Fontos jogi nyilatkozat

|

52006PC0100

Javaslat a Tanács rendelete a nagy távolságra vándorló fajok egyes állományainak védelmét célzó technikai intézkedések megállapításáról  /* COM/2006/0100 végleges - CNS 2006/0030 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 8.3.2006COM(2006) 100 végleges2006/0030 (CNS)JavaslatA TANÁCS RENDELETEa nagy távolságra vándorló fajok egyes állományainak védelmét célzó technikai intézkedések megállapításáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat indokolása és céljai E javaslat célja, hogy naprakésszé tegye azokat a közösségi jogszabályokat, amelyek átültetik a közösségi jogba a tonhalfélék és rokon fajok kezeléséért és védelméért felelős regionális halászati szervezetek keretében elfogadott, a nagy távolságra vándorló halak állományának védelmét célzó technikai intézkedéseket. A szóban forgó a regionális szervezetek a következők: - az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT), amelynek a Közösség 1997. november 14-e óta tagja; - az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC), amelynek a Közösség 1995. szeptember 18-a óta tagja; - az Amerika-közi Trópusitonhal-bizottság (IATTC), amelybe a Közösség már kérte felvételét, és amelynek a megerősítésére vonatkozó, még nem hatályos egyezmény elfogadását célzó eljárásában részt vett; - a Nyugat- és Közép-Csendes-óceáni Halászati Bizottság (IOTC), amelynek a Közösség 2005. január 25-e óta tagja; |120 | Általános összefüggések Az Európai Közösség részt vesz több olyan regionális halászati szervezet munkájában, amely regionális együttműködési keretet biztosít a nagy távolságra vándorló halfajok védelméhez és kezeléséhez. Ezek a regionális halászati szervezetek ajánlásokat fogadnak el, többek között olyan technikai intézkedéseket, amelyek megállapítják a halak legkisebb fogható méretét, a tilalmi övezeteket és időszakokat, valamint a halászati erőkifejtés korlátozásait. Ezek az ajánlások kötelezővé válnak azon szerződő felek számára, akik nem emeltek ellenük kifogást. Ezért a Közösségnek – e regionális halászati szervezetek szerződő feleként – alkalmaznia kell azokat az elfogadott ajánlásokat, amelyek ellen nem emelt kifogást. A regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlások közül néhány már átültetésre került a közösségi jogba. A regionális halászati szervezetek által elfogadott technikai intézkedéseknek a közösségi jogba való átültetését jelenleg a legutóbb a 2004/831/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29.) módosított, az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 137., 2001.5.19.) biztosítja. A szervezetek által újonnan elfogadott technikai intézkedések miatt és a fenti rendelet elfogadása óta hatályos intézkedések naprakésszé tétele végett az említett rendeletet indokolt hatályon kívül helyezni és helyébe e javaslatot léptetni. A javaslat a rendelet rendelkezéseinek végrehájtása és mellékleteinek módosítása végett az 1999/468/EK határozatban foglalt komitológiai eljárásokra támaszkodik. |130 | Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen A regionális halászati szervezetek által elfogadott technikai intézkedéseknek a közösségi jogba való átültetését jelenleg a legutóbb a 2004/831/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29.) módosított, az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 137., 2001.5.19.) biztosítja. A regionális halászati szervezetek éves ülésein módosították a halak legkisebb fogható méretére, az egyes halászeszközök használatának tilalmára, valamint az egyes halászati tilalmi övezetekre és időszakokra vonatkozó, a halászati kapacitást korlátozó technikai intézkedéseket, ezért helyénvaló a hatályos szabályozást ezekhez hozzáigazítani és naprakésszé tenni. |141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel A közös halászati politika célkitűzéseivel összhangban e javaslat illeszkedik a tonhal-erőforrások fenntartható kiaknázásának keretébe, és hozzájárul a fenntartható fejlődéshez. |AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK |Konzultáció az érdekelt felekkel |211 | A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása A regionális halászati szervezetek éves ülésein tartandó tárgyalások keretében, a közösségi álláspont kialakítása végett a Bizottság konzultációt folytat a tagállamokkal, a szakértőkkel és a nem kormányzati szervezetekkel (NGO). |212 | A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja A főbb érintett ágazatok jóváhagyták a tonhalállományok fenntartható kiaknázására irányuló technikai intézkedések elfogadására vonatkozó közösségi álláspontot. |A szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |221 | Érintett tudomány- és szakterületek A regionális halászati szervezetek tudományos bizottságai. |222 | Alkalmazott módszer A tudományos bizottságok értékelik az állományok állapotát, és a tonhalállományok – különösen technikai intézkedések elfogadása révén megvalósuló – fenntartható kiaknázása érdekében kezelési és védelmi intézkedések elfogadását ajánlják. |223 | A megkérdezett legfontosabb szervezetek/szakértők A regionális tonhalhalászati szervezetek tudományos bizottságai. |2244 | A beérkezett és felhasznált vélemények összefoglalása Említésre került a potenciálisan súlyos és visszafordíthatatlan következményekkel járó kockázatok fennállása. Egységes volt a vélekedés, hogy léteznek ilyen kockázatok. |225 | A regionális halászati szervezetek tudományos bizottságai technikai intézkedések elfogadását ajánlották a tonhalfajok fenntartható kiaknázása végett, amely elsősorban a legkisebb fogható méret, a halászati tilalmi övezetek és időszakok, valamint a halászati erőkifejtés korlátozásának megállapításával valósulhat meg. |226 | A szakértői vélemények nyilvános hozzáférhetőségének biztosítása A tudományos bizottságok véleményét közzéteszik a különféle regionális halászati szervezetek internetes honlapján. |230 | Hatásvizsgálat A technikai intézkedések célja a tonhalfélék fenntartható kiaknázásának biztosítása és különösen a növendékegyedek fogásának csökkentése. A technikai intézkedések az Atlanti-óceánon, a Földközi-tengeren, az Indiai-óceánon és a Csendes-óceánon tonhalfélékre halászó közösségi halászokra vonatkoznak. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javasolt intézkedések összefoglalása A közösségi jogba át kell ültetni a tonhalfajok kezelésében illetékes azon regionális halászati szervezetek által elfogadott technikai intézkedéseket, amelyeknek a Közösség szerződő fele. |310 | Jogalap A Szerződés 37. cikke. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat olyan területet érint, amely a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazandó. |Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő okokból: |331 | A regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlások közvetlenül érvényesíthetők a Közösséggel és a tagállamokkal szemben, azonban az egyértelműség és az átláthatóság érdekében, illetve pontosításuk végett azokat bele kell foglalni egy tanácsi rendeletbe, ami által a tagállamok és a halászok számára könnyebben alkalmazhatóvá válnak. |332 | A javaslat nem jár pénzügyi következményekkel. |A jogi eszközök megválasztása |341 | Javasolt eszköz(ök): rendelet. |342 | Egyéb eszközök nem lennének alkalmasak a következő okokból. A regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlásokat egy, a Szerződés 37. cikke szerinti tanácsi rendelet ülteti át, amely az alapelveket rögzíti, míg az alkalmazás részletes szabályait bizottsági rendelet állapítja meg. |KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK |409 | A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére. |TOVÁBBI INFORMÁCIÓK |510 | Egyszerűsítés |511 | A javaslat egyszerűsíti a jogi szabályozást. |512 | Az intézkedés előírja a legutóbb a 831/2004/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29.) módosított, az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 137., 2001.5.19.) hatályon kívül helyezését. Az új rendelet lehetővé fogja tenni az azon regionális tonhalhalászati szervezetek által elfogadott technikai intézkedések egy rendeletbe való belefoglalását, amelyeknek a Közösség szerződő fele. |520 | Hatályos jogi rendelkezések visszavonása A javaslat elfogadása néhány jogszabályi rendelkezés hatályon kívül helyezését vonja maga után. |570 | A javaslat részletes magyarázata fejezetenként vagy cikkenként E javaslat célja a regionális halászati szervezetek által elfogadott ajánlások átültetése, különösen a halak legkisebb fogható méretét, a tilalmi övezeteket és időszakokat, valamint a halászati erőkifejtés korlátozását illetően. |1.  2006/0030 (CNS)JavaslatA TANÁCS RENDELETEa nagy távolságra vándorló fajok egyes állományainak védelmét célzó technikai intézkedések megállapításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára[1],tekintettel az Európai Parlament véleményére[2],mivel:2.  A Közösség a 98/392/EK határozattal[3] jóváhagyta az Egyesült Nemzetek Szervezetének tengerjogi egyezményét, amely alapelveket és szabályokat tartalmaz a tenger élővilágának védelmére és kezelésére vonatkozóan. Tágabb nemzetközi kötelezettségei keretében a Közösség részt vesz a halállományok védelme céljából a nemzetközi vizeken teendő erőfeszítésekben.3.  A 86/238/EGK határozat[4] elfogadásával a Közösség 1997. november 14. óta szerződő fele az atlanti tonhal védelmére létrehozott nemzetközi egyezménynek (a továbbiakban: ICCAT-egyezmény).4.  Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (a továbbiakban: ICCAT) létrehozásával, valamint az egyezményi területre vonatkozó olyan védelmi és kezelési ajánlások elfogadásával, amelyek a szerződő felek számára kötelezővé válnak, az ICCAT-egyezmény regionális együttműködési keretrendszert biztosít az Atlanti-óceánban és az azzal határos tengerekben élő tonhalfélék és tonhalszerű fajok védelmére és kezelésére.5.  Az Atlanti-óceánban és a Földközi-tengerben élő, egyes nagy távolságra vándorló fajok állományaira vonatkozóan az ICCAT számos technikai intézkedést ajánlott, többek között a halak megengedett méretét és súlyát illetően, valamint az egyes területeken és időszakokban, illetőleg bizonyos halászeszközökkel folytatott halászat és a kapacitás korlátozását illetően. Ezek az ajánlások kötelezőek a Közösségre nézve, és ezért végrehajtandók.6.  A Közösség a 95/399/EK határozattal[5] jóváhagyta az Indiai-óceáni Tonhalbizottság létrehozásáról szóló megállapodást. Azáltal, hogy létrehozta az Indiai-óceáni Tonhalbizottságot (a továbbiakban: IOTC) és lehetővé tette számára, hogy az IOTC illetékessége alá tartozó övezetben lévő állományok védelemére és kezelésére vonatkozóan olyan határozatokat fogadjon el, amelyek a szerződő felekre nézve kötelezővé válnak, ez a megállapodás megfelelő keretet biztosít az Indiai-óceánban élő tonhalfélék és rokon fajok ésszerű hasznosítására irányuló szorosabb nemzetközi együttműködéshez.7.  Az IOTC bizonyos technikai intézkedéseket javasolt egyes nagy távolságra vándorló fajok állományai és különösen a halászati kapacitás korlátozása tekintetében. Ez a határozat kötelező a Közösségre nézve, és ezért végrehajtandó.8.  Az Európai Közösség az 1999/337/EK határozattal[6] aláírta a Nemzetközi Delfinvédelmi Programról szóló megállapodást, és az 1999/386/EK határozattal[7] kimondta, hogy azt jóváhagyásáig ideiglenesen alkalmazza.9.  A Közösség a 2005/.../EK határozattal[8] jóváhagyta a Nemzetközi Delfinvédelmi Programról szóló megállapodást. A Közösségnek ezért alkalmaznia kell az e megállapodásban előírt rendelkezéseket.10.  A megállapodás céljai közé tartozik, hogy éves korlátozások megállapításával fokozatosan nullához közeli szintre csökkenjen a Csendes-óceán keleti részén az erszényes kerítőhálóval folytatott tonhalhalászattal előidézett járulékos delfinpusztulás, valamint az, hogy az egyezményi hatálya alá tartozó területen hosszú távon fenntarthatóvá váljék a tonhalállomány.11.  A Közösség halászati érdekeltségekkel rendelkezik a Csendes-óceán keleti részén, és részt vett az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság megerősítéséről szóló egyezmény elfogadási eljárásában (a továbbiakban: Antigua-egyezmény). A Közösség a 2005/26/EK határozattal aláírta az Antigua-egyezményt, és megindította a csatlakozási eljárást az új egyezményhez való csatlakozás érdekében. Az Antigua-egyezmény hatálybalépéséig a Közösség – az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (a továbbiakban: IATTC) nem szerződő, együttműködő feleként – úgy határozott, hogy alkalmazza az IATTC által elfogadott technikai intézkedéseket. Ezért ezeket az intézkedéseket át kell ültetni a közösségi jogba.12.  A 2005/75/EGK határozat[9] elfogadásával a Közösség 2005. január 25. óta szerződő fele a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében található hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezménynek (a továbbiakban: WCPFC-egyezmény).13.  A WCPFC-egyezmény a Nyugat- és Közép-Csendes-óceáni Halászati Bizottság létrehozásával (WCPFC) keretet biztosít a nagy távolságra vándorló halállományok Nyugat- és Közép-Csendes-óceáni, hosszú távú védelmére és fenntartható kiaknázására irányuló regionális együttműködésnek.14.  A Közösségnek ezért alkalmaznia kell az egyezményben előírt rendelkezéseket és a WCPFC által elfogadott technikai intézkedéseket.15.  Az e regionális halászati szervezetek által elfogadott technikai intézkedéseket az egyes hosszú távon vándorló fajok bizonyos állományainak védelmét célzó egyes technikai intézkedések megállapításáról szóló, 2001. május 14-i 973/2001/EK tanácsi rendelet[10] ültette át a közösségi jogba.16.  Az e szervezetek által újonnan elfogadott technikai intézkedések miatt, valamint az említett rendelet elfogadása óta hatályos intézkedések naprakésszé tétele végett indokolt a 973/2001/EK rendelet hatályon kívül helyezni és helyébe e javaslatot léptetni.17.  A halászatikapacitás-korlátozásokat a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet[11] 20. cikkével összhangban kell meghatározni.18.  Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[12] összhangban kell elfogadni.ELFOGADTA EZT A RENDELETET:I. CÍM Bevezető rendelkezések1. cikk TárgyEz a rendelet az I. mellékletben említett, nagy távolságra vándorló fajok egyes állományainak fogására és kirakodására, valamint a rokon fajok fogására alkalmazandó technikai védelmi intézkedéseket határozza meg.2. cikk HatályA 9. cikk sérelme nélkül, ez a rendelet a tagállamok lobogója alatt közlekedő és a Közösségben lajstromozott hajókra (a továbbiakban: közösségi halászhajók) vonatkozik.3. cikk FogalommeghatározásokE rendelet alkalmazásában:1) „nagy távolságra vándorló fajok”: az I. mellékletben szereplő fajok;2) „az ICCAT hatálya alá tartozó tonhalfélék és rokon fajok”: a II. mellékletben szereplő fajok;3) „delfinmortalitási keretszám”: a Nemzetközi Delfinvédelmi Programról szóló megállapodás[13] V. cikkében meghatározott határérték;4) „sporthalászat”: olyan halászati tevékenység, amelynek során az élő vízi erőforrások kiaknázása szabadidős vagy sporthalászati céllal történik;5) „kerítő kopoltyúhálók”: szorítózsinórral felszerelt vagy szorítózsinór nélküli olyan hálók, amelyek a halakat oldalról és alulról bekerítve fogják ki;6) „horogsor”: olyan halászeszköz, amely egy főzsinórból és az arról elágazó, felhorgozott előkékből áll, célfaj szerint más-más hosszúsággal és térközzel. A horogsor a tenger felszínéhez képest akár függőlegesen, akár vízszintesen kivethető; rögzíthető a tengerfenéken vagy annak közelében (fenékhez rögzített horogsor), illetve sodortatható a vízközben vagy a felszín közelében (felszíni horogsor);7) „horog”: egy hajlított, élesített acélhuzal, amely általában horgas végű. A horog hegye lehet egyenes vagy akár fordított és hajlított. A horogszár különböző hosszúságú és formájú lehet, keresztmetszete pedig lehet kerek (szabályos) vagy lapított (kovácsolt). A horog hossza a horogszár teljes hosszának felel meg, a horognak a zsinórhoz való rögzítésére szolgáló, általában szemnek kialakított végétől egészen a hajlat csúcsáig. A horog szélessége a horogszár külső részétől a horoghegy külső részéig mért legnagyobb vízszintes távolság;8) „halak csoportosulását elősegítő eszköz”: a vízfelszínen lebegő bármely olyan eszköz, amely csapdába ejti a halivadékokat vagy a nagy távolságra vándorló fajok példányait.9) „erszényes kerítőháló”: bármilyen olyan kerítőháló, amelynek az alját egy, az alín mentén gyűrűkön áthúzott szórítózsinórral összehúzzák, ami által a háló egyre szűkebbre zárható, illetve lezárható. Az erszényes kerítőháló kisméretű nyílt tengeri fajok, nagy nyílt tengeri és a tengerfenéken élő fajok fogására használható.4. cikk ÖvezetekE rendelet alkalmazásában a tengeri vizek alábbi meghatározásai alkalmazandók:19.  1. övezetAz Atlanti-óceán és az azzal határos tengerek valamennyi olyan vízterülete, amely az ICCAT-egyezmény 1. cikkében meghatározott ICCAT egyezményi területen belül található.20.  2. övezetAz Indiai-óceán valamennyi olyan vízterülete, amely az IOTC létrehozataláról szóló egyezmény 2. cikkében megállapított illetékességi területen belül található.21.  3. övezetA Csendes-óceán keleti részének valamennyi olyan vízterülete, amely a Nemzetközi Delfinvédelmi Programról szóló megállapodás 3. cikkében meghatározott övezeten belül található.22.  4. övezetA Csendes-óceán nyugati és középső részének valamennyi olyan vízterülete, amely a WCPFC-egyezmény 3. cikkében meghatározott övezeten belül található.II. CÍM Az 1. övezetben alkalmazandó technikai intézkedések1. fejezet Egyes hajó- és halászeszköztípusok használatának korlátozásai5. cikk A nagyszemű tonhal védelme egyes trópusi vizekben1. A november 1. és november 30. közötti időszakban tilos az erszényes kerítőhálókkal és a horgászbotos halászhajókkal folytatott halászat a következőkkel határolt területen:- déli határvonal: a déli szélesség 0°-nál húzódó szélességi kör;- északi határvonal: az északi szélesség 5°-nál húzódó szélességi kör;- nyugati határvonal: a nyugati hosszúság 20°-nál húzódó hosszúsági kör;- keleti határvonal: a keleti hosszúság 10°-nál húzódó hosszúsági kör;2. Minden tagállam évente legkésőbb augusztus 15-ig jelentést küld a Bizottságnak ezen intézkedés végrehajtásáról, ideértve – adott esetben – a lobogója alatt hajózó és az illetékes hatóságai által felelősségre vont közösségi halászhajók által elkövetett jogsértések jegyzékét.6. cikk A nagy tonhal halászata a Földközi-tengeren1. A Földközi-tengeren július 16-tól augusztus 15-ig tilos a nagy tonhal erszényes kerítőhálóval való halászata.2. A Földközi-tengeren június 1-jétől július 31-ig tilos a nagy tonhalnak a 24 méternél hosszabb hajókról, felszíni horogsorokkal végzett halászata. A hajók hosszát a III. mellékletben foglaltak szerint kell meghatározni.3. A Földközi-tengeren június 1-jétől 30-ig tilos repülőgépek vagy helikopterek használata a nagy tonhal halászatának elősegítésére.4. Az e cikkben említett időszakok és övezetek, valamint a III. mellékletben megadott hajóhossz meghatározását a Bizottság a Közösségre kötelező ICCAT-ajánlások alapján módosíthatja a 30. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően.7. cikkA csíkoshasú tonhal, a nagyszemű tonhal és a sárgaúszójú tonhal egyes portugál vizekben való halászataA Portugália felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizeken a X. ICES-alterületen (ICES, Nemzetközi Tengerkutatási Tanács) az északi szélesség 36°30’-től északra, valamint az északi szélesség 31°-tól északra és a nyugati hosszúság 17°30’-től keletre eső CECAF-övezetekben (CECAF, Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság) tilos bármilyen mennyiségben a fedélzeten tartani erszényes kerítőhálóval fogott csíkoshasú tonhalat, nagyszemű tonhalat és sárgaúszójú tonhalat, illetve az említett területeken tilos e fajokat ezekkel a halászeszközökkel halászni.2. fejezet Legkisebb fogható méret8. cikkMéretek1. A IV. mellékletben szereplő fajok egyedei méreten alulinak tekintendők, ha méretük nem éri el az említett mellékletben e fajokra meghatározott legkisebb fogható méretet.2. A IV. mellékletben meghatározott méreteket a Bizottság a Közösségre kötelező ICCAT-ajánlások alapján módosíthatja a 30. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.9. cikk Tilalmak1. Tilos a fedélzeten tartani, átrakodni, kirakodni, szállítani, tárolni, értékesítésre kitenni vagy kínálni, illetve forgalomba hozni a IV. mellékletben szereplő fajoknak az 1. övezetben fogott, méreten aluli egyedeit. E fajok egyedeit közvetlenül a kihalászás után vissza kell dobni a tengerbe.2. Tilos forgalomba hozni vagy értékesíteni a IV. mellékletben szereplő fajok azon egyedeit, amelyek méreten aluliak, harmadik országokból származnak és az 1. övezetben lettek kifogva.10. cikk A halak hosszának mérése1. A halak méretét az Istiophoridae családba tartozó fajok kivételével valamennyi faj esetében a farok tövéig mért hosszként, azaz a felső állkapocs csúcsa és a farokúszó legrövidebb sugarának vége közötti függőleges távolságként kell mérni.2. Az Istiophoridae családba tartozó fajok esetében a halak hosszát az alsó állkapocs csúcsától a farokúszó villaszerű elágazásáig kell mérni.11. cikk Mintavételi eljárás a kékúszójú tonhalketrecek esetében1. Valamennyi tagállam mintavételi eljárást alakít ki a kihalászott kékúszójú tonhal méret szerinti számának becslésére.2. A halketrecekben végzett, méret szerinti mintavételezést 100 tonnányi élő halanként 100 egyeden, vagy a ketrecben lévő összes hal 10%-án kell elvégezni. A méret szerinti mintát a halgazdaság lehalászásakor kell venni a II. feladat keretében, az ICCAT által elfogadott adatküldési módszerrel összhangban.3. A több mint egy évig nevelt halakra vonatkozóan további mintavételi módszereket kell kidolgozni.4. A mintavételt a lehalászás során szúrópróbaszerűen, valamennyi ketrecre kiterjedően kell elvégezni. Az előző évi minatvételre vonatkozó adatokat július 31-ig el kell juttatni az ICCAT-hoz.3. fejezet A hajók számának korlátozása12. cikk Nagyszemű tonhal és germon az Atlanti-óceán északi részén1. A Tanács a 2371/2002/EGK rendelet 20. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően bruttó regisztertonnában (BRT) meghatározza a nagyszemű tonhalra mint célfajra az 1. övezetben halászó, 24 méter teljes hosszúságot meghaladó közösségi halászhajók számát és összkapacitását. Ezt a következők alapján kell meghatározni:a) az 1991–1992 közötti időszakban az 1. területen a nagyszemű tonhalra mint célfajra halászó közösségi halászhajók átlagos száma és bruttó regisztertonnában kifejezett kapacitása, valamintb) a 2005-ben nagy tonhalra halászó hajók számának az ICCAT részére 2005. június 30-án küldött értesítés szerinti korlátozása alapján.2. A Tanács a 2371/2002/EGK rendelet 20. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően meghatározza az észak-atlanti germonra mint célfajra halászó közösségi halászhajók számát. A hajók számát az 1993–1995 közötti időszakban észak-atlanti germonra halászó közösségi halászhajók átlagos számaként kell meghatározni.3. A Tanács a 2371/2002/EGK rendelet 20. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően a tagállamok között felosztja:a) a hajóknak az (1) bekezdéssel összhangban megállapított számát és BRT-ben kifejezett kapacitását;b) a hajóknak a (2) bekezdéssel összhangban meghatározott számát.4. Minden év május 15-e előtt a szokásos adatküldési eszközök segítségével valamennyi tagállam megküldi a Bizottságnak a következőket:a) a lobogója alatt közlekedő, 24 méternél hosszabb olyan hajóknak a jegyzékét, amelyek nagy tonhalra halásznak;b) a lobogója alatt közlekedő olyan hajóknak a jegyzékét, amelyek részt vesznek a germonra irányuló halászatban.A Bizottság ezt a tájékoztatást minden évben május 31. előtt megküldi az ICCAT titkárságának.5. A (4) bekezdésben említett jegyzékekben a közösségi halászflotta-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet[14] I. mellékletével összhangban fel kell tüntetni a hajó belső halászflotta-nyilvántartási számát és a használt halászeszközt.4. fejezet Nem célfajok és sporthorgászat13. cikk MarlinfélékA tagállamok ösztönzik a forgókapocsra rögzített egyszálas előke használatát, amely megkönnyíti az életben lévő kormos marlinok és fehér marlinok vízbe való visszaengedését.14. cikk Cápafélék1. A tagállamok ösztönzik a véletlenül kifogott élő cápafélék és különösen a fiatal cápák visszaengedését.2. A halászeszközök szelektivitásának javításával a tagállamok ösztönzik a cápafélék selejtezésének csökkentését.15. cikk TeknősökA tagállamok ösztönzik a véletlenül kifogott élő tengeri teknősök visszaengedését.16. cikk Sporthalászat a Földközi-tengeren1. Valamennyi tagállam meghozza a szükséges intézkedéséket, hogy a Földközi-tengeren a szabadidős és sporthalászat keretében betiltsa a vontatott hálóknak, kerítő kopoltyúhálóknak, erszényes kerítőhálóknak, kotróhálóknak, kopoltyúhálóknak, tükörhálóknak és horogsoroknak a használatát a tonhal és rokon fajai célzott halászatánál.2. Valamennyi tagállam biztosítja, hogy a Földközi-tengeren a szabadidős és sporthalászat keretében kifogott tonhalfélék és rokon fajok ne kerüljenek kereskedelmi forgalomba.17. cikk JelentésA tagállamok minden évben legkésőbb augusztus 15-ig jelentést küldenek a Bizottságnak e fejezet végrehajtásáról.III. CÍM A 2. övezetben alkalmazandó technikai intézkedések1. fejezet A hajók számának korlátozása18. cikk A hajók engedélyezett száma1. A Tanács a 2371/2002/EGK rendelet 20. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően meghatározza a 24 méteres teljes hosszt meghaladó, a 2. övezetben végzendő halászatra feljogosított közösségi halászhajók számát. A hajók számát az IOTC hajólajstromába 2003-ban bejegyzett közösségi hajók számával megegyezően kell rögzíteni. A hajók számára vonatkozó korlátozásnak meg kell felelnie a bruttó regisztertonnában kifejezett összűrtartalomnak; hajó lecserélése esetén ez az összűrtartalom nem léphető túl.2. A Tanács a 2371/2002/EGK rendelet 20. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően a tagállamok között felosztja a hajóknak az (1) bekezdés alapján megállapított számát.2. fejezet Nem célfajok19. cikk Cápafélék1. A tagállamok minden elkövetnek annak érdekében, hogy ösztönözzék a véletlenül kifogott élő cápafélék és különösen a fiatal cápák visszaengedését.2. A tagállamok ösztönzik a cápafélék selejtezésének csökkentését.20. cikk Teknősök1. A tagállamok minden elkövetnek annak érdekében, hogy – különösen a (2), (3) és (4) bekezdésben előírt intézkedések alkalmazásával – csökkentsék a halászatnak a tengeri teknősökre gyakorolt hatását.2. Halászeszközt csak a következő feltételekkel szabad használni:a) megfelelő kezelés, ideértve a véletlenül (horoggal vagy hálókkal) vagy járulékos fogásként zsákmányolt tengeri teknősök újraélesztését vagy haladéktalan visszaengedését;b) a véltelenül vagy járulékosan kifogott teknősök visszaengedéséhez szükséges felszerelés megléte a feldélzeten.3. Erszényes kerítőháló csak a következő feltételekkel használható:a) amennyire csak lehetséges, kötelező elkerülni a tengeri teknősök hálóval való bekerítését;b) a megfelelő halászeszközök jellemzőinek fejlesztése és azok alkalmazása a tengeri teknősök járulékos fogásainak elkerülésére;c) minden szükséges intézkedés meghozatala a hálóval bekerített vagy az abba belegabalyodott tengeri teknősök kiszabadításáért;d) minden szükséges intézkedés meghozatala annak érdekében, hogy felügyelet alatt legyenek a halak csoportosulását elősegítő olyan eszközök (FAD), amelyek tengeri teknősök véletlen kifogására is alkalmasak, hogy a halászeszközökbe belegabalyodott teknősöket kiszabadítsák, és hogy valamennyi használaton kívül álló FAD-ot begyűjtsék.4. Horogsorok csak a következő feltételekkel használhatók:a) mélytengeri csalétkekkel szerelt olyan horogformák kombinációinak kifejlesztése és alkalmazása, illetve olyan hálók és halászati eljárások megtervezése, amelyek minimális szintre csökkentik a véletlenszerű vagy járulékos fogásokat és a tengeri teknősök pusztulási arányát.b) a véletlenül vagy járulékosan kifogott teknősök visszaengedéséhez szükséges felszerelés megléte a fedélzeten, ideértve azokat az eszközöket, amelyek segítségével a teknősökből eltávolíthatók a horgok, illetve amelyekkel le lehet róluk vágni a hálózsinórokat és a visszabocsátó hálókat.IV. CÍM A 3. övezetben alkalmazandó technikai intézkedések21. cikk Átrakodás1. A halak csoportosulását elősegítő eszközökkel halászó hajók nem használhatnak segédhajókat.2. A kerítőhálós hajók számára tilos a halzsákmány tengeren történő átrakodása.22. cikk A hajók számának korlátozása1. A Tanács a 2371/2002/EGK rendelet 20. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően meghatározza a 3. övezetben a tonhal halászatára feljogosított közösségi kerítőhálós halászhajók számát. A hajók számát az IATTC hajólajstromába 2002. június 28-án bejegyzett közösségi kerítőhálós hajók számával megegyezően kell rögzíteni.2. A tagállamok minden évben december 10-ig megküldi a Bizottságnak a lobogójuk alatt hajózó azon hajók jegyzékét, amelyek a 3. övezetben tonhalra szándékoznak halászni. Az e jegyzékben nem szereplő hajókat inaktívnak tekintik és a tárgyévben nem halászhatnak.3. A jegyzékekben a közösségi halászflotta-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet I. mellékletével összhangban fel kell tüntetni a hajó belső halászflotta-nyilvántartási számát és a használt halászeszközt.23. cikk A delfinek védelme1. A 3. övezetben a sárgaúszójú tonhalra irányuló halászat során csak azok a közösségi halászhajók keríthetnek be erszényes kerítőhálóval delfinrajokat vagy -csoportokat, amelyek a Nemzetközi Delfinvédelmi Programról szóló megállapodásban rögzített feltételek szerint működnek, és amelyek részére delfinmortalitási keretszámot (DML) állapítottak meg.24. cikk DML iránti kérelmekA tagállamok minden évben szeptember 15-ig megküldik a Bizottságnak:a) a lobogójuk alatt hajózó, 363 metrikus tonnánál (400 nettó tonna) nagyobb terhelhetőségű, az egész következő évre DML-t igénylő hajók jegyzékét;b) a lobogójuk alatt hajózó, 363 metrikus tonnánál (400 nettó tonna) nagyobb terhelhetőségű, az egész következő év első vagy második felére DML-t igénylő hajók jegyzékét;c) minden DML-t igénylő hajó esetében az igazolást arról, hogy a hajó minden megfelelő eszközzel és felszereléssel rendelkezik a delfinek védelmére, és hogy a kapitány elvégezte a delfinek mentéséről és szabadon engedéséről szóló elismert képzést.d) a lobogójuk alatt hajózó, a következő évben feltehetőleg a területen működő hajók jegyzékét,25. cikk A DML-ek felosztása1. A tagállamok biztosítják, hogy a delfinmortalitási keretszámra vonatkozó kérelmek megfeleljenek a Nemzetközi Delfinvédelmi Programról szóló megállapodásban meghatározott feltételeknek és az IATTC által elfogadott védelmi intézkedéseknek.2. A Bizottság megvizsgálja a jegyzékeket, valamint azt, hogy azok megfelelnek-e a Nemzetközi Delfinvédelmi Programról szóló megállapodás rendelkezéseinek és az IATTC által elfogadott védelmi intézkedéseknek, és azokat megküldi az IATTC igazgatójának. Ha e vizsgálat azt tárja fel, hogy a kérelem nem felel meg az e bekezdésben említett feltételeknek, a Bizottság az okokat feltüntetve haladéktalanul tájékoztatja az érintett tagállamot arról, hogy nem továbbíthatja az összes kérelmet vagy azok egy részét az IATTC igazgatójának.3. A Bizottság valamennyi tagállamnak értesítést küld arról, hogy mennyi a lobogójuk alatt közlekedő hajók között felosztható összes DML.4. A tagállamok minden évben január 15-ig értesítik a Bizottságot arról, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajók között hogyan osztották fel a DML-eket.5.. A Bizottság minden évben február 1-jéig megküldi az IATTC igazgatójának a közösségi halászhajók jegyzékét, feltüntetve a közöttük felosztott DML-eket.26. cikk Egyéb nem célfajok védelme1. Az erszényes kerítőhálós hajók – amennyire csak lehetséges – haladéktalanul sértetlenül visszaengedik a vízbe valamennyi tengeri teknőst, cápát, csíkoshasú tonhalat, ráját, aranymakrélát és egyéb nem célzottan halászott fajokat.2. A halászokat arra ösztönzik, hogy fejlesszenek ki és alkalmazzanak olyan technikákat és felszereléseket, amelyek megkönnyítik ezen állatok gyors és biztonságos visszaengedését.27. cikk Teknősök1. Amikor a hálóban észrevesznek egy tengeri teknőst, minden ésszerű erőfeszítést meg kell tenni – szükség esetén akár motorcsónakot alkalmazva –, hogy a teknős kiszabaduljon, mielőtt belegabalyodna a hálóba.2. Ha a teknős belegabalyodik a hálóba, a hálócsévélő berendezést le kell állítani, amint a teknős kijön a vízből, és azt nem szabad újra működésbe hozni, amíg a teknőst ki nem szabadítják a hálóból és vissza nem engedik.3. Ha a teknőst felviszik a fedélzetre, mindent meg kell tenni a felépüléséért mielőtt visszaengednék a vízbe.4. A tonhalhalászó hajóknak tilos sót tartalmazó zsákokat vagy bármilyen más műanyag hulladékot a tengerbe üríteni.5. Amennyiben lehetséges, a halak csoportosulását elősegítő eszközökbe vagy más halászeszközökbe beleakadt tengeri teknősöket ki kell szabadítani.6. A halak csoportosulását elősegítő, halászati célokra nem használt eszközöket be kell gyűjteni.V. CÍM A 4. övezetben alkalmazandó technikai intézkedések28. cikk A hulladékok mennyiségének csökkentéseA tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak annak érdekében, hogy minimálisra csökkentsék a hulladékok, a selejtezett állományok, valamint az elveszített vagy elhagyott halászeszközökkel zsákmányolt halak mennyiségét, a halászhajók által előidézet környezetszennyezést, a nem célzott halfajok és egyéb álltafajok járulékos kifogását, valamint a kapcsolódó vagy függő fajokat és különösen a kipusztulással fenyegetett fajokat érintő következményeket.VI. CÍM Általánosan alkalmazandó rendelkezések29. cikk Tengeri emlősök1 Tilos tengeri emlőscsoportokat vagy -rajokat erszényes kerítőhálóval körülfogni.2. Az (1) bekezdés a 23. cikkben említett hajók kivételével valamennyi közösségi halászhajóra alkalmazandó.VII. CÍM Záró rendelkezések30. cikk KomitológiaA 6. cikk (4) bekezdése és a 8. cikk (2) bekezdése alapján meghozandó intézkedéseket a 2371/2002/EK rendelet 30. cikkének (3) bekezdésében foglalt eljárással összhangban kell elfogadni.31. cikk Hatályon kívül helyezésA 973/2001/EK rendelet hatályát veszti.32. cikk HatálybalépésEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése utáni huszadik napon lép hatályba.