országos és a több országot
érintő indikatív programok esetében
(1)
Azon országok esetében, melyeknél létezik a 3. cikk
(2) bekezdésében említett dokumentum, átfogó többéves egységes támogatási
keretdokumentumot fogadnak el a közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (3)
bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárással összhangban. Az egységes
támogatási keretdokumentum áttekinti a szakpolitikai kerettel kapcsolatban
megvalósított haladást, és prioritásokat sorol fel az uniós támogatás számára,
melyeket főként a 3. cikk (2) bekezdésében említett dokumentumokban, a
partnerországok stratégiáiban vagy terveiben szereplők közül választanak ki, és
amelyekkel kapcsolatban az Unió rendszeres értékelései kimutatták a támogatás
szükségességét. Az egységes támogatási keret meghatározza az egyes prioritások
finanszírozásának indikatív szintjét is. Az egységes támogatási keretdokumentum
időtartama megegyezik a 3. cikk (2) bekezdésében említett vonatkozó dokumentum
időtartamával.
(2)
Azon országok esetében, melyeknél nem létezik a 3.
cikk (2) bekezdésében említett dokumentum, átfogó, stratégiát és többéves
indikatív programot tartalmazó programozási dokumentumot fogadnak el a közös
végrehajtási rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében hivatkozott
vizsgálóbizottsági eljárással összhangban. A programozási dokumentum uniós
válaszstratégiát fogalmaz meg az érintett ország helyzetének elemzése, továbbá
az Unióhoz fűződő kapcsolata, a partnerország stratégiái vagy tervei, az uniós
támogatás prioritásai, valamint a finanszírozás prioritások szerint lebontott
indikatív szintje alapján. A programozási dokumentum megfelelő többéves
időszakot ölel fel.
(3)
A több országra kiterjedő programok esetében
átfogó, stratégiát és többéves indikatív programot tartalmazó programozási
dokumentumot fogadnak el a közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (3)
bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárással összhangban. Ez
meghatározza az uniós támogatások prioritásait a régió vagy az alrégió
vonatkozásában, valamint a finanszírozás prioritások szerint bontott indikatív
szintjét. A programozási dokumentum megfelelő többéves időszakot ölel fel.
(4)
Az (1) bekezdésben említett egységes támogatási
keretdokumentumokat szükség esetén felülvizsgálják, és a közös végrehajtási
rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági
eljárással összhangban módosíthatják. A (2) és (3) bekezdésben említett
programozási dokumentumokat félidőnél, vagy bármely szükséges esetben
felülvizsgálják, és ugyanezen eljárás útján módosíthatják.
(5)
Az országos és több országra kiterjedő programokra
allokált összegeket a 4. cikk (1) bekezdésében szereplő differenciálás elvét
tükröző, átlátható és objektív kritériumok alapján határozzák meg.
(6)
Amennyiben az Unió és a partnerországok közös
érdeke miatt az intézkedések hatékonyabb végrehajtására van szükség például
olyan területeken, mint a transznacionális együttműködés és összeköttetések, a
jelen rendelet szerinti finanszírozás összevonható más vonatkozó, pénzügyi
eszközöket létrehozó uniós rendeletek szerinti finanszírozásokkal. Ilyen
esetben a Bizottság dönti el, hogy melyik egységes szabályrendszert alkalmazza
a végrehajtásra.
(7)
A programozási folyamatba be kell vonni a
tagállamokat és a többi olyan donort, akik vállalták támogatásaik közös
programozását. A programozási dokumentumok adott esetben az ő hozzájárulásaikra
is kitérhetnek.
(8)
Ha a tagállamok és más donorok vállalták, hogy
közösen programozzák támogatásaikat, a közös többéves programozási dokumentum
az (1) bekezdésben említett egységes támogatási keretdokumentum és a (2) és (3)
bekezdésben említett programozási dokumentumok helyébe léphet, amennyiben
teljesíti az említett bekezdések előírásait.
(9)
Válságok vagy a demokrácia, a jogállamiság, az
emberi jogok és az alapvető szabadságjogok veszélyeztetettsége, illetve
természeti vagy ember által előidézett katasztrófák esetén a programozási
dokumentumok ad hoc felülvizsgálatára kerülhet sor. Az ilyen sürgősségi
felülvizsgálat során is biztosítják a jelen rendelet alapján nyújtott uniós
támogatások és az egyéb uniós pénzügyi eszközükből nyújtott támogatások közötti
koherencia fennmaradását. A sürgősségi felülvizsgálat módosított programozási
dokumentumok elfogadását is eredményezheti. Ilyen esetben a Bizottság az
elfogadást követő egy hónapon belül tájékoztatás céljából megküldi a módosított
programozási dokumentumokat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
III. cím: HATÁRON ÁTNYÚLÓ EGYÜTTMŰKÖDÉS
8. cikk
Földrajzi támogathatóság
(1)
A 6. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett
határon átnyúló együttműködési programok a következő területeken jöhetnek
létre:
a)      a szárazföldi határon, a NUTS 3-as
szintnek megfelelő vagy azzal azonos területi egységek részvételével a
tagállamok és a partnerországok, és/vagy az Orosz Föderáció közötti szárazföldi
határok mentén;
b)      a tengeri határon, a NUTS 3-as szintnek
megfelelő vagy azzal azonos területi egységek részvételével a tagállamok és a
partnerországok, és/vagy az Orosz Föderáció közötti tengeri határok mentén, a
területi egységek közötti legfeljebb 150 km-es távolsággal, az
együttműködési fellépés koherenciájának és folyamatosságának biztosításához
szükséges esetleges kiigazítások sérelme nélkül;
c)      egy tengeri medence körül, a NUTS 2-es
szintnek megfelelő vagy azzal azonos part menti területi egységek
részvételével, a tagállamok és a partnerországok, és/vagy az Orosz Föderáció
által közösen határolt tengeri medence körül.
(2)
A meglévő együttműködési programok
folyamatosságának biztosítása érdekében és egyéb indokolt esetekben az (1)
bekezdésben felsorolt területi egységekkel határos területi egységek számára is
engedélyezhető a határon átnyúló együttműködésben való részvétel.
(3)
Megfelelően indokolt esetekben a támogatható
területi egységekkel nem határos fontos társadalmi, gazdasági vagy kulturális
központok is részt vehetnek az együttműködésben, amennyiben részvételük hozzájárul
a programozási dokumentumban rögzített célkitűzések teljesítéséhez.
(4)
Amennyiben az (1) bekezdés b) pontja alapján hoznak
létre programokat, a partnerek egyetértésével az Európai Bizottság
javasolhatja, hogy az érintett NUTS 3-as területi egységet magába foglaló
teljes NUTS 2-es területi egységre kiterjedjen a földrajzi támogathatóság.
9. cikk
A határon átnyúló együttműködés programozása és a finanszírozás elosztása
(1)
Programozási dokumentumot kell készíteni, amely
meghatározza a következőket:
a)       a határon átnyúló együttműködés által
követendő stratégiai célkitűzések;
b)       a létrehozandó közös operatív programok
listája;
c)       a pénzügyi források indikatív megoszlása
a 8. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett szárazföldi és tengeri
határ menti programok, valamint a 8. cikk (1) bekezdésének c) pontjában
említett tengeri medence programok között;
d)       indikatív többéves allokációk minden
egyes közös operatív programhoz;
e)       az egyes közös operatív programok
keretében támogatható területi egységek, valamint a 8. cikk (2), (3) és (4)
bekezdésében említett régiók és központok;
f)        az adott esetben a horizontális
kapacitásépítési fellépések, kapcsolatépítés, és a programok közötti
tapasztalatcsere támogatására elkülönített indikatív összegek;
g)       a partnerországok és/vagy az Orosz
Föderáció részvételével zajló, az Európai Regionális Fejlesztési Alap által az
európai területi együttműködési célkitűzésnek nyújtott támogatásra vonatkozó
egyedi rendelkezésekről szóló, […]-i […/…]/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[17]
szerint létrehozott transznacionális programokhoz való hozzájárulás.
A programozási dokumentum hétéves időtartamra
szól; a dokumentumot a Bizottság a közös végrehajtási rendelet 15. cikkének (3)
bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárással összhangban fogadja el.
A dokumentumot félidőnél, illetve bármely szükséges esetben felülvizsgálhatják
az említett cikk szerinti azonos eljárás keretében.
(2)
A közös operatív programokat az Európai Regionális
Fejlesztési Alap társfinanszírozza. Az Európai Regionális Fejlesztési Alapból
származó hozzájárulások összegét az Európai Regionális Fejlesztési Alap által
az európai területi együttműködési célkitűzésnek nyújtott támogatásra vonatkozó
egyedi rendelkezésekről szóló, […]-i […/…]/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet[18] 4. cikkének (4)
bekezdése alapján határozzák meg. E hozzájárulás felhasználása során jelen
rendelet rendelkezéseit alkalmazzák.
(3)
Az előcsatlakozási támogatási eszköz
társfinanszírozhat olyan közös operatív programokat, amelyekben az eszköz által
támogatható országok is részt vesznek. Az ilyen társfinanszírozás felhasználása
során e rendelet rendelkezéseit alkalmazzák.
(4)
A közös operatív programokhoz allokált indikatív
összegeket elsősorban a támogatható területek népessége alapján határozzák meg.
Az indikatív allokációk meghatározásakor kiigazítások tehetők az Európai
Regionális Fejlesztési Alap hozzájárulásai és a jelen eszköz költségvetéséből
nyújtott hozzájárulások közötti szükséges egyensúly, valamint az együttműködés
intenzitását befolyásoló olyan más tényezők tükrözése céljából, mint például a
határ menti területek sajátos jellemzői és az uniós támogatások igazgatására és
abszorpciójára irányuló kapacitásaik.
10. cikk
Közös operatív programok
(1)
A határon átnyúló együttműködést többéves közös
operatív programok útján hajtják végre, amelyek egy határra vagy egy
határcsoportra terjednek ki és többéves intézkedéseket tartalmaznak,
konzisztens prioritáscsomagot követnek, és uniós támogatással hajthatók végre.
A közös operatív programok a 9. cikkben említett programozási dokumentumon
alapulnak. Összegző leírást tartalmaznak a 11. cikk (2) bekezdésében és a 12.
cikk (2) bekezdésében említett elemekre kiterjedő igazgatási és ellenőrzési
rendszerekről.
(2)
A szárazföldi és tengeri határokra vonatkozó közös
operatív programokat minden egyes határ vonatkozásában megfelelő területi
szinten alakítják ki, és egy vagy több tagállamhoz, és egy vagy több
partnerországhoz és/vagy az Orosz Föderációhoz tartozó, támogatható területi
egységekre vonatkoznak.
(3)
A tengeri medencékre vonatkozó közös operatív
programok multilaterálisak, azokat megfelelő területi szinten alakítják ki, és
olyan támogatható területi egységeket ölelnek fel, amelyek több résztvevő
országhoz tartozó közös tengeri medence körül helyezkednek el, és melyek közé
legalább egy tagállam, és legalább egy partnerország és/vagy az Orosz Föderáció
tartozik. Tartalmazhatnak olyan bilaterális tevékenységeket is, amelyek egy
tagállam és egy partnerország és/vagy az Orosz Föderáció közti együttműködést
támogatják.
(4)
A 9. cikkben hivatkozott programozási dokumentum
jóváhagyásától számított egy éven belül a részt vevő országok közösen
terjesztik be a Bizottsághoz a közös operatív programokra vonatkozó
javaslataikat. A Bizottság minden egyes közös operatív programot azt követően
hagy jóvá, hogy értékelte a program konzisztenciáját e rendelettel, a
programozási dokumentummal és a végrehajtási szabályokkal.
(5)
A partnerországoktól, az Orosz Föderációtól vagy a
tagállamoktól különböző országok régiói, amelyek a 8. cikk (1) bekezdésének a)
és b) pontja szerint a támogatható régiókkal szomszédos területek, vagy olyan
közös tengeri medence partján fekszenek, mellyel kapcsolatban közös operatív
programot hoztak létre, részét képezhetik a közös operatív programnak és
részesülhetnek uniós támogatásból a 9. cikkben említett programozási
dokumentumban megállapított feltételek szerint.
(6)
A Bizottság és a részt vevő országok megfelelő
intézkedéseket tesznek annak biztosítására, hogy a jelen rendelet alapján
létrehozott tengeri medence programokat és transznacionális együttműködési
programokat a .../…/EU rendelet szerint alakítják ki, és amennyiben ezek
földrajzi hatálya részben fedi egymást, akkor teljes mértékben kiegészítő
jellegűek lesznek és kölcsönösen erősítik egymást.
(7)
A közös operatív programok a részt vevő országok
vagy a Bizottság kezdeményezésére a következő okok miatt vizsgálhatók felül:
–       az együttműködési prioritások
megváltozása, társadalmi-gazdasági fejlemények,
–       az érintett intézkedések, valamint a
nyomon követési és értékelési folyamat eredményeként született intézkedések
végrehajtásának eredményei,
–       a rendelkezésre álló források
kiigazításának és a források átcsoportosításának szükségessége.
(8)
A közös operatív programok elfogadását követően a
Bizottság finanszírozási megállapodást köt a partnerországokkal és/vagy az
Orosz Föderációval. A finanszírozási megállapodás tartalmazza a közös operatív
program végrehajtásához szükséges jogi rendelkezéseket, és a 12. cikk (2)
bekezdésének c) pontjában említett más résztvevő országok és az irányító
hatóság is aláírhatják.
Szükség esetén egyetértési megállapodást kötnek a
részt vevő országok és az irányító hatóság között az országok konkrét pénzügyi
felelősségének rögzítése érdekében.
(9)
Egynél több partnerországra kiterjedő közös
operatív program jön létre, ha legalább egy partnerország aláírja a
finanszírozási megállapodást. A kialakult program által érintett többi
partnerország a finanszírozási megállapodás aláírásával bármikor csatlakozhat a
programhoz.
(10)
Ha egy részt vevő ország vállalja, hogy részt vesz
a program közös társfinanszírozásában, a közös operatív program tisztázza a
társfinanszírozás nyújtásának, felhasználásának és nyomon követésének
részleteit. A vonatkozó finanszírozási
megállapodást valamennyi részt vevő ország aláírja.
(11)
A közös operatív programok olyan eszközökből és
olyan eszközökbe való pénzügyi hozzájárulásokról is rendelkezhetnek, melyek
vissza nem fizetendő támogatásokkal kombinálhatók az érintett eszközök
szabályai szerint, feltéve, ha ez hozzájárul a program prioritásainak
megvalósításához.
(12)
A partnerség elve alapján a részt vevő országok
közösen választják ki az uniós támogatással megvalósítandó fellépéseket, melyek
megfelelnek a közös operatív program prioritásainak és intézkedéseinek.
(13)
Különleges és
megfelelően indokolt esetekben, ha
a) nem nyújtható be közös operatív program a részt
vevő országok közötti, vagy az Európai Unió és egy partnerország közötti
kapcsolatokból eredő problémák miatt,
vagy
b) legkésőbb 2017. június 30-ig még nem nyújtottak
be a részt vevő országok közös operatív programot a Bizottságnak,
vagy
c) a program által érintett egyik partnerország
sem írta alá a vonatkozó finanszírozási megállapodást a program elfogadását
követő év végéig,
a Bizottság az érintett tagállam(ok)kal folytatott
konzultációt követően megteszi a szükséges lépéseket ahhoz, hogy az érintett
tagállam(ok) felhasználhassá(k) az Európai Regionális Fejlesztési Alap
hozzájárulásait a közös operatív programhoz a …/…/EU rendelet 4. cikkének (7)
és (8) bekezdése alapján.
(14)
Az egy pénzügyi évnél hosszabb időre kiterjedő
határon átnyúló együttműködési fellépések vagy programok több évre vonatkozó
költségvetési kötelezettségvállalásai éves részletekre bonthatók.
11. cikk
A közös operatív programok igazgatása
(1)
A közös operatív programokat rendszerint a
tagállamokkal megosztott igazgatással hajtják végre. A részt vevő országok
javasolhatják a közvetett igazgatás általi végrehajtást a költségvetési
rendeletben hivatkozott entitás útján, a 12. cikk (2) bekezdésében említett
végrehajtási szabályokkal összhangban.
(2)
A Bizottságnak a rendelkezésre álló információk
alapján kell meggyőződnie arról, hogy megosztott igazgatás esetén a tagállam,
illetve közvetett igazgatás esetén a partnerország vagy a nemzetközi szervezet
olyan igazgatási és ellenőrzési rendszereket hozott létre és működtet, amelyek
megfelelnek a költségvetési rendeletnek, e rendeletnek, valamint a 12. cikk (2)
bekezdésében szereplő végrehajtási szabályoknak.
Az érintett tagállamok, partnerországok és
nemzetközi szervezetek biztosítják igazgatási és ellenőrzési rendszereik
hatékony működését, a tranzakciók jogszerűségét és szabályosságát, valamint a
hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének tiszteletben tartását. Ők
felelősek a programok irányításáért és ellenőrzéséért.
A Bizottság előírhatja az érintett tagállamnak
vagy partnerországnak vagy nemzetközi szervezetnek, hogy vizsgálják meg a Bizottsághoz
benyújtott panaszt az e cím szerint támogatott fellépések kiválasztását vagy
végrehajtását illetően, vagy az irányítási és kontrollrendszerek működését.
(3)
Annak lehetővé tétele érdekében, hogy a közös
operatív programok megfelelően felkészüljenek a végrehajtásra, a közös operatív
program Bizottsághoz való benyújtását követően felmerült költségek legkorábban
2014. január 1-jétől támogathatók.
(4)
Amennyiben a közös végrehajtási rendelet 8.
cikkének (7) bekezdése szerint korlátozott a támogathatóság, az (1) bekezdésben
említett entitás, amely ajánlattételi és ajánlati felhívásokat indíthat,
jogosult az ilyen esetekben nem támogatható országok ajánlattevőit, pályázóit
és részvételre jelentkezőit, valamint nem támogatható származású árukat
támogathatóként elfogadni a közös végrehajtási rendelet 9. cikkének (3)
bekezdésével összhangban.
12. cikk
A határon átnyúló együttműködésre vonatkozó végrehajtási szabályok
(1)
Az e cím végrehajtására vonatkozó konkrét
rendelkezéseket rögzítő végrehajtási szabályokat felhatalmazáson alapuló jogi
aktus útján fogadják el a 14. cikk szerint.
(2)
A végrehajtási szabályok által felölelt kérdések a
következőkre vonatkozó rendelkezéseket tartalmaznak:
a)      a társfinanszírozás aránya és módszerei;
b)      a közös operatív programok elkészítése,
módosítása és lezárása;
c)      a programstruktúrák szerepe és funkciója:
közös monitoring bizottság, irányító hatóság és annak közös technikai
titkársága, közös kiválasztási bizottságok és álláspont, hatékony azonosítás,
elszámoltathatóság és felelősség, az irányítási és kontrollrendszerek leírása,
valamint az uniós támogatás technikai és pénzügyi igazgatásának feltételei, ide
értve a kiadások támogathatóságát is;
d)      visszafizettetési eljárások; nyomon
követés és értékelés;
e)      láthatósági és tájékoztatási tevékenységek;
f)       a közös végrehajtási rendelet 6.
cikkének (2) bekezdése szerinti megosztott és közvetett igazgatás.

IV. cím: ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
13. cikk
A melléklet frissítése
Az e rendelet mellékletében szereplő
kedvezményezett országok listáját a Tanácsnak a szomszédságpolitika hatályára
vonatkozó politikai határozatait követően lehet frissíteni. A melléklet
módosítását felhatalmazáson alapuló jogi aktussal fogadják el a 14. cikkel
összhangban.
14. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1)
A 12. és 13. cikkben említett felhatalmazás e
rendelet érvényességi idejére szól.
(2)
Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja a felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti
az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetése utáni napon, vagy a határozatban rögzített későbbi
időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő,
felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(3)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai
Parlamentet és a Tanácsot.
(4)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép
hatályba, ha sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást
az Európai Parlament és a Tanács értesítését követő 2 hónapos időtartamon
belül, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét
megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást.
Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam 2 hónappal
meghosszabbodik.
