				|

		52011PC0752

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a Menekültügyi és Migrációs Alapra, valamint a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról /* COM/2011/0752 végleges - 2011/0367 (COD) */

			   	INDOKOLÁS

1.
A JAVASLAT OKAI ÉS CÉLJAI

A belügyi szakpolitikák jelentősége
folyamatosan nőtt az elmúlt években. E szakpolitikák képezik a központi
részét annak az európai projektnek, amelynek célja olyan belső határok
nélküli térség megteremtése, amelybe az uniós polgárok és harmadik országok
állampolgári úgy léphetnek be, mozoghatnak, élhetnek és dolgozhatnak, hozhatnak
be új elképzeléseket, tőkét, tudást, illetve úgy tölthetik be a nemzeti
munkaerőpiacok réseit, hogy közben biztosak lehetnek abban, hogy jogaikat
teljes mértékben tiszteletben tartják és biztonságban vannak. A belügyi
szakpolitikák növekvő jelentőségét megerősítette a Stockholmi
Program. Ez emellett azon területek egyike, amelyeken a Lisszaboni
Szerződés következtében jelentős változásokmentek végbe.
2011. június 29-én a Bizottság elfogadta a
következő, 2014‑2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi
keretre vonatkozó javaslatát[1]
az Európa 2020 stratégia költségvetését. A belügyi szakpolitikák területén a
biztonság, a migráció és a külső határok igazgatása tekintetében a
Bizottság egyszerűsíteni kívánja a kiadási eszközök struktúráját azáltal,
hogy a programok számát kettőre csökkenti: Menekültügyi és Migrációs
Alapra és Belső Biztonsági Alapra.
Az uniós költségvetés felülvizsgálatáról szóló
közlemény[2],
az intelligens szabályozás programja[3]
és a hivatkozott következő többéves pénzügyi keretre vonatkozó közlemény
fő célkitűzése az egyszerűsítés. A gyakorlatból úgy tűnik,
hogy a jelen programozási időszakban a költségvetési programokat irányító
sokféle és töredezett szabályok gyakran szükségtelenül bonyolultak, továbbá
nehezen végrehajthatóak és ellenőrizhetőek. Ez súlyos adminisztratív
terhet jelent mind a kedvezményezettek, mind a Bizottság és a tagállamok
részére, és nem várt módon csökkenti a részvételt, hibás arányokat és
késedelmes végrehajtást eredményez. Ez azt jelenti, hogy nem valósulnak meg
teljes mértékben az uniós programok lehetséges előnyei.
E rendelet egy négy rendeletből álló
csomag része, amelyek a két alap révén együtt hozzák létre az uniós belügyi
finanszírozás keretét. E rendelet meghatározza a programozásra, az igazgatásra
és az ellenőrzésre, a pénzügyi igazgatásra, a beszámolók jóváhagyására, a
programok lezárására, valamint a jelentéstételre és az értékelésre vonatkozó szabályokat.
Ennek megfelelően felsorolja a kifizetési mechanizmusokat, míg a két alap
célját és hatályát, a forrásokat és a végrehajtás módját a vonatkozó külön
rendeletek tartalmazzák. Ez a horizontális eszköz biztosítja a két alap
végrehajtásának közös megközelítését, és a kedvezményezettek egységes kezelését
a belügy területén igénybe vehető összes uniós támogatás tekintetében.
A négy rendelet ezen átfogó struktúrája
nélkülözhetetlen a Szerződésben foglalt kötelezettségek fényében. A 19. (a
schengeni vívmányokról szóló) és a 21. (az Egyesült Királyságnak és Írországnak
a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség
tekintetében fennálló helyzetéről szóló) jegyzőkönyvek szerinti
eltérő geometriából származó eltérő szavazási szabályok miatt jogilag
nem lehetséges egy átfogó jogalkotási javaslatot összeállítani a Belső
Biztonsági Alap tekintetében, annak ellenére, hogy a kezelendő
szakpolitikai célkitűzések összefüggenek. Fontos továbbá, hogy az
egyszerűsítés és a figyelembe vétel általános célkitűzésével
összhangban a két alap (a Belső Biztonsági Alap és a Menekültügyi és
Migrációs Alap) lehetőség szerint azonos kifizetési mechanizmusokat
tartalmazzon. A közös előírásokat tartalmazó horizontális rendelet
bevezetése végső soron jobban csökkenti az előírások átfogó számát,
mintha minden aktusban megismételnék azt.
E rendelet csupán pénzügyi és technikai
természetű kötelezettségeket tartalmaz, a szakpolitikai célkitűzések,
a támogatható intézkedések, a források elosztása és a beavatkozás célja
tekintetében az adott jogalapra (azaz a különös rendeletekre) bízza a
meghatározás lehetőségét.
A mechanizmusok célja a belügyi terület uniós
finanszírozása elsődleges forrásának biztosítása. Mint olyan, felváltja
azon előírások sokaságát, amelyek különböző szintű
részletességgel és összetettséggel jelenleg megtalálhatóak a belügyi kiadási
eszközök jogalapjaiban: a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása”
általános program négy eszközét, a Külső Határok Alapot, az Európai Menekültügyi
Alapot, a Harmadik Országok Állampolgárainak Beilleszkedését Segítő
Európai Alapot és az Európai Visszatérési Alapot, valamint a „Biztonság és a
szabadságjogok védelme” általános program két külön programját, az ISEC‑et
(Bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem program) és a CIPS‑et
(Terrorizmus és egyéb biztonsági vonatkozású veszélyek megelőzése, az
azokra való felkészültség és következményeik kezelése program).

2.
AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI, HATÁSVIZSGÁLAT

Az értékelésre, mint a szakpolitikák
formálásához információkat nyújtó eszközre fektetett fokozott hangsúllyal
összhangban e javaslat alapjai az értékelések eredményei, az érintettekkel
folytatott konzultáció, valamint a hatásvizsgálat.
A jövőbeli belügyi pénzügyi eszközök
előkészítésére irányuló munka 2010-ben kezdődött meg, és 2011-ben
folytatódott. Az előkészítő munka részeként 2010 decemberében
külső megbízott részvételével megkezdődött egy
értékelési/hatásvizsgálati tanulmány elkészítése. A tanulmány 2011 júliusában
készült el, és összesítette a létező pénzügyi eszközökkel kapcsolatos
elérhető értékelési eredményeket, valamint tartalmazta a hatásvizsgálat
keretében megvizsgált problémákat, célkitűzéseket és szakpolitikai
lehetőségeket, beleértve azok valószínű hatását is. E tanulmány alapján
a Bizottság hatásvizsgálati jelentést készített, amelyről a
hatásvizsgálati testület 2011. szeptember 9-én nyilvánított véleményt.
A hatásvizsgálat egyrészt a meglévő
belügyi finanszírozási programok célkitűzéseivel és prioritásaival
kapcsolatos problémákat azonosított, másrészt pedig a finanszírozás
kifizetéséhez kötődő problémákat. Ez utóbbi vonatkozásában a
hatásvizsgálat megvizsgálta a megosztott igazgatás, a központosított igazgatás,
és a vészhelyzetekre adandó gyors reagálás lehetőségeit.
·
A megosztott igazgatás tekintetében a
hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a javasolt megoldás a
többéves programozás politikai párbeszéddel. Ez jelentős mértékben
csökkentené az adminisztratív munkaterhet a status quo‑hoz képest, amely
a többéves kereten belüli éves programozást tartja fenn. Bár a többéves
programokra való áttérés nagyobb fokú rugalmasságot nyújtana, nem kezeli a
tagállamok és a harmadik országok változó helyzetére adandó válasz belügyi
területre jellemző folyamatos szükségességét. A rendszeres politikai
párbeszéddel együtt alkalmazott többéves programozás azonban kezeli ezt az
igényt is, és sokkal inkább eredményközpontú megközelítéshez vezet.
·
A finanszírozás megvalósulásának a központosított
igazgatás keretében való fejlesztése tekintetében a status quo elvetésre
került, mert nem kínál sem egyszerűsítést, sem az adminisztratív
munkateher csökkenését. A kizárólag beszerzési megközelítésre való átállást is
elutasították, hiszen teljesen kizárja a szakpolitikai célok áltak vezérelt
fellépések előmozdításának, a transznacionális együttműködés
élénkítésének és a civil társadalom támogatásokon keresztüli segítésének
lehetőségét. A célzottabb, kevéssé erőforrás-igényes és diverzifikált
központosított igazgatáshoz való visszatérés megoldását javasolják, mert
várhatóan javítja a legfontosabb érdekeltek közötti kapcsolatot és csökkenti az
általános munkaterhet.
·
A vészhelyzetre való reagálás mechanizmusa
tekintetében a hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a jelenlegi
mechanizmus egyértelműen nem felel meg annak az igénynek, hogy az Unió
gyorsan és hatékonyan tudjon reagálni a migráció és a biztonság terén
jelentkező válságokra. A javasolt megoldás a migrációval és a biztonsággal
kapcsolatos válságok szélesebb körére kiterjesztett, javított mechanizmus.
A hatásvizsgálat figyelembe veszi a belügyi
finanszírozás jövőjével kapcsolatban tartott, ebből a célból
elvégzett online nyilvános konzultáció eredményeit is. A minden érintett
számára elérhető konzultációra 2011. január 5. és március 20. között
került sor. Összesen 115 válasz érkezett magánszemélyektől és
szervezetektől, köztük 8 tárgyalási állásfoglalás. A valamennyi
tagállamból, illetve egyes harmadik országokból származó válaszadók
hozzájárultak a konzultációhoz.
2011 áprilisában a „Belügyek uniós
finanszírozásának jövője: Friss kitekintés” című konferencia
lehetőséget biztosított a kulcsfontosságú érdekeltek (tagállamok,
nemzetközi szervezetek, civil társadalmi szervezetek, stb.) találkozására, és
arra, hogy eszmét cseréljenek a belügyek uniós finanszírozásának
jövőjéről. A konferencia emellett alkalmat teremtett a felmérés és a
nyilvános konzultáció eredményeinek megerősítésére.
A belügyek uniós finanszírozásának
jövőjét több alkalommal felvetették és megvitatták az intézményi érdekeltekkel,
beleértve egy informális ebéd során folytatott vitát a Bel- és Igazságügyi
Tanács 2011. január 21-én tartott ülése során, 2011. január 26-án egy
informális reggelit az Európai Parlament politikai koordinátoraival, Malmström
biztosnak az Európai Parlament SURE bizottsága előtt 2011. március 10-én
tartott meghallgatása során, valamint a Belügyi Főigazgatóság
főigazgatója és a Parlament állampolgári jogi, bel- és igazságügyi
bizottsága között 2011. március 17-én tartott eszmecserén. Külön szakvéleményt
is bekértek a tagállamok szakértőivel a „Szolidaritás és a migrációs
áramlások igazgatása” közös bizottság keretében folytatott egyeztetés során.
E konzultációk, konferenciák és szakértői
megbeszélések megerősítették, hogy általános a konszenzus a kulcsfontosságú
érintettek között abban a tekintetben, hogy tovább kell dolgozni a
megvalósítási mechanizmusok fokozottabb egyszerűsítése és a nagyobb fokú
rugalmasság érdekében, többek között azért, hogy kezelni lehessen a sürgős
helyzeteket. Az érdekeltek azzal a feltétellel támogatták a pénzügyi eszközök
számának csökkentését egy két alapból álló struktúra kialakítása érdekében,
amennyiben ez ténylegesen egyszerűsítést eredményez. Egyetértettek a
továbbá azzal, hogy szükség van egy rugalmas mechanizmusra a sürgős
helyzetek kezelésére, amely gyors és hatékony uniós reagálást tesz
lehetővé az a migrációs és biztonsági válságok esetében. A megosztott
igazgatást a többéves tervezés felé tett lépéssel, és a közös célok uniós
szintű meghatározásával általában megfelelő igazgatási módnak
tekintették a belügyi kiadások igazgatására, bár a nem kormányzati szervezetek
ugyanakkor úgy vélték, hogy a közvetlen igazgatást is folytatni kell. Az
érdekeltek támogatták továbbá a belügyi ügynökségek szerepének növelését az
együttműködés ösztönzése és a szinergiák javítása érdekében.

3.
A JAVASLAT JOGI ELEMEI

A fellépéshez való jog az Európai Unióról
szóló szerződés 3. cikkének (2) bekezdéséből fakad, amely kimondja,
hogy „az Unió egy belső határok nélküli, a szabadságon, a biztonságon és a
jog érvényesülésén alapuló olyan térséget kínál polgárai számára, ahol a
személyek szabad mozgásának biztosítása a külső határok
ellenőrzésére, a menekültügyre, a bevándorlásra, valamint a
bűnmegelőzésre és bűnüldözésre vonatkozó megfelelő
intézkedésekkel párosul”.
Az egymáshoz elválaszthatatlanul, de nem
alárendelten és közvetetten kapcsolódó különböző célkitűzések
egyidejű megvalósítása érdekében e rendelet a Szerződés V. címében
található több jogalapon áll, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén
alapuló térség területén, nevezetesen az EUMSZ 78. cikkének (2) bekezdése, 79.
cikkének (2) és (4) bekezdése, 82. cikkének (1) bekezdése, 84. cikke és 87.
cikkének (2) bekezdése. E cikkek jelentik az EU fellépésének jogalapját a
menekültügy, a bevándorlás, a migrációs áramlások kezelése, a tagállamok
területén jogszerűen lakóhellyel rendelkező harmadik országbeli
állampolgárokkal szembeni tisztességes bánásmód, az illegális bevándorlás
elleni küzdelem, az engedély nélkül tartózkodó személyek eltávolítása és
hazatelepítése, az emberkereskedelem, a büntetőügyekben folytatott
igazságügyi együttműködés, a bűnmegelőzés, a bűnözés,
többek között a terrorizmus, a korrupció, a szervezett bűnözés elleni
küzdelem, valamint a rendőrségi együttműködés területén.
E cikkek, tekintettel a lefedett területekre,
összeegyeztetethető jogalapokat jelentenek, figyelemmel az Egyesült
Királyság, Írország (és Dánia) helyzetére, lehetővé téve ezáltal a
Tanácsban való szavazást. Mivel a rendes jogalkotási eljárás mindegyikre
alkalmazandó, a választott jogalapok kombinációja teljes mértékben tiszteletben
tartja az Európai Parlament előjogait.
Figyelemmel kell lenni az EUMSZ
80. cikkére is, amely hangsúlyozza, hogy ezen meghatározott politikákra és
azok végrehajtására a szolidaritás és a felelősség tagállamok közötti igazságos
elosztásának elve az irányadó, ideértve annak pénzügyi vonatkozásait is.
A fenti döntéshozatali eljárás fényében az e
rendeletben megállapított rendelkezések a Menekültügyi és Migrációs Alapnak,
valamint a Belső Biztonsági Alap egy részének, nevezetesen a
rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés
elleni küzdelem, valamint a válságkezelés horizontális közös rendelkezéseit
fektetik le.
A Belső Biztonsági Alaphoz tartozó
belügyi szakpolitikák tekintetében, melyek jogalapja nem összeegyeztethető
a fentiekkel, e rendelet a különös rendeletek egyikében, nevezetesen az EUMSZ
77. cikkének (2) bekezdése értelmében a külső határok és a vízumpolitika
pénzügyi támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról szóló rendeletben
meghatározott különös záradék alapján alkalmazandó, mivel e szakpolitikák a
schengeni vívmányok fejlesztését célozzák, amelyek nem vonatkoznak az Egyesült
Királyságra és Írországra.
Következésképpen e rendelet és a különös
rendeletek együttes elfogadása esetén e rendelet rendelkezéseit minden belügyi
finanszírozásra egységesen alkalmazni kell.
Mindent összevéve, a belügyi terület olyan
terület, ahol az uniós költségvetés mobilizálása nyilvánvaló hozzáadott értéket
képvisel.
Az EU fellépése
indokolt az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 67.
cikkében meghatározott célkitűzések alapján, amely meghatározza a
szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség
létrehozásának módjait. A pénzügyi segítségnyújtás megosztott igazgatás
alkalmazásával való végrehajtása a tagállamokkal partnerségben fontos elemét
képezi az uniós belügyi finanszírozásnak. A megosztott igazgatás módszere
megfelelő a belügyi szakpolitikák minden területén, ezért ki kell terjeszteni
a belső biztonság területére is, ahol korábban nem alkalmazták. A
központosított igazgatást a szakpolitikai célok által vezérelt tevékenységeknek
tartják fenn.
A megosztott
igazgatás keretében az éves programokról az uniós szinten meghatározott
stratégiai kereten belüli előzetes politikai párbeszéd alkalmazásával
kiegészülő többéves programozásra való átállás biztosítja azt, hogy az
uniós költségvetésből finanszírozott intézkedések megfelelnek az egyes
tagállamok elvárásainak, ugyanakkor kezelik az uniós prioritásokat. Ez a
javaslat az uniós belügyi finanszírozás megfelelő végrehajtásához
szükséges programozás, jelentéstétel, pénzügyi igazgatás, ellenőrzések és
értékelések általános szabályait határozza meg, de – amennyiben lehetséges –
megengedi a tagállamoknak, hogy szabadon válasszák meg e rendelkezések nemzeti
szintű végrehajtásának módját. A kiadások támogathatóságát például nemzeti
szabályok alapján határozzák meg, a rendeletben szereplő néhány
korlátozott számú, közös, egyszerű elv alapján.
Így a beavatkozások
a megfelelő szinten történnek, és az Unió nem lépi túl a szükséges
szintet. Amint arra a költségvetés felülvizsgálata rámutatott, „az uniós
költségvetésből azokat az uniós közjavakat, fellépéseket kell
finanszírozni, amelyeket a tagállamok és a régiók önmagukban nem tudnának
fedezni, és csak abban az esetben, ha az uniós finanszírozás jobb eredményeket
tud biztosítani.”[4]
A rendelettel
lefedett különböző szakpolitikai területekre vonatkozó uniós fellépés
részletes indokolását a különös rendeletek preambuluma tartalmazza.

4.
KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A Bizottság következő többéves keretre
irányuló javaslata 3,869 millió EUR összeget tartalmaz a Menekültügyi és
Migrációs Alapra, és 4,648 millió EUR összeget (folyó áron) a Belső
Biztonsági Alapra.

5.
FŐ ELEMEK

A belügyi szakpolitikák területe uniós
finanszírozásának új, általános kereteként a rendelet meghatározza a kiadások
finanszírozásának általános szabályait, többek között a partnerség, a
programozás, a jelentéstétel, a nyomon követés és az értékelés, a tagállamok
által létrehozandó intézkedési és ellenőrzési rendszerek, valamint a
beszámolók jóváhagyására vonatkozó szabályokat:
–
A partnerségre, programozásra, nyomon követésre és
értékelésre vonatkozó szabályokat a „Szolidaritás és a migrációs áramlások
igazgatása” általános program meglévő négy eszközének tapasztalatai
alapján alakították ki;
–
Az igazgatás és az ellenőrzés rendszereire, a
finanszírozási igazgatásra, a beszámolók jóváhagyására, valamint a programokhoz
kapcsolódó jelentéstételre és azok lezárására vonatkozó szabályokat a Közös
Stratégiai Kerethez tartozó alapokra vonatkozó általános rendelkezések
megállapításáról szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslat (a továbbiakban:
a KSK-alapokról szóló rendelet)[5]
II. része, valamint a közös agrárpolitika finanszírozásáról, igazgatásáról és
nyomon követéséről szóló rendeletre vonatkozó javaslat[6] ösztönözte, miközben szükség
szerint biztosítják a meglévő négy alap által használt szabályok
folytonosságát.
A rendelet megállapítja a feltételeket annak
érdekében, hogy biztosítható legyen
(1)
a sokkal inkább szakpolitikai célok által vezérelt
és eredményközpontú finanszírozás, többek között a megerősített stratégia
programozás segítségével;
(2)
a megvalósítási mechanizmusok jelenlegi helyzethez
képest jelentős egyszerűsítése;
(3)
nagyobb fokú rugalmasság a pénzgazdálkodás és a
végrehajtás területén a belügyi területre jellemző új, és előre nem
látható körülmények kezelésének szükségessége fényében;
(4)
továbbfejlesztett nyomon követési és értékelési
keret, az elszámoltathatóság, az átláthatóság és a belügyi terület
jövőbeni támogatására való tájékozott reagálás biztosítása érdekében.