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnökI. MELLÉKLETA nagy távolságra vándorló fajok jegyzéke-  Germon: Thunnus alalunga-  Nagy tonhal: Thunnus thynnus-  Nagyszemű tonhal: Thunnus obesus-  Bonitó: Katsuwonus pelamis-  Atlanti bonitó: Sarda sarda-  Sárgaúszójú tonhal: Thunnus albacares-  Feketeúszójú tonhal: Thunnus atlanticus-  Kis tonhalfélék: Euthynnus spp.-  Déli nagy tonhal: Thunnus maccoyii-  Tonmakréla fajok: Auxis spp.-  Aranyosfejű halfélék: Bramidae-  Marlinfélék: Tetrapturus spp.; Makaira spp.-  Vitorláshalfélék: Istiophorus spp.-  Kardhal: Xiphias gladius-  Makrélacsuka-félék: Scomberesox spp.; Cololabis spp.-  Aranymakréla; kis aranymakréla: Coryphaena hippurus; coryphaena equiselis-  Cápafélék: Hexandus griseus ; Cetorhinus maximus ; Alopiidae Rhincodon typus ; Carcharhinide ; Sphyrnidae ; Isuridae ; Lamnidae-  Cetfélék (bálnák és barna delfinek): Physeteridae ; Balenidae ; Eschrichtiidae ; Monodontidae ; Ziphiidae ; Delphinidae.II. MELLÉKLETA tonhalfélék és rokon fajok ICCAT-jegyzéke-  Nagy tonhal: Thunnus thynnus-  Déli nagy tonhal: Thunnus maccoyii-  Sárgaúszójú tonhal: Thunnus albacares-  Germon: Thunnus alalunga-  Nagyszemű tonhal: Thunnus obesus-  Feketeúszójú tonhal: Thunnus atlanticus-  Kis tonhal: Euthynnus alletteratus-  Csíkoshasú tonhal: Katsuwonus pelamis-  Atlanti bonitó: Sarda sarda-  Tonmakréla: Auxis thazard-  Harántsávos tonmakréla: Auxis rochei-  Karcsú palamida: Orcynopsis unicolor-  Fattyú tonmakréla: Acanthocybium solandri-  Foltos királymakréla: Scomberomorus maculatus-  Királymakréla: Scomberomorus cavalla-  Nyugat-afrikai spanyolmakréla: Scomberomorus tritor-  Spanyolmakréla: Scomberomorus brasilliensis-  Cero: Scomberomorus regalis-  Vitorláshal: Istiophorus albicans-  Fekete marlin: Makaira indica-  Kormos marlin: Makaira nigricans-  Fehér marlin: Tetrapturus albidus-  Kardhal: Xiphias gladius-  Hosszúszárnyú marlin: Tetrapturus pfluegeriIII. MELLÉKLETA hajók hossza (6. cikk (2) bekezdés)A hajók hosszának ICCAT szerinti meghatározása:-  valamennyi, 1982. július 18. után épített halászhajó esetében a hajógerinc felső élétől mért legkisebb oldalmagasság 85%-ánál húzott merülési vonalon mért teljes hosszúság 96%-a, vagy az orrtőke elülső élétől a kormányzár tengelyvonaláig ezen a vízvonalon mért hossz, ha ez a nagyobb érték; a ferde gerinccel tervezett hajók esetében a merülési vonal, ahol a hajó hosszát mérik, párhuzamos a tervezett merülési vonallal;-  valamennyi, 1982. július 18. előtt épített halászhajó esetében a nyilvántartás szerinti hossz, amely megegyezik a nemzeti nyilvántartásokban vagy az adott hajóra vonatkozó egyéb dokumentumokban feltüntetett hosszal.IV. MELLÉKLETLEGKISEBB FOGHATÓ MÉRET(8. cikk (1) bekezdés)Fajok | Legkisebb fogható méret |Kékúszójú tonhal (Thunnus thynnus)(2) | 6,4 kg vagy 70 cm |Kékúszójú tonhal (Thunnus thynnus)(3) | 10 kg vagy 80 cm |Kardhal (Xiphias gladius)(1) | 25 kg vagy 125 cm (alsó állkapocs) |(1) ez a legkisebb fogható méret kizárólag az Atlanti-óceánra vonatkozik (2) ez a legkisebb fogható méret kizárólag az Atlanti-óceán keleti részére vonatkozik (3) ez a legkisebb fogható méret kizárólag a Földközi-tengerre vonatkozik |[1] HL C […], […], [...] o […].[2] HL C […], […], [...] o […].[3] HL L 179., 1998.6.23., 1. o.[4] HL L 162., 1986.6.18., 33. o.[5] HL L 236., 1995.10.5., 24. o.[6] HL L 132., 1999.5.27., 1. o.[7] HL L 147., 1999.6.12., 23. o.[8] HL L […], […], [...] o […].[9] HL L 32., 2005.2.4.[10] HL L 137., 2001.5.19., 1. o. A legutóbb a 831/2004/EK rendelettel (HL L 127., 2004.4.29., 33. o.) módosított rendelet.[11] HL L 358., 2002.12.31., 59. o.[12] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.[13] HL L 132., 1999.5.27., 1. o.[14] HL L 5., 2004.1.9., 25. o.


				|

		52013PC0112

			Javaslat A TANÁCS RENDELETE a többek között Tajvanból származó polietilén-tereftalát behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 192/2007/EK rendeletnek az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerinti, új exportőrre vonatkozó felülvizsgálatot követő módosításáról /* COM/2013/0112 final - 2013/0067 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A javaslat okai és céljai
A javaslat tárgya az Európai Közösségben
tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal
szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi
rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) alkalmazása a többek között Tajvanból
származó polietilén-teraftalátok behozatalára végleges dömpingellenes vámot
kivető 192/2007/EK tanácsi rendelet[1] új exportőr tekintetében történő
felülvizsgálata során.
Háttér-információk
Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásával
összefüggésben, és az abban megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek
megfelelően lefolytatott vizsgálat eredményeként jött létre.
Meglévő rendelkezések a javaslat által
érintett területen
A 2604/2000/EK rendelettel[2] a Tanács
végleges dömpingellenes vámot vetett ki az Indiából, Indonéziából, Malajziából,
a Koreai Köztársaságból, Tajvanból és Thaiföldről (az érintett országok)
származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára, az alaprendelet 5.
cikkével összhangban.
Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése
szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően a Tanács a 192/2007/EK
rendelettel úgy határozott, hogy a fent említett intézkedéseket fenn kell
tartani.
Az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2012.
február 24-én közzétett értesítés[3]
útján a Bizottság a fenti intézkedések hatályvesztési felülvizsgálatát
kezdeményezte az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése értelmében. Ez a
vizsgálat jelenleg is folyamatban van.
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
Tárgytalan.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ ÉS A HATÁSVIZSGÁLAT
Konzultáció az érdekelt felekkel
Az eljárásban érintett érdekelt felek az alaprendelet rendelkezéseinek
megfelelően lehetőséget kaptak arra, hogy a vizsgálat során megvédjék
érdekeiket.
Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása
Külső szakértők bevonására nem volt szükség.
Hatásvizsgálat
Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásának eredményeképpen jött
létre.
Az alaprendelet nem ír elő általános hatásvizsgálatot, azonban
tartalmazza a vizsgálandó feltételek teljes körű listáját.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
            A javaslat
összefoglalása
2012. július 17-én a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában
közzétett értesítéssel bejelentette a többek között Tajvanból származó
polietilén-tereftalátok behozatalára végleges dömpingellenes vámot kivető 192/2007/EK
tanácsi rendelet új exportőr tekintetében történő felülvizsgálatának
megindítását, az ezen ország egyik exportőrétől származó behozatalra
vonatkozó vám hatályon kívül helyezését, valamint e behozatal nyilvántartásba
vételének kötelezővé tételét.
A felülvizsgálatot egy polietilén-tereftalátot exportáló tajvani (a
továbbiakban: érintett ország) gyártó, a Lealea Enterprise Co., Ltd. (a
továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be.
A vizsgálat megállapítása szerint a felülvizsgálati időszak alatt
a kérelmező nem folytatott dömpinget.
Ezért javasolt, hogy a meglévő intézkedések hatályon kívül
helyezése érdekében a Tanács fogadja el a mellékelt rendeletjavaslatot, amelyet
legkésőbb 2013. április 17-ig közzé kell tenni az Európai Unió
Hivatalos Lapjában.
A javasolt rendelet hatálybalépését követően a behozatal 653/2012/EU
rendelet által kötelezővé tett nyilvántartásba vételét meg kell szüntetni
a dömpingellenes vámok visszamenőleges hatályú beszedése nélkül.
Jogalap
Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból
érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009.
november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet.
A szubszidiaritás elve
A javaslat az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a
szubszidiaritás elve nem alkalmazható.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt:
Az intézkedés formáját a fent említett alaprendelet írja le, amely nem
hagy teret a nemzeti döntéshozatalnak.
Nem szükséges annak feltüntetése, hogy az Unióra, a nemzeti
kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági élet
szereplőire és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív teher hogyan
minimalizálható, és milyen mértékben arányos a javaslat célkitűzésével.
A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt aktus: rendelet.
Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt:
Az alaprendelet nem rendelkezik alternatív lehetőségekről.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
A javaslat nincs hatással az uniós
költségvetésre.
2013/0067 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS RENDELETE
a többek között Tajvanból származó
polietilén-tereftalát behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám
kivetéséről szóló 192/2007/EK rendeletnek az 1225/2009/EK rendelet 11.
cikkének (4) bekezdése szerinti, új exportőrre vonatkozó felülvizsgálatot
követő módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal
nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni
védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre[4] (a
továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság (a
továbbiakban: a Bizottság) által a tanácsadó bizottsággal folytatott
konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A.        A MEGLÉVŐ INTÉZKEDÉSEK
(1)       A Tanács a 2604/2000/EK
rendelettel[5]
végleges dömpingellenes vámot vetett ki az Indiából, Indonéziából, Malajziából,
a Koreai Köztársaságból, Tajvanból és Thaiföldről származó egyes
polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára, az alaprendelet 5. cikkével
összhangban.
(2)       Az alaprendelet 11. cikkének
(2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően a
Tanács a 192/2007/EK rendelettel[6]
úgy határozott, hogy az említett intézkedéseket fenn kell tartani.
(3)       Az Európai Unió Hivatalos
Lapjában 2012. február 24-én közzétett értesítés[7] útján a
Bizottság a fenti intézkedések újabb hatályvesztési felülvizsgálatát
kezdeményezte az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése értelmében. Ez a
vizsgálat a másik vizsgálattal párhuzamosan zajlik, és külön jogi aktus
létrehozásával zárul.
B.        A JELENLEGI ELJÁRÁS
1.         FELÜLVIZSGÁLATI KÉRELEM
(4)       A Bizottsághoz új
exportőrre vonatkozó felülvizsgálat indítása iránti kérelem érkezett az
alaprendelet 11. cikke (4) bekezdésének megfelelően. A kérelmet egy
polietilén-tereftalátot exportáló tajvani (a továbbiakban: érintett ország)
gyártó, a Lealea Enterprise Co., Ltd. (a továbbiakban: kérelmező)
nyújtotta be.
(5)       A kérelmező azt
állította, hogy az érintett terméket nem exportálta az Unióba a vizsgálati
időszakban – azaz 1998. október 1. és 1999. szeptember 30. között (a
továbbiakban: eredeti vizsgálati időszak).
(6)       A kérelmező azt
állította továbbá, hogy nem állt kapcsolatban az érintett termék egyetlen olyan
exportáló gyártójával sem, amelyre az említett dömpingellenes intézkedések
vonatkoznak.
(7)       A kérelmező ezenfelül
azt állította, hogy az eredeti vizsgálati időszakot követően kezdte
meg az érintett terméknek az Unióba irányuló exportját.
2.         AZ ÚJ EXPORTŐRRE VONATKOZÓ
FELÜLVIZSGÁLAT MEGINDÍTÁSA
(8)       A Bizottság megvizsgálta a
kérelmező által benyújtott prima facie bizonyítékot, és úgy ítélte
meg, hogy az elegendő indokul szolgál az alaprendelet 11. cikkének (4)
bekezdése szerinti felülvizsgálat megindításához. A tanácsadó bizottsággal
folytatott konzultációt követően, valamint azután, hogy az érintett uniós
gazdasági ágazat lehetőséget kapott észrevételei megtételére, a Bizottság
a 653/2012/EU rendelettel[8]
megindította a 192/2007/EK rendeletnek a kérelmező vonatkozásában
történő felülvizsgálatát.
(9)       A
polietilén-tereftalátokra a 192/2007/EK rendelettel kivetett dömpingellenes
vámot a kérelmező által az Unióba irányuló exportra gyártott és
értékesített érintett termék behozatalára vonatkozóan a 653/2012/EU rendelet
értelmében hatályon kívül helyezték. Az alaprendelet 14. cikke (5) bekezdésének
megfelelően egyúttal utasították a vámhatóságokat az ilyen behozatalok
nyilvántartásba vételéhez szükséges megfelelő lépések megtételére.
3.         AZ ÉRINTETT TERMÉK
(10)     Az érintett termék a jelenleg
a 3907 60 20 KN-kód alá besorolt, Tajvanból származó, az 1628-5-ISO-szabvány
(Nemzetközi Szabványügyi Szervezet) szerint 78ml/g viszkozitási számú
polietilén-tereftalát (a továbbiakban: az érintett termék).
4.         AZ ÉRINTETT FELEK
(11)     A Bizottság hivatalosan
értesítette az uniós gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország
képviselőit a felülvizsgálat megindításáról. Az érintett feleknek
lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére és meghallgatáson
való részvételre.
(12)     A Bizottság a
kérelmezőnek és a vele kapcsolatban álló vállalatoknak dömpinggel
kapcsolatos kérdőívet küldött, amelyekre a válaszokat az e célra
megállapított határidőn belül megkapta.
(13)     A Bizottság igyekezett
ellenőrizni minden információt, amelyet szükségesnek tartott az „új
exportőr” státusz és a dömping megállapításához, valamint ellenőrző
látogatásokat tett a kérelmező vállalat tajvani telephelyén.
5.         A FELÜLVIZSGÁLATI IDŐSZAK
(14)     A dömpingre irányuló
felülvizsgálati időszak 2011. január 1-jétől 2012. június 30-ig
tartott (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak).
C.        A FELÜLVIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
1.         ÚJ EXPORTŐRI MINŐSÍTÉS
(15)     A vizsgálat
megerősítette, hogy a vállalat az érintett terméket az eredeti vizsgálati
időszak folyamán nem exportálta, és a termék Európai Unióba irányuló
kivitelét csak ezt követően kezdte meg.
(16)     Bár az exportált mennyiség
csekély volt, elégségesnek bizonyult megbízható dömpingkülönbözet
megállapításához. A szállított mennyiség és az ügyfelenként elért árbevétel
tekintetében követett minta összehasonlítható volt a kérelmező harmadik
országok piacain tanúsított magatartásával.
(17)     Az „új exportőr” státusz
elismerésének egyéb feltételeit illetően a vállalat hitelt érdemlően
bizonyítani tudta, hogy sem közvetlenül, sem közvetetten nem kapcsolódik
egyetlen olyan tajvani exportáló gyártóhoz sem, amelyre kiterjed az érintett
termék vonatkozásában hozott dömpingellenes intézkedések hatálya.
(18)     Ennek megfelelően
megerősítést nyert, hogy a vállalatot az alaprendelet 11. cikkének (4)
bekezdése értelmében új exportőrnek kell tekinteni, és hogy e vállalat
vonatkozásában egyéni dömpingkülönbözetet kell meghatározni.
2.         DÖMPING
Rendes érték
(19)     A kérelmező az érintett
termék gyártását, valamint belföldön és exportpiacokon történő
értékesítését végzi. A kérelmező közvetlenül a piacokon értékesít.
(20)     Az alaprendelet 2. cikke (2)
bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítés akkor tekintendő
reprezentatívnak, ha a belföldi összértékesítés mennyisége eléri az Unióba
irányuló teljes exportértékesítés mennyiségének legalább 5%-át. A Bizottság
megállapította, hogy a kérelmező egyetlen terméktípust exportált az
Unióba, és ugyanezt a terméktípust összességében reprezentatív mennyiségben
értékesítette a belföldi piacon.
(21)     A Bizottság azzal kapcsolatban
is folytatott vizsgálatot, hogy az érintett termék belföldi, reprezentatív mennyiségben
történő értékesítése tekinthető-e az alaprendelet 2. cikkének (4)
bekezdése szerint rendes kereskedelmi forgalomban megvalósuló értékesítésnek.
Ehhez a Bizottság megállapította a független vevőknek történő,
nyereséges belföldi értékesítés részarányát. Mivel úgy találta, hogy a rendes
kereskedelmi forgalomban elegendő mennyiség értékesítésére került sor, a
rendes értéket a tényleges belföldi ár alapján állapította meg.
Exportár
(22)     Az érintett terméket
közvetlenül uniós független vevőknek exportálták. Az exportár ezért az
alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően, azaz a ténylegesen
kifizetett vagy fizetendő árak alapján lett megállapítva.
Összehasonlítás
(23)     A rendes érték és az
exportárak összehasonlítására gyártelepi alapon került sor.
(24)     Az alaprendelet 2. cikke (10)
bekezdésének megfelelően a rendes érték és az exportár méltányos
összehasonlítása érdekében az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló
különbségeket kiigazítások formájában, kellőképpen figyelembe kell venni.
A biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és mellékköltségek, valamint a
hitelköltségek tekintetében minden olyan esetben sor került a megfelelő
kiigazításokra, amikor azok ésszerűnek, helyesnek és igazolt
bizonyítékokkal alátámasztottnak bizonyultak.
Dömpingkülönbözet
(25)     Az alaprendelet 2. cikke (11)
bekezdésének megfelelően a dömpingkülönbözetet a rendes érték súlyozott
átlagának és az Unióba irányuló összes egyedi exportügylet árai súlyozott
átlagának összehasonlítása alapján állapították meg. Az Unióba csak korlátozott
mennyiségű export irányult, éppen ezért az Unióba irányuló egyedi
exportügyletek során alkalmazott exportárakat összehasonlították azon hónapok
rendes értékének súlyozott átlagával, amelyben az exportra sor került.
(26)     Az összehasonlítás mindkét esetben
minimális szintű dömping meglétét mutatta a felülvizsgálati időszak
alatt az Unióba exportáló kérelmező esetében.
D.        A FELÜLVIZSGÁLAT TÁRGYÁT
KÉPEZŐ INTÉZKEDÉSEK MÓDOSÍTÁSA
(27)     A kérelmező esetében a
felülvizsgálati időszakra vonatkozóan megállapított dömpingkülönbözet
minimális szintű volt. Ennélfogva a Bizottság a minimális
dömpingkülönbözeten alapuló, tonnánként 0 EUR értékű vám kivetését és a 192/2007/EK
rendelet ennek megfelelő módosítását javasolja.
E.         NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL
(28)     A fent említettek alapján a
behozatalnak a 653/2012/EU rendelet által kötelezővé tett nyilvántartásba
vételét meg kell szüntetni, a dömpingellenes vámok visszamenőleges hatályú
beszedése nélkül.
F.         AZ INTÉZKEDÉSEK KÖZZÉTÉTELE
ÉS IDŐTARTAMA
(29)     Az érintett feleket tájékoztatták
azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján az érintett
terméknek a kérelmezőtől származó behozatalára tonnánként 0 EUR
dömpingellenes vámot terveznek kivetni és ennek megfelelően módosítani
kívánják a 192/2007/EK rendeletet. Az érdekelt felek észrevételeit a Bizottság
megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
(30)     Ez a felülvizsgálat nem
befolyásolja a 192/2007/EK tanácsi rendeletben rögzített intézkedéseknek az
alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésében meghatározott hatályvesztési
időpontját,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1)          A 192/2007/EK tanácsi rendelet 1.
cikke (2) bekezdésében a táblázat a tajvani gyártók tekintetében az alábbiakkal
egészül ki:
 Ország || Vállalatok || Dömpingellenes vám (EUR/tonna) || TARIC-kiegészítő kód
 Tajvan || Lealea Enterprise Co., Ltd || 0 || A996
(2)          A vámhatóságok utasítást kapnak,
hogy szüntessék meg a Lealea Enterprise Co., Ltd által előállított,
Tajvanból származó érintett termék behozatalának nyilvántartásba vételét.
(3)          Eltérő rendelkezés hiányában a
vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 59, 2007.2.27., 59. o.
[2]               HL L
301., 2000.11.30., 21. o.
[3]               HL C 55.,
2012.2.24., 4. o.
[4]               HL L
343., 2009.12.22., 51. o.
[5]               HL L
301., 2000.11.30., 21. o.
[6]               HL L 59,
2007.2.27, 59. o.
[7]               HL C 55,
2012.2.24., 4. o.
[8]               HL L 188,
2012.7.18., 8. o.