15. cikk
A bizottság
A Bizottságot az Európai Szomszédsági
Támogatási Eszköz Bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet
szerinti bizottság.
16. cikk
A mellékletben nem szereplő harmadik országok részvétele
(1)
Megfelelően indokolt körülmények esetén és az uniós
finanszírozás koherenciájának és hatékonyságának biztosítása céljából, vagy a
regionális és transzregionális együttműködés ösztönzése céljából a Bizottság
határozhat úgy, hogy kiterjeszti a fellépések támogathatóságát olyan
országokra, területekre és régiókra, amelyek különben nem lennének
támogathatók. A közös végrehajtási rendelet 8. cikkének (1) bekezdésétől
eltérően az érintett országok, területek és régiók természetes és jogi
személyei részt vehetnek az ilyen fellépéseket végrehajtó eljárásokban.
(2)
Ennek lehetőségére vonatkozóan az 7. cikkben
említett programozási dokumentumok keretében lehet rendelkezéseket hozni.
17. cikk
Az
uniós támogatás felfüggesztése
A partnerországokkal és ‑régiókkal kötött
partnerségi és együttműködési megállapodások és társulási megállapodások
támogatás felfüggesztéséről szóló rendelkezéseinek sérelme nélkül ha egy
partnerország nem tartja tiszteletben a demokrácia, a jogállamiság, az emberi
jogok és szabadságjogok tiszteletben tartásának elveit, az Unió felkérheti az
érintett országot, hogy konzultációk keretében találjon mindkét fél számára
elfogadható megoldást, a különleges sürgősség eseteit kivéve. Ha az érintett
országgal folytatott konzultáció nem vezet mindkét fél számára elfogadható
megoldáshoz, vagy ha a konzultációt elutasítják, vagy különleges sürgősség
esete áll fenn, a Tanács megfelelő intézkedéseket tehet az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 215. cikkének (1) bekezdése szerint, melyek között
az uniós támogatás teljes vagy részleges felfüggesztése is szerepelhet.
18. cikk
Pénzügyi referenciaösszeg
(1)
A jelen rendelet végrehajtásához rendelkezésre álló
pénzügyi keretösszeg a 2014 és 2020 közötti időszakra
18 182 300 000 EUR (folyó árakon). A pénzügyi keretösszeg
legfeljebb 5 %-át fordítják a 6. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti
határon átnyúló együttműködési programokra.
(2)
Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóság
engedélyezi a pénzügyi keret határain belül.
(3)
Az „Erasmus mindenkinek” rendelet 13. cikkének (2)
bekezdése szerint a felsőoktatás nemzetközi dimenziójának ösztönzése érdekében
a különböző külső finanszírozási eszközökből (Fejlesztési Együttműködési
Eszköz, Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, Előcsatlakozási Támogatási
Eszköz, Partnerségi Eszköz és az Európai Fejlesztési Alap) együttesen
1 812 100 000 EUR indikatív összeget különítenek el az EU-n
kívüli országokba irányuló/ országokból érkező tanulási mobilitással kapcsolatos
fellépésekre, valamint ezen országok hivatalaival/intézményeivel/szervezeteivel
való együttműködésre és szakpolitikai párbeszédre. E források felhasználásakor
az „Erasmus mindenkinek” rendelet rendelkezései alkalmazandók.
A finanszírozás 2 többéves allokáción keresztül
lesz elérhető, melyek kizárólag az első 4, illetve a fennmaradó 3 évre
terjednek ki. Ez a finanszírozás ezen eszközök többéves indikatív
programozásában jelenik majd meg, az érintett országok megállapított igényeivel
és prioritásaival összhangban. Ezek az allokációk fontos előre nem látott
körülmények vagy fontos politikai változások esetén felülvizsgálhatók, az EU
külső prioritásaival összhangban.
19. cikk
Európai Külügyi Szolgálat
E rendeletet az Európai Külügyi Szolgálat
szervezetének és működésének a megállapításáról szóló 2010/427/EU tanácsi
határozattal összhangban alkalmazzák.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba. Ez a rendelet
2014. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
MELLÉKLET
Az 1. cikkben hivatkozott partnerországok
Algéria
Örményország
Azerbajdzsán
Belarusz
Egyiptom
Grúzia
Izrael
Jordánia
Libanon
Líbia
Moldovai Köztársaság
Marokkó
megszállt palesztin területek
Szíria
Tunézia
Ukrajna
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
AZ EURÓPAI SZOMSZÉDSÁGI TÁMOGATÁSI ESZKÖZ
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)
              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
igazgatási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
              2.4.    Az
ellenőrzések költség- és haszonbecslése
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
összegzése
              3.2.2. Az
operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az
igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A
jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
3.2.5. Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
              3.3.    A
bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1         A javaslat/kezdeményezés címe
 Javaslat: Az Európai Parlament és a Tanács XXX/EU rendelete az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz (ENI) létrehozásáról;
1.2.        A tevékenységalapú irányítás
/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai
terület(ek)[19]
19. cím:
Külkapcsolatok
19 08 alcím: Az
európai szomszédságpolitika és az Oroszországgal fenntartott kapcsolatok
A 19 08 költségvetési alcím megegyezik a
jelenlegi, 2007–2013. évi pénzügyi keret struktúrájával. A javaslat szerint a
2014–2020-as időszakra meg kell tartani ugyanezt a tevékenységet a 19 08
alcím alatt, de következőképpen kell módosítani az alcím megnevezését:
19 08 : Európai
Szomszédsági Támogatási Eszköz
1.3.        A javaslat/kezdeményezés
típusa
X A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre
irányul
¨ A
javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést követő új
intézkedésre irányul[20]
¨A javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására
irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés
új intézkedésnek megfelelően módosított intézkedésre irányul
1.4.        Célkitűzések
1.4.1.     A javaslat/kezdeményezés által
érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések
Európa a világban: súlyunknak megfelelő
szerepvállalás a globális színtéren
1.4.2.     Konkrét célkitűzés(ek) és a
tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
Az európai
szomszédságpolitika célja, hogy a jólét és a jó szomszédság térségét hozza
létre az EU határain megerősített politikai társulás, gazdasági integráció,
valamint számos ágazatban folytatott szoros együttműködés útján. A 2014–2020-as
időszakban ezeket a célkitűzéseket az EU továbbra is külön pénzügyi eszközön,
az Európai Szomszédsági Támogatási Eszközön (ENI) keresztül fogja támogatni. Az
ENI a 2006-ban létrehozott Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási
Eszköz helyébe lép.
A
finanszírozás nagy részét az ENI fogja nyújtani az EU költségvetéséből a
partnerek részére.
A jelen
rendelet szerinti közösségi támogatás a fokozott, erősebb politikai
együttműködést és a fokozatos gazdasági integrációt, valamint különösen a
partnerségi és együttműködési megállapodások, a társulási megállapodások, már
meglévő és jövőbeni megállapodások, továbbá a közös megállapodással létrejött
cselekvési tervek megvalósítását mozdítja elő az Európai Unió és a
partnerországok között.
Az uniós
támogatásnak különösen a következőket kell céloznia:
a) az emberi
jogok és alapvető szabadságok előmozdítása, a jogállamiság, az egyenlőség elve,
a mélyen gyökerező és fenntartható demokrácia megteremtése, a jó kormányzás
ösztönzése, valamint a szociális partnereket is felölelő erős civil társadalom
kialakítása;
b) az Unió
belső piacába való fokozatos integráció és megerősített ágazati és ágazatokat
átfogó együttműködés megvalósítása, többek között jogszabály-közelítés és az
uniós és más vonatkozó nemzetközi normákhoz közelítő szabályozási konvergencia,
kapcsolódó intézményfejlesztés és beruházások útján, főként a hálózati
összeköttetések területén;
c) a személyek
jól szervezett mobilitásához és az emberek közti többszintű kapcsolatokhoz
szükséges feltételek megteremtése;
d)
fenntartható és inkluzív fejlődés minden tekintetben, a szegénység csökkentése,
munkahelyteremtés, a magánszektor fejlesztése révén is; a belső gazdasági, társadalmi
és területi kohézió, a vidékfejlesztés, az éghajlatváltozással kapcsolatos
fellépések és a katasztrófákkal szembeni ellenálló-képesség előmozdítása;
e)
bizalomerősítés és a biztonsághoz hozzájáruló egyéb intézkedések, valamint a
konfliktusok megelőzése és rendezése;
f)
szubregionális, regionális és a szomszédságpolitika által érintett teljes
területre kiterjedő együttműködés, valamint határon átnyúló együttműködés.
Uniós
támogatás egyéb területeken is nyújtható, ha az összhangban áll az európai szomszédságpolitika
általános célkitűzéseivel.
A
tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett tevékenység(ek)
A
19 08 alcím új megnevezése a következő: Európai Szomszédsági Támogatási
Eszköz
1.4.3.     Várható eredmény(ek) és
hatás(ok)
Tüntesse
fel, milyen hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a
kedvezményezettekre/célcsoportokra.
Előzmények
Az Európai
Unióról szóló szerződés 8. cikke, valamint az európai szomszédságpolitika
szorosabb, demokratikus, virágzó és stabil szomszédságra vonatkozó új jövőképe,
mely minden egyes partnerország tekintetében előnyökkel járó, testreszabott és
differenciált megközelítést alkalmaz, szükségessé teszi a szomszédságpolitika
jövőbeni pénzügyi eszközének a megújított szomszédságpolitika magasabb szintű
ambícióihoz való igazítását. Annál is inkább, mivel e jövőkép végrehajtása
kihívásokat állít a partnerek elé, melyeknek nehéz és költséges reformokat kell
végrehajtaniuk még azelőtt, hogy azok haszna teljes mértékben láthatóvá válna.
A jövőbeli
ENI-nek az új ENP-jövőkép fő célkitűzéseinek megvalósítását kell céloznia,
valamint a múltban azonosított konkrét problémákat és kihívásokat kell
kezelnie.
Az átalakuló
szomszédság új megközelítéséről szóló közlemény bemutatja a Kelet-Európával és
a Dél-Kaukázussal kapcsolatos megközelítéseket, amelyek a keleti partnerség
folyamatos megvalósításán alapulnak, továbbá a dél-mediterrán térséghez való
viszonyulást az új, a demokráciáért és a közös jólétért létrehozott partnerség
keretén belül.
A partnerség a
demokráciáért és a közös jólétért felajánlásával az EU elsősorban az
Egyiptomban és Tunéziában beindult demokratikus átalakulást igyekszik
támogatni, ami majd a dél-mediterrán térség többi országára is kiterjedhet.
Az európai
szomszédságpolitika (ENP) tavalyi stratégiai felülvizsgálata során
meghatározásra kerültek azok a területek, ahol a szakpolitika még számottevően
erősíthető. A dél-mediterrán térségben zajló átmenet folyamatai, valamint az
itt található országok népeinek a politikai és gazdasági változásra való
erőteljes törekvése, a korábbiaknál még elengedhetetlenebbé teszik az EU
támogatását, és rámutatnak azokra a területekre, ahol az EU és a
partnerországok képesek és kötelesek is jobban teljesíteni. Az EU ezen kívül
továbbra is elkötelezett amellett, hogy tartósan támogassa a demokratizálódási
és reformfolyamatokat az egész szomszédságban, keleten és délen egyaránt.
1.4.4.   Eredmény-
és hatásmutatók
Tüntesse
fel a javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé tevő mutatókat.
E rendelet
létrehozza az uniós fellépés legfontosabb elemeit és alapját. A többéves
programozás és az éves cselekvési programok útján meghatározott konkrét
fellépések részletezik az EU által végrehajtandó fellépéseket, ide értve a
kérdéses fellépések várt eredményeit és hatását is. Ezek a dokumentumok
rögzítik majd a végrehajtás nyomon követését lehetővé tévő részletes mutatókat,
melyekkel a kérdéses fellépés sajátosságait szem előtt tartva jól mérhetővé
válik a szakpolitikai célkitűzések irányába tett haladás. A mutatókat az ENP
cselevési tervek végrehajtására vonatkozó, előrehaladásról szóló éves
jelentések, statisztikai adatok, és/vagy rendelkezésre állásuk esetén független
szervek értékelése alapján határozzák meg, a következők szerint:
a)         Az
emberi jogoknak és demokratikus normáknak való megfelelés növekedését nem
kormányzati szervezetek, az ENSZ és regionális szervek által a következő
kérdésekről szolgáltatott adatok és statisztikák alapján mérik majd: az
egyesülés, a véleménynyilvánítás és a gyülekezés szabadsága, valamint a sajtó
és a média szabadsága; megfelelően nyomon követett demokratikus és hiteles
választások; a korrupció szintje; függetlenebb és hatékonyabb
igazságszolgáltatás; a biztonsági ágazat megfelelőbb demokratikus felügyelete. Emlékeztetőül:
nem léteznek hivatalos mutatók az emberi jogi kérdésekkel kapcsolatban.
Ugyanakkor különböző szervezetek „besorolásai” segítenek használható értékelést
adni a helyzetről: az (évről évre) magasabb besorolások általában együtt járnak
az adott területen lett előrelépéssel;
b)         Az
EU belső piacába való integráció növekedését többek közt a kereskedelmi
forgalomnak a kiindulási év n=0 alapadataihoz képesti változásaival mérik majd
(az Eurostat adatai alapján); valamint a szabályozásnak az uniós normákhoz és
előírásokhoz való közelítésével (a kiindulási „n=0” év rendelkezésre álló
alapadataihoz képest), továbbá nagyon átfogó módon a mélyreható és átfogó
szabadkereskedelmi térséget alkotó országok számával;
c)         A
határok és a migráció jobb igazgatásához kapcsolódó jobb mobilitást, a
mobilitási partnerségek létrehozása felé tett előrelépést, a vízumkönnyítési és
vízumliberalizációs megállapodásokat a rendelkezésre álló statisztikák alapján
mérik majd (Eurostat és/vagy más megbízható intézmények) a turistaforgalom, a
migrációs áramlások, az egyetemi/diákmozgások mérésével adott „n” évben, ezeket
az adatokat az „n=0” év alapadataival összevetve;
d)         A
belső gazdasági egyenlőtlenségek csökkentése; A foglalkoztatottság növekedése;
A kkv-k fejlesztése: szakpolitikák, jogszabályok; Jobb szakoktatás és
szakképzés; A mezőgazdasággal foglalkozó közösségek megélhetési szintje,
valamint az élelmezésbiztonság javulása – mindezeket az Eurostat, az OECD, a
Világbank, a UNDP adatai és hivatalos statisztikák alapján mérik majd. A
mutatók közt szerepelnek majd rendszeresen frissített foglalkoztatási adatok is
(számok, ágazatok, kor, nem), kkv-adatok (létrehozott/bezárt kkv-k), oktatási
adatok, a vagyon megoszlása, és ezen adatoknak az „n=0” év alapadataival való
összevetése. Különös figyelmet kap majd ebben az összefüggésben a
GINI-együttható mérése is (a jövedelemkülönbségek csökkenésének vagy
növekedésének értékelésére);
e)         A
bizalomépítés javulása a konfliktusok által sújtott térségekben; a meglévő
konfliktusok megoldása során elért haladást az előrehaladásról készült
jelentésekben szereplő elemek alapján fogják értékelni;
f)          A
partnerországok közötti együttműködés fokozódása a határrégiókban, fokozott
regionális párbeszéd, a különböző területeken jelentkező regionális kihívásokra
együttműködve adott válaszok száma, a közös állásfoglalások és együttes
fellépések száma; a határtérségek társadalmi és gazdasági fejlődése.
1.5.        A javaslat/kezdeményezés
indoklása
1.5.1.     Rövid vagy hosszú távon
kielégítendő szükséglet(ek)
Szakpolitikai
jövőkép és középtávú célok
Az ENP
alapjául szolgáló hosszú távú jövőkép egy olyan szomszédsági viszony,
amelyben az egyes partnerországok a saját törekvéseik, szükségleteik és
kapacitásaik által megengedett mértékben építik ki kapcsolataikat az Európai
Unióval. Politikai szempontból ide tartozik az EU-val folytatott szorosabb
együttműködésre tett ajánlat, melynek keretében több közös kezdeményezés
születne nemzetközi fórumokon a közös érdekű globális kérdésekben. Gazdasági
szempontból az EU olyan szorosabb gazdasági integrációra is nyitott, amely az
EU belső piacába történő fokozatos gazdasági integrációhoz vezet. A jövőkép
támogatja szomszédaink inkluzív, fenntartható növekedésének felgyorsítását, ami
által versenyképesebbé és energiahatékonyabbá kell válniuk, tisztességes
munkahelyeket kell teremteniük, meg kell valósítaniuk a millenniumi fejlesztési
célkitűzéseket és alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó fejlesztési
stratégiát kell megvalósítaniuk az éghajlatváltozás elleni küzdelemben való
részvételük érdekében. Az Európai Uniónak az összes szakpolitikáját mozgásba
kell hoznia a kölcsönös igényeknek, érdekeknek, és az egyes országok reformok
és demokratizálódás melletti elkötelezettségének megfelelően.
A cél
az, hogy mind Európa, mind a szomszédos országok állampolgárainak
politikai-gazdasági jóléte iránt kölcsönösen fokozott elkötelezettséget
vállaljunk, hiszen ez közös stabilitásunk és jólétünk záloga. Ez az elképzelés
azonban nem mentes a kihívásoktól. A partnerországokban szükséges reformok tetemes
költségekkel járnak és erőfeszítéseket igényelnek, mielőtt még a gyümölcseiket
learathatnák. Az EU részéről fontos, hogy a belső piac zökkenőmentes működését
semmi ne fenyegesse, és gondoskodni kell róla, hogy a mobilitás biztonságos
körülmények között menjen végbe.
A következő
években a politikai-gazdasági reformok terén magukat döntő lépésekre elszánó
partnerországok számíthatnak a keleti partnerség keretében kötött társulási
megállapodás megkötésére (kelet) vagy a partnerség a demokráciáért és a
közös jólétért kapcsolat (dél) kialakítására. Ezzel megnövekszik majd a
mobilitás, több lesz az emberek közötti kapcsolat (pl. ide értve mobilitási
partnerségek létrehozásának lehetőségét is), az ipari együttműködéssel a
gazdasági integráció, a kkv-k fejlődése, a közvetlen külföldi befektetések;
megszaporodnak az EU-val folytatott kereskedelmi kapcsolatok (pl. a mélyreható
és átfogó szabadkereskedelmi térségek kialakítása és egyéb, pl. mezőgazdasági,
szolgáltatási és letelepedési megállapodások megkötéséről, vagy az elsőbbséget
élvező ágazatokban az ipari termékek megfelelőség-értékeléséről és
elfogadásáról szóló megállapodások megkötése folytán). Elmélyül továbbá az
ágazati integráció (pl. a páneurópai energiapiacba való integrációval, a
nemzetközi szén-dioxid-kereskedelmi piacokon való részvétellel, ide értve az EU
kibocsátási egységek kereskedelmi rendszerével kialakítandó kapcsolat
előkészítő lépéseit is, valamint az uniós programokban és ügynökségekben való
részvétel révén, az egyes programokhoz biztosított nyitási lehetőségekkel,
illetve az EU ügynökségeiben történő részvételre vonatkozó általános
iránymutatásokkal összhangban).
Az EU
különösen a partnerség a demokráciáért és a közös jólétért kezdeményezéssel[21]
kívánja támogatni az Egyiptomban és Tunéziában elindult demokratikus
átalakulást, amely más országokra is átterjedhet. Ezeknek az országoknak
támogatásra van szükségük a demokratikus átalakulás folyamatának elszánt
keresztülviteléhez, intézményeik reformjához és gazdasági növekedésük
újraindításához. Lakosaiknak látniuk kell, hogy az EU készen áll segítségükre
sietni az átalakulás e nagy erőpróbát jelentő, nehéz időszakában.
Az ENI-nek
nagyobb mértékben kell igazodnia a szakpolitikai célokhoz, ezen kívül
differenciáltabbnak, rugalmasabbnak, szigorúbb feltételekhez kötöttnek és a
legjobban teljesítők számára ösztönzőnek kell lennie, az egyes partnerségek
ambícióit tükrözve (pl. mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi
megállapodásokról szóló tárgyalások). Az uniós támogatás esetében is arra kell
törekedni, hogy annak végrehajtását a partnerországokra ruházzuk át az Unió
pénzügyi szabályainak betartása és az EU pénzügyi érdekeinek védelme mellett.
Finanszírozás
Az új ENI
eszköz pénzügyi erőforrásainak szintje tükrözi a felülvizsgált ENP ambícióit.
Ezért folyó áron 18 182 300 000 EUR allokálását javasoljuk az
ENI-hez a 2014‑2020-as időszakra.
Differenciálás
Az uniós
támogatás szintje a demokrácia és a jogállamiság tiszteletének kialakításában
és megszilárdításában elért előrelépéstől, valamint a reformok tempójától függ.
Minél gyorsabban, minél előrébb halad egy ország belső reformjaival, annál több
támogatást kap az EU-tól. Ez a fokozott támogatás különféle formákat ölt: a
társadalmi-gazdasági fejlődés magasabb összegű finanszírozását, nagyobb szabású
intézményfejlesztési programokat, nagyobb arányú piacra jutást, megnövelt
EBB-finanszírozást a befektetések támogatásában, illetve a mobilitás
fokozottabb megkönnyítését. Ezek az előnyös kötelezettségvállalások az egyes
országok igényeihez, illetve a regionális környezethez igazodnak majd.
Elismerik majd, hogy a jelentős reformok lényeges induló költséggel járnak.
Azokkal az országokkal kapcsolatban, amelyek nem visznek véghez reformokat, az
EU felülvizsgálja, sőt akár csökkenti is a finanszírozást.
1.5.2.     Az uniós részvételből adódó
többletérték
A javaslatot a
megújított európai szomszédságpolitika általános összefüggésében kell
tekinteni, amely a Lisszaboni Szerződés 8. cikkével összhangban a
partnerországoknak szorosabb politikai együttműködést és mélyebb gazdasági
integrációt kínál. Az európai integráció tapasztalatainak szomszédainkkal
történő megosztásán és az EU szakpolitikáiba történő fokozatos bevonásukon
alapul.
A
szomszédságpolitikában részt vevő országokban, ahol az uniós szabályokhoz és
normákhoz való közelítés az egyik legfontosabb szakpolitikai célkitűzés, az EU
van a legjobb helyzetben e támogatás nyújtásához. Bizonyos speciális
támogatásokat kizárólag uniós szinten lehet nyújtani. Ilyen például az EU belső
piacába való fokozatos gazdasági integráció előmozdítása, a schengeni térségbe
való bejutás, vagy az uniós programokban való részvétel. A
szomszédságpolitikában részt vevő legtöbb országban az EU a legfontosabb
együttműködési partner. Az EU-nak ezt a szerepét a tagállamok, a nemzetközi
pénzügyi szervezetek és a többi donor széles körben elismerik. A
szomszédságpolitikai partnerországok reformjait nagyban előre viszi, ha az EU
szomszédjai segítséget kapnak az uniós szakpolitikákhoz, szabályokhoz és
normákhoz való közeledéshez.
1.5.3.     Hasonló korábbi tapasztalatok
tanulsága
Az ENPI
működésének megkezdése óta számos kérdés merült fel, melyek közvetlenül vagy
közvetve kapcsolódnak az eszköz kialakításához. Gyakran merült fel a jövőben
megoldandó, komoly kihívásként a programozási folyamat hosszúsága és az, hogy a
pénzügyi támogatás nem igazodik megfelelően az ENP cselekvési tervekben és más
vonatkozó dokumentumban rögzített szakpolitikákhoz és prioritásokhoz. A többi
eszköz keretében végrehajtott fellépésekkel való koordináció és koherencia
fontos kérdésnek számít. Az ENPI földrajzi hatályán kívül eső
partnerekkel/régiókkal végrehajtandó közös fellépéseket lehetővé tevő
rendelkezések számos fellépés végrehajtásához elengedhetetlenek, és azokat fent
kell tartani.
Az
ENPI-támogatásokat arra is használták, hogy pénzügyi szervezetektől kölcsönöket
szerezzenek infrastrukturális beruházási projektek finanszírozásához, valamint
hogy kölcsönökkel és kockázati tőke műveletekkel támogassák a magánszektort. Ez
az Euromediterrán Beruházási és Partnerségi Pénzügyi Eszköz (FEMIP) keretében
az Európai Beruházási Bankkal, valamint a szomszédsági beruházási keret (NIF)
esetében az EBB-vel, az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankkal és az
európai pénzügyi szervezetekkel valósul meg. Tovább lehetne gazdagítani a
nemzetközi pénzügyi szervezetekkel való együttműködést innovatív eszközök
használata útján, nevezetesen a garanciák terén. A feltöltődő alapok használata
hozzájárulhat az együttműködés hatásának erősítéséhez.
Az ENPI
szempontjából fontos horizontális kérdések közt szerepel a rugalmasság,
valamint a válsághelyzetekre és az előre nem látott helyzetekre való reagálás
képessége. A szomszédságpolitikában részt vevő országokban az elhúzódó válságok
kezelése továbbra is az egyik legfontosabb kihívás. Az ENPI-n belüli bármilyen
megoldásnak koherensnek kell lennie a jövőbeli Stabilitási Eszköz szakpolitikai
választásaival (annak hatályával és méretével), valamint a földrajzi
eszközökhöz fűződő kapcsolatával. A válságok esetén szükséges gyors fellépések
jelenlegi mechanizmusai jól működtek, és tovább kell erősíteni azokat.
Át kell
gondolni azt is, hogyan lehetne javítani a nyomon követést, többek közt a
szakpolitikai párbeszédek és a támogatási programok közötti kapcsolat
erősítésére való tekintettel (ide értve a technikai segítségnyújtást is).
Fontos továbbá, hogy a szakpolitikai ambíció megfelelő végrehajtási eszközökkel
párosuljon. Át kell gondolni azt is, hogyan lehetne fejleszteni a technikai
segítségnyújtást/TAIEX-et, esetlegesen a mechanizmus hatályának
kiterjesztésével olyan elemek felvétele céljából, mint a képzések és az
esettanulmányok. Ezen kívül tovább kellene gazdagítani a statisztika területén
folytatott együttműködést.
Egyéb
szakpolitikai célkitűzésekkel együtt, mint a jól működő közigazgatás és a
független igazságszolgáltatás, a szerződések végrehajtásának biztosítása, a
hatékony versenypolitika olyan üzleti környezetet teremt, ami elősegíti a
gazdasági növekedést.
A regionális
együttműködés összességében bizonyította hozzáadott értékét, különösen a
regionális szinergiák és hálózatok előmozdításával az olyan közös érdekű fontos
területeken, mint a környezetvédelem, az éghajlatváltozás, az energiaügy, a
fenntartható fejlődés, a kis- és középvállalkozások fejlesztése, a média és a
véleménynyilvánítás szabadsága, a kutatás, az IKT és az ifjúság mobilitása. A
regionális együttműködés intraregionális szinten (dél és kelet) is nagyon
hatékonynak bizonyult: számos „iker” program született (pl. a polgári védelem,
a magánberuházások ösztönzése terén) déli és keleti fókusszal. A határon
átnyúló együttműködés is fontos szerepet játszott, és hasznosnak bizonyult a
megosztott kötelezettségvállalások mechanizmusának határon átnyúló
együttműködési programokra való alkalmazása is.
1.5.4.     Összhang és lehetséges
szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel
Külső
politikák/ eszközök
A Lisszaboni
Szerződés új intézményi keretet határoz meg az Unió külső tevékenységei
számára. Ennek célja az uniós álláspont koherenciájának előmozdítása, valamint
az EU pozíciójának nemzetközi színtéren történő megerősítése. Az EU-nak hosszú
távú politikai stratégiával kell felvérteznie magát a külső fellépések terén,
valamint olyan megfelelő eszközökkel, amelyek a következő stratégiai
célkitűzéseket mozdítják elő:
Az uniós
értékek előmozdítása és védelme az EU határain kívül.
Az Európai Szomszédsági Támogatási Eszközön keresztül az EU ösztönözni fogja az
átmenetet és a demokratikus folyamatokat, valamint a civil társadalom
megerősítését határai mentén;
Az EU
szakpolitikáinak projektálása az Európa 2020 stratégia támogatására az
intelligens, fenntartható és inkluzív, alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó
növekedés érdekében. Az ENI-vel az EU támogatni fogja
fontos globális kihívások kezelését és segíti az ezekkel kapcsolatos
reformokat, melyek az EU és a partnerországok javát egyaránt szolgálják;
Az uniós
fejlesztési együttműködés hatásának növelése, a
szegénység felszámolásának elsődleges céljával. Az ENI-n keresztül az EU segít
a partnerországoknak fejlesztési kihívásaik – pl. az éghajlatváltozás –
kezelésében, szükségleteiknek, kapacitásaiknak, érdekeiknek és
elkötelezettségüknek, valamint a potenciálisan kiváltható hatásnak megfelelően.
Az ENI hozzájárul az uniós koordináció és a szakpolitikák fejlesztési célú
koherenciájának javításához is;
A hosszú
távú jólétbe, stabilitásba és demokráciába való befektetés az EU
szomszédságában. Az ENI és a megújított
szomszédságpolitika elsődleges célkitűzése, hogy a stabilitás, a jólét és a
demokrácia térségét teremtse meg. Prioritást fog élvezni az EU regionális és
bilaterális szakpolitikáinak támogatása a szélesebb értelemben vett
szomszédságban, a tematikus szakpolitikákat is ide értve. A dél-mediterrán
térség demokratikus átalakulásai és ezeknek a szélesebb térségre gyakorolt
lehetséges hatásai szükségessé teszik, hogy jobban támogassuk e társadalmak
törekvéseit a demokratikus értékek és elvek, valamint a növekedés előnyeinek
méltányosabb elosztása iránt, miközben délen és keleten egyaránt követnünk kell
a szomszédainkkal való nagyobb fokú politikai együttműködés és integráció céljait
is. Ide tartozik, hogy nagyobb hangsúlyt kell helyezni a civil társadalom
szereplőivel és a szociális partnerekkel való elköteleződésre.
A
válságmegelőzés és -rendezés javítása. Az ENI-nek
lehetővé kell tennie a válságmegelőzés és -rendezés fokozottabb és rugalmasabb
támogatását az EU szomszédságában.
Egyértelműen
összhangban áll az EU külső fellépéseinek legfontosabb prioritásaival az EU
szomszédainak egy olyan külön célzott és szakpolitika-vezérelt eszközből való
támogatása, amely a megújított ENP ambícióinak megfelelő pénzügyi
erőforrásokkal rendelkezik.
Az
ENP-országok a jövőben is kedvezményezettjei lesznek olyan más pénzügyi
eszközöknek is, amelyek speciális szakpolitikai kérdések kezelését (globális
kihívások, emberi jogok, nukleáris biztonság) vagy válsághelyzetek (makroszintű
pénzügyi támogatás, Stabilitási Eszköz, humanitárius segítségnyújtási eszközök)
megoldását támogatják.
Belső
politikák
Mivel az ENP
célja az EU és a partnerországok közötti szorosabb integráció előmozdítása, meg
kell erősíteni az EU belső és külső politikáinak a szomszédságpolitikával való
jobb koordinációjára vonatkozó rendelkezéseket, többek közt az érintett
bizottsági szolgálatokkal való szorosabb együttműködés révén a programozási
szakaszban, és lehetőség szerint használni kell az EU költségvetésének belső és
külső költségvetési tételeiből való forráslehívást egyaránt lehetővé tevő
mechanizmusokat.
Ez konkrétan
olyan együttműködési területeken valósítható meg, mint például a határon
átnyúló dimenzióval rendelkező infrastruktúrák, különösen a közlekedési és
energiahálózatok, az IKT[22] ágazat és más hálózatos
iparágak, valamint a felsőoktatás és a környezetvédelem területe, mivel ezeknek
jelentős határon átnyúló vonatkozásai vannak. A kutatás és innováció területén
való kapacitásépítéshez nyújtott fokozott ENI-támogatás segíti majd valamennyi
fent említett együttműködési terület megerősítését, és segíteni fogja
valamennyi partnerországot az uniós szakpolitikákhoz és célkitűzésekhez való
közelítésben, a globális és regionális kihívások kezelése érdekében.
Fokozott
szinergiákat kell keresni az EU belső szakpolitikáival és az innovatív pénzügyi
eszközök kapcsolódó használatával, az uniós költségvetés ilyen eszközök
melletti elkötelezésére vonatkozó koordinált megközelítés alapján. Ez
hozzájárulhat ahhoz, hogy a többéves pénzügyi keret különböző tételeiből
lehessen erőforrásokat összegyűjteni.
1.6.        Az intézkedés és a pénzügyi
hatás időtartama
¨ A javaslat/kezdeményezés határozott
időtartamra vonatkozik
–
x           A javaslat/kezdeményezés időtartama:
ÉÉÉÉ [HH/NN]-tól/-től ÉÉÉÉ [HH/NN]-ig
–
x           Pénzügyi hatás: ÉÉÉÉ-tól/-től ÉÉÉÉ-ig.
–
X A
javaslat/kezdeményezés határozatlan időtartamra vonatkozik
–
Beindítási időszak: 2014-től 2020-ig
–
azt követően: rendes ütem.
1.7.        Tervezett igazgatási
módszer(ek)[23]
x Centralizált igazgatás közvetlenül a
Bizottság által
x Centralizált igazgatás közvetetten a
következőknek történő hatáskör-átruházással:
–
x           végrehajtó ügynökségek
–
¨ a Közösségek által létrehozott szervek[24]
–
x           tagállami közigazgatási /közfeladatot
ellátó szervek
–
¨         az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott személyek
X Megosztott igazgatás
a tagállamokkal
X Decentralizált igazgatás harmadik országokkal
X Nemzetközi
szervezetekkel közös igazgatás (nevezze meg)
A célkitűzéseket intézkedések kombinációjával
érjük majd el különféle igazgatási módszereken keresztül.
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
Ismertesse
a nyomon követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit.
A Bizottság
nyomon követési és értékelési rendszerei egyre inkább az eredményekre
koncentrálnak. A mechanizmusban belső alkalmazottak és külső szakértők is részt
vesznek.
Az uniós
küldöttségeken és a központban dolgozó projektfelelősök különböző módszerekkel
folyamatosan nyomon követik a projektek és programok végrehajtását, amikor csak
lehetséges helyszíni látogatások keretében is. A nyomon követés értékes
információt szolgáltat az előrehaladásról; segít a vezetőknek azonosítani a
meglévő és potenciális szűk keresztmetszeteket, és megtenni a korrekciós
intézkedéseket.
Külső,
független szakértőket alkalmaznak az EU külső fellépései teljesítményének három
különböző rendszeren keresztül történő értékelésére. Ezek az értékelések
segítik az elszámoltathatóságot, a folyamatban lévő fellépések javítását; a
múltbéli tapasztalatokból is következtetéseket vonnak le, melyeket figyelembe
vesznek a jövőbeli szakpolitikák és fellépések során. Az eszközök mind a
nemzetközileg elismert OECD-DAC értékelési kritériumokat alkalmazzák, melyek a
(potenciális) hatásokra is kiterjednek.
Először
projekt szinten a központ által irányított eredményorientált monitoring (EOM)
rendszer szolgáltat rövid, koncentrált képet a mintában szereplő fellépések
minőségéről. Nagyban strukturált, standardizált metodológiát alkalmazva a
független EOM-szakértők osztályzatokat adnak, melyek kiemelik a projektek
erősségeit és gyengeségeit, és ajánlásokat fogalmaznak meg a hatékonyság
javítására.
A projektért
felelős uniós küldöttségek által irányított projekt szintű értékelések
részletesebb, mélyrehatóbb elemzést adnak, és segítenek a projektek vezetőinek
javítani a folyamatban lévő fellépéseket és előkészíteni a jövőbelieket. A
tematikus és földrajzi szaktudással rendelkező külső, független szakértőket
azzal bízzák meg, hogy elemzéseket végezzenek, valamint visszajelzéseket és
bizonyítékokat gyűjtsenek be minden érdekelttől, nem utolsó sorban a végső
kedvezményezettektől.
A Bizottság stratégiai értékeléseket is végez szakpolitikáiról, a
programozástól és a stratégia megfogalmazásától kezdve egy adott ágazat (pl.
egészségügy, oktatás, stb.) fellépéseinek végrehajtásáig egy adott országban
vagy régióban, vagy egy adott eszköz vonatkozásában. Ezek az értékelések fontos
hozzájárulást jelentenek a szakpolitikák megfogalmazásához, valamint az
eszközök és projektek kialakításához. Az értékeléseket mind közzéteszik a
Bizottság honlapján, az értékelések eredményeinek összegzését pedig
belefoglalják a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek szóló éves jelentésbe.
2.2.        Irányítási és
kontrollrendszer
2.2.1.     Felismert kockázat(ok)
Kockázati
környezet
Az
ENI-segélyek működési környezetét a következő kockázatok jellemzik, melyek az
eszköz célkitűzéseinek el nem érését, az optimálistól elmaradó pénzügyi
igazgatást és/vagy az alkalmazandó szabályoknak való nem megfelelést
(jogszerűséget és a szabályszerűséget érintő hibák) eredményezhetnek:
– gazdasági/politikai
instabilitás és/ vagy természeti katasztrófák a partnerországokban nehézségeket
és késedelmet okozhatnak a fellépések kialakításában és végrehajtásában;
– a
partnerországok intézményi és igazgatási kapacitásainak hiánya nehézségeket és
késedelmet okozhat a fellépések kialakításában és végrehajtásában;
– a földrajzi
szempontból szétszórt projektek és programok (melyek több
országot/területet/régiót nagyjából lefednek) logisztikai/erőforrásokkal
kapcsolatos kihívásokat állíthatnak a nyomon követés elé, különösen a helyszíni
nyomonkövetési tevékenységek esetében;
– a különböző
belső ellenőrzési struktúrákkal és kapacitásokkal rendelkező potenciális
partnerek / kedvezményezettek különbözőségei szétforgácsolhatják a Bizottságnak
a végrehajtás támogatásához és nyomon követéséhez rendelkezésére álló
erőforrásokat, csökkentve ezek hatékonyságát és eredményességét;
– a
partnerországokban a külső segélyek / nemzeti fejlesztési tervek
végrehajtásának eredményeiről és hatásáról rossz minőségű és kevés adat áll rendelkezésre,
ami megakadályozhatja a Bizottságot abban, hogy jelentést tehessen és
elszámoltathatóvá válhasson az eredményekkel kapcsolatban.
Az
alkalmazandó szabályoknak való nem megfelelés becsült kockázati szintje
Az eszközre
vonatkozó megfelelési célkitűzés az, hogy fenntartsuk a EuropeAid portfólió nem
megfelelési kockázatának (hibaarányának) hagyományos szintjét, ami 2 %-nál
kevesebb reziduális „nettó” hibaszintet jelent (többéves alapon, valamennyi
tervezett ellenőrzés és kiigazítás végrehajtása után a lezárt szerződések
esetében). Ez hagyományosan 2–5 %-os becsült hibaarányt eredményezett az
Európai Számvevőszék által az éves megbízhatósági nyilatkozat (DAS) céljából
vizsgált, a tranzakciókból évente vett véletlen mintában. A magas kockázati
környezet fényében a EuropeAid ezt tartja a nem megfelelés elérhető
legalacsonyabb kockázatának, figyelembe véve a megfelelőségi ellenőrzések
adminisztratív terheit és szükséges költséghatékonyságát.
2.2.2.     Tervezett ellenőrzési mód(ok)
A EuropeAid
belső ellenőrzési architektúrája
A EuropeAid
belső ellenőrzési / irányítási folyamatait úgy alakították ki, hogy reálisan
biztosítsák a fellépések hatékonyságával és eredményességével szemben
támasztott célkitűzések megvalósítását, pénzügyi jelentéstételének megbízhatóságát,
valamint a vonatkozó jogszabályi és eljárási keretnek való megfelelést.
Hatékonyság
és eredményesség
A műveletek
hatékonyságának és eredményességének biztosítása (valamint a külső
segítségnyújtás magas kockázati környezetének enyhítése) érdekében a bizottsági
szintű stratégiai szakpolitikai és tervezési eljárás elemein, a belső
ellenőrzési környezeten és a Bizottság belső ellenőrzési standardjainak egyéb
követelményein túlmenően a EuropeAid továbbra is testreszabott segélyigazgatási
keretet alkalmaz az összes eszközének keretében végrehajtott valamennyi művelet
esetén, mely a következőket foglalja magában:
– A külső
segítségnyújtás legnagyobb részének igazgatását a helyszínen jelen lévő uniós
küldöttségekre ruházták át;
– Egyértelmű
és formalizált struktúra a pénzügyi elszámoltathatóság tekintetében (a
felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőtől (főigazgató)) a
küldöttség vezetőjére történő, a központ átruházott felhatalmazás által
engedélyezésre jogosult tisztviselője (igazgató) általi továbbruházással;
– Az uniós
küldöttségek rendszeres jelentéstétele a központnak (külső támogatások
kezeléséről szóló jelentések), ide értve a küldöttségvezető éves megbízhatósági
nyilatkozatát is;
– jelentős
képzési program biztosítása a munkatársaknak a központban és a küldöttségeken
egyaránt,
– jelentős
támogatás és iránymutatás a központtól/küldöttségtől (az interneten keresztül
is);
– rendszeres
„ellenőrző” látogatások az „átruházott hatáskörökkel rendelkező” küldöttségeken
3–6 évente;
– A projekt-
és programciklus menedzsment módszertana, amely a következőkre terjed ki:
–
Minőségtámogató eszközök a fellépés kialakítására, annak végrehajtási
módszereihez, finanszírozási mechanizmusához, irányítási rendszeréhez, a
végrehajtásban részt vevő partnerek értékeléséhez és kiválasztásához, stb.
– program- és
projektigazgatási, nyomonkövetési és jelentési eszközök a hatékony végrehajtás
érdekében, köztük a projektek rendszeres helyszíni külső nyomon követése.
– Jelentős
értékelési és ellenőrzési komponensek.
Pénzügyi
jelentés és ellenőrzés
A EuropeAid
továbbra is a legmagasabb szintű ellenőrzési és pénzügyi jelentési standardokat
fogja követni a Bizottság eredményszemléletű számviteli rendszerét (ABAC),
valamint a külső támogatások olyan speciális eszközeit használva, mint például
a Közös Relex Információs Rendszer (CRIS).
A vonatkozó
jogszabályi és eljárási keretnek való megfelelés tekintetében a 2.3 szakasz (A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések)
tartalmazza a megfelelésellenőrzési módszereket.
A
bizottságok és albizottságok szerepe.
Várható, hogy
az albizottságok egyre aktívabb szerepet fognak játszani a programok
végrehajtásában.
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
Tüntesse
fel a meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket.
Tekintetbe
véve, hogy a EuropeAid magas kockázatú környezetben működik, rendszereinek meg
kell előznie a potenciális megfelelési hibák (szabálytalanságok) jelentős
előfordulását a tranzakciók tekintetében, és a kifizetési folyamat lehető
legkorábbi szakaszaiba magas szintű megelőzést, felderítést és
megfelelésellenőrzést kell beépíteni. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy a
EuropeAid megfelelésellenőrzésének a legtöbb erőfeszítést jelentős előzetes
ellenőrzésekre kell fordítania mind külső ellenőrök, mind a Bizottság
helyszínen tartózkodó alkalmazottai útján, mielőtt sor kerülne a projektek
végleges kifizetésére (de emellett továbbra is végezni kell utólagos
vizsgálatokat és ellenőrzéseket is). Ezeknek az előzetes ellenőrzéseknek jóval
túl kell mutatniuk a költségvetési rendelet által előírt pénzügyi
biztosítékokon. A EuropeAid megfelelési kerete többek közt a következő jelentős
elemekből áll:
Megelőző
intézkedések
A csalással
kapcsolatos kérdésekre kiterjedő kötelező alapképzés a segélyek igazgatásában
részt vevő alkalmazottak és ellenőrök részére;
Iránymutatás
biztosítása (az interneten keresztül is), ide értve a szerződésekhez készült
gyakorlati útmutatót, a EuropeAid kézikönyvet (Companion) és a pénzgazdálkodási
eszköztárat (a végrehajtó partnerek részére);
Előzetes
értékelés annak biztosítása érdekében, hogy megfelelő csalás elleni
intézkedésekkel gondoskodjanak a csalás megelőzéséről és felderítéséről az
uniós források igazgatása során a vonatkozó alapokat közös, decentralizált és
megosztott igazgatás útján kezelő hatóságoknál.
A
partnerországokban rendelkezésre álló csalás elleni mechanizmusok előzetes
áttekintése költségvetés-támogatás esetén az államháztartás irányítására
vonatkozó támogathatósági kritérium értékelésének részeként (pl. aktív
elkötelezettség a csalás és a korrupció elleni küzdelem mellett, megfelelő
felügyeleti hatóságok, elegendő igazságszolgáltatási kapacitás, valamint
hatékony reagálási és szankcionálási mechanizmusok);
A Bizottság
2008-ban Accrában aláírta a nemzetközi segélyátláthatósági kezdeményezést
(IATI), mellyel a segélyek átláthatóságának olyan szintjét vállalta, amely
időben történő részletesebb és rendszeresebb adatszolgáltatást biztosít a
segélyek folyósításáról és a kapcsolódó dokumentumokról;
Bizottság
2011. október 11. óta hajtja végre az IATI-szabványok első szakaszát, amely a
segélyekre vonatkozó átlátható információknak a támogatások hatékonyságáról
szóló következő – 2011 novemberében Busanban megrendezendő – magas szintű fórum
előtti közzétételére irányul. Ezen kívül a Bizottság az EU tagállamaival
együttműködésben fog dolgozni a TR-AID nevű közös web-alapú IT-alkalmazáson,
amely az IATI-n keresztül szolgáltatott, és más forrásokból származó uniós
segélyekre vonatkozó adatokat alakít át felhasználóbarát segélyezési
információkká.
Feltáró és
korrekciós intézkedések
Külső
ellenőrzések és vizsgálatok (kötelező és kockázatalapú egyaránt), ide értve az
Európai Számvevőszéket is;
(Kockázat
alapú) visszamenőleges vizsgálatok és visszafizettetések
Az uniós
finanszírozás felfüggesztése a csalás súlyos eseteiben, ide értve a nagymértékű
korrupciót, amíg a hatóságok nem tették meg a megfelelő intézkedéseket az ilyen
csalás kiigazítására és jövőbeli megelőzésére.
A EuropeAid
tovább fogja finomítani csalás elleni stratégiáját a Bizottság 2011. június
24-én elfogadott, új csalás elleni stratégiájával (CAFS) összhangban, többek
közt a következők biztosítására:
a EuropeAid
csalásellenes belső ellenőrzései teljes mértékben igazodnak a CAFS-hoz;
A EuropeAid
csaláskockázat-kezelési megközelítése a csalás kockázatának felismerését és a
megfelelő válaszadást célozza;
Az uniós
alapok harmadik országokban való elköltéséhez használt rendszerek lehetővé
teszik a vonatkozó adatok lehívását azzal a céllal, hogy ezek az adatok
felhasználhatók legyenek a csalással kapcsolatos kockázatok kezelésére (pl.
kettős finanszírozás);
Szükség esetén
hálózati csoportokat és olyan megfelelő IT-eszközöket hoznak majd létre,
amelyek a külső segítségnyújtási ágazathoz kapcsolódó csalás eseteit elemzik.
2.4         A kontroll becsült költségei
és előnyei
A EuropeAid
portfólió egésze tekintetében a belső ellenőrzési / igazgatási költségek
előreláthatólag évente összesen átlagosan mintegy 658 millió EUR-nyi
kötelezettségvállalást tesznek majd ki a 2014–2020-as költségvetési
tervezetben. Ebbe az összegbe beletartozik az EFA igazgatása is, amely a
EuropeAid igazgatási struktúráján belül, integrált módon működik. Ezek a nem
működési költségek a EuropeAidnek az EU általános költségvetéséből és az
Európai Fejlesztési Alapból finanszírozott 2012. évi kiadási portfóliója teljes
(működési+igazgatási) kötelezettségvállalásainak – melyek előre láthatólag
évente átlagosan 10,2 milliárd EUR körül alakulnak – kb. 6,4 %-át
teszik ki.
Ezek az
igazgatási költségek tartalmazzák a EuropeAid központban és a küldöttségeken
dolgozó valamennyi munkatársával, az infrastruktúrával, utazással, képzéssel,
nyomon követéssel, értékeléssel és audit szerződésekkel (köztük a
kedvezményezettek által indított ellenőrzésekkel) kapcsolatos költségeket.
A EuropeAid
azt tervezi, hogy idővel csökkenti az igazgatási/ működési tevékenységeinek
arányát az új eszközök javított és egyszerűsített rendelkezéseinek
köszönhetően, azokra a változásokra építve, amelyekre valószínűsíthetően sor
kerül a felülvizsgált költségvetési rendelet keretében. Ezen igazgatási
költségek legfontosabb eredménye a szakpolitikai célkitűzések megvalósításában,
az erőforrások hatékony és eredményes felhasználásában, valamint erőteljes,
költséghatékony megelőző intézkedések és más olyan ellenőrzések végrehajtásában
realizálódik, melyek a források jogszerű és szabályos felhasználását
biztosítják.
Tovább
folytatódik majd az igazgatási tevékenységek jellegének és hatályának, valamint
a szabályszerűségi ellenőrzésének javítása. Ugyanakkor ezek a tevékenységek
továbbra is olyan szükséges költségekkel járnak majd, melyek fel fognak merülni
az eszköz célkitűzéseinek minimális nem megfelelési kockázat (2% alatti
reziduális hiba) melletti hatékony és eredményes végrehajtása érdekében. Ezeket
a költségeket jelentősen kisebbnek értékelik, mint a belső ellenőrzések
megszűntetésével vagy csökkentésével járó potenciális veszteségeket ezen a
magas kockázatú területen.
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A kiadások a többéves
pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási
tételét/tételeit érintik?
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa   || Hozzájárulás
 19 08 [Megnevezés: ENI–Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz] || diff./nem diff. ([25])   || EFTA-országoktól[26]   || tagjelölt országoktól[27]   || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
 4 || ENI Eszköz || nem diff. || NEM || NEM || NEM || NP
 5 ||   ENI – Igazgatási kiadások   || diff. || NEM || NEM || IGEN || NP
·
Létrehozandó új költségvetési tételek – NEM
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám [Megnevezés………………………………..] || diff./nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM
3.2         A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1      A kiadásokra gyakorolt becsült
hatás összegzése
millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 4 || Külkapcsolatok
 Főigazgatóság: <…….> ||   ||   || N. év[28] 2014.   || N+1. év 2015. || N+2. év 2016. || N+3. év 2017. || N+4. év 2018. || N+5. év 2019. || N+6. év 2020. || ÖSSZESEN
  Operatív előirányzatok ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ENI – Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz (19 08) || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Kifizetési előirányzatok || (2) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok[29]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Költségvetési tétel száma: 19 01 04 02 ||   || (3) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 A[z] <...> Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =1+1a +3 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a +3 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (4) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Kifizetési előirányzatok || (5) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 A többéves pénzügyi keret <4> FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =4+ 6 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év 2014. || N+1. év 2015. || N+2. év 2016. || N+3. év 2017. || N+4. év 2018. || N+5. év 2019. || N+6. év 2020. || ÖSSZESEN
 Főigazgatóság: <…….> ||
  Humánerőforrás || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
  Egyéb igazgatási kiadások || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 <...> Főigazgatóság ÖSSZESEN ||   || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat) || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
millió EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || N. év 2014. || N+1. év 2015. || N+2. év 2016. || N+3. év 2017. || N+4. év 2018. || N+5. év 2019. || N+6. év 2020. || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 2 267,779 || 2 434,254 || 2 496,162 || 2 588,873 || 2 725,973 || 2 895,773 || 3 042,373 || 18 451,189
 Kifizetési előirányzatok || 1 939,279 || 2 088,854 || 2 138,462 || 2 258,073 || 2 338,073 || 2 438,073 || 2 588,073 || 15 788,889
3.2.2      Az operatív előirányzatokra
gyakorolt becsült hatás
–
¨         A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását.
–
ý         A javaslat/kezdeményezés az alábbi operatív előirányzatok
felhasználását vonja maga után:
Kötelezettségvállalási előirányzatok, millió EUR
(három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és a teljesítéseket   ò ||   ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 OUTPUTS
 Teljesítések típusa[30]   || Teljesítés átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség   || Költség   || Költség   || Költség   || Költség   || Költség   || Költség
 Földrajzi programok[31]   || 2072,023 || 2229,937 || 2288,504 || 2376,325 || 2505,849 || 2666,605 || 2805,238 || 16944,481
 Határon átnyúló együttműködési programok[32]…   || 109,054 || 117,365 || 120,448 || 125,070 || 131,887 || 140,348 || 147,644 || 891,815
 ÖSSZKÖLTSÉG || 2181,076 || 2347,302 || 2408,952 || 2501,395 || 2637,736 || 2806,952 || 2952,883 || 17836,296
3.2.3      Az igazgatási előirányzatokra
gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összegzés
–
¨         A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását.
–
X          A javaslat/kezdeményezés az alábbi
igazgatási előirányzatok felhasználását vonja maga után:
millió EUR (három
tizedesjegyig)
   || N. év[33] 2014.   || N+1. év 2015. || N+2. év 2016. || N+3. év 2107. || N+4. év 2018. || N+5. év 2019. || N+6. év 2020. || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
 Egyéb igazgatási kiadások || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[34] bele nem tartozó előirányzatok   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Humánerőforrás || 46,898 || 47,534 || 48,170 || 48,806 || 49,441 || 50,077 || 50,713 || 341,639
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,525 || 0,564 || 0,578 || 0,600 || 0,723 || 0,671 || 0,705 || 4,366
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 ÖSSZESEN || 86,703 || 86,952 || 87,211 || 87,479 || 88,238 || 88,821 || 89,491 || 614,894
3.2.3.2   Becsült
humánerőforrás-szükségletek
–
¨         A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást.
–
X          A javaslat/kezdeményezés az alábbi
humánerőforrás-igénnyel jár:
A becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb egy
tizedesjeggyel) kell kifejezni
 ||   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || N+4. év 2018 || N+5. év 2019 || N+6. év 2020
  A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek) ||
 || XX 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 137,8 || 136,4 || 135,1 || 133,7 || 133,7 || 133,7 || 133,7
 || XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) || 78,4 || 77,6 || 76,8 || 76,0 || 76,0 || 76,0 || 76,0
 || XX 01 05 01 (közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve)[35] ||
 || XX 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) || 9,3 || 9,2 || 9,1 || 9,0 || 9,0 || 9,0 || 9,0
 || XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT és JED a küldöttségeknél) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [36] || - a központban[37] || 93,3 || 91,4 || 89,6 || 87,9 || 86,2 || 84,5 || 82,8
 || - a küldöttségeknél || 468,1 || 475,3 || 482,4 || 489,6 || 496,7 || 503,9 || 511,0
 || XX 01 05 02 (AC, END, INT közvetett kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, END, INT közvetlen kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Egyéb költségvetési tétel (kérjük megnevezni) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || ÖSSZESEN || 786,9 || 790,0 || 793,1 || 796,2 || 801,6 || 807,1 || 812,6
XX az érintett
szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.
A humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság
rendelkezésére álló, az intézkedés irányításához rendelt személyzettel és/vagy
az adott főigazgatóságon belüli személyzet átcsoportosításával kell eleget
tenni. A források adott esetben a költségvetési korlátok betartása mellett
kiegészíthetők az éves elosztási eljárás keretében az irányító főigazgatósághoz
rendelt további juttatásokkal.
3.2.4      A 2014–2020-as többéves
pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
–
X          A
javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel.
–
¨         A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi
keret vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Fejtse ki, miként kell átprogramozni a pénzügyi
keretet: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő
összegeket.
–
¨         A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági
eszköz alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[38].
Fejtse ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett
költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.
3.2.5      Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
–
A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő harmadik
felek általi társfinanszírozást.
–
X A
javaslat/kezdeményezés az alábbi becsült társfinanszírozást irányozza elő:
 A kezdeményezés keretében lehetőség van társfinanszírozásra, de nem határoztak meg konkrét összegeket.
előirányzatok millió EUR (három tizedesjegyig)
   || N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető. || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet || N/A ||   ||   ||   ||   ||   ||   || N/A
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN || N/A ||   ||   ||   ||   ||   ||   || N/A
3.3         A bevételre gyakorolt becsült
pénzügyi hatás
 –                        ý      A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre. –                        Megjegyzés: (Az eszköz teljes méretéhez képest) marginális összegű költségvetési bevételek képződhetnek a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel együttműködésben végrehajtott kockázati tőke műveletek korábbi kihelyezéseiből befolyó bevételek eredményeként.
–        ¨         A
javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre gyakorolt hatása
a következő:
–           ¨         a javaslat a saját forrásokra
gyakorol hatást
–           ¨         a javaslat az egyéb bevételekre
gyakorol hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[39]
 N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető.
 ..... jogcímcsoport ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Az egyéb címzett
bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési
tétel(eke)t.
Ismertesse a bevételre
gyakorolt hatás kiszámításának módszerét.
[1]               A Bizottság közleményt adott ki az
energiaellátás-biztonságról és a nemzetközi együttműködésről: „Uniós
energiapolitika: partnerkapcsolatok fenntartása határainkon túl”, COM(2011)
539., 2011. szeptember 7.
[2]               A Bizottság közleményt adott ki a közlekedési
együttműködésről: „Az EU és a szomszédos régiók között a közlekedés terén zajló
együttműködés új megközelítése”, COM (2011) 415., 2011. július 7.
[3]               Kis- és középvállalkozások.
[4]               Információs és kommunikációs technológiák.
[5]               Ide értve a méltányos munka program előmozdítását is.
[6]               Ide értve a közös tudásbázis és innovációs térség
fejlesztését is.
[7]               Az EU-nak elő kell mozdítania és hatékonyan támogatnia
kell az éghajlatváltozással kapcsolatos fellépéseket szomszédságában, hogy az
éghajlatváltozásnak jobban ellenálló és hatékonyabb szén-dioxid-kibocsátással
járó fejlődés menjen végbe.
[8]               Pl. a béke és biztonság, a szegénység csökkentése,
humanitárius segítségnyújtás, a stabilitásba és növekedésbe történő beruházás a
bővítési és a szomszédságpolitikában részt vevő országokban, a globális kihívások
kezelése, az uniós és nemzetközi normák és értékek előmozdítása, valamint a
növekedés és a versenyképesség támogatása az EU határain kívül.
[9]               Hivatalos fejlesztési segély.
[10]             Az Európai Unió működéséről szóló szerződés.
[11]             HL L …
[12]             HL C […]., […], […]. o.
[13]             HL C […]., […], […]. o.
[14]             HL L 310., 2006.11.9., 1. o.
[15]             HL L
[16]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[17]             HL L …
[18]             HL L …
[19]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[20]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[21]             COM(2011) 200, 2011.3.8.
[22]             IKT szolgáltatások és infrastruktúrák telepítése, az
internet növekedésre, a demokratikus értékek kifejezésének szabadságára
gyakorolt hatását nem szabad alábecsülni.
[23]             Az egyes irányítási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások megtalálhatók a
Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[24]             A költségvetési rendelet 185. cikkében említett szervek.
[25]             Differenciált/nem differenciált előirányzat.
[26]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[27]             Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[28]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első
éve.
[29]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[30]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza
kilométerben stb.).
[31]             Ez a felosztás indikatív jellegű. E rendelet keretében a
források programozása és felosztása a „többért többet” elv alapján fog
történni.
[32]             Az ERFA-rendelet alapján is hasonló összegek lesznek
elérhetők a határon átnyúló együttműködési programok támogatására.
[33]             Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első
éve.
[34]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[35]             AC= szerződéses alkalmazott; AL=
helyi alkalmazott; END= kirendelt nemzeti szakértő; INT=átmeneti alkalmazott;
JED=küldöttségi pályakezdő szakértő.
[36]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[37]             Elsősorban a strukturális alapok, az
Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében.
[38]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[39]             A tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek)
tekintetében nettó összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek)
csökkentett bruttó összegeket kell megadni.