5.1.
A szakpolitikai célok által vezérelt és
eredményközpontú ütemterv

A
megosztott igazgatás
·
A következő többéves pénzügyi keret
indulásakor a belügyek területén átfogó egyszeri párbeszéd indul az egyes
tagállamokkal az Alapok tagállamok által felhasználásáról, azaz arról, hogy az
adott tagállam milyen módon használja fel az uniós költségvetést a szabadságon,
a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség céljainak megvalósításához
való hozzájárulás érdekében. Ezeket a párbeszédeket a Bizottság kiegészíti a
párbeszédek átfogó elvárásairól és keretéről szóló közleménnyel. Ez a
közlemény tartalmazni fogja a Bizottság uniós intézkedésekre és azok
végrehajtásának keretrendszerére (például a különböző alkalmazandó
eljárásokra) vonatkozó elképzeléseit is.
·
E politikai párbeszédek eredményét figyelembe véve
a Bizottság és a tagállam által meghatározott programok leírják a kiinduló
helyzetet és meghatározzák a tagállamok által a szakpolitika területén elérni
kívánt általános célokat, valamint azokat a konkrét célokat, amelyeket az uniós
finanszírozás segítségével szándékoznak megvalósítani. Ez utóbbi célok
tekintetében a nemzeti program meghatározza a főbb fellépések céljait és
példáit. Emellett egy hét éves pénzügyi terv tünteti fel az allokált forrásokra
vonatkozó kötelezettségvállalások és a források elköltésének módját az elérhető
kereteken belül. A harmadik országokban végrehajtott vagy azokkal kapcsolatos
fellépések esetében ezek az intézkedések nem irányulhatnak kifejezetten
fejlesztésre, és a politikai párbeszédnek teljes összhangot kell biztosítania a
szóban forgó országra vagy régióra irányuló uniós külső fellépés és
külpolitika elveivel és alapvető célkitűzéseivel.
·
Bár minden erőfeszítést meg kell tenni annak
érdekében, hogy a nemzeti programokat 2014-ben elfogadják, nem kizárt, hogy
néhány program csak 2015-ben jön létre. Annak érdekében, hogy ne vesszen el a
2014. évre vonatkozó előirányzat, a Bizottság módosítani fogja a 2014-2020
közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló tanácsi
rendeletre vonatkozó javaslatát (COM(2011) 398 2011. 06. 29.) azért, hogy
kiterjessze a hivatkozott rendelet 7. cikkét a megosztott igazgatás keretében a
Menekültügyi és Migrációs Alap, valamint a Belső Biztonsági Alap keretében
végrehajtott programokra.
·
A tagállamok évente jelentést tesznek a
pénzgazdálkodásról és a programjaik által elért eredményekről.
·
A 2017-re tervezett félidős felülvizsgálat
keretében újból megvizsgálható lesz a tagállamok helyzete. Ekkor kerül sor a
2018–2020 időszakra vonatkozó új források kiosztására.
A közvetlen és közvetett igazgatás
·
A nemzeti programok által elérni kívánt
célkitűzéseket „uniós intézkedések” és egy gyors vészhelyzet-reagálási
mechanizmus egészíti ki. Az uniós intézkedések támogatásokkal és beszerzésekkel
támogatják az uniós szakpolitikák végrehajtását. Ahogyan azt a többéves
pénzügyi keret[7]
meghatározta, közéjük tartoznak a harmadik országokban végrehajtott vagy
azokkal kapcsolatos intézkedések is. Ezek az intézkedések nem irányulhatnak
kifejezetten fejlesztésre, és adott esetben kiegészítik az EU külső
segítségnyújtási eszközein keresztül nyújtott pénzügyi támogatást, amely
továbbra is a harmadik országok releváns kapacitásainak kiépítését segítő
finanszírozás fő forrása. Ezen támogatás végrehajtása során teljes
összhangot kell biztosítani a szóban forgó országra vagy régióra irányuló uniós
külső fellépés és külpolitika elveivel és alapvető
célkitűzéseivel. A kiegészítő jelleget az európai külügyi szolgálat
és a Bizottság releváns szolgálataival való együttműködés fejlesztése
biztosítja.
·
A belügyi területen működő uniós
ügynökségek (Cepol, Europol, EASO, Frontex és az IT-ügynökség) is
végrehajthatnak uniós és gyorssegélyre irányuló intézkedéseket, amennyiben ez
uniós érdeket szolgál, a fellépések ad hoc jellegűek, és azok sikeres
végrehajtása az érintett ügynökség operatív képességeire és szakértelmére
támaszkodik. Ezekre a fellépésekre feladatkörükön belül, jogalapjukkal
összhangban és munkaprogramjukat kiegészítve kerül sor, és nem érinti a
tervezett általános létszámcsökkentést.
·
A Bizottság által kezdeményezett technikai
segítségnyújtás támogatja a tagállamokat és a kedvezményezetteket, ösztönzi a
kölcsönös tanulást, valamint fejleszti a kommunikációt (szükség esetén a
szervezeti kommunikációt is) és az értékelést. Ezek az előirányzatok
támogatják a finanszírozott intézkedésekhez kapcsolódó uniós és tagállami
ellenőrző intézkedéseket, és működtetik a megosztott igazgatás
keretén belül a tagállamok és a Bizottság közötti kommunikációt biztosító IT-rendszert.

5.2.
A megvalósítási mechanizmusok egyszerűsítése

A megosztott igazgatás
·
Minden tagállamnak alaponként egyetlen nemzeti
programot kell létrehoznia, egyesítve ezáltal a különböző szakpolitikai
területeket, amelynek eredményeképpen az uniós költségvetés egyetlen integrált
migrációs politikát fog támogatni, amely tartalmazza az integrációt, a
Menekültügyi és Migrációs Alap tekintetében a menekültügyet és a visszatérést,
valamint a Belső Biztonsági Alap tekintetében egy egységes belső
biztonsági stratégián keresztül többek között a rendőrségi
együttműködést, a határok biztonságát, a határokon átnyúló súlyos
bűnözés elleni küzdelmet, az okirat-hamisítást stb.
·
Az új keret a meglévő, többéves stratégiát és
éves programokat is használó négy alaphoz képest jelentős
egyszerűsítést jelent, valamint az adminisztrációs terhek jelentős
csökkentését. Az MMA tekintetében legfeljebb 26 program jön létre (Dániát
kivéve, ha az Egyesült Királyság és Írország csatlakozik), a BBA tekintetében
pedig 27 (minden tagállam). A külső határok, a vízumügy és a
rendőrségi együttműködés tekintetében ezen túlmenően a schengeni
térséghez társult államok is részt vesznek a BBA-ban.
·
Néhány nemzeti program felülvizsgálata várható: a
programoknak a célkitűzésekre és a megvalósítandó célokra kell
összpontosítani és nem az intézkedések kimerítő felsorolására.
Lehetőség szerint, illetve az új, előre nem látható körülmények
kivételével az elérendő cél az, hogy tagállamonként és alaponként egyetlen
határozat fogadja el a többéves programot, és szükség szerint egyetlen
határozat vizsgálja felül a programot a félidős felülvizsgálattal
kapcsolatban.
·
A KSK-alapokhoz hasonlóan a partnerség elvét
vizsgálóbizottság valósítja meg.
·
Minden tagállamnak alaponként egyetlen igazgatási
és ellenőrzési rendszert kell létrehoznia, de egy rendszer egyszerre is
lefedheti a két alapot. A nemzeti intézményi sajátosságok figyelembe vétele
érdekében a tagállamok meghatározhatnak olyan felhatalmazott hatóságokat,
amelyeknek a felelős hatóságok különös (programozási és végrehajtási) feladatokat
adhatnak át.
·
A kiadások támogathatóságát nemzeti szabályok
alapján határozzák meg, korlátozott számú, egyszerű közös rendelkezések
alapján. Ez a megközelítés jelentősen egyszerűsíti a
kedvezményezettek szintjén a projektek igazgatását. Az átalányösszegekhez és az
átalányfinanszírozáshoz hasonló egyszerűsített fizetési lehetőségek
által a tagállamok teljesítményközpontú igazgatást hozhatnak létre a
kedvezményezettek szintjén.
A közvetlen és közvetett igazgatás
·
A pénzügyi támogatás az egyes rendeletek releváns
rendelkezései értelmében vészhelyzetben hozzáférhető. A mechanizmust a
Bizottság kezdeményezheti, a tagállamok, a soros uniós elnökség által képviselt
71. cikk szerinti Biztonsági Bizottság (COSI), vagy más érdekeltek, például
nemzetközi szervezetek (az ENSZ Menekültügyi Főbiztosa, a Nemzetközi
Migrációs Szervezet stb.), és az uniós belügyi ügynökségek kezdeményezését
követően is.
·
Mindent meg kell tenni az elaprózódás
megelőzése érdekében azáltal, hogy a forrásokat korlátozott számú uniós
célkitűzésre összpontosítják, és hasznosítják a fő érdekeltek
tapasztalatait, lehetőség szerint partnerségi és keret-megállapodások
alapján.
·
Az új IT-rendszerek („az intelligens határok
csomag”) fejlesztésének pénzügyi támogatása érdekében a Bizottság számára a
központi részek fejlesztését lehetővé tevő meglévő éves pénzügyi
döntéshozatalt felváltja egy többéves keret.

5.3.
Rugalmasság

A
megosztott igazgatás
·
A félidős felülvizsgálat hatása a tagállamok
helyzetétől függ. Azokat a tagállamokat, amelyekben további kockázat áll fenn,
vagy amelyeknek további forrásokra van szüksége az uniós különös prioritások
végrehajtásához, felhívják a pénzügyi tervükben szereplő összegek
felülvizsgálatára, és szükség szerint új elemek programba való beépítésére.
·
A pénzügyi rugalmasság része és alapja a
költségvetési fegyelemről szóló hatályos intézményközi megállapodásnak és
a Bizottság 2014-2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi
keretről szóló rendeletre irányuló javaslatának is. A költségvetési
rendelet felülvizsgálatára és végrehajtási rendelkezéseire irányuló javaslat is
tartalmazza. Ezért azt főként e javaslatok különböző mechanizmusai
hajtják végre, figyelemmel arra, hogy a végrehajtás központi eleme a többéves
pénzügyi programozás és annak éves felülvizsgálata, az éves költségvetés
allokációja és az éves költségvetés végrehajtása.
·
Az egyes rendeletek határozzák meg a nemzeti
programok, uniós intézkedések és más tevékenységek részére kiosztott
összegeket. E rendelet és a különös rendeletek összesített csomagjában azonban
előírják, hogy az uniós költségvetés optimális felhasználásának
biztosítása érdekében a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
segítségével megváltoztathat bizonyos összegeket.
A
közvetlen és közvetett igazgatás
·
Az uniós intézkedések, a gyorssegély, és az éves
plafontól függően a Bizottság által kezdeményezett technikai
segítségnyújtás éves előirányzatait egyetlen „keretösszegként” kezelik,
így biztosítják a legnagyobb fokú rugalmasságot annak eldöntése során, hogy a
különös szükségletektől függően évről évre hogyan osszák ki a
forrásokat.
·
Az uniós intézkedéseket igen tágan határozzák meg,
biztosítva ezzel a Bizottság számára a jogalkotási és szakpolitika-koordinálási
feladatainak ellátásához szükséges minden eszközt.
–
Transznacionális szempontokra összpontosítanak
(együttműködés, összehasonlító elemzés, hálózatok), amelyek minden
tagállamban összehangolt fellépést követelnek meg, és aktívan támogatják a
tagállamok és egyéb szereplők közös és egymást erősítő
intézkedéseit, amelyek összhangban vannak az uniós együttműködéssel és
kölcsönös tanulást és fejlődést eredményeznek.
–
Lehetővé tesznek olyan nem-transznacionális
intézkedéseket is, amelyek ezen területek szakpolitikáinak fejlődése
tekintetében különös jelentőséggel bírnak az egész Unió szempontjából.
–
Megvalósíthatnak harmadik országokban végrehajtott
vagy azokkal kapcsolatos intézkedéseket is.
–
Az egyes rendeletek rendelkeznek az alapok által
támogatott minden szakpolitika és célkitűzés végrehajtásáról, továbbá az
alapok működésének szakpolitikai vonatkozású szempontjainak
finanszírozásáról is. A Belső Biztonsági Alap határokra és vízumügyre
vonatkozó része tekintetében ez magában foglalhatja a schengeni értékelési és
nyomon követési mechanizmus végrehajtását is.
·
Az egyes rendeletek előírják továbbá a
civil társadalom és a transznacionális hálózatok fejlesztésének támogatását is
(a Menekültügyi és Migrációs Alap tekintetében), valamint a tesztelési és
értékelési kutatások támogatását, például a Horizon 2020 program és a
gyakorlati alkalmazás között fennálló szakadék áthidalására alkalmas
alkalmazott kutatási programokét (a Belső Biztonsági Alap tekintetében).

5.4.
Koherens és hatékony jelentéstételi, nyomon
követési és értékelési keret

A megosztott igazgatás
·
A tagállamok a beszámolók jóváhagyásának gyakorlata
keretében évente jelentést tesznek a többéves program végrehajtásáról. A
félidős felülvizsgálat folyamatához való hozzájárulásként 2017-ben további
tájékoztatást adnak a célkitűzések megvalósítása során elért
fejleményekről. Hasonló folyamat zajlik 2019-ben is, amely szükség szerint
lehetővé teszi az utolsó finanszírozási év (2020) előtti
kiigazításokat.
·
A belügyi terület értékelés-alapú kultúrájának
fejlesztése érdekében az alapok közös értékelési és nyomon követési
keretrendszerrel rendelkeznek majd, az alapok eredményközpontú megközelítését,
valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség
célkitűzéseit megvalósító szakpolitikák sokaságában játszott lényeges
szerepét hangsúlyozó, széleskörű szakpolitikai vonatkozású mutatók
mellett. Ezek a mutatók az alapok által kifejendő hatásra vonatkoznak: a
határok biztonsága, a rendőrségi együttműködés és a válságkezelés
közös kultúrájának kialakulására; az Unióba irányuló migrációs áramlások
hatékony kezelésére; a harmadik országok állampolgárainak igazságos és
egyenlő kezelésére; a migráció és a belső biztonság kérdéseinek
kezelése során a tagállamok között tanúsított szolidaritásra és
együttműködésre, valamint a migráció és a harmadik országokkal kapcsolatos
biztonság közös uniós megközelítésére.
·
Az értékelési elvek megfelelő alkalmazásának
biztosítása érdekében, valamint tekintettel arra, hogy a tagállamok milyen
gyakorlati tapasztalatokkal rendelkeznek a meglévő belügyi uniós
finanszírozás értékelése tekintetében, a Bizottság és a tagállamok végrehajtási
intézkedések révén közösen alakítják ki a közös értékelési és nyomon követési
keretrendszert, többek között azáltal, hogy meghatározzák a mintákat és a közös
kimeneteli és eredménymutatókat.
·
Minden intézkedést a programozási időszak
kezdetén határoznak meg, így a tagállamok a közösen kialakított elvek és
követelmények alapján határozhatják meg saját jelentéstételi és értékelési
rendszereiket.
·
Az adminisztratív terhek csökkentése, valamint a
jelentéstétel és az értékelés közötti szinergiák biztosítása érdekében az
értékelési jelentésekben elvárt tájékoztatás a nemzeti programok tagállamok
által készített éves végrehajtási jelentésén alapul, és kiegészíti azt.
·
A félidős felülvizsgálatra 2018-ban kerül sor
és ez hozzájárul a következő programozási időszak értékeléséhez.
2011/0367 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a Menekültügyi és Migrációs Alapra, valamint
a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a
bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására
szolgáló eszközre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 78. cikke (2)
bekezdésére, 79. cikke (2) bekezdésére, 79. cikke (4) bekezdésére, 82. cikke
(1) bekezdésére, 84. cikkére és 87. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti
parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[8],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[9],
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
Az Európai Unió belügyi szakpolitikájának célja a
szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozása:
olyan belső határok nélküli térség megteremtése, amelybe az uniós polgárok
és harmadik országok állampolgári úgy léphetnek be, mozoghatnak, élhetnek és
dolgozhatnak, hogy közben biztosak lehetnek abban, hogy jogaikat teljes
mértékben tiszteletben tartják és biztonságban vannak, szem előtt tartva
az olyan közös kihívásokat, mint az átfogó uniós bevándorlási politika
létrehozása az Unió versenyképességének és társadalmi kohéziójának fokozása
érdekében, a Közös Európai Menekültügyi Rendszer létrehozása, valamint a súlyos
és szervezett bűncselekmények, az internetes bűncselekmények és a
terrorizmus megelőzése és a mindezek veszélyei elleni küzdelem.
(2)
Az ezen terület fejlesztését támogató uniós
finanszírozás a szolidaritás és a felelősségmegosztás érzékelhető
jeleként a közös kihívásokra adandó válasz elengedhetetlen része.
(3)
A közös keretrendszer biztosítja az érintett
szakpolitikák területén e finanszírozás szükséges koherenciáját, egyszerűségét
és egységes alkalmazását.
(4)
A közös keretrendszer meghatározza a
segítségnyújtás elveit, és ezen elvek alkalmazásának biztosítása érdekében
meghatározza a tagállamok és a Bizottság feladatait.
(5)
Ez az uniós finanszírozás hatékonyabb és
célzottabb, ha a támogatható intézkedések társfinanszírozása az egyes
tagállamok által a Bizottsággal való párbeszédet követően felállított
stratégiai többéves programozáson alapul.
(6)
A különös rendeletekkel támogatott, harmadik
országokban végrehajtott vagy azokkal kapcsolatos intézkedéseket az Unió
területén kívül végrehajtott, uniós külső segítségnyújtási eszközökkel –
beleértve mind a földrajzi, mind pedig a tematikus eszközöket – támogatott
egyéb intézkedésekkel szinergiában és azokkal összhangban kell végrehajtani.
Ezen intézkedések végrehajtása során különösen a szóban forgó országra vagy
régióra irányuló uniós külső fellépés és külpolitika elveivel és
alapvető célkitűzéseivel kell biztosítani a teljes összhangot. Ezek
az intézkedések nem irányulhatnak kifejezetten fejlesztésre, és adott esetben
kiegészítik a külső segítségnyújtási eszközökön keresztül nyújtott
pénzügyi segítségnyújtást. Az Unió humanitárius szakpolitikájával is
biztosítani kell az összhangot, különösen a gyorssegély végrehajtása során.
(7)
A külső fellépésnek következetesnek, és az
EUMSZ 18. cikkének (4) bekezdése értelmében koherensnek kell lennie.
(8)
A többéves programoknak, mint az uniós
finanszírozás célkitűzései elérésére szolgáló eszközöknek az
előkészítése előtt a tagállamok politikai párbeszédet folytatnak a
Bizottsággal, és összehangolt stratégiát dolgoznak ki minden egyes tagállam
részére.
(9)
A 2018–2020 közötti időszak megfelelő
finanszírozásának biztosítása érdekében sor kerül a stratégiák félidős
felülvizsgálatára.
(10)
A nemzeti programoknak a teljes többéves
időszakra vonatkozó előkészítése, végrehajtása és ellenőrzése
érdekében a tagállamoknak partnerséget kell kialakítani az érintett
hatóságokkal és szervezetekkel. A tagállamoknak létre kell hozni azokat a
vizsgálóbizottságokat, amelyek figyelemmel kísérik a nemzeti programokat, és
segítséget nyújtanak a tagállamoknak a célkitűzések megvalósításának
végrehajtása, és az elért fejlemények felülvizsgálatában.
(11)
A nemzeti programok alapján támogatható kiadásokat
a nemzeti jog a közös elvek alapján határozza meg. A kiadások támogatásának
kezdő és záró időpontjait úgy kell meghatározni, hogy a nemzeti
programok számára egységes és egyenlő szabályok álljanak rendelkezésre.
(12)
A technikai segítségnyújtás révén a tagállamok
segíthetik a nemzeti programjuk végrehajtását, és segítséget nyújthatnak a
kedvezményezetteknek a feladataiknak és az uniós jognak való megfeleléshez.
(13)
A gyorssegély biztosításának megfelelő
keretrendszere érdekében e rendelet lehetővé teszi olyan intézkedések
támogatását, melyek kiadásai a támogatás iránti kérelem benyújtása előtt
merültek fel, összhangban a kellően indokolt kivételes esetekre hasonló
rugalmasságot biztosító költségvetési rendelettel.[10]
(14)
Az Európai Unió pénzügyi érdekeit megfelelő
intézkedésekkel védelemben kell részesíteni a kiadási ciklusban, többek között
a szabálytalanságok megelőzése, felderítése és nyomozása révén, az
elveszett, jogosulatlanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált
támogatások visszatérítetésével, és adott esetben büntetésekkel.
(15)
A tagállamoknak meg kell hozniuk a megfelelő
intézkedéseket az igazgatási és ellenőrzési rendszer szabályos
működésének és a végrehajtás minőségének biztosítása érdekében. Ezért
meg kell határozni azokat az általános elveket és szükséges feladatokat,
amelyeknek a rendszereknek meg kell felelni.
(16)
A nemzeti programok hatékony és helyes végrehajtása
érdekében meg kell határozni az igazgatási és ellenőrzési rendszerrel, a
szabálytalanságok megelőzésével, felderítésével és nyomozásával, valamint
az uniós jog megsértésével kapcsolatos tagállami feladatokat.
(17)
A szubszidiaritás és az arányosság elvével
összhangban a tagállamok az igazgatási és ellenőrzési rendszereken
keresztül első helyen felelősek a nemzeti programok végrehajtásáért
és ellenőrzéséért.
(18)
Csak a tagállamok által akkreditált felelős
hatóságok biztosíthatják ésszerűen a kedvezményezettek uniós
költségvetésből való támogatását megelőző, szükséges
ellenőrzés elvégzését. Ezért kifejezetten meg kell határozni azt, hogy
csak az akkreditált felelős hatóságok által eszközölt kiadásokat lehet
megtéríteni az uniós költségvetésből.
(19)
Meg kell határozni a Bizottság azon jogköreit és
feladatait, amelyek értelmében vizsgálja az igazgatási és ellenőrzési
rendszerek hatékony működését, valamint felkérheti a tagállamokat
intézkedések meghozatalára.
(20)
Az uniós költségvetési kötelezettségvállalásokat
évente végre kell hajtani. Az eredményes programigazgatás biztosítása érdekében
meg kell határozni az éves egyenleg, valamint a záróegyenleg kifizetésének
közös szabályait.
(21)
A programok indulásakor az előfinanszírozás
kifizetése biztosítja azt, hogy a tagállamok a program elfogadása esetén
rendelkeznek azokkal az eszközökkel, amelyekkel támogathatják a
kedvezményezetteket a program végrehajtása során. Ennek érdekében a
rendelkezésekben szerepeltetni kell az eredeti előfinanszírozási
összegeket. A program zárásakor teljes mértékben el kell számolni az eredeti
előfinanszírozással.
(22)
A költségvetési rendelet hároméves felülvizsgálata[11] változtatásokat vezet be a
megosztott igazgatás elveiben, amelyeket figyelembe kell venni.
(23)
Az uniós költségvetésből bármelyik adott évben
társfinanszírozott kiadások elszámoltathatóságának megerősítésére
figyelemmel létre kell hozni a beszámolók éves jóváhagyásának megfelelő
keretrendszerét. E keretrendszeren belül a felelős hatóságnak a nemzeti
program tiszteletben tartása mellett az éves beszámoló kíséretében igazgatási
nyilatkozatot, összefoglaló jelentést, valamint egy független ellenőr
véleményét és ellenőrzését tartalmazó jelentést kell benyújtania a
Bizottsághoz.
(24)
Az Unió területén belül a beszámolók éves
jóváhagyása megbízhatóságaának elősegítése érdekében meg kell határozni a
tagállamok által elvégzendő ellenőrzések természetéről és
szintjéről szóló közös rendelkezéseket.
(25)
Az uniós forrásokra vonatkozó hatékony és
eredményes pénzgazdálkodás biztosítása érdekében szükség lehet a Bizottság
által elvégzendő pénzügyi korrekcióra. A tagállamok jogbiztonsága
érdekében fontos meghatározni azon körülményeket, amelyek esetén az
alkalmazandó uniós vagy nemzeti jog megsértése a Bizottság által elvégzendő
pénzügyi korrekcióhoz vezethet. Annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság
által a tagállamokkal szemben elvégzett pénzügyi korrekciók az Unió pénzügyi
érdekeinek védelmét szolgálják, azokat olyan esetekre kell korlátozni, amikor
az uniós vagy a nemzeti jog megsértése közvetlenül vagy közvetve az
intézkedések támogathatóságát, szabályszerűségét, igazgatását vagy
ellenőrzését, és az ezzel kapcsolatos kifizetést érinti. Az arányosság
biztosítása érdekében fontos, hogy a Bizottság a pénzügyi korrekció összegének
meghatározása során figyelembe vegye a jogsértés természetét és súlyát.
Etekintetben meg kell határozni a Bizottság által elvégzendő pénzügyi
korrekciók feltételeit, valamint a pénzügyi korrekciót elrendelő
határozatra vonatkozó eljárást.
(26)
A felelős hatóságok és az uniós költségvetés
közötti pénzügyi kapcsolat létrehozása érdekében a Bizottság évente jóváhagyja
e hatóságok beszámolóit. A beszámolók jóváhagyásáról szóló határozat a
beszámolók teljességére, pontosságára és valódiságára vonatkozó
megállapításokat tartalmaz, a kiadások uniós jogszabályokkal való
összeegyeztethetőségéről azonban nem szól.
(27)
A Bizottság, mely az az Európai Unióról szóló
Szerződés 17. cikke értelmében felelős uniós jog helyes
alkalmazásáért, dönt arról, hogy a tagállam által eszközölt kiadás megfelel-e
az uniós jognak. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy
igazolják a kifizetésre vonatkozó döntéseiket. Annak érdekében, hogy a
tagállamok a múltban eszközölt kiadások tekintetében adandójogi és pénzügyi biztosítékokat
kapjanak, meg kell határozni azt a leghosszabb időszakot, amelyen belül a
Bizottságnak el kell döntenie, hogy milyen pénzügyi következményekkel jár a meg
nem felelés.
(28)
A költségvetési fegyelem ösztönzése érdekében meg
kell határozni a nemzeti programban szereplő költségvetési
kötelezettségvállalás bármely részére vonatkozó, a kötelezettségvállalás
visszavonását tartalmazó megállapodásokat, különösen, ha valamely összeget
kizárnak a kötelezettségvállalás visszavonásából, főként akkor, ha a
végrehajtás késedelmére közigazgatási vagy bírósági jogorvoslat
felfüggesztő hatálya vagy vis maior miatt kerül sor.
(29)
A kötelezettségvállalás visszavonására vonatkozó
általános szabályok megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében e
szabályoknak részletesen tartalmaznia kell azt, hogy hogyan határozzák meg a
visszavonás határidejét, és hogyan számolják ki a vonatkozó összegeket.
(30)
Az uniós finanszírozás eredményeit fontos
nyilvánosságra hozni. A polgároknak joguk van megismerni az uniós pénzügyi
források elköltésének módját. A felelős hatóságoknak és a
kedvezményezetteknek egyaránt feladata a megfelelő tájékoztatás
nyilvánossághoz való eljuttatása. Ezen uniós finanszírozás kommunikációs
intézkedésekre elkülönített költségvetése támogatja az Európai Unió szakpolitikai
prioritásainak szervezeti kommunikációját is annak érdekében, hogy a Bizottság
kezdeményezésére indult kommunikációs intézkedések közötti nagyobb fokú és
erősebb szinergia a nyilvánosság hatékonyabb tájékoztatását biztosítsa,
feltéve, ha e prioritások ezen uniós finanszírozás általános
célkitűzéseihez kapcsolódnak.
(31)
Az ezen uniós finanszírozásról szóló tájékoztatás
széleskörű elterjesztésének, valamint a lehetséges kedvezményezettek
finanszírozási lehetőségekről való tájékoztatásának érdekében e
rendelet alapján meg kell határozni az információra és a tájékoztatási
intézkedésekre vonatkozó részletes szabályokat, valamint ezen intézkedések
meghatározott technikai jellemzőit, és minden tagállamnak létre kell hozni
a szükséges tájékoztatást tartalmazó honlapot vagy portált.
(32)
A támogatott intézkedések eredményessége függ az
értékelésüktől és az eredményeik terjesztésétől is. Formalizálni kell
a tagállamok és a Bizottság erre vonatkozó feladatait, valamint az értékelés
megbízhatóságára és a vonatkozó információ minőségére vonatkozó
megállapodásokat.
(33)
Ezen rendelet a támogatható kiadások közös
elveiről szóló előírásainak módosítása érdekében a Bizottságot fel
kell hatalmazni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290.
cikke szerinti jogi aktusok elfogadására. Különösen fontos, hogy a Bizottság az
előkészítő munkálatok során megfelelő egyeztetéseket folytasson,
szakértői szinten is. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi
aktusok előkészítése és szövegezése során biztosítania kell a releváns
dokumentumok időben és megfelelő módon történő továbbítását az
Európai Parlamenthez és a Tanácshoz.
(34)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek
biztosítása érdekében végrehajtási hatáskört kell a Bizottságra ruházni. Ezt a
jogkört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami
ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek
megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelettel[12]
összhangban kell gyakorolni.
(35)
A vizsgálóbizottsági eljárást a tagállamok közös,
különösen a Bizottság tájékoztatására vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó
feladatait meghatározó végrehajtási aktusok esetében kell alkalmazni, a
tanácsadó bizottsági eljárást pedig tisztán technikai természetük miatt a
Bizottság tájékoztatásának modelljeit meghatározó végrehajtási aktusok
elfogadására.
(36)
Mivel e rendelet célkitűzését, azaz az
általános rendelkezések megállapítását a tagállamok nem tudják hatékonyan
megvalósítani és az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió az Európai
Unióról szóló Szerződés 5. cikke szerinti szubszidiaritás elvével összhangban
intézkedéseket fogadhat el. Az ugyanezen cikk szerinti arányosság elvével
összhangban e rendelet a célkitűzés megvalósítása során nem megy túl azon,
ami szükséges. Az Európai Unióról szóló Szerződéshez és az Európai
Közösség létrehozásáról szóló Szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság
és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével
összhangban, és a e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül ezen tagállamok
nem vesznek részt e rendelet elfogadásában és az nem kötelező, illetve nem
alkalmazható rájuk. [VAGY] [Az Európai Unióról szóló Szerződéshez és az
Európai Közösség létrehozásáról szóló Szerződéshez csatolt, az Egyesült
Királyság és Írország helyzetéről szólójegyzőkönyv 3. cikkével
összhangban az Egyesült Királyság és Írország bejelentette, hogy részt kíván
venni ennek a rendeletnek a meghozatalában és alkalmazásában.]
(37)
Az Európai Unióról szóló Szerződéshez és az
Európai Közösség létrehozásáról szóló Szerződéshez csatolt, Dánia
helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem
vesz részt e rendelet elfogadásában, az rá nézve nem kötelező, és nem
alkalmazandó;
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és hatály
E rendelet megállapítja a különös rendeletek
végrehajtásának általános szabályait az alábbiak tekintetében:
a)           a kiadások finanszírozása;
b)           partnerség, programozás,
jelentéstétel, nyomon követés és értékelés;
c)           a tagállamok által létrehozandó
igazgatási és ellenőrzési rendszerek;
d)           a beszámolók jóváhagyása.
2. cikk
Meghatározások
E rendelet alkalmazásában a következő
meghatározásokat kell alkalmazni:
a)           „különös rendeletek”
–
a Menekültügyi és Migrációs Alap 2014-2020
időszakra vonatkozó létrehozásáról szóló ../2012/EU rendelet;
–
a Belső Biztonsági Alap részét képező, a
rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés
elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz
létrehozásáról szóló …/2012/EU rendelet; és
–
minden olyan rendelet, amely hozzájárul e rendelet
alkalmazásához.
b)           „programozás” a különös rendeletek
célkitűzéseinek elérése érdekében létrehozott uniós és tagállami közös
intézkedés többéves alapon való végrehajtására szolgáló, különböző
szintű szervezési, döntéshozatali és finanszírozási folyamat;
c)           „intézkedés” az érintett nemzeti
program felelős hatósága által kiválasztott vagy annak feladataihoz
tartozó, a különös rendeletek általános és különös célkitűzéseinek
megvalósításában részt vevő projekt vagy projektcsoport;
d)           „uniós intézkedés” a különös
rendeletekben meghatározott transznacionális intézkedés vagy uniós szempontból
különös jelentőséggel bíró intézkedés;
e)           „projekt” az uniós támogatás
kedvezményezettje által egy intézkedés egészének vagy egy részének végrehajtása
érdekében felvonultatott egyedi, gyakorlati eszközök;
f)            „gyorssegély” a különös
rendeletekben meghatározott vészhelyzet kezelésére szolgáló projekt vagy
projektcsoport;
g)           „kedvezményezett” egy projekt
keretében uniós támogatásban részesülő köz- vagy magántestület, nemzetközi
szervezet, vagy a Vörös Kereszt Nemzetközi Bizottsága (ICRC), a Vöröskereszt és
Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége.
II. FEJEZET
A SEGÍTSÉGNYÚJTÁS ELVEI
3. cikk
Általános elvek
(1)
A különös rendeletek által biztosított támogatás
nemzeti programokon, uniós intézkedéseken és gyorssegélyen keresztül kiegészíti
az uniós célkitűzések megvalósítását szolgáló nemzeti, regionális és helyi
beavatkozásokat.
(2)
A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy a
különös rendeletek értelmében és a tagállamok által nyújtott támogatás
összhangban áll az Európai Unió tevékenységeivel, szakpolitikáival és
prioritásaival, és kiegészíti az Európai Unió egyéb eszközeit.
(3)
A különös rendeletek által nyújtott támogatást a
Bizottság és a tagállamok szoros együttműködés keretében valósítják meg.
(4)
Feladataikkal összhangban, a harmadik országokban
végrehajtott vagy azokkal kapcsolatos intézkedések során a Bizottság és a
tagállamok az Európai Külügyi Szolgálattal együtt biztosítják e rendelet és a
különös rendeletek közötti együttműködést, valamint az együttműködést
egyéb uniós szakpolitikákkal és eszközökkel, beleértve az Unió külső
fellépése keretében megvalósulókat is.
(5)
A Bizottság és a tagállamok a költségvetési
rendelet 26. cikkével összhangban alkalmazzák a hatékony és eredményes
pénzgazdálkodás elvét.
(6)
A Bizottság és a tagállamok biztosítják a különös
rendeletek értelmében nyújtott támogatás eredményességét, különösen nyomon
követés, jelentéstétel és értékelés útján.
(7)
A Bizottság és a tagállamok úgy látják el e
rendelettel és a különös rendeletekkel kapcsolatos feladataikat, hogy
csökkenjen a kedvezményezettekre háruló adminisztratív teher.
4. cikk
Az
uniós és a nemzeti jognak való megfelelés
A különös rendeletek által finanszírozott
intézkedéseknek meg kell felelniük az alkalmazandó uniós és nemzeti jognak.
5. cikk
Az
Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1)
A Bizottság megfelelő intézkedéseket hoz annak
biztosítására, hogy a különös rendeletek értelmében finanszírozott intézkedések
végrehajtása során érvényesüljön az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme
azáltal, hogy megelőző intézkedéseket alkalmaz a csalás, a korrupció
és más illegális tevékenységekkel szemben, hatékony ellenőrzést végez,
szabálytalanságok felfedezése esetén visszafizetteti a jogosulatlanul
kifizetett összegeket, és szükség szerint hatékony, arányos és visszatartó
hatású büntetést alkalmaz.
(2)
A tagállamok megelőzik, felkutatják és
kijavítják a szabálytalanságokat, és az esetleges késedelmi kamattal együtt
visszafizettetik a jogosulatlanul kifizetett összegeket. Jelentést tesznek
erről a Bizottságnak, és tájékoztatják a Bizottságot a közigazgatási és
bírósági eljárások haladásáról.
(3)
Amennyiben a kedvezményezettnek jogosulatlanul
kifizetett összegeket nem lehet visszafizetni, és ez a tagállam hibájának vagy
gondatlanságának eredménye, a tagállam felel az érintett összeg uniós általános
költségvetésbe való megtérítéséért.
(4)
A tagállamok eredményes, az intézkedések hasznát és
arányosságát tekintetbe véve visszatartó erővel rendelkező védelmet
nyújtanak a csalások ellen, különösen a magas kockázattal érintett területek
tekintetében.
(5)
A Bizottság a tagállamok 4. bekezdésben meghatározott
feladatai tekintetében az 54. cikk szerinti eljárással összhangban
felhatalmazással rendelkezik felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(6)
A Bizottság vagy képviselői és a
Számvevőszék ellenőrzési hatáskörrel rendelkezik minden uniós finanszírozásban
részesülő támogatási kedvezményezett, társvállalkozó és alvállalkozó
tekintetében, ennek keretében vizsgálhatják az iratokat, vagy helyszíni
ellenőrzést végezhetnek.
Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) a
2185/96/EK, EURATOM rendelet szerinti eljárásokkal összhangban helyszíni
ellenőrzést és nyomozást tarthat az ilyen finanszírozással közvetlenül
vagy közvetve érintett gazdasági szereplőknél annak megállapítása
érdekében, hogy az uniós finanszírozást érintő támogatási megállapodással,
támogatásról szóló határozattal vagy szerződéssel összefüggésben
elkövettek-e az Európai Unió pénzügyi érdekeit érintő csalást, korrupciót
vagy más illegális tevékenységet.
Az első és második albekezdés sérelme nélkül
a harmadik országokkal vagy nemzetközi szervezetekkel kötött
együttműködési megállapodások, valamint az e rendelet és a különös
rendeletek végrehajtásából eredő támogatási megállapodások, támogatásról
szóló határozatok és szerződések kifejezetten felhatalmazzák a
Bizottságot, a Számvevőszéket és az OLAF-ot a hasonló ellenőrzések,
helyszíni ellenőrzések és nyomozások lefolytatására.
6. cikk
Programozás
A különös rendeletek célkitűzéseit a
2014-2020 közötti többéves programozási időszak keretében, a 15. cikk
szerinti félidős felülvizsgálatnak megfelelően kell megvalósítani.
III. FEJEZET
AZ UNIÓS INTÉZKEDÉSEK PÉNZÜGYI KERETE,
GYORSSEGÉLY ÉS TECHNIKAI SEGÍTSÉGNYÚJTÁS
7. cikk
A végrehajtás
kerete
(1)
A Bizottság az uniós költségvetés éves
előirányzatai keretében megállapítja az uniós intézkedésekre, a gyorssegélyre
és a Bizottság által kezdeményezhető technikai segítségnyújtásra
rendelkezésre álló teljes összeget.
(2)
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján
elfogadja az uniós intézkedésekre és a gyorssegélyre vonatkozó munkaprogramot.
Ezt a végrehajtási jogi aktust az 55. cikk (3) bekezdésében hivatkozott
vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(3)
A Bizottság a források megfelelő időben
való rendelkezésre állása érdekében külön munkaprogramot fogadhat el a
gyorssegélyre.
(4)
Az uniós intézkedések, a gyorssegély és a Bizottság
által kezdeményezhető technikai segítségnyújtás végrehajtható
–
közvetlenül a Bizottság vagy végrehajtó ügynökségek
által;
–
közvetetten a költségvetési rendelet 57. cikkével
összhangban a tagállamoktól eltérő szervek és személyek által.
8. cikk
Gyorssegély
(1)
A különös rendeletekben meghatározott vészhelyzetre
adandó válasz érdekében a Bizottság dönthet gyorssegély nyújtásáról.
(2)
A rendelkezésre álló források keretein belül a
gyorssegély elérheti a támogatható kiadások 100%-át.
(3)
A különös rendeletekben meghatározott
célkitűzésekkel és intézkedésekkel összhangban magában foglalhat
tagállamokban és harmadik országokban nyújtott segítséget.
(4)
Amennyiben az intézkedés végrehajtása érdekében
szükséges, a gyorssegéllyel olyan kiadások is támogathatók, amelyek a támogatás
iránti kérelem vagy a segítségnyújtás iránti kérelem benyújtásának
időpontját megelőzően merültek fel.
9. cikk
A harmadik országokban végrehajtott
vagy azokkal kapcsolatos uniós intézkedések és gyorssegély
(1)
A Bizottság dönthet úgy, hogy a különös
rendeletekben meghatározott célkitűzésekkel és intézkedésekkel összhangban
harmadik országokban végrehajtott vagy azokkal kapcsolatos uniós intézkedéseket
és gyorssegélyt finanszíroz.
(2)
Amennyiben a hasonló intézkedéseket közvetlenül
hajtják végre, a következő testületek nyújthatnak be kérelmet:
a)      tagállamok;
b)      harmadik országok;
c)      harmadik országok és az Unió vagy a
tagállamok által létrehozott közös testületek;
d)      nemzetközi szervezetek, többek között
regionális szervezetek, ENSZ testületek, főosztályok és missziók,
nemzetközi pénzügyi intézmények és fejlesztési bankok és nemzetközi joghatóság
alá tartozó intézmények, amennyiben hozzájárulnak a különös rendelet(ek)
célkitűzéseinek megvalósításához;
e)      a Vörös Kereszt Nemzetközi Bizottsága
(ICRC), a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége;
f)       az Unióban és a schengeni vívmányok
végrehajtásával, alkalmazásával és fejlesztésével érintett országokban
létrehozott és bejegyzett nem-kormányzati szervezetek.
10. cikk
Technikai segítségnyújtás a Bizottság
kezdeményezésére
(1)
A Bizottság kezdeményezésére vagy nevében a különös
rendeletek segíthetik az e rendelet és a különös rendeletek végrehajtásához
szükséges előkészítő, nyomon követési, adminisztratív és technikai
segítségnyújtási, értékelési és ellenőrzési intézkedéseket.
(2)
Ezen intézkedések között szerepelhet többek között:
a)      segítségnyújtás a projektek
előkészítéséhez és értékeléséhez;
b)      e rendelethez és a különös rendeletekhez
kapcsolódó hatékony igazgatáshoz szükséges intézményi erősítés és
igazgatási kapacitásbővítés támogatása;
c)      az e rendelettel és a különös
rendeletekkel kapcsolatos elemzésekhez, igazgatáshoz, nyomon követéshez,
információcseréhez és végrehajtáshoz kapcsolódó intézkedések, valamint az
ellenőrzési rendszerekhez és a technikai és adminisztratív segítségnyújtáshoz
kapcsolódó intézkedések;
d)      értékelések, szakértői jelentések,
statisztikák és tanulmányok, a különös rendeletek működésére vonatkozó
általános természetűeket is beleértve;
e)      az információ terjesztéséhez, a
hálózatépítés támogatásához, a kommunikációs tevékenységek végzéséhez, a
figyelemfelkeltéshez és a harmadik országokkal is folytatott együttműködés
és tapasztalatcsere ösztönzéséhez kapcsolódó intézkedések. E rendelet
kommunikációs intézkedésekre elkülönített forrásai hozzájárulnak az Európai
Unió szakpolitikai prioritásainak szervezeti kommunikációjához is annak
érdekében, hogy a végrehajtott kommunikációs intézkedések közötti nagyobb fokú
és erősebb szinergia a nyilvánosság hatékonyabb tájékoztatását biztosítsa,
feltéve, ha e prioritások megfelelnek e rendelet és a különös rendeletek
általános célkitűzéseinek;
f)       az igazgatás, a nyomon követés, az
ellenőrzés és az értékelés számítógépes rendszereinek összeállítása,
működtetése és összekapcsolása;
g)      az értékelés és nyomon követés közös
keretének, valamint a mutatók rendszerének kialakítása, adott esetben a nemzeti
mutatók figyelembe vételével;
h)      az értékelési módszerek fejlesztésére
irányuló intézkedések és az értékelési gyakorlatokról szóló információk
cseréje;
i)       konferenciák, szemináriumok,
munkaértekezletek, valamint az e rendelet és a különös rendeletek
végrehajtásával összefüggésben a kijelölt hatóságok és a kedvezményezettek
részére tartott egyéb közös tájékoztatási és oktatási intézkedések;
j)       ellenőrzéshez kapcsolódó
intézkedések.
(3)
Az intézkedések érinthetnek korábbi és
jövőbeli pénzügyi kereteket.
IV. FEJEZET
NEMZETI PROGRAMOK
1. Szakasz
A programozási és végrehajtási keret
11. cikk
Szubszidiaritás
és arányos támogatás
(1)
A tagállam intézményi, jogi és pénzügyi keretével
összhangban és az e rendeletnek és a különös rendeleteknek való megfelelésre
figyelemmel a tagállamok és az általuk kijelölt hatóságok („kijelölt
hatóságok”) felelősek a programok végrehajtásáért és céljaik e rendelet és
a különös rendeletek alapján való megfelelő szintű megvalósításáért.
(2)
A különös rendeletek alapján nyújtott támogatás
végrehajtására és felhasználására irányuló intézkedések, és különösen a
jelentéstételhez, az értékeléshez, az igazgatáshoz és az ellenőrzéshez
szükséges pénzügyi és igazgatási források figyelembe veszik az arányosság
elvét, a kiosztott támogatás szintjére tekintettel.
12. cikk
Partnerség
(1)
Nemzeti szabályozásával és gyakorlatával
összhangban valamennyi tagállam partnerséget alakít ki az érintett hatóságokkal
és testületekkel a nemzeti programok kialakítása és végrehajtása érdekében.
(2)
E hatóságok és testületek többek között az
illetékes regionális, helyi, városi és egyéb közhatóságok, adott esetben a
civil társadalmat képviselő nemzetközi szervezetek és testületek, például
nem-kormányzati szervezetek vagy szociális partnerek.
(3)
A partnerséget az egyes partnerkategóriákra
vonatkozó intézményi, jogi és pénzügyi hatáskörökkel teljes összhangban kell
megvalósítani.
(4)
A partnereket be kell vonni a nemzeti programok
előkészítésébe, végrehajtásába, nyomon követésébe és értékelésébe.
(5)
A nemzeti programok végrehajtásának segítése
érdekében valamennyi tagállam vizsgálóbizottságot hoz létre.
(6)
A Bizottság tanácsadói minőségben részt vehet
a vizsgálóbizottság munkájában.
13. cikk
Politikai
párbeszéd
(1)
A programozási időszak kezdetén a Bizottság és
a tagállamok az érintett tagállamok kiinduló helyzetére és a különös rendeletek
célkitűzéseire figyelemmel politikai párbeszédet folytatnak a nemzeti
elvárásokról és az uniós költségvetés által az elvárások teljesüléséhez
nyújtható hozzájárulásról. A politikai párbeszéd eredménye közös
jegyzőkönyv, vagy levélváltás, amely meghatározza az érintett tagállam
különös szükségleteit és prioritásait, és a nemzeti programok
előkészítésének keretéül szolgál.
A harmadik országokban végrehajtott vagy azokkal
kapcsolatos intézkedések esetében ezen intézkedések nem irányulhatnak
kifejezetten fejlesztésre és a politikai párbeszédnek teljes összhangot kell
biztosítania a szóban forgó országra vagy régióra irányuló uniós külső
fellépés és külpolitika elveivel és alapvető célkitűzéseivel.
(2)
A politikai párbeszéd eredményére figyelemmel a 39.
cikk szerinti kifizetési kérelem vizsgálatával és a 49. cikk szerinti
végrehajtási jelentéssel összefüggésben az érintett tagállam és a Bizottság
felülvizsgálja a nemzeti program végrehajtásában elért előrelépést.
14. cikk
A
nemzeti programok előkészítése és elfogadása
(1)
A 13. cikk (1) bekezdése szerinti politikai
párbeszéd eredményei alapján, a különös rendeletekkel összhangban valamennyi
tagállam elkészíti a nemzeti programra irányuló javaslatát.
(2)
Valamennyi nemzeti programra irányuló javaslat a
2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszak pénzügyi éveire
vonatkozik és a következő elemeket tartalmazza:
a)      a tagállam kiinduló helyzetének leírása;
b)      a tagállami elvárások elemzése, és a
program időszakában az ezen elvárások teljesülését célzó nemzeti
célkitűzések;
c)      az uniós költségvetés támogatásával
megvalósítandó célkitűzéseket meghatározó megfelelő stratégia, az
elérésükre irányuló célok, indikatív ütemterv, valamint néhány példa az ezen
célkitűzések megvalósítására szánt intézkedésekre;
d)      a különös rendeletekkel létrehozott eszközök
és egyéb uniós és nemzeti eszközök közötti együttműködést biztosító
mechanizmus;
e)      az alkalmazandó nyomon követési és
ellenőrzési keretről szóló tájékoztatás, és a tagállam kiinduló
helyzetével kapcsolatban kitűzött célok végrehajtása során elért előrehaladás
mérésére szolgáló mutatók;
f)       az uniós költségvetésből származó
támogatás eredményes és hatékony végrehajtását biztosító rendelkezések,
beleértve a technikai segítségnyújtás tervezett alkalmazását és a 12. cikk
szerinti partnerség elvének végrehajtásához választott megközelítést;
g)      az időszak egyes költségvetési
éveire lebontott pénzügyi terv tervezete;
h)      a nemzeti program nyilvánosságra
hozatalának mechanizmusa és módszerei;
i)       a nemzeti program végrehajtási
előírásai, a kijelölt hatóságok megjelölésével.
(3)
Valamennyi tagállam a 13. cikk (1) bekezdésében
hivatkozott politikai párbeszéd lezárását követő három hónapon belül a
Bizottság elé terjeszti a nemzeti programra irányuló javaslatát.
(4)
A nemzeti programokat a Bizottság által elfogadott
minta alapján kell előkészíteni. E végrehajtási jogi aktust az 55. cikk
(2) bekezdésében hivatkozott tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell
elfogadni.
(5)
A nemzeti programra irányuló javaslat elfogadását
megelőzően a Bizottság megvizsgálja:
a)      a javaslat, valamint a különös rendeletek
és a 13. cikk (1) bekezdésében hivatkozott politikai párbeszéd eredményei
közötti összhangot;
b)      a javasolt stratégia fényében a nemzeti
programra irányuló javaslatban tervezett célkitűzések, célok, mutatók,
ütemterv és intézkedési példák relevanciáját;
c)      a tervezett intézkedések fényében a (2)
bekezdés i) pontja szerinti végrehajtási rendelkezések relevanciáját;
d)      a programjavaslat uniós jognak való
megfelelését;
e)      az egyéb uniós alapok, beleértve az
Európai Szociális Alap által nyújtott támogatásokhoz képest kiegészítő
jelleget;
f)       a különös rendeletek bármelyikének
értelmében adott esetben harmadik országokban végrehajtott vagy azokkal
kapcsolatos intézkedések célkitűzéseinek és példáinak összhangját a szóban
forgó országra vagy régióra irányuló uniós külső fellépés és külpolitika
elveivel és alapvető célkitűzéseivel.
(6)
A Bizottság a nemzeti programra irányuló javaslat
benyújtásától számított három hónapon belül észrevételeket tesz. Amennyiben a
Bizottság megállapítja, hogy a nemzeti programra irányuló javaslat nem áll
összhangban a különös rendeletek célkitűzéseivel, a stratégia fényében nem
elegendő, vagy nem felel meg az uniós jognak, felhívja az érintett
tagállamot a szükséges információk rendelkezésre bocsátására, és adott esetben
a nemzeti programra itrányuló javaslat felülvizsgálatára. A tagállam a
Bizottság rendelkezésére bocsátja a szükséges további információkat és adott
esetben felülvizsgálja a nemzeti programra irányuló javaslatot.
(7)
Amennyiben a Bizottság minden észrevételét
kellően figyelembe vették, a Bizottság a hivatalos tagállami benyújtást
követő hat hónapon belül végrehajtási aktus útján elfogadja az adott
nemzeti programot.
(8)
A Bizottság vagy az érintett tagállam
kezdeményezésére, új vagy előre nem látható körülmények esetén felül lehet
vizsgálni az elfogadott nemzeti programot, és szükség esetén ki kel igazítani a
programozási időszak fennmaradó része tekintetében.
15. cikk
Félidős
felülvizsgálat
(1)
2017-ben a Bizottság és valamennyi tagállam
felülvizsgálja a helyzetet, az uniós szakpolitikákban és az érintett
tagállamokban végbement fejlődés fényében.
(2)
E felülvizsgálatot követően valamennyi
tagállam kiigazíthatja a nemzeti programját. A különös rendeletekkel
összhangban további allokációkban részesült tagállamok nemzeti programját ki
kell igazítani.
(3)
A 14. cikk szerinti, a nemzeti programok
előkészítéséről és elfogadásáról szóló rendelkezéseket mutatis
mutandis alkalmazni kell a kiigazított nemzeti programok előkészítésére és
elfogadására is.
(4)
A Bizottság végrehajtási aktusok útján elosztja a
tagállamok között a félidős felülvizsgálat keretében a különös rendeletek
alapján rendelkezésre álló forrásokat. A félidős felülvizsgálat
elkészültét követően a Bizottság benyújtja az Európai Parlament, a Tanács,
a Gazdasági és Szociális Bizottság, valamint a Régiók Bizottsága részére a
félidős felülvizsgálatről az e rendelet és a különös rendeletek
előírásaival összhangban készült jelentést.
16. cikk
A
finanszírozás struktúrája
(1)
A nemzeti programok alapján nyújtott pénzügyi
hozzájárulás formája támogatás.
(2)
A nemzeti programok által támogatott intézkedéseket
köz- és magánforrások társfinanszírozzák, közhasznúak és az uniós költségvetés
egyéb forrásaiból nem támogathatóak.
(3)
Az uniós költségvetésből származó hozzájárulás
nem haladhatja meg a projekt teljes támogatható kiadásainak 75 %-át.
(4)
Az uniós költségvetésből származó hozzájárulás
a különös rendeletekben meghatározott különös intézkedések vagy stratégiai
prioritások esetén elérheti a 90 %-ot.
(5)
Az uniós költségvetésből származó hozzájárulás
kellően indokolt esetekben is elérheti a 90 %-ot, különösen ha a
projektek más módon nem végrehajthatók és a nemzeti program célja más módon nem
érhető el.
17. cikk
A
támogathatóság általános elvei
(1)
A támogatható kiadásokat nemzeti rendelkezések
alapján kell meghatározni, kivéve, ha e rendelet vagy a különös rendeletek
különös rendelkezéseket állapítanak meg.
(2)
A különös rendeletek értelmében a kiadás
támogatható, ha:
a)      a különös rendeletek hatálya és
célkitűzései alá tartozik;
b)      az érintett projekthez tartozó
intézkedések végrehajtásához szükséges;
c)      ésszerű és megfelel a hatékony és
eredményes pénzgazdálkodás elvének, különösen az ár-érték arány és a
költséghatékonyság tekintetében.
(3)
A különös rendeletek értelmében a kiadás
támogatható, ha
–
2014. január 1. és 2022. december 31. között merült
fel és került sor a kedvezményezett általi kifizetésére; és
–
2014. január 1. és 2023. június 30. között
ténylegesen ki is fizette az akkreditált felelős hatóság.
(4)
A kedvezményezett által a felelős hatóságnak
benyújtandó kifizetési kérelemben szereplő kiadásokat számlákkal vagy
számlákkal megegyező bizonyító erejű számviteli bizonylatokkal kell
igazolni, kivéve a 18. cikk (1) bekezdésének b), c) és d) pontja szerinti
támogatási formákat. Ilyen támogatás esetén a (3) bekezdéstől
eltérően a kifizetési kérelem összege megegyezik a felelős hatóság
által a kedvezményezettnek visszatérített költséggel.
(5)
A projekt elfogadásának időpontjában figyelmen
kívül hagyott, a projekt végrehajtása során keletkezett nettó jövedelmet le
kell vonni a projekt kedvezményezett által benyújtandó végső kifizetési
kérelemben szereplő támogatható kiadásaiból.
18. cikk
Támogatható
kiadások
1.
A támogatható kiadásokat az alábbi módon lehet
visszatéríteni:
a)      a már felmerült és kifizetett támogatható
kiadások adott esetben értékcsökkent visszatérítése;
b)      egységre vetített költségskála;
c)      átalányösszegek;
d)      a kiadások egy vagy több meghatározott
kategóriájában százalékos alapon meghatározott átalányfinanszírozás.
2.
Az (1) bekezdésben szereplő lehetőségek
egymás mellett is alkalmazhatóak, ha mindegyik különböző kiadási
kategóriákat takar, vagy ha egy intézkedés részét vagy további részeit alkotó
különböző projekteknél alkalmazzák azokat.
3.
Amikor valamely projekt végrehajtására kizárólag
munkálatok, áruk és szolgáltatások beszerzésével kerül sor, csak az (1)
bekezdés a) pontja alkalmazható.
4.
Az (1) bekezdés b), c) és d) pontjában
szereplő összegeket előre meg kell határozni az alábbi módszerek
valamelyikével:
a)      igazságos, méltányos és vizsgálható
számítási módszer, melynek alapja:
i.        statisztikai adatok vagy egyéb objektív
információ; vagy
ii.       egyéni kedvezményezettek
ellenőrzött korábbi adata, vagy a szokásos költség-elszámolási
gyakorlataik alkalmazása;
b)      az uniós szakpolitikákban hasonló fajtájú
intézkedéseknél/projekteknél és kedvezményezetteknél alkalmazott módszerek és a
megfelelő egységre vetített költségskálák, átalányösszegek és átalányok;
c)      a tagállamok által teljes mértékben a
hasonló fajtájú intézkedésekhez/projektekhez és kedvezményezettekhez létrehozott
támogatási rendszereknél alkalmazott módszerek és a megfelelő egységre
vetített költségskálák, átalányösszegek és átalányok;
5.
Az egyes projekt/intézkedés támogatásának
feltételeit tartalmazó dokumentum meghatározza az intézkedések költségeinek
megállapításához alkalmazott módszert, és a támogatás kifizetésének
feltételeit.
6.
Amennyiben a projekt végrehajtása közvetett
költségekkel jár, azt átalányszámítással kell meghatározni az alábbi módszerek
valamelyikével:
a)      a tagállamok által teljes mértékben a hasonló
fajtájú intézkedésekhez/projektekhez és kedvezményezettekhez létrehozott
támogatási rendszereknél alkalmazott módszereken és a megfelelő egységre
vetített költségskálákon alapuló átalány esetén a támogatható közvetlen
költségek legfeljebb 20 %-os átalánya;
b)      a támogatható közvetlen
munkaerő-költségek legfeljebb 15 %-os átalánya; vagy
c)      az uniós szakpolitikákban hasonló fajtájú
intézkedéseknél/projekteknél és kedvezményezetteknél alkalmazott módszereken és
a megfelelő egységre vetített költségskálákon alapuló támogatható
közvetlen költségek átalánya.
7.
Azon támogatások esetében, amelyeknél az uniós
költségvetési támogatás nem haladja meg az 50 000 EUR-t, átalányösszeget
vagy egységre vetített költségskálát kell alkalmazni.
8.
A (4) bekezdés szerinti átalányfinanszírozást,
egységre vetített költségskálát és átalányösszegeket projektenkénti
megközelítéssel kell kiszámolni, tekintettel a 100 000 EUR-t meg nem
haladó uniós költségvetési támogatások felelős hatóság által
előzetesen elkészített költségtervezetére.
9.
Az értékcsökkenés az alábbi feltételek fennállása
esetén támogatható:
a)      a nemzeti program támogatásról szóló
rendelkezései értelmében a kiadás támogatható;
b)      a kiadás összegét olyan számlákkal
megegyező bizonyító erejű támogató bizonylatokkal igazolják,
amelyeknél a visszatérítés az (1) bekezdés a) pontja szerinti formában történt;
c)      a kiadások kizárólag a projekt
támogatásának időszakára vonatkoznak;
d)      az uniós költségvetés származó segítség
nem járult hozzá a az értékcsökkent javak beszerzéséhez.
19. cikk
El nem
számolható költségek
A különös rendeletek alapján az uniós
költségvetésből biztosított hozzájáruláshoz nem lehet elszámolni az alábbi
költségeket:
(a)
hitelkamat;
(b)
beépítetlen földterület vásárlása;
(c)
beépített földterület vásárlása, amennyiben a
földterület a projekt végrehajtásához szükséges, az érintett projekt teljes
támogatható kiadásainak 10 %-át meghaladó összeg tekintetében;
(d)
hozzáadottérték-adó. A HÉA összege mindazonáltal
támogatható, amennyiben a nemzeti HÉA-jogszabályok alapján nem
visszaigényelhető, és a kedvezményezett a befizetés során nem a
2006/112/EK irányelv 13. cikke (1) bekezdésének első mondata szerinti nem
adóalany, feltéve, ha az ilyen HÉA összege nem az infrastrukturális
rendelkezésekkel kapcsolatban merült fel.
20. cikk
Technikai
segítségnyújtás a tagállamok kezdeményezésére
1.
A tagállamok kezdeményezésére minden nemzeti
program esetében a különös rendeletek segíthetik az előkészítési,
igazgatási, nyomon követési, értékelési, tájékoztatási és kommunikációs
tevékenységeket, a hálózatépítést, az ellenőrzést, valamint e rendelet és
a különös rendeletek végrehajtására irányuló igazgatási kapacitás megerősítését
célzó intézkedéseket.
2.
Az intézkedések az alábbiakat foglalhatják magukban
a)      intézkedések vagy projektek
előkészítéséhez, kiválasztásához, elfogadásához, igazgatásához és nyomon
követéséhez kapcsolódó kiadás;
b)      intézkedések vagy projektek
ellenőrzéséhez és helyszíni ellenőrzéséhez kapcsolódó kiadás;
c)      intézkedések vagy projektek értékeléséhez
kapcsolódó kiadás;
d)      intézkedések vagy projektek
tájékoztatásához, terjesztéséhez és átláthatóságához kapcsolódó kiadás;
e)      e rendelet és a különös rendeletek
igazgatását, nyomon követést és értékelését szolgáló informatikai rendszerek
beszerzése, üzembe helyezése és működtetése;
f)       az intézkedések végrehajtásához
kapcsolódó monitoring-bizottságok és albizottságok üléseinek kiadásai; ez a
kiadás tartalmazhatja az e bizottságok szakértőinek és egyéb
résztvevőinek költségeit, beleértve a harmadik országokból érkező
résztvevőket, amennyiben jelenlétük nélkülözhetetlen az intézkedések és
projektek végrehajtásához;
g)      e rendelet és a különös rendeletek
végrehajtására szolgáló igazgatási kapacitás megerősítéséhez kapcsolódó
kiadás.
3.
A tagállamok az előirányzatokkal segíthetik a
kedvezményezettekre háruló adminisztratív teher csökkentését szolgáló
intézkedéseket, beleértve az elektronikus adatcserélő rendszereket, és a
tagállamok hatóságainak és a kedvezményezetteknek az igazgatási kapacitásának
megerősítésére, valamint a különös rendeletek által nyújtott segítség
felhasználására szolgáló intézkedéseket.
4.
Az intézkedések az előző és a
következő pénzügyi kereteket is érinthetik.
2. Szakasz
Igazgatás és ellenőrzés
21. cikk
Az igazgatási és
ellenőrzési rendszerek általános elvei
Az igazgatási és ellenőrzési rendszerek az alábbiakról
rendelkeznek:
(a)
az igazgatásban és ellenőrzésben érintett
szervezetek feladatainak leírása, valamint a feladatok elosztása az egyes
szervezeteken belül;
(b)
a feladatoknak ezen szervezeteken belüli és e
szervezetek közötti elkülönítése elvének való megfelelés;
(c)
a bejelentett kiadások helytállóságát és
szabályszerűségét szavatoló eljárások;
(d)
az ellenőrzést, a pénzügyi és indikátorokra
vonatkozó adatok tárolását és továbbítását, a nyomon követést és a
jelentéstételt szolgáló informatikai rendszer;
(e)
jelentési és nyomon követési rendszerek olyan
esetben, amikor a felelős hatóság egy másik szervezetet bíz meg a
feladatok elvégzésével;
(f)
az igazgatási és ellenőrzési rendszerek
működésének ellenőrzésére vonatkozó megállapodások;
(g)
megfelelő ellenőrzési nyomvonalat
biztosító rendszerek és eljárások;
(h)
a szabálytalanságok, többek között a csalás
megelőzése, felfedezése és korrekciója, és a jogosulatlanul átutalt
összegek kamatokkal együtt történő visszafizettetése.
22. cikk
A tagállamok feladatai
1.
A tagállamok teljesítik az igazgatási,
ellenőrzési kötelezettségeiket, valamint a költségvetési rendeletben és e
rendeletben meghatározott megosztott igazgatásról szóló rendelkezésekből
fakadó feladataikat. A megosztott igazgatás elvével összhangban a tagállamok
felelősek a nemzeti programjuk igazgatásáért és ellenőrzéséért.
2.
A tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti
programjukra vonatkozó igazgatási és ellenőrzési rendszerek e rendelet
rendelkezéseivel összhangban jönnek létre, és eredményesen működnek.
3.
A tagállamok megfelelő forrásokat különítenek
el minden szervezet számára a funkcióik programozási időszakban való
ellátásához.
4.
A tagállamok e rendelettel összhangban
meghatározzák a projektek kiválasztására és végrehajtására vonatkozó
rendelkezéseket és eljárásokat.
5.
A tagállam és a Bizottság közötti hivatalos
információcsere a Bizottság által létrehozott elektronikus adatcserélő
rendszeren keresztül valósul meg.
23. cikk
A kijelölt hatóságok
1.
Valamennyi nemzeti program számára a tagállam
kijelöli a következőket:
a)      a költségvetési rendelet 56. cikke
szerint meghatározott akkreditáló hatóság;
b)      akkreditált felelős hatóság: a
tagállam által kijelölt olyan közszférábabeli szervezet, amely kizárólag
felelős a nemzeti program megfelelő igazgatásáért és
ellenőrzéséért, és lefolytatja a Bizottsággal való kommunikációt;
c)      ellenőrzési hatóság: olyan nemzeti
hatóság vagy szervezet, amely funkcionálisan független a felelős
hatóságtól és az akkreditáló hatóságtól, és amely az igazgatási és
ellenőrzési rendszer eredményes működését igazolja;
d)      adott esetben, felhatalmazott hatóság:
olyan köz- vagy magánszférabeli szervezet, amely a felelős hatóság nevében
meghatározott feladatokat végez e hatóság számára.
2.
Valamennyi tagállam meghatározza az (1) bekezdésben
említett hatóságokkal való kapcsolatára, valamint azok a Bizottsággal való
kapcsolatára vonatkozó szabályokat.
24. cikk
A felelős hatóság
akkreditálása
1.
A költségvetési rendelet 56. cikkének (3)
bekezdésével összhangban az e rendelet szerint a kiadások igazgatásáért és
ellenőrzéséért felelős valamennyi felelős hatóságot miniszteri
szintű akkreditáló hatóság nevezi ki hivatalos határozattal.
2.
Az akkreditációt a belső környezet, az
ellenőrzési tevékenységek, információ és kommunikáció, és nyomon követés e
rendeletben vagy e rendelet alapján meghatározott akkreditációs feltételeinek
eleget tevő szervezet kapja meg.
3.
Az akkreditáció azon független vizsgáló szervezet véleményén
alapul, amely megvizsgálja a felelős hatóság akkreditációs feltételeknek
való megfelelését. A független vizsgáló szervezet munkáját a nemzetközileg
elfogadott ellenőrzési standardokkal összhangban végzi.
4.
Az akkreditáló hatóság felügyeli a felelős
hatóságot, és hivatalos határozat útján visszavonja az akkreditációt, ha már
nem teljesül egy vagy több akkreditációs feltétel, kivéve, ha a felelős
hatóság az akkreditáló hatóság által a probléma súlyának megfelelően
meghatározott határidőn belül megteszi a szükséges helyreállító
intézkedéseket. Az akkreditáló szervezet haladéktalanul értesíti a Bizottságot
az akkreditált felelős hatóság részére meghatározott próbaidőszak
elrendeléséről és a visszavonást elrendelő határozatról.
5.
E rendszer megfelelő működése érdekében
az 54. cikk szerinti eljárás értelmében a Bizottság felhatalmazással
rendelkezik olyan felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására, amelyek az
alábbiakra vonatkoznak:
a)      a belső környezet, az
ellenőrzési tevékenységek, információ és kommunikáció, és nyomon követés
tekintetében a felelős hatóság által teljesítendő minimális
akkreditációs feltételek, valamint az akkreditáció biztosítására és
visszavonására irányuló eljárás szabályai;
b)      a felelős hatóság felügyeletének és
az akkreditáció felülvizsgálatának szabályai;
c)      a felelős hatóság állami
beavatkozással kapcsolatos feladatai, valamint az igazgatási és
ellenőrzési feladatok tartalma.
25. cikk
A felelős hatóságok
által végrehajtott ellenőrzések általános elvei
1.
A felelős hatóságok a megfelelő
mértékű bizonyosság megszerzése érdekében elvégzik a kedvezményezettek
összes kifizetési kérelmek rendszerszerű igazgatási ellenőrzését,
amely kiegészül a kedvezményezettek végső kifizetési kérelméhez
kapcsolódó, az éves beszámolókban szerepeltetett kiadások helyszíni
ellenőrzésével.
2.
A helyszíni ellenőrzések tekintetében a
felelős hatóság a kedvezményezettek teljes köréből vesz
ellenőrzési mintát; ez adott esetben egy véletlenszerű és egy
kockázatalapú részt foglalt magában annak érdekében, hogy a hibaarány
reprezentatív legyen és elérjen egy minimális megbízhatósági szintet ügy, hogy
közben a legsúlyosabb hibákra koncentráljon.
3.
A felelős hatóság ellenőrzési jelentést
készít minden helyszíni ellenőrzésről.
4.
Amennyiben a feltárt problémák rendszerszerűnek
tűnnek és ezért veszélyt jelenthetnek más projektekre, a felelős
hatóság további vizsgálatokat végez a problémák mértékének meghatározása és
annak eldöntése érdekében, hogy a hibaarány meghaladja-e a lényegességi
küszöböt, beleértve szükség esetén a további ellenőrzéseket. A
felelős hatóság meghozza a szükséges megelőző és korrekciós
intézkedéseket, és a 39. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti összefoglaló
jelentésben értesíti a Bizottságot.
5.
A Bizottság végrehajtási aktusok útján elfogadja az
e rendelet egységes alkalmazásához szükséges rendelkezéseket. E rendelkezések
különösen az alábbiakra vonatkoznak:
a)      a tagállamok által végrehajtott
közigazgatási és helyszíni ellenőrzés szabályai, tekintettel az e rendelet
és a különös rendeletek alkalmazásából eredő kötelezettségekre,
kötelezettségvállalásokra és jogosultságokra vonatkozó rendelkezések
tiszteletben tartására;
b)      a hatékony kockázatkezeléshez szükséges
helyszíni ellenőrzés minimális szintjének szabályai, valamint az ezen
ellenőrzések tagállami kiterjesztésének, vagy az igazgatási és
ellenőrzési rendszerek megfelelő működése és a hibaarány
elfogadható szintje esetén csökkentésének feltételei;
c)      az ellenőrzések és utólagos
vizsgálatok, valamint ezek eredményei jelentésének szabályai és módszerei.
E végrehajtási aktusokat az 55. cikk (3)
bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell
elfogadni.
26. cikk
A kedvezményezettek számára
történő kifizetés
A felelős hatóságok biztosítják, hogy a
kedvezményezettek az uniós támogatás teljes összegét a lehető leghamarabb
és teljes egészében megkapják. Nem alkalmazható olyan levonás, visszatartás
vagy bármilyen további külön díj vagy azzal megegyező hatású egyéb díj,
amely csökkentené ezeket a kedvezményezettek számára kifizetendő összegeket.
27. cikk
Az ellenőrzési hatóság
feladatai
1.
Az ellenőrzési hatóság biztosítja, hogy az
igazgatási és ellenőrzési rendszerek vizsgálata céljából
ellenőrzésekre kerüljön sor, az éves beszámolókban szereplő kiadások
megfelelő mintája tekintetében.
Az 54. cikk szerinti eljárás értelmében a
Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az
ellenőrzési hatóság jogállásáról és az ellenőrzések
feltételeiről.
2.
Amennyiben az ellenőrzéseket az
ellenőrzési hatóságtól eltérő szervezet végzi, az ellenőrzési
hatóság biztosítja, hogy e szervezetek rendelkeznek a szükséges funkcionális
függetlenséggel.
3.
Az ellenőrzési hatóság biztosítja, hogy az
ellenőrzési tevékenység során figyelembe vegyék a nemzetközileg elfogadott
ellenőrzési standardokat.
28. cikk
Az ellenőrzési
hatóságokkal folytatott együttműködés
1.
A Bizottság és az ellenőrzési hatóságok
ellenőrzési terveik és módszereik összehangolása érdekében
együttműködnek, és haladéktalanul kicserélik az igazgatási és
ellenőrzési rendszereken végzett ellenőrzéseik eredményeit.
2.
A Bizottság és az ellenőrzési hatóságok az
éves ellenőrzési jelentés és vélemény vizsgálata, valamint az igazgatási
és ellenőrzési rendszerek javításával kapcsolatos kérdésekre vonatkozó
véleménycsere céljából rendszeresen, eltérő megállapodásuk hiányában
évente legalább egy alkalommal találkoznak.
29. cikk
A Bizottság által
végrehajtott ellenőrzések
1.
A Bizottság annak megállapítása során, hogy a
tagállam létrehozta az e rendeletnek megfelelő igazgatási és
ellenőrzési rendszereket, és e rendszerek eredményesen működnek a
nemzeti program végrehajtása során, a rendelkezésére álló információkra
támaszkodik, beleértve az akkreditálási eljárást, az éves igazgatási
nyilatkozatokat, az éves ellenőrzési jelentéseket, az éves ellenőrzési
véleményeket, az éves végrehajtási jelentéseket és a nemzeti és uniós szervek
által végzett ellenőrzéseket.
2.
A Bizottság tisztviselői vagy a Bizottság
meghatalmazott képviselői megfelelő előzetes értesítést
követően helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek, ez nem érinti tagállamok
ellenőrzési jogait. Ezeken az ellenőrzéseken a tagállam
tisztviselői vagy meghatalmazott képviselői is részt vehetnek.
3.
Az ellenőrzés különösen az alábbiakra
terjedhet ki:
a)      a nemzeti programban vagy annak keretében
meglévő igazgatási és ellenőrzési rendszerek eredményes
működésének vizsgálata;
b)      a közigazgatási gyakorlatok uniós
rendelkezéseknek való megfelelése;
c)      a kért támogatási dokumentumok
rendelkezésre állása és azoknak a nemzeti program keretében támogatott
intézkedéssel való összhangja;
d)      az intézkedések végrehajtásának és
ellenőrzésének feltételei;
e)      az intézkedések és/vagy a nemzeti
programok hatékony és eredményes pénzgazdálkodásának értékelése.
4.
A Bizottság helyszíni ellenőrzések végzésére
feljogosított tisztviselői vagy meghatalmazott képviselői az
adathordozó fajtájára tekintet nélkül betekinthetnek a kiadásokkal vagy az
igazgatási és ellenőrzési rendszerekkel kapcsolatos nyilvántartásokba,
dokumentumokba és meta-adatokba. A tagállamok az ilyen nyilvántartásokról, dokumentumokról
és meta-adatokról kérelemre másolatot biztosítanak a Bizottság számára.
E bekezdésben szereplő ellenőrzési
hatáskör nem érinti azon nemzeti rendelkezések alkalmazását, amelyek egyedi
intézkedéseket a nemzeti jogszabályokban külön meghatározott személyek számára
tartanak fenn. A Bizottság tisztviselői és meghatalmazott képviselői
nem vesznek részt többek között olyan házkutatásokban vagy személyek hivatalos
kihallgatásában, amelyek az érintett tagállam nemzeti jogszabályainak keretében
zajlanak. Az így szerzett információkhoz azonban hozzáférnek.
5.
A Bizottság kezdeményezésére és a tagállam
egyetértése mellett az adott tagállam hatáskörrel rendelkező szervezetei
további ellenőrzéseket végezhetnek és nyomozást folytathatnak e rendelet
hatálya alá tartozó intézkedésekkel kapcsolatban. Ezeken az ellenőrzéseken
a Bizottság tisztviselői és meghatalmazott képviselői is részt
vehetnek.
Az ellenőrzések javítása érdekében a
Bizottság az érintett tagállammal egyetértésben felkérheti az adott tagállam
hatóságait arra, hogy vegyenek részt bizonyos ellenőrzéseken vagy
nyomozásokban.
6.
A Bizottság előírhatja a tagállam számára,
hogy az alkalmazandó rendelkezésekkel összhangban hajtsa végre az igazgatási és
ellenőrzési rendszerek eredményes működésének, vagy a költségek
helytállóságának biztosításához szükséges intézkedéseket.
3. Szakasz
Pénzügyi igazgatás
30.
cikk
Költségvetési
kötelezettségvállalások
1.
Valamennyi nemzeti program tekintetében az Unió
költségvetési kötelezettségvállalásait a 2014. január 1. és 2020. december 31.
közötti időszak során éves alapon hajtják végre.
2.
Az egyes nemzeti programok elfogadásáról szóló
bizottsági határozat tartalmazza a költségvetési rendelet 81. cikkének (2)
bekezdése szerinti finanszírozási döntést, valamint az érintett tagállam
értesítését követően a hivatkozott rendelet szerinti jogi
kötelezettségvállalást.
3.
Valamennyi nemzeti program esetében az első
részletre vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalásra a nemzeti program
Bizottság általi elfogadását követően kerül sor.
4.
A további részletekre vonatkozó költségvetési
kötelezettségvállalásokat a Bizottság minden év május 1-jét
megelőzően teszi meg az e cikk (2) bekezdésében hivatkozott határozat
alapján, kivéve a költségvetési rendelet 13. cikkének alkalmazását igénylő
eseteket.
31. cikk
A kifizetések általános
szabályai
1.
Az uniós költségvetésből származó hozzájárulás
kifizetését a Bizottság a költségvetési előirányzatokkal összhangban és a
rendelkezésre álló forrásokra figyelemmel teljesíti. Minden kifizetést az
érintett legkorábbi, nyitott költségvetési kötelezettségvállalás terhére kell
teljesíteni.
2.
A kifizetés történhet eredeti
előfinanszírozás, évesegyenleg-kifizetés vagy végsőegyenleg-kifizetés
formájában. A kifizetés a tagállam által kijelölt szervezet részére történik.
3.
Alkalmazni kell a költségvetési rendelet 87.
cikkét.
32. cikk
Az eredeti
előfinanszírozás és az éves egyenlegek halmozódása
1.
Az eredeti előfinanszírozás és az éves
egyenleg kifizetéseinek összege nem lépheti túl az uniós költségvetés nemzeti
programhoz való hozzájárulásának 95 %-át.
2.
E felső határérték elérését követően a
tagállamok továbbra is továbbítják a Bizottságnak az átutalási kérelmeket.
33. cikk
Eredeti
előfinanszírozási megállapodások
1.
A nemzeti program elfogadásáról szóló bizottsági
határozatot követően a Bizottság átutalja a teljes programozási
időszakra vonatkozó, eredeti előfinanszírozási összeget. Ez az uniós
költségvetés érintett nemzeti programhoz való hozzájárulásának 4 %-a. Az
összeg a rendelkezésre álló költségvetés függvényében két részletre osztható.
2.
A 2015-ben vagy később elfogadott nemzeti
program esetében a részleteket az elfogadás évében kell kifizetni.
3.
Az előfinanszírozás kizárólag a nemzeti
programokat végrehajtó kedvezményezettek esetében alkalmazható. Ennek érdekében
késedelem nélkül elérhetővé kell tenni a felelős hatóság számára.
4.
Az előfinanszírozásként kifizetett teljes
összeget vissza kell téríteni a Bizottság részére, amennyiben az eredeti
előfinanszírozás első részletének a Bizottság általi átutalásától
számított huszonnégy hónapon belül nem érkezik a 39. cikk szerinti kifizetési
kérelem.
5.
Az előfinanszírozásból keletkező kamatot
az érintett nemzeti program számára kell elkönyvelni, és le kell vonni a
végső kifizetési kérelemben feltüntetett közkiadások összegéből.
6.
Az előfinanszírozásként átutalt összeget
legkésőbb a nemzeti program lezárásakor a 36. cikkel összhangban teljesen
ki kell vezetni a Bizottság számláiból.
34. cikk
A pénzügyi év meghatározása
E rendelet alkalmazásában a pénzügyi év az
„n-1” év október 16-ával kezdődő, és az „n” év október 15-ével
végződő időszak vonatkozásában a felelős hatóság által
elkönyvelt kifizetett kiadásokat és beszedett költségeket foglalja magában.
35. cikk

Az éves egyenleg kifizetése
1.
A rendelkezésre álló forrásokra is figyelemmel a
Bizottság a hatályos pénzügyi terv, a nemzeti program adott pénzügyi évére
vonatkozó éves beszámolókk és az arra vonatkozó jóváhagyási határozat alapján
átutalja az éves egyenleget.
2.
Az éves egyenleg tartalmazza a felelős hatóság
által a pénzügyi évben teljesített azon kifizetéseket, amelyek tekintetében
teljesülnek a 25. cikk szerinti ellenőrzési feltételek.
3.
Az éves egyenleget a 39. cikk (1) bekezdésében és a
49. cikkben hivatkozott információk és dokumentumok Bizottság általi
elfogadását, és az utolsó éves beszámoló jóváhagyását követő hat hónapon
belül ki kell fizetni.
36. cikk
A program zárása
1.
A tagállamok legkésőbb 2023. december 31-ig
benyújtják az alábbi dokumentumokat:
a)      a 39. cikk (1) bekezdéssel összhangban az
utolsó éves beszámolóra vonatkozó információk;
b)      a végsőegyenleg-kifizetési kérelem;
és
c)      a 49. cikk (1) bekezdésében hivatkozott,
a nemzeti programról szóló záró végrehajtási jelentés.
2.
A felelős hatóság által 2022. október 16. és
2023. június 30. között végrehajtott kifizetéseket az utolsó év számlái között
kell feltüntetni.
3.
Az (1) bekezdésben szereplő dokumentumok
beérkezését követően a rendelkezésre álló forrásokra is figyelemmel a
Bizottság az érvényes pénzügyi terv, az utolsó éves beszámoló és az arra
vonatkozó jóváhagyási határozat alapján átutalja a záró egyenleget.
4.
A záróegyenleg átutalására az utolsó pénzügyi évre
vonatkozó beszámoló jóváhagyásának időpontját követő három hónapon
belül, vagy a záró végrehajtási jelentés elfogadását követő egy hónapon
belül kerül sor, a két időpont közül a későbbi figyelembe vételével.
Az egyenleg átutalását követően kötelezettségvállalással terhelt összegek
tekintetében a 47. cikk sérelme nélkül a Bizottság hat hónapon belül
visszavonja a kötelezettségvállalást.
37. cikk
A fizetési időszak
megszakítása
1.
A fizetési kérelmet követő fizetési
időszakot a költségvetési rendelet értelmében a felhatalmazás által
engedélyezésre jogosult tisztviselő legfeljebb kilenc hónapra
megszakíthatja az alábbi feltételek legalább egyikének fennállása esetén:
a)      valamely nemzeti vagy uniós ellenőrzési
szervezet tájékoztatása következtében az igazgatási és ellenőrzési
rendszerek működésének súlyos hiányosságaira utaló bizonyítékok vannak;
b)      a felhatalmazás által engedélyezésre
jogosult tisztviselőnek további vizsgálatokat kell elvégeznie, miután
olyan információ jutott a tudomására, amely szerint valamely igazolt
költségnyilatkozatban szereplő költség súlyos pénzügyi következményekkel
járó szabálytalansághoz kapcsolódik;
c)      nem nyújtották be a 39. cikk (1)
bekezdése szerinti dokumentumokat vagy azok egyikét.
2.
A felhatalmazás által engedélyezésre jogosult
tisztviselő a megszakítást az (1) bekezdésben hivatkozott elemekkel
érintett fizetési kérelemhez tartozó kifizetésekre korlátozhatja. A
felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőnek haladéktalanul
tájékoztatni kell a tagállamot és a felelős hatóságot a kifizetés
megszakításának okairól és fel kell szólítania azokat a helyzet rendezésére. A
szükséges intézkedések meghozatalát követően a felhatalmazás által
engedélyezésre jogosult tisztviselő véget vet a megszakításnak.
37a. cikk
A kifizetések felfüggesztése
1.
A Bizottság részben vagy egészben felfüggesztheti
az éves egyenleget, amennyiben:
a)      a program igazgatási és ellenőrzési
rendszerében olyan súlyos hiányosság tapasztalható, amely érinti a kifizetések
igazolására vonatkozó eljárás megbízhatóságát, és amelyre nézve nem hoztak
korrekciós intézkedéseket; vagy
b)      egy igazolt kiadási kimutatás
szereplő költség olyan súlyos szabálytalansághoz kapcsolódik, amelyet nem
korrigáltak; vagy
c)      egy tagállam súlyosan megsértette a 22.
cikk (1) és (2) bekezdése értelmében fennálló kötelezettségeit.
2.
A Bizottság akkor határozhat az éves egyenleg
részben vagy egészben történő felfüggesztéséről, miután
lehetőséget adott a tagállamnak arra, hogy az két hónapon belül megtegye
észrevételeit.
3.
A Bizottság akkor szünteti meg részben vagy
egészben az éves egyenleg felfüggesztését, amikor a tagállam meghozta a
felfüggesztés megszüntetését lehetővé tevő, szükséges intézkedéseket.
Amennyiben a tagállam nem teszi meg a szükséges intézkedéseket, a Bizottság
olyan határozatot hozhat, hogy a 42. cikkel összhangban, részben vagy egészben
megszünteti az operatív programhoz nyújtott közösségi hozzájárulást.
38. cikk
Az EUR használata
1.
A tagállamok által benyújtott programokban
megállapított összegeket, a kiadási előirányzatokat, a kiadási
kimutatásokat, a kifizetési kérelmeket, az éves beszámolókat, valamint az éves
és záró végrehajtási jelentésben említett kiadásokat euróban kell megadni.
2.
Azok a tagállamok, amelyek a kifizetési kérelem
időpontjában még nem vezették be az eurót fizetőeszközként, a nemzeti
pénznemben felmerült kiadások összegét átszámítják euróra. Az említett összeget
a Bizottság azon hónapban érvényes átváltási árfolyamán kell átszámítani
euróra, amelyikben az érintett nemzeti program felelős hatósága a
költséget elkönyvelte. Ezt az árfolyamot a Bizottság minden hónapban
elektronikus úton közzéteszi.
3.
Amikor egy tagállam bevezeti az eurót, a (2)
bekezdésben megállapított átszámítási eljárást továbbra is alkalmazni kell
valamennyi olyan kiadásra, amelyet a felelős hatóság a nemzeti pénznem és
az EUR közötti rögzített átváltási árfolyam hatálybalépését
megelőzően könyvelt el.
4. Szakasz
a beszámolók jóváhagyása és pénzügyi korrekciók
39. cikk
Az információk benyújtása
1.
A költségvetési rendelet 56. cikkével összhangban a
pénzügyi évet követő év február 1-jéig valamennyi tagállam benyújtja a
Bizottság részére az alábbi információkat és dokumentumokat:
a)      a felelős hatóság éves bezsámolója;
b)      az éves beszámoló teljességét,
pontosságát és valódiságát, a belső ellenőrzési rendszerek
megfelelő működését, valamint az elvégzett tranzakciók
jogszerűségét és szabályosságát, és a hatékony és eredményes
pénzgazdálkodás elvének tiszteletben tartását igazoló igazgatási megbízhatósági
nyilatkozat;
c)      a rendelkezésre álló elvégzett
ellenőrzéseket tartalmazó összefoglaló jelentés, beleértve a
rendszerszintű és visszatérő gyengeségek elemzését, valamint az
elvégzett vagy tervezett korrekciós intézkedéseket;
d)      az ellenőrzési hatóságnak az
igazgatási megbízhatósági nyilatkozat minden elemét érintő
ellenőrzési véleménye, a véleményben szereplő pénzügyi év
tekintetében végzett ellenőrzések megállapításait tartalmazó
ellenőrzési jelentéssel együtt.
2.
A Bizottság kérésére a tagállam további információt
ad. Amennyiben a tagállam a kért információt nem adja meg Bizottságnak a
Bizottság által meghatározott határidőn belül, a Bizottság a
rendelkezésére álló információk alapján határozhat a beszámoló jóváhagyásáról.
3.
Az (1) bekezdés szerinti dokumentumok az éves
egyenleg kifizetési kérelmeként funkcionálnak.
4.
Az (1) bekezdésben felsorolt dokumentumokat a
Bizottság által végrehajtási aktusokkal elfogadott minták alapján kell
elkészíteni. E végrehajtási aktusokat az 55. cikk (2) bekezdésében hivatkozott
tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
40. cikk
Azéves beszámoló jóváhagyása
1.
A finanszírozási évet követő év április 30-áig
a Bizottságnak döntenie kell minden nemzeti program tekintetében az éves
beszámoló jóváhagyásáról. A jóváhagyásról szóló határozat a beszámoló
teljességére, pontosságára és valódiságára vonatkozó megállapításokat
tartalmaz, az esetleges későbbi pénzügyi korrekciókra való tekintet
nélkül.
2.
A Bizottság végrehajtási aktusok útján meghatározza
a beszámolók évves jóváhagyása végrehajtásának szabályait a határozat
meghozatala és annak végrehajtása tekintetében, ideértve a Bizottság és a
tagállamok közötti információcserére és az alkalmazandó határidőkre
vonatkozó intézkedéseket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 55. cikk (3)
bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell
meghozni.
41. cikk
A tagállamok által
végrehajtott pénzügyi korrekciók
A tagállamok elvégzik a nemzeti programok
esetében feltárt szabálytalanságokkal vagy gondatlansággal kapcsolatban
szükséges pénzügyi korrekciókat, és részben vagy egészben törlik az érintett
uniós költségvetésből való hozzájárulást. A tagállamoknak figyelembe kell
venni a szabálytalanságok természetét és súlyosságát, valamint az uniós
költségvetést ért pénzügyi veszteséget, és arányos korrekciót kell
alkalmazniuk.
A törölt és a visszaszerzett összegeket a
kapcsolódó kamattal együtt újra oda kell ítélni az érintett nemzeti programnak,
kivéve az Európai Számvevőszék és a Bizottság szolgálatai, többek között
az OLAF által feltárt szabálytalanságokból származó összegeket.
A nemzeti program
lezárását követően a tagállamnak vissza kell utalni a visszaszerzett
összegeket az uniós költségvetésbe.
42. cikk
A megfelelőség
jóváhagyása és pénzügyi korrekciók a Bizottság által
1.
A Bizottság valamely nemzeti programhoz nyújtott
uniós hozzájárulás részben vagy egészben történő megszüntetésével pénzügyi
korrekciót hajthat végre és visszatérítést igényelhet a tagállamtól annak
érdekében, hogy kizárja az uniós finanszírozásból azt a kiadást, amely sérti az
alkalmazandó uniós és nemzeti jogot, beleértve a Bizottság vagy az Európai
Számvevőszák által a tagállamok igazgatási és ellenőrzési
rendszereiben felfedezett hiányosságokat is.
2.
Az alkalmazandó uniós vagy nemzeti jog megsértése
csak az alábbi feltételek egyikének fennállása esetén vezethet pénzügyi
korrekció alkalmazásához:
a)      a jogsértés hatással volt vagy lehetett a
nemzeti program szerinti projektek kiválasztására;
b)      fennáll a veszélye annak, hogy a
jogsértés hatással volt vagy lehetett az uniós költségvetésből
visszatérítendő kiadás összegére.
3.
A Bizottság az (1) bekezdés szerinti pénzügyi
korrekció összegének meghatározásakor figyelembe veszi az alkalmazandó uniós
vagy nemzeti jog megsértésének természetét és súlyosságát, valamint az uniós
költségvetésre gyakorolt hatásait.
4.
A finanszírozás megtagadásáról szóló bármilyen
döntés meghozatala előtt írásban meg kell küldeni a Bizottság
megállapításait és a tagállam válaszait, és ezt követően a két fél arra
törekszik, hogy megállapodjon a végrehajtandó intézkedésekről.
5.
A finanszírozás nem tagadható meg az alábbi
kiadások tekintetében:
a)      a kiadás a felelős hatóságnál a
Bizottság megállapításait tartalmazó írásos értesítés tagállami kézhezvétele
előtttöbb mint 36 hónappal keletkezik;
b)      a nemzeti programok hatálya alá tartozó
többéves intézkedések kiadásai, amelyek tekintetében a Bizottság
megállapításait tartalmazó írásos értesítés tagállami kézhezvétele előtt
több mint 36 hónappal keletkezett végső kötelezettségvállalás a kedvezményezett
részéről;
c)      a nemzeti programok e bekezdés b)
pontjától eltérő intézkedéseinek kiadásai, amelyek tekintetében a
felelős hatóság által a kifizetésre, vagy adott esetben a végső
kifizetésre a Bizottság megállapításait tartalmazó írásos értesítés tagállami
kézhezvétele előtt több mint 36 hónappal került sor.
6.
A Bizottság végrehajtási aktusok útján meghatározza
a megfelelőségi vizsgálat végrehajtására vonatkozó szabályokat a határozat
elfogadásához és végrehajtásához kapcsolódó intézkedések vonatkozásában,
beleértve a Bizottság és a tagállamok közötti információcserét és az
alkalmazandó határidőket. E végrehajtási jogi aktusokat az 55. cikk (3)
bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell
elfogadni.

43. cikk
A
tagállamok kötelezettségei
A Bizottság által végrehajtott pénzügyi
korrekció nem érinti a tagállamoknak az e rendelet 21. cikkének h) pontja
szerinti visszafizettetésre vonatkozó kötelezettségét, valamint az állami
támogatás visszafizettetésére vonatkozóan a Szerződés 107. cikkének (1)
bekezdése és a 659/1999/EK tanácsi rendelet[13]
14. cikke értelmében fennálló kötelezettségét sem.
44. cikk
Visszafizetés
1.
Az Európai Unió általános költségvetésébe
teljesítendő visszafizetést a költségvetési rendelet 77. cikkével
összhangban kiállított visszafizetési felszólításon feltüntetett esedékességi
időpontig kell teljesíteni. Az esedékesség az utasítás kiadását
követő második hónap utolsó napja.
2.
Késedelmes visszafizetés esetén az esedékesség
időpontjától a tényleges visszafizetés napjáig terjedő időszakra
vonatkozóan késedelmi kamatot kell fizetni. A kamatláb másfél százalékponttal
haladja meg azt a kamatlábat, amelyet az Európai Központi Bank az irányadó
refinanszírozási műveletekre az esedékesség napja szerinti hónap első
munkanapján alkalmaz.
5. Szakasz
A kötelezettségvállalás visszavonása
45. cikk
Elvek
1.
A nemzeti programokra kötelezettség-visszavonási
eljárást kell alkalmazni azon az alapon, hogy a 33. cikk szerinti eredeti
előfinanszírozással, vagy a költségvetési kötelezettségvállalás évét
követő második év december 31-ig a 39. cikk szerinti kifizetési kérelemmel
nem érintett összegekre vonatkozó kötelezettségvállalást vissza kell vonni.
2.
Az időszak utolsó évére vonatkozó
kötelezettségvállalást a programok lezárását követően alkalmazandó
rendelkezések szerint kell visszavonni.
3.
A kötelezettségvállalásoknak a 17. cikk (3)
bekezdése szerint támogatható kiadások végső határidőpontjában még
mindig nyitott része automatikusan visszavonásra kerül, ha a felelős
hatóság ezen időpontot követő hat hónapon belül nem nyújt be
kifizetési kérelmet.
46. cikk
A kötelezettségvállalás
visszavonása alóli kivételek
1.
A kötelezettségvállalás-visszavonás összegét
csökkenteni kell azzal az összeggel, amelyet a felelős hatóság nem tudott
bejelenteni a Bizottságnak az alábbi okok miatt:
a)      bírósági eljárás, vagy közigazgatási
eljárásban felfüggesztő hatályú fellebbezés miatt felfüggesztett
intézkedés; vagy
b)      a nemzeti program egészét vagy egy részét
súlyosan érintő vis maior. A vis maiorra hivatkozó felelős hatóságnak
bizonyítania kell a vis maior által a nemzeti program végrehajtására részben
vagy egészben gyakorolt közvetlen hatásokat.
A csökkentés egyszer kérhető abban az
esetben, ha a felfüggesztés vagy a vis maior legfeljebb egy évig tartott, vagy
többször kérhető a vis maior időtartamára, vagy az intézkedés
végrehajtását felfüggesztő bírósági vagy közigazgatási határozat és a
végleges bírósági vagy közigazgatási határozat között eltelt évekre.
2.
A tagállam az előző év végéig bejelentési
kötelezettséggel terhelt összeg tekintetében január 31-ig megküldi a
Bizottságnak az (1) bekezdés szerinti kivételekre vonatkozó információt.
3.
A kötelezettségvállalás automatikus visszavonásának
kiszámításakor figyelmen kívül kell hagyni a költségvetési
kötelezettségvállalásnak azt a részét, amelyre vonatkozóan kifizetési kérelmet
nyújtottak be, a Bizottság azonban ennek kifizetését az n+2. év december 31-én
csökkentette vagy felfüggesztette.
47. cikk
Az eljárás
1.
A Bizottság kellő időben tájékoztatja a
tagállamot a 42. cikkben említett kötelezettségvállalás-visszavonás
alkalmazásának eshetőségéről.
2.
A Bizottság tájékoztatja a felelős hatóságot a
január 31-én birtokában lévő információkból adódó
kötelezettségvállalás-visszavonás összegéről.
3.
A tagállamnak két hónapja van arra, hogy
egyetértsen a kötelezettség-visszavonás összegével vagy beterjessze
észrevételeit.
4.
A Bizottság az (1)-(3) bekezdés alkalmazásából
eredő végső határidő lejártától számított kilenc hónapon belül
hajtja végre az automatikus kötelezettségvállalás-visszavonást.
5.
Automatikus kötelezettségvállalás-visszavonás
esetében az uniós költségvetésnek az az érintett nemzeti programhoz való
hozzájárulását a szóban forgó évre vonatkozóan csökkenteni kell az
automatikusan visszavont kötelezettségvállalás összegével. A pénzügyi terv
uniós hozzájárulását arányosan kell csökkenteni, kivéve, ha a tagállam
felülvizsgálat pénzügyi tervet készít.
V. FEJEZET
TÁJÉKOZTATÁS, KOMMUNIKÁCIÓ, NYOMON KÖVETÉS,
ÉRTÉKELÉS ÉS JELENTÉSTÉTEL
48. cikk
Tájékoztatás és nyilvánosság
1.
A tagállamok és a felelős hatóságok feladata:
a)      a tagállam nemzeti programjáról szóló
tájékoztatást és a programhoz való hozzáférést biztosító honlap vagy portál
létrehozása;
b)      a lehetséges kedvezményezettek
tájékoztatása a nemzeti program szerinti finanszírozási lehetőségekről;
c)      a nemzeti programok eredményeiről és
hatásairól szóló tájékoztatási és kommunikációs intézkedések révén az uniós
polgárok tájékoztatása a különös rendeletek szerepéről és
eredményeiről.
2.
A tagállamok biztosítják a nemzeti programok
végrehajtásának átláthatóságát és elkészítik az összes nemzeti program által
támogatott intézkedések listáját, amelyet elérhetővé tesznek a honlapon
vagy a portálon.
3.
A Bizottság a nyilvánosság tájékoztatására és a
nyilvánosságra hozatalra, valamint a kedvezményezettek tájékoztatására szolgáló
intézkedésekre vonatkozó rendelkezések megállapítása érdekében, az 54. cikkben
hivatkozott eljárással összhangban felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló
jogi aktusok elfogadására.
4.
A Bizottság végrehajtási aktusok útján meghatározza
a tájékoztatási és nyilvánosságra hozatali intézkedések technikai
jellemzőit. E végrehajtási aktusokat az 55. cikk (3) bekezdésében
hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
49. cikk
Végrehajtási jelentések
1.
A tagállam 2016. március 31-ig, és ‑ 2022-ig
bezárólag, ezt az évet is beleértve ‑ minden azt követő év március
31-ig éves jelentést küld a Bizottságnak az előző pénzügyi év adott
nemzeti programjának végrehajtásáról.
A 2016-ban benyújtott jelentés a 2014. és a 2015.
pénzügyi évet tartalmazza.
Valamennyi tagállam 2023. december 31-ig benyújtja
a nemzeti programok végrehajtásáról szóló zárójelentést.
2.
Az éves végrehajtási jelentések tartalmazzák a
következő információkat:
a)      a pénzügyi adatokra és az indikátorokra
hivatkozás mellett a nemzeti programok végrehajtása;
b)      a nemzeti program eredményességét
érintő egyéb kérdések.
3.
A félidős felülvizsgálat fényében a 2017-ben
benyújtott éves végrehajtási jelentés a (2) bekezdésben hivatkozott információk
mellett a következőket tartalmazza:
a)      az uniós költségvetés nemzeti programhoz
való hozzájárulásával elérni kívánt célkitűzések megvalósítása során elért
előrehaladás;
b)      a nemzeti program végrehajtásába, nyomon
követésébe és értékelésébe bevont partnerek szerepe.
4.
A 2019-ben benyújtott éves jelentés és a
zárójelentés a (2) és a (3) bekezdésben hivatkozott információk mellett
tartalmazza a nemzeti program célkitűzéseinek megvalósítása során elért
előrehaladást is.
5.
Az (1)-(4) bekezdésekben említett jelentések akkor
tekinthetők elfogadhatónak, ha azok e bekezdésekben felsorolt valamennyi
információt tartalmazzák. A Bizottság az éves végrehajtási jelentés
kézhezvételétől számított 15 munkanapon belül tájékoztatja a tagállamot az
éves jelentés el nem fogadhatóságáról, ennek hiányában az elfogadhatónak
minősül.
6.
A Bizottság az éves végrehajtási jelentés
kézhezvételétől számított két hónapon belül tájékoztatja a tagállamot az
éves végrehajtási jelentéssel kapcsolatos észrevételeiről. Amennyiben a
Bizottság ezen határidőn belül nem tesz észrevételt, a jelentéseket
elfogadottnak kell tekinteni.
7.
A Bizottság a nemzeti programot érintő bármely
kérdés tekintetében megfogalmazhat javaslatokat. Ilyen javaslatok esetén a
felelős hatóság három hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot a meghozott
korrekciós intézkedésekről.
8.
Az éves és záró végrehajtási jelentéseket a
Bizottság által elfogadott minták alapján kell elkészíteni. E végrehajtási jogi
aktusokat az 55. cikk (2) bekezdésében hivatkozott tanácsadó bizottsági
eljárással összhangban kell elfogadni.
50. cikk
A közös
nyomon követési és értékelési keret
1.
A Bizottság, adott esetben a tagállamokkal
együttműködésben rendszeresen figyelemmel kíséri e rendeletet és a különös
rendeleteket.
2.
A különös rendeletek végrehajtását a Bizottság a
tagállamokkal fennálló partnerség keretein belül értékeli.
3.
A közös nyomon követési és értékelési keret
létrehozásának célja az intézkedések szükségességének, eredményességének,
hatékonyságának, hozzáadott-értékének és fenntarthatóságának vizsgálata, az
egyszerűsítés és az adminisztratív terhek csökkentése, tekintettel e
rendelet és a különös rendeletek célkitűzéseire, amely eszközök
hozzájárulnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló
térség fejlődéséhez.
4.
A Bizottság a közös nyomon követési és értékelési keret
fejlesztése érdekében, az 54. cikkben hivatkozott eljárással összhangban
felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
5.
A tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsátják
az e rendelet és a különös rendeletek nyomon követéséhez és értékeléséhez
szükséges összes információt.
6.
A Bizottság figyelembe veszi a különös rendeletek
értelmében végrehajtott intézkedések és az egyéb releváns uniós szakpolitikák,
eszközök és kezdeményezések értelmében végrehajtott intézkedések egymást
kiegészítő jellegét.
51. cikk
A
nemzeti programok tagállamok általi értékelése
1.
A kidolgozás minőségének és a nemzeti
programok végrehajtásának javítása érdekében a tagállamok a közös nyomon
követési és értékelési kerettel összhangban értékelést végeznek.
2.
A tagállamok biztosítják az értékeléshez szükséges
adatok előállítására és gyűjtésére irányuló eljárások meglétét,
beleértve a közös és a programspecifikus mutatókkal kapcsolatos adatokat.
3.
Az értékeléseket a felelős hatóságoktól, az
ellenőrzési hatóságoktól és a felhatalmazott hatóságoktól független
értékelési szakértő végzi. A Bizottság iránymutatást tesz közzé az
értékelések elvégzéséhez.
4.
Az értékeléseket teljes egészében közzé kell tenni.
52. cikk
A
tagállamok és a Bizottság értékelési jelentése
1.
A közös nyomon követési és értékelési kerettel
összhangban a tagállamok benyújtják a Bizottságnak:
a)      2017. december 31-ig a nemzeti programok
intézkedéseinek végrehajtásáról szóló félidős felülvizsgálati jelentést;
b)      2023. december 31-ig a nemzeti programok
intézkedéseinek hatásairól szóló utólagos értékelési jelentést.
2.
Az (1) bekezdésben hivatkozott jelentések alapján a
Bizottság benyújtja az Európai Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális
Bizottság, valamint a Régiók Bizottsága részére:
a)      2018. június 30-ig az e rendelet és a
különös rendeletek végrehajtásáról szóló félidős felülvizsgálati
jelentést;
b)      a nemzeti programok lezárását
követően, 2024. június 30-ig az e rendelet és a különös rendeletek
hatásairól szóló utólagos értékelési jelentést.
3.
A Bizottság utólagos értékelése megvizsgálja a
különös rendeleteknek a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén
alapuló térségre gyakorolt hatását is, a következő célkitűzések
megvalósításához való hozzájárulásuk tekintetében:
a)      a határok biztonsága, a rendőrségi
együttműködés és a válságkezelés közös kultúrájának kialakulása;
b)      az Unióba irányuló migrációs áramlások
hatékony kezelése;
c)      közös európai menekültügyi rendszer
létrehozása;
d)      a harmadik országok állampolgárainak
igazságos és egyenlő kezelése;
e)      a migráció és a belső biztonság
kérdéseinek kezelése során a tagállamok között tanúsított szolidaritás és
együttműködés;
f)       a migráció és a harmadik országokkal
kapcsolatos biztonság közös uniós megközelítése.
53. cikk
A
félidős felülvizsgálatt tartalmazó jelentés
A Bizottság 2018-ban benyújtja az Európai
Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális Bizottság, valamint a Régiók
Bizottsága részére az e rendelet és a különös rendeletek előírásai szerint
elkészített félidős felülvizsgálatt tartalmazó jelentést.
VI. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
54. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
1.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására
vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e
cikk határozza meg.
2.
A Bizottság e rendeletben említett felhatalmazása
az e rendelet hatálybalépésnek időpontjától számított hét éves
időszakra szól. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik ugyanilyen
hosszúságú időszakkal, kivéve,, ha legkésőbb az adott időszak vége
előtt három hónappal az Európai Parlament vagya Tanács kifogást emel a
meghosszabbodás ellen.
3.
Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor
visszavonhatja az e rendeletben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló
határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az
Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon vagy a
határozatban meghatározott későbbi időpontban lép hatályba. A
határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi
aktusok érvényességét.
4.
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az
Európai Parlamentet és a Tanácsot.
5.
Az e rendelet szerinti felhatalmazáson alapuló jogi
aktus csak akkor lép hatályba, ha az értesítést követő két hónapos
időszak leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt
kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, vagy ha az Európai
Parlament és a Tanács az időszak leteltét megelőzően egyaránt
arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Ezen időszak az
Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére két hónappal meghosszabbodik.
55. cikk
A bizottság eljárása
1.
A Bizottság munkáját az e rendelettel létrehozott
menekültügyi, migrációs és biztonsági közös bizottság segíti. Ez a bizottság a
182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
2.
Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a
182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
3.
Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a
182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
56. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság javaslata alapján az Európai
Parlament és a Tanács legkésőbb 2020. június 30‑áig felülvizsgálja
ezt a rendeletet.
57. cikk
Hatályba lépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
Az Európai Parlament részéről                     A
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
MELLÉKLET
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
              1.1.    A
javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)
              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
irányítási rendszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések
              2.2.    Irányítási
és kontrollrendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A kiadások a többéves pénzügyi keret mely
fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése
              3.2.2. Az
operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az
igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A
jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik
felek részvétele a finanszírozásban
              3.3.    A
bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS

1.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI
1.1.
A javaslat/kezdeményezés címe

A „Nyitott és
biztonságos Európa építése: belügyi költségvetés 2014 és 2020 között” című
közlemény;
A Menekültügyi
és Migrációs alapra, valamint a rendőrségi együttműködés, a
bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a
válságkezelés pénzügyi támogatását szolgáló eszközre vonatkozó általános
rendelkezések megállapításáról szóló rendelet tervezete
A Menekültügyi
és Migrációs Alap létrehozásáról szóló rendelet tervezete
A
rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés
elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz
létrehozásáról szóló rendelet tervezete
A Belső
Biztonsági Alap részét képező, a külső határok és a vízumügy pénzügyi
támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról szóló rendelet tervezete

1.2.
A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[14]

Jelenleg 3.
fejezet, 18. cím – Belügyek
Jövőbeli
többéves pénzügyi keret: 3. cím (Biztonság és uniós polgárság) – „Migráció
Kezelési Alap” és „Belső biztonság”
A javaslat/kezdeményezés típusa
þ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre
irányul (belügyi finanszírozás a 2014–2020 közötti időszakban)
¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti
projektet/előkészítő intézkedést követő új intézkedésre irányul[15]
¨ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi
intézkedés meghosszabbítására irányul
¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek
megfelelően módosított intézkedésre irányul

1.3.
Célkitűzések
1.3.1.
A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves
bizottsági stratégiai célkitűzés(ek)

E
szakpolitikák végső célja, hogy létrejöjjön egy olyan, belső határok
nélküli térség, ahová az uniós polgárok és a harmadik országok állampolgárai
beléphetnek, ott szabadon mozoghatnak, élhetnek és dolgozhatnak, hozzájárulva
ezáltal az új elképzelések, tőke, tudás és innováció beáramlásához,
illetve a nemzeti munkaerőpiacokon jelentkező hiányok betöltéséhez,
annak biztos tudatában, hogy jogaikat maradéktalanul tiszteletben tartják és
biztonságukról gondoskodnak. E cél
megvalósításához elengedhetetlen az Unión kívüli államokkal és a nemzetközi
szervezetekkel való együttműködés.
A belügyi szakpolitikák
növekvő jelentőségét megerősítette a Stockholmi Program,
valamint annak cselekvési terve is, azok végrehajtása az Unió stratégiai
prioritásai közé tartozik, és olyan területeket ölelnek fel, mint a migráció
(jogszerű migráció és integráció; menekültügy; jogellenes migráció és
visszatérés), a biztonság (a terrorizmus és a szervezett bűnözés
megelőzése és az azok elleni küzdelem; rendőrségi
együttműködés), valamint a külső határok igazgatása (beleértve a
vízumpolitikát is), továbbá e szakpolitikák külső vetületei. A Lisszaboni
Szerződés emellett lehetővé teszi az Unió számára, hogy nagyobb
ambíciót tanúsíthasson a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén a
polgárok mindennapi problémáinak megoldása érdekében. A belügyi politika
prioritásait – különösen a harmadik országbeli állampolgárok integrációját –az
Európa 2020 stratégia hét kiemelt kezdeményezésével összefüggésben kell
szemlélni, amelyek célja, hogy segítsék az EU-t abban, hogy felülkerekedjen a
jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságon, és intelligens, fenntartható és
inkluzív növekedést érjen el.
A Menekültügyi
és Migrációs Alap nyújtja az ahhoz szükséges pénzügyi támogatást, hogy az Unió
belügyi célkitűzései érzékelhető eredményekké váljanak.

1.3.2.
Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú
irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett
tevékenység(ek)

MENEKÜLTÜGYI
ÉS MIGRÁCIÓS ALAP
a)         a
Közös Európai Menekültügyi Rendszer megerősítése és fejlesztése, beleértve
annak külső dimenzióját;
b)         az
Unióba irányuló jogszerű migráció támogatása, összhangban a tagállamok
gazdasági és társadalmi szükségleteivel, valamint a harmadik országok
állampolgárai tényleges integrációjának elősegítése, beleértve a
menedékjog iránti folyamodó és a nemzetközi védelem alá eső személyeket
is.
c)         a
tisztességes és hatékony visszatérési stratégiák előmozdítása a
tagállamokban, hangsúlyt fektetve a visszatérés fenntarthatóságára és a
származási országba való tényleges visszafogadásra;
d)         a
tagállamok közötti szolidaritás és felelősség-megosztás előmozdítása,
különösen azon tagállamok vonatkozásában, amelyeket a leginkább érintenek a
migrációs és menekültügyi áramlások:
A
tevékenységalapú költségvetés-tervezés (ABB) keretébe tartozó érintett
tevékenységek: 18.03 (Európai Menekültügyi Alap, gyorssegélyre
irányuló intézkedések, a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését
segítő európai alap) és 18.02
(amennyiben az Európai Visszatérési Alap érintett).
BELSŐ
BIZTONSÁGI ALAP
A
rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés
elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatását biztosító eszköz
A vonatkozó
uniós stratégiákkal, programokkal, kockázat- és fenyegetéselemzésekkel
összhangban az eszköz a következő különös célkitűzésekhez járul
hozzá:
a)         a
határokon átnyúló, súlyos és szervezett bűnözés megelőzése és az az
elleni küzdelem, beleértve a terrorizmust, valamint a tagállamok és az érintett
harmadik országok bűnüldöző hatóságai közötti koordináció és
együttműködés megerősítése;
b)         a
tagállamok és az Unió arra vonatkozó kapacitásainak fokozása, hogy hatékonyan
kezeljék a biztonságot érintő kockázatokat és válságokat, valamint
felkészüljenek azokra, és megvédjék az embereket és a létfontosságú
infrastruktúrát a terrortámadásokkal és a biztonságot érintő eseményekkel
szemben.
A
tevékenységalapú költségvetés-tervezés (ABB) keretébe tartozó érintett
tevékenységek: 18.05
A
külső határok igazgatása és a vízumpolitika pénzügyi támogatását biztosító
eszköz
A vonatkozó
uniós stratégiákkal, programokkal, kockázat- és fenyegetéselemzésekkel
összhangban az eszköz a következő különös célkitűzésekhez járul
hozzá:
a)         a
közös vízumpolitika támogatása annak érdekében, hogy megkönnyítsék a
jogszerű utazást, biztosítsák a harmadik országok állampolgáraival szemben
alkalmazott egyenlő bánásmódot, és kezeljék a jogszerűtlen migrációt;
b)         a
határigazgatás támogatása, egyrészt a külső határok magas szintű
védelmének, másrészt a külső határokon a zökkenőmentes
határátkelésnek a schengeni vívmányokkal összhangban történő biztosítása
érdekében.
A tevékenységalapú
költségvetés-tervezés (ABB) keretébe tartozó érintett tevékenységek: 18.02 (amennyiben a Külső határok alap érintett).

1.3.3.
Várható eredmény(ek) és hatás(ok)

Tüntesse fel, milyen
hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/
célcsoportokra.
 A javaslat által a kedvezményezettekre/célcsoportokra gyakorolt hatások részletes leírása a hatásvizsgálat 4.1.2 pontjában szerepel. Általában a finanszírozási folyamat valamennyi szintjén és minden irányítási mód keretében elért egyszerűsítés egyértelműen előnyös hatást gyakorol azokra a folyamatokra, amelyek alapján a pénzügyi támogatást nyújtják. Menekültügyi és Migrációs Alap A menekültügyi és migrációs pénzügyi támogatás fő kedvezményezettjei a tagállamok azon részlegei lesznek, amelyek a vonatkozó vívmányok vagy politikák végrehajtásáért felelősek, valamint a menekültügy és a migráció területén működő nemzetközi szervezetek és nem kormányzati szervezetek (befogadási eljárások, integrációs intézkedések és visszatérési műveletek). A változások alapján előnyben részesülő célcsoportok a menedékkérők, a nemzetközi védelemben részesülők, letelepített menekültek, valamint más, különböző okokból az Unióba érkező harmadik országbeli állampolgárok, akik eltérő szükségletekkel rendelkeznek (pl. gazdasági okok, családegyesítés, kísérő nélküli kiskorúak, stb.). E célcsoportokat könnyebb elérni, mivel a migráció kezelésére vonatkozó különböző intézkedések egyesítése egyszerűbbé teszi a finanszírozáshoz való hozzáférést (egy felelős hatóság, jobb átláthatóság és egyértelműbb beavatkozási kör), valamint rugalmasabb támogatást tesz lehetővé (pl. azonos típusú, több célcsoportot célzó intézkedések). A beavatkozások köre emellett tágítható, az kiterjedhet az egész migrációs láncra, különböző célcsoportokkal, beleértve a kiterjesztett célcsoportokat is, vagyis a második generációs harmadik országbeli állampolgárokat (akiknek anyja vagy apja harmadik országbeli állampolgár). Belső Biztonsági Alap A rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatását biztosító eszköz A pénzügyi támogatás fő kedvezményezettjei a tagállamok, valamint bűnüldöző hatóságaik lesznek, továbbá minden, a kritikus infrastruktúra védelmére és válságkezelésre szakosodott egyéb hatóság, emellett pedig adott esetben a releváns nemzetközi és nem kormányzati szervezetek (pl. a bűnmegelőzés, a radikalizálódás, valamint az emberkereskedelem elleni küzdelmet szolgáló szakpolitikák területén). A változások folytán előnyt élvező célcsoport az egész lakosság.            A fő eredmények: 1) a tagállamok fokozott adminisztratív és műveleti kapacitása a határokon átnyúló, komoly és szervezett bűnözés felderítésére és sikeres üldözésére, beleértve a terrorizmust is, annak érdekében, hogy csökkentsék az ilyen bűnözésből származó, biztonsággal kapcsolatos fenyegetéseket, valamint 2) erősebb európai ellenállóképesség a válságokkal és katasztrófákkal szemben, egyrészről a fenyegetés- és kockázatértékeléseket a döntéshozatallal összekapcsoló kockázatkezeléssel kapcsolatos koherens uniós politikának köszönhetően, másrészről pedig a válságokra adott hatékonyabb és koordináltabb uniós válaszok révén, amely összeköti a létező képességeket, illetve a szakértelmet. Fontos eredmény még a tagállamok képességeinek fokozása a terrortámadások és más biztonsággal összefüggő fenyegetések megelőzése, az azokra való felkészülés, valamint az emberek és a létfontosságú infrastruktúra ilyen veszélyekkel szembeni védelme tekintetében. Külső határigazgatás és vízumpolitika         A külső határigazgatás és vízumpolitika támogatásának fő kedvezményezettjei az uniós vívmányokat, a Schengeni határ-ellenőrzési kódexet és a vízumkódexet a tagállamokban végrehajtó szolgálatok: határőrség, rendőrség és konzuli szolgálatok. A változások folytán előnyt élvező célcsoport az utazók – valamennyi, a külső határt az EU felé átlépő személy. A kimenetek magukban foglalják e szolgálatok fokozott képességeit a következőkre: 1) a határőrizet elvégzése és kapcsolatfelvétel más bűnüldöző szolgálatokkal az európai határőrizeti rendszer (EUROSUR) keretében; 2) a migrációs áramlások kezelése a konzuli képviseleteken (vízumkérelmek);c) az utazók hullámai kezelésének javítása a határátkelőhelyeken, biztosítva egyrészt a külső határok magas szintű és egységes védelmét, együttműködve más bűnüldözési szolgálatokkal, másrészt pedig a zökkenőmentes határátkelést, a schengeni vívmányokkal, valamint a tiszteletteljes bánásmód és a méltóság elvével összhangban. Egy jelentős konkrét kimenet a két új, a harmadik országbeli állampolgárok határokon át történő mozgását kezelő új uniós IT-rendszer felállítása lesz (határregisztrációs rendszer és regisztráltutas-program).

1.3.4.
Eredmény- és hatás mutatók

Tüntesse fel a
javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
 Mivel a nemzeti programok meghatározása előtt politikai párbeszédet kell folytatni, ebben a szakaszban nem lehet meghatározni azon végleges mutatókat, amelyet a fenti sajátos célkitűzések elérésének értékelésére fognak használni. Ugyanakkor a menekültügy és a migráció területe kapcsán a mutatók többek között tartalmazzák a javulás szintjét, a menekülek befogadására vonatkozó feltételek, a menekültügyi eljárások minősége, az elismerési arányok konvergenciája a tagállamokban, valamint a tagállamok letelepítésre irányuló erőfeszítései tekintetében, a harmadik országbeli állampolgárok növekvő részvételét a foglalkoztatásban, oktatásban és a demokratikus eljárásokban, a hazatelepülők számát és a fokozott kölcsönös segítségnyújtást a tagállamok között, beleértve a gyakorlati együttműködést és áthelyezést. A rendőrségi együttműködés és a bűnmegelőzés, valamint a bűnözés elleni küzdelem tekintetében a mutatók között szerepelni fog a határokon átnyúló közös műveletek száma, illetve a legjobb gyakorlatokra vonatkozó dokumentumok és a szervezett rendezvények száma. a válságkezelés és a kritikus infrastruktúra tekintetében a mutatók között szerepelni fog a tagállamok részéről a gazdaság valamennyi ágazatában a létfontosságú infrastruktúra védelmének előmozdítása érdekében kialakított és/vagy továbbfejlesztett eszközök száma, és az uniós szinten elvégzett fenyegetés- és kockázatelemzések száma. A határigazgatás és vízumpolitika területén a mutatók között szerepel a biztosított és/vagy fejlesztett konzuli képviseletek száma, a vízumkérelmek hatékony feldolgozásának biztosítása érdekében, valamint színvonalas szolgáltatás nyújtása céljából a vízumkérelmezők számára, valamint a határellenőrzést célzó berendezések fejlesztése, a jogszerűtlen harmadik országbeli állampolgárok feltartóztatása a külső határon, megfeleltetve a külső határ adott szakaszának kockázatával. A hatásmutatók mérik a határbiztonság, a vízumkiadási képesség és a határokon átlépő utazok biztonságos és zökkenőmentes kezelésének fokozódását.

1.4.
A javaslat/kezdeményezés indokolása
1.4.1.
Rövid vagy hosszú távon kielégítendő
szükséglet(ek)

 Az Unió továbbra is jelentős kihívásokkal fog szembesülni a belügyi területen a 2014 és 2020 közötti időszakban. A demográfiai változások, a munkaerőpiacok strukturális változásai és a szakértelemért folyó verseny mellett az EU versenyképességének és társadalmi kohéziójának javításához, társadalmaink gazdagításához, és a mindenkire kiterjedő esélyteremtéshez elengedhetetlen, hogy előretekintő legális bevándorlási és integrációs politikát érvényesítsünk. Az Uniónak emellett megfelelően kezelnie kell a jogszerűtlen migrációt és az emberkereskedelem elleni küzdelmet. Az EU-nak ugyanakkor továbbra is ki kell fejeznie szolidaritását azok iránt, akik nemzetközi védelemre szorulnak. Továbbra is prioritást jelent egy nagyobb szintű védelmet nyújtó és hatékonyabb, az általunk vallott értékeket tükröző közös európai menekültügyi rendszer kiépítése. A biztonságos környezet biztosítása szükséges és előnyös az EU gazdasági, kulturális és szociális növekedéséhez. Az EU-ra döntő szerep hárul mind a súlyos és szervezett bűnözés, a számítástechnikai bűnözés és a terrorizmus jelentette veszélyek elleni fellépésben, mind az EU külső határainak igazgatásában, valamint az ember okozta vagy természeti katasztrófákra való gyors reagálásban. A globalizáció korában, amikor a veszélyek egyre növekednek és transznacionális dimenziót nyernek, egyetlen tagállam sem képes egyedül hatékonyan reagálni. Koherens és átfogó európai válaszra van szükség annak biztosítása érdekében, hogy a bűnüldöző hatóságok eredményesen működhessenek az országok és a joghatóságok között. E célok megvalósításához elengedhetetlen az Unión kívüli államokkal és a nemzetközi szervezetekkel való együttműködés. Az Észak-Afrikában nemrég bekövetkezett események rámutattak arra, milyen fontos, hogy az Unió a migrációra, a határokra és a biztonságra vonatkozóan átfogó megközelítéssel rendelkezzen. Az uniós belügyi politikák egyre nagyobb jelentőségű külső dimenzióját tehát meg kell erősíteni, az Unió külpolitikájával teljes összhangban.

1.4.2.
Az uniós részvételből adódó többletérték

 A migrációs áramlások és a biztonsági fenyegetések olyan kihívásokat jelentenek, amelyeket a tagállamok önnállóan eljárva nem tudnak kezelni. Ezek azok a területek, amelyeken az EU költségvetésének felhasználása hozzáadott-értékkel jár. Néhány tagállamra különösen súlyos terhek nehezednek, például sajátos földrajzi helyzetükből adódóan és amiatt, hogy az Unió külső határainak hosszú szakaszai tartoznak igazgatásuk alá.A belső határellenőrzések megszűntetését az Unió külső határainak hatékony ellenőrzésére és felügyeletére vonatkozó közös intézkedéseknek kell kísérniük. A szolidaritás és a tagállamok közötti méltányos felelősségmegosztás elve áll tehát a menekültügyre, a bevándorlásra és a külső határokra vonatkozó közös szakpolitikák középpontjában. Az uniós költségvetés biztosítja az eszközöket ezen elv pénzügyi vonatkozásainak kezeléséhez. A biztonság területén a súlyos és szervezett bűnözés, a terrorizmus és az egyéb biztonsággal kapcsolatos fenyegetések egyre inkább határokon átnyúló jellegűek A bűnüldöző hatóságok közötti transznacionális együttműködést és koordináció lényeges e bűncselekmények sikeres megelőzéséhez, és az ellenük vívott küzdelemhez, például információcsere, közös nyomozások, interoperábilis technológiák, továbbá közös fenyegetés- és kockázatértékelések révén. A migrációs áramlások kezelése, az EU külső határainak igazgatása, valamint az Unió biztonsága lényeges erőforrásokat és képességeket igényel a tagállamoktól. A fokozott műveleti együttműködés és koordináció, beleértve a források megosztását olyan területeken, mint a képzés és a berendezések, méretgazdaságosságot és szinergiákat kínál, ezzel biztosítva a közpénzek hatékonyabb felhasználását és a szolidaritás megerősítését, valamint a kölcsönös bizalom és a közös uniós politikákért való felelőssége megosztását a tagállamok között. Ez különösen fontos a belső biztonság területén, ahol a határokon átnyúló olyan közös műveletek valamennyi formájának pénzügyi támogatása lényeges a rendőrség, a vámhatóságok, a határellenőrök és az igazságügyi hatóságok közötti együttműködés fokozása érdekében. A belügyek külső dimenziójával kapcsolatban egyértelmű, hogy az intézkedések elfogadása és a források egyesítése uniós szinten jelentősen növelni fogja az Unió befolyását, amelynek segítségével meggyőzhetők a harmadik országok, hogy együttműködjenek az Unióval olyan migrációs és biztonsági kérdésekkel kapcsolatban, amelyek főként az Unió és a tagállamok érdekeit szolgálják. Az EU belügyi területre vonatkozó fellépési joga az Európai Unió működéséről szóló szerződés „A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség” című V. címéből, és különösen a 77. cikk (2) bekezdéséből, a 78. cikk (2) bekezdéséből, a 79. cikk (2) és (4) bekezdéséből, a 82. cikk (1) bekezdéséből, a 84. cikkből, valamint a 87. cikk (2) bekezdéséből ered. A harmadik országokkal és a nemzetközi szervezetekkel való együttműködésre az EUMSZ 212. cikkének (3) bekezdése vonatkozik A javaslat figyelembe veszi a szubszidiaritás elvét, mivel a finanszírozás nagyobb részére megosztott irányítás elvének megfelelően, a tagállamok intézményi hatáskörei tiszteletben tartásával kerül sor.

1.4.3.
Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága

 Bár a jelenlegi belügyi pénzügyi eszközöket általában úgy tekintik, hogy elérik célkitűzéseiket, és hatékonyan működnek, a félidős felülvizsgálat és az érintettekkel folytatott konzultáció tapasztalatai szerint szükség van a következőkre: –      A jövőbeli belügyi eszközök egyszerűsítése és korszerűsítése a pénzügyi programok számának kettőre csökkentésével, a Menekültügyi és Migrációs Alap, valamint a Belső Biztonsági Alap létre hozásával. Ez lehetővé teszi az EU számára, hogy stratégiaibb módon használja fel eszközeit, így azok jobban megfelelnek az EU politikai prioritásainak és szükségleteinek; –      Az EU, mint globális szereplő szerepének megerősítése, azáltal, hogy külső dimenzióval kapcsolatos összetevőt építenek az Alapokba, annak érdekében, hogy megerősítsék az EU bevonását a belügyi politikák külpolitikai dimenziójába; –      Ahol lehetséges, a megosztott igazgatás előnyben részesítése a centralizált igazgatással szemben helyett, a szükségtelen bürokratikus terhek megszűntetése érdekében.; –      Eredményorientáltabb megközelítés kialakítása a megosztott igazgatás tekintetében a magas beosztású tisztségviselők szintjén megvalósuló politikai párbeszéddel kiegészített többéves programozásra való átállás révén, ezzel biztosítva, hogy a tagállamok nemzeti programjai teljes mértékben összhangban álljanak az uniós politikai célkitűzésekkel és prioritásokkal, valamint azt, hogy az eredmények megvalósítására koncentráljanak; –      A centralizált igazgatás minőségének javítása, annak érdekében, hogy számos eszközt biztosítson szakpolitikai alapú tevékenységekhez, beleértve a transznacionális intézkedések, a különösen innovatív intézkedések és a harmadik országokban zajló vagy azokkal kapcsolatos intézkedések (külső dimenzió), valamint sürgős fellépések, tanulmányok és rendezvények támogatásához; –      Közös szabályozási keret kialakítása megosztott programozási, jelentési, pénzügyi irányítási és ellenőrzési szabályokkal, amelyek lehető leginkább hasonlítanak az egyéb, megosztott irányítással irányított uniós alapok szabályaira, annak érdekében, hogy elérjék, hogy valamennyi érdekelt jobban értse a szabályokat, és magas fokú koherenciát és következetességet biztosítsanak; –      A vészhelyzetekre való gyors és hatékony reagálás biztosítása, az alapok olyan kialakításával, amely lehetővé teszi az EU számára a gyorsan változó helyzetekben történő megfelelő reagálást; –      A belügyi ügynökségek szerepének fokozása annak érdekében, hogy előmozdítsák a tagállamok közötti gyakorlati együttműködést, valamint azáltal, hogy rájuk bízzák egyedi intézkedések végrehajtását, biztosítva a megfelelő politikai ellenőrzést az ügynökségek tevékenysége felett; További részletek találhatók a hatásvizsgáltában és az egyes rendeletek indokolásaiban.

1.4.4.
Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi
eszközökkel

 Számos egyéb uniós eszköz biztosít támogatást a Menekültügyi és Migrációs Alapból és a Belső Biztonsági Alapból támogatott tevékenységeket kiegészítő tevékenységekhez. Az Európai Szociális Alap jelenleg a munkaerő-piacra való belépéssel kapcsolatos integrációs intézkedéseket támogatja, míg az Integrációs Alap olyan intézkedéseket finanszíroz, mint az állampolgári ismeretek képzés, a társadalmi és civil életben való részvétel, a szolgáltatásokhoz való egyenlő hozzáférés, stb. Az integrációs intézkedéseket továbbra is ugyanezek mentén fogyják támogatni a Menekültügyi és Migrációs Alap, valamint a jövőbeli Európai Szociális Alap keretében. A Belső Biztonsági Alap és a polgári védelmi pénzügyi eszköz közötti választóvonal ugyanaz marad, mint amelyet a jelenlegi CIPS program 3. cikke meghatároz: a természeti katasztrófák, valamint a nem szándékos, ember által előidézett katasztrófák a polgári védelemre tartoznak (balesetek), míg a szándékos, ember által előidézett katasztrófák a biztonsággal kapcsolatosak, és azoknak ezért a Belső Biztonsági Alap alá kell tartozniuk. A terrortámadások és más biztonságot érintő események az EU Szolidaritási Alapjának hatályán kívül maradnak. Annak pontos hatálya és terjedelme, hogy az EUMSZ 222. cikke (szolidaritási záradék) mennyiben képes támogatni azokat a tagállamokat, amelyek terrortámadás, vagy természeti, illetve ember által előidézett katasztrófák áldozatai, szintén nem egyértelmű, mivel ez olyan végrehajtási rendelkezések hivatalos elfogadását igényli, amelyekre még javaslat sem született. A sürgős finanszírozási lehetőségeket terrortámadások és más biztonságot érintő események esetén tehát a Belső Biztonsági Alap biztosítja. A Horizon 2020 program szerinti biztonsági kutatások, és az ilyen kutatások eredményeinek gyakorlati felhasználása közötti rés tehát bezárul, mivel a Belső Biztonsági Alap konkrét célokat és támogatható intézkedéseket irányoz elő, annak érdekében, hogy lehetővé tegye a tudományos kutatás eredményeinek (prototípusok) tesztelését és jóváhagyását, figyelemmel a sorozatos gyakorlati alkalmazásra (kereskedelmi hasznosítást megelőző beszerzés). A jövőbeli Jogérvényesülés program szorosan kapcsolódni fog a Belső Biztonsági Alaphoz és ki fogja egészíteni az, különösen annak büntető igazságszolgáltatási összetevője tekintetében, ugyanakkor inkább az igazságügyi együttműködésre, az eljárási harmonizációra és a kölcsönös elismerésre koncentrál, amely a gyakorlatban megakadályozza a lényeges átfedéseket. A Menekültügyi és Migrációs Alap külső dimenziós összetevője olyan harmadik országokban zajló, illetve azokkal kapcsolatos intézkedéseket támogatnak, amelyek elsődlegesen uniós érdekekre és célkitűzésekre vannak figyelemmel, közvetlen hatással vannak az EU-ra és tagállamaira, továbbá biztosítják az EU területén végrehajtott intézkedések folyamatosságát. E finanszírozás kialakítására és végrehajtására az Unió külső fellépésével és külpolitikájával összhangban kerül sor. Nem irányul olyan fellépések támogatására, amelyek a fejlesztéssel kapcsolatosak, és adott esetben kiegészíti az EU külső segítségnyújtási eszközein keresztül nyújtott pénzügyi támogatást. Ebben az összefüggésben a menekültügyről és migrációról szóló tematikus program és a stabilitási eszköz jogutódja különösen érdekes a belügyi terület szempontjából. Míg a külső segítségnyújtási eszközök vagy a kedvezményezett országok fejlesztési szükségleteit, vagy pedig az Unió stratégiai partnerekhez fűződő általános politikai érdekeit támogatják, a belügyi alapok olyan konkrét, harmadik országokban megvalósuló fellépéseket támogatnak majd, amelyek az uniós migrációs politikát és az Unió belső biztonsági céljait szolgálják. Konkrét hiányt pótolnak tehát, és hozzájárulnak ahhoz, hogy az Unió számára rendelkezésre álló eszköztár teljes legyen.

1.5.
Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama

þ A javaslat/kezdeményezés határozott időtartamra vonatkozik
–
þ    A javaslat/kezdeményezés 2014. január 1-jétől 2020. december
31-ig érvényes.
–
þ    Pénzügyi hatás: 2014-től 2023-ig
¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan időtartamra
vonatkozik
–
Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-tól/től ÉÉÉÉ-ig,
–
azt követően: rendes ütem.

1.6.
Tervezett igazgatási módszer(ek)[16]

þCentralizált igazgatás közvetlenül a Bizottság által
þ Centralizált igazgatás közvetetten a következőknek történő
hatáskör-átruházással:
–
þ    végrehajtó ügynökségek
–
þ    a Közösségek által létrehozott szervek[17]
–
þ    tagállami közigazgatási /közfeladatot ellátó szervek
–
¨    Az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön
intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke
szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott
személyek
þ Megosztott igazgatás a tagállamokkal
þDecentralizált igazgatás harmadik országokkal
þ Nemzetközi szervezetekkel közös igazgatás (nevezze meg)
Egynél több igazgatási
módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a
„Megjegyzések” rovatban.
 Megjegyzések A javaslatokat főként megosztott igazgatás révén hajtják végre, többéves nemzeti programok révén. A nemzeti programok részeként elérendő célkitűzéseket „uniós intézkedések”, valamint egy, a sürgős helyzetekre kezelés célzó gyorsreagálási mechanizmus egészíti ki. Ezek főként a központosított közvetlen irányítás keretében nyújtott támogatások és közbeszerzések formáját öltik, és magukban foglalják a harmadik országokban zajló vagy azokkal kapcsolatos intézkedéseket. Valamennyi rendelkezésre álló eszközt fel fognak használni a széttöredezettség elkerülése érdekében, a források koncentrációja révén korlátozott számú uniós célkitűzés elérése érdekében, felhasználva továbbá szükség esetén a kulcsfontosságú szereplők szakértelmét, partnerségi megállapodások és keretmegállapodások alapján. A Bizottság kezdeményezésére végzett technikai segítségnyújtást központosított közvetlen irányítás révén hajtják végre. A schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez társult országok szintén részt vesznek a Belső Biztonsági Alap két eszközében, amelyek a schengeni vívmányok fejlesztését jelentik (a határokkal és a vízumpolitikával, illetve a rendőrségi együttműködéssel kapcsolatos eszközök), úgy, mintha tagállamok lennének, figyelemmel a schengeni társulási megállapodásokra. Az eszközökben a rendelet rendelkezéseinek megfelelően vesznek részt, saját többéves programjaikat végrehajtva, és lehetőségük van az unió intézkedések keretében finanszírozásért folyamodni, stb. Ahogy a Külső határok alap esetében is, konkrét megállapodásokat kötnek a részvételükhöz szükséges kiegészítő szabályok meghatározása érdekében (a költségvetési rendeletből, végrehajtási szabályaiból és a szerződésekből eredő szabályok, beleértve a Számvevőszék ellenőrzési jogkörét). Mivel ezek az államok GDP-jük arányában hozzájárulnak a két eszköz uniós költségvetéséhez, a megállapodások meghatározzák azokat a hozzájárulásokat is, amelyek ezektől az államoktól érkeznek a schengeni igazgatási felelősség-megosztásának részeként, függetlenül az eszközök keretében nekik juttatott összegektől. Jelenleg a társult államok Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein.

2.
IGAZGATÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.
A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó
rendelkezések

Ismertesse a nyomon
követés és jelentéstétel gyakoriságát és feltételeit
 A megosztott irányítás esetében koherens és hatékony jelentéstételi, nyomon követési és értékelési keretre tettek javaslatot. Az egyes nemzeti programok esetében a tagállamoknak fel kell állítaniuk egy Nyomon követési bizottságot, amelyben a Bizottság részt vehet. A tagállamok éves alapon beszámolnak a többéves program végrehajtásáról. E beszámolók az éves kifizetések feltételei. A félidős felülvizsgálathoz szükséges adatszolgáltatás keretében ezeket az államokat 2017-ben felkérik, hogy szolgáltassanak kiegészítő információkat a célkitűzések megvalósítása érdekében elért előrehaladásról. Hasonló feladatra kerül sor 2019-ben, annak érdekében, hogy szükség esetén lehetőség legyen kiigazításokra az utolsó költségvetési évben (2020). Támogatva a belügyek területén egy értékelése alapú kultúra kifejlesztését, az Alapok közös értékelési és nyomon követési rendszerrel rendelkeznek, széleskörű politika-alapú mutatókkal, amelyek kiemelik az Alapok eredmény-orientált megközelítését, és azt a lényeges szerepet, amelyet a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozására vonatkozó célkitűzésre irányuló politikai elegyben játszhatnak. E mutatók arra a hatásra vonatkoznak, amelyet az Alapok elérhetnek: a határbiztonság, a rendőrségi együttműködés és a válságkezelés közös kultúrájának fejlesztése; az Unióba irányuló migrációs áramlások hatékony kezelése; a harmadik országbeli állampolgárokkal szembeni tisztességes és egyenlő bánásmód; a tagállamok közötti szolidaritás és együttműködés a migrációs és belső biztonsági kérdések kezelése területén, valamint közös uniós megközelítés harmadik országokkal szemben migrációs és biztonsági ügyekben. Az értékelésre vonatkozó elvek megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében, és figyelemmel a tagállamok gyakorlati értékelési tapasztalataira a belügyek jelenlegi uniós finanszírozása alapján, a Bizottság és a tagállamok együttműködnek annak érdekében, hogy kifejlesszék a közös értékelési és nyomon követési keretet, többek között sablonok, valamint közös kimeneti és eredmény-mutatók kialakításával. Valamennyi intézkedést kialakítják a programozási időszak kezdetén, ezzel lehetővé téve a tagállamok számára, hogy létrehozzák saját jelentéstételi és értékelési rendszereiket a megállapított elvek és követelmények alapján. Az adminisztratív terhek csökkentése és a jelentéstétel és értékelés közötti szinergiák biztosítása érdekében az értékelési jelentésekhez előírt információk a tagállamok által a nemzeti programok éves végrehajtási jelentéseiben nyújtott információkra épülnek és kiegészítik azokat. 2018-ban a Bizottság emellett kiad egy jelentést a nemzeti programok kapcsán végzett félidős felülvizsgálatről. Általánosabban, a Bizottság 2018.06.30-ig közbenső jelentést bocsát ki az Alapok végrehajtásáról, valamint 2024.06.30-ig utólagos jelentést tesz, amely kiterjed az egész végrehajtásra (vagyis nem csak a megosztott irányítás alatt működő nemzeti programokra).

2.2.
Irányítási és kontrollrendszer
2.2.1.
Felismert kockázat(ok)

 A Belügyi Főigazgatóság nem szembesült jelentős kockázatokkal kiadási programjai során. Ezt megerősíti az, hogy a Számvevőszék éves jelentései ismételten nem tartalmaznak jelentős megállapításokat, illetve az, hogy az utóbbi években a Belügyi Főigazgatóság (illetve a korábbi Jogérvényesülés, Szabadság és Biztonság Főigazgatósága) éves tevékenységi jelentéseiben nem került sor a 2 %-os lényegességi küszöb meghaladására. A megosztott igazgatást illetően a jelenlegi programok végrehajtásával kapcsolatos általános kockázatok három főbb csoportba sorolhatók: –      A finanszírozás nem hatékony vagy nem kielégítően célzott felhasználása; –      A szabályok bonyolultságából és az irányítás, valamint az ellenőrző rendszerek gyengeségeiből származó hibák; –      Az adminisztratív erőforrások nem hatékony felhasználása (az előírások korlátozott arányossága); A „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program szerinti 4 alap rendszerét érintő sajátos elemeket szintén érdemes megemlíteni. –      A többéves programok rendszere biztosítja, hogy a végső kifizetések rendszerint igazolt és ellenőrzött kiadásokon alapulnak. Ugyanakkor a többéves programok támogathatósági időszaka nem kapcsolódik az EU költségvetési évéhez, és így a megbízhatósági lánc nem teljesen kielégítő, egy elég súlyos rendszer ellenére sem. –      A részletes támogathatósági szabályokat a Bizottság állapítja meg. Ez biztosítja a finanszírozott kiadások homogenitását. Ugyanakkor felesleges munkaterhet jelent a nemzeti hatóságok és a Bizottság számára, és fokozza a jogosultak és/vagy a tagállamok részéről az uniós szabályok félreértelmezéséből fakadó kockázatokat. –      A jelenlegi irányítási és ellenőrzési rendszerek nagyon közel állnak a Strukturális Alapok rendszereihez. Ugyanakkor fennállnak apróbb különbségek, többek között az igazoló hatóságok és az ellenőrző hatóságok közötti felelősségi lánc tekintetében. Ez zavart okoz a tagállamokban, különösen, amikor a hatóság a kétfajta alap keretében járnak el. Emellett növeli a hibák kockázatát és intenzívebb nyomon követést igényel. Ezek a körülmények a jelen javaslatban jelentősen módosulnak: –      Az irányítási és ellenőrzési rendszerek követik a CSF alapokban meghatározott általános előírásokat, és teljes mértékben megfelelnek az új költségvetési rendelet új követelményeinek: a 3 hatóság helyébe 2 hatóság lép (felelős hatóság és ellenőrző hatóság), amelyek szerepe egyértelmű a jobb megbízhatóság nyújtása tekintetében. –      A többéves programozás, együttesen a felelős hatóság által teljesített kifizetéseken alapuló éves záróelszámolással összhangba hozza a támogathatósági időszakokat a Bizottság éves beszámolóival, anélkül, hogy a jelenlegi rendszerhez képest növelné az adminisztratív terheket. –      A helyszíni ellenőrzéseket az első szintű ellenőrzések keretében végzik, vagyis a felelős hatóság részéről, és azok támogatni fogják az éves igazgatósági megbízhatósági nyilatkozatot. –      A támogathatósági szabályok pontosítása és egyszerűsítése, valamint harmonizációjuk a többi uniós pénzügyi támogatási eszközzel csökkenti a több különböző támogatási forrást igénybe vevő kedvezményezettek által elkövetett hibákat. Ezeket a támogathatósági szabályokat nemzeti szinten állapítják meg, néhány alapelv kivételével, amelyek hasonlóak, mint a CSF alapoknál alkalmazottak. –      Ösztönzik az egyszerűsített költséglehetőségek használatát, különösen kisösszegű támogatások esetében. A központosított irányításnál a fő kockázatok a következők: –      A gyenge megfelelőség kockázata a beérkezett projektek és a Belügyi Főigazgatóság politikai prioritásai között; –      A kiválasztott projektek gyenge minőségének, valamint a projekt gyenge technikai végrehajtásának kockázata, ami csökkenti a programok hatását, a nem megfelelő kiválasztási eljárás, a szakértelem hiánya vagy a nem megfelelő nyomon követés miatt; –      Az odaítélt finanszírozás nem hatékony vagy nem gazdaságos felhasználása, mind támogatások (a ténylegesen támogatható költségek visszatérítésének bonyolultsága együttesen a támogatható költségek helyszíni ellenőrzésére irányuló lehetőségek korlátozottságával), mind a közbeszerzések (alkalmanként korlátozott számú gazdasági ajánlattevő rendelkezik a kívánt szaktudással, ami azzal jár, hogy nincs kielégítő lehetőség az árajánlatok összehasonlítására) tekintetében; –      A különösen a kisebb szervezetek arra irányuló kapacitásához kapcsolódó kockázatok, hogy hatékonyan ellenőrizzék a kiadásokat, valamint biztosítsák az elvégett műveletek átláthatóságát. –      A Bizottság reputációjának kockázata, amennyiben csalást vagy bűncselekményeket fedeznek fel; csak részleges megbízhatóság érhető el a harmadik felek belső ellenőrzési rendszeri révén, mivel nagyszámú heterogén beszállító és jogosult van, amelyek mindegyikre saját ellenőrzési rendszert működtet, amelyek gyakran kisméretűek. E kockázatok többsége várhatóan csökkenthető a javaslatok magasabb szintű célzottsága, valamint az új költségvetési rendeletben szereplő egyszerűsített elemek alkalmazása révén.

2.2.2.
Tervezett ellenőrzési mód(ok)

 Megosztott igazgatás: Tagállami szinten az irányítás és ellenőrzési rendszerek javasolt felépítése fejlődést jelent a 2007-2013 között érvényben lévőhöz képest és megőrzi a jelenlegi időszakban megvalósított funkció legtöbbjét, beleértve az igazgatási és helyszíni ellenőrzéseket, az irányítási és ellenőrzési rendszerek ellenőrzését, valamint a projektek ellenőrzését. A funkciók sorozata ugyanakkor változott, annak érdekében, hogy a helyszíni ellenőrzések az éves beszámoló jóváhagyására való felkészülés részeként egyértelműen a felelős hatóság felelősségi körébe tartozzanak. Az elszámoltathatóság erősítésének érdekében a felelős hatóságok akkreditációját a folyamatban lévő felülvizsgálatért felelős nemzeti akkreditációs szervnek kellene végeznie. A hatóságok szervek számának csökkentése – megszűnik a hitelesítő hatóság és csökken az alapok szám – várhatóan enyhít az adminisztratív terheken és elősegíti az erősebb közigazgatási kapacitás kiépítését, valamint lehetővé teszi a felelősségi körök pontosabb megosztását is. Jelenleg nem áll rendelkezésre megbízható becslés a megosztott irányítás alapján a belügyi területen működő alapok ellenőrzési költségei tekintetében. Az egyetlen rendelkezésre álló becslés az ERFA-ra és a Kohéziós Alapra vonatkozik, ahol az ellenőrzéssel összefüggő feladatok költsége (nemzeti szinten, a Bizottság költségét nem számítva) a becslések szerint a 2007 és 2013 közötti időszakra nyújtott támogatások teljes összegének mintegy 2 %-át teszi majd ki. E költségek a következő ellenőrzési területekhez kapcsolódnak: 1 % a nemzeti koordinációból és a programelőkészítésből ered, 82 % a programirányítással, 4 % az igazolással, 13 % az ellenőrzéssel kapcsolatos. A következő javaslatok növelik az ellenőrzés költségeit: –      egy akkreditációt végző szerv létrehozása és működtetése és általában a rendszer módosítása; –      az éves beszámolóhoz kapcsolódó igazgatósági nyilatkozat benyújtása; –      a felelős hatóság által elvégzendő helyszíni ellenőrzések; –      a kiegészítő ellenőrzési tevékenységek szükségessége az ellenőrző hatóságok részéről az igazgatósági nyilatkozat ellenőrzése érdekében. Vannak azonban olyan javaslatok is, amelyek csökkentik az ellenőrzés költségeit: –      A hitelesítő hatóság megszűnik. Bár feladataik egy részét átruházzák a felelős hatóságra, ez lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az igazolással kapcsolatos költségek jelentős részét megtakarítsák, a jobb igazgatási hatékonyság, a koordináció iránti alacsonyabb igény, valamint az ellenőrzések körének csökkenése miatt; –      Az ellenőrző hatóságok által végzett ellenőrzések inkább a felelős hatóság által elvégzett első szintű igazgatási és helyszíni ellenőrzések (egy részének) ismételt elvégzésére irányulnak; Ez felgyorsítja az ellenérdekelt fél részvételével zajló eljárást, és biztosítja, hogy valamennyi szükséges ellenőrzést elvégzik az éves beszámolók benyújtása előtt; –      Az egyszerűsített költségek alkalmazása csökkenti az adminisztratív költségeket és terheket minden szinten, mind az igazgatás, mind a kedvezményezettek számára; –      Az éves beszámoló, valamint a megfelelőségi vizsgálat időtartamának 36 hónapra csökkentése csökkenti a dokumentumok ellenőrzési célokra történő megőrzésének időtartamát a közigazgatás és a kedvezményezettek számára; –      Az elektronikus kommunikációs csatornák kialakítása a tagállamok és a Bizottság között kötelező lesz. Ezekhez hozzá kell adni a fenti 2.2.1 pontban szereplő egyszerűsítési elemeket, amelyek szintén hozzájárulnak a kedvezményezettek adminisztratív terheinek csökkentéséhez, és így a hibakockázatok és az adminisztratív teher egyidejű csökkentését jelentik. Ezért összességében az várható, hogy e javaslatok az ellenőrzés költségeinek növekedése vagy csökkenése helyett inkább azok új megoszlásához vezetnek. Az azonban várható, hogy a költségeknek ez az új megoszlása (a funkciók között és az arányos ellenőrzési intézkedések miatt, valamint a tagállamok és a programok között) a kockázatok hatékonyabb csökkenését, valamint jobb és gyorsabb megbízhatósági láncot tesz lehetővé. Bizottsági szinten a megosztott irányítás irányítási és ellenőrzési költségei várhatóan nem csökkennek a programozási időszak első felében. Ez először azért van így, mivel a megosztott irányítás által érintett összeg és szakpolitikai területek a jelenlegi időszakhoz képest bővülnek. Ennélfogva az azonos források fenntartása már hatékonyság-növekedést igényel. Emellett az első éveket több elvégzendő feladat összekapcsolása fogja jellemezni: a 2007-2013 közötti programok lezárása (az utolsó lezárási jelentéseket 2016. március 31-ig kell benyújtani), szakpolitikai párbeszédek és a 2014-2020 közötti többéves programok jóváhagyása, az új jóváhagyási rendszer kialakítása. Az időszak második felében a rendelkezésre álló forrásokat az értékelés és a nyomon követés javítására fogják felhasználni.            Centralizált igazgatás A centralizált igazgatás tekintetében a Bizottság tovább fogja alkalmazni jelenlegi ellenőrzési rendszerét, amely a következő elemekből áll: a műveletek ellenőrzése a műveleti igazgatóságok által, előzetes ellenőrzés a költségvetési és ellenőrzési részleg, a belső beszerzési bizottság (JPS/HPC) által, a támogatások utólagos ellenőrzése, vagy a belső ellenőrzési kapacitás és/vagy a belső ellenőrzési szolgálat ellenőrzése. Az utólagos ellenőrzési területen „felderítési stratégiát” alkalmaznak, amelynek célja, hogy a legtöbb anomáliát felderítse, figyelemmel a jogosulatlan kifizetések visszatérítésére. E stratégia alapján az ellenőrzéseket a projektek egy mintáján végzik, amelyet szinte egészében egy kockázatelemzés alapján választottak ki. Az előzetes és az utólagos ellenőrzés kombinációjának, valamint a helyszíni vizsgálatoknak és helyszíni ellenőrzésnek köszönhetően az utóbbi években a fennmaradó hibaarány 2 %-nál alacsonyabb volt. Ezért a belső ellenőrzési rendszert, valamint költségeit a Belügyi Főigazgatóságon megfelelőnek tekintik arra, hogy alacsony hibaarányt érjen el. Ugyanakkor ebben a keretben a Belügyi Főigazgatóság továbbra is fel fogja tárni a lehetőségeket az igazgatás javítására és az egyszerűsítés fokozására. Különösen valamennyi, az új költségvetési rendelet által elérhetővé tett egyszerűsített lehetőséget ki fognak használni, mivel várható, hogy azok hozzájárulnak a kedvezményezettek adminisztratív terheinek csökkentéséhez, és így a hibakockázatok és a Bizottság adminisztratív terhének egyidejű csökkentését jelentik. Új ágak A javaslatok belügyi területen az uniós finanszírozás új ágait irányozzák elő, például az uniós ügynökségeknél létező szakértelem jobb kihasználása, a külső dimenzió fejlesztése és a sürgősségi mechanizmusok megerősítése kapcsán.  Ez új igazgatási és ellenőrzési módszereket igénye a Belügyi Főigazgatóságtól.    Az új ágakra szánt összegek még nincsenek rögzítve, azonban azok feltehetően nem lesznek jelentősek az összesített belügyi költségvetéshez képest. Ugyanakkor nagyon fontos az időszakon belül a lehető legkorábban kialakítani ezen új feladatok végrehajtásának belső módszereit és munka-megállapodásait, teljes mértékben tiszteletben tartva a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét. A fenti elemzés egyértelműen azt bizonyítja, hogy a bevezetett egyszerűsítések ellenére a Belügyi Főigazgatóság megemelt költségvetésének végrehajtásához szükséges humánerőforrások szintjét meg kell erősíteni.           A humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés igazgatásához rendelt és/vagy az adott főigazgatóságon belül átcsoportosított személyzettel kell eleget tenni. A források adott esetben a meglévő költségvetési korlátok betartása mellett kiegészíthetők az éves elosztás keretében az irányító főigazgatósághoz rendelt további juttatásokkal.

2.3.
A csalások és szabálytalanságok megelőzésére
vonatkozó intézkedések

Tüntesse fel a
meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket
 Valamennyi szabályozási ellenőrzési mechanizmus alkalmazásán kívül a Belügyi Főigazgatóság ki fog dolgozni egy csalás elleni stratégiát, összhangban a Bizottság új, 2011. június 24-én elfogadott csalás elleni stratégiájával (CAFS), annak biztosítása érdekében többek között, hogy belső csalásellenes ellenőrzési mechanizmusai teljes mértékben összhangban álljanak a CAFS-sal, valamint, hogy csalási kockázatkezelési megközelítése a csalási kockázatok azonosítását, és az arra adandó megfelelő válaszokat célozza. Amennyiben szükséges, hálózati csoportokat és az Alapokkal kapcsolatos csalási ügyek elemzését szolgáló IT-eszközöket alakítanak ki. Ami a megosztott igazgatást illeti, a CAFS egyértelműen megjelöli annak szükségességét, hogy a Bizottság 2014 és 2020 közötti rendeletekre irányuló javaslatai írják elő a tagállamok számára, hogy vezessenek be olyan csalás elleni intézkedéseket, amelyek hatékonyak és arányosak az azonosított csalási kockázatokhoz képest. A jelenlegi javaslat 5a. cikke egyértelmű követelményként írja elő a tagállamok számára, hogy előzzék meg, derítsék fel és korrigálják a szabálytalanságokat, valamint jelentsék azokat a Bizottságnak. További, ezen kötelezettségekkel kapcsolatos részletek a felelős hatóság feladataira vonatkozó részletes szabályokban szerepelnek majd, a 24. cikk (5) bekezdése c) pontjában előírtaknak megfelelően. Emellett a bizottsági vagy számvevőszéki megállapításokon alapuló költségvetési korrekciókból származó források ismételt felhasználására egyértelmű utalás szerepel a 41. cikkben.

3.
A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.
A kiadások a többéves pénzügyi keret mely
fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?

·
Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi
keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Részvétel
 Szám || Diff.[18] || EFTA[19]-országoktól || tagjelölt országoktól[20] || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének aa) pontja értelmében
 3 ||   || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
·
Létrehozandó új költségvetési tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Részvétel
 Szám 3. fejezet || diff. / nem diff. || EFTA-országoktól || tagjelölt országoktól || harmadik országoktól || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének aa) pontja értelmében
 3 || 18 04 04 aa - Menekültügyi és Migrációs Alap – technikai segítségnyújtás || nem differenciált || NEM || NEM || NEM || NEM
 3 || 18 02 aa - Menekültügyi és Migrációs Alap || Diff. || NEM || NEM || NEM || NEM
 3 || 18 01 04 bb - Belső Biztonsági Alap – Rendőrség és bűnözés – Technikai segítségnyújtás || nem differenciált || NEM || NEM || IGEN || NEM
 3 || 18 02 bb - Belső Biztonsági Alap – Rendőrség és bűnözés || Diff. || NEM || NEM || IGEN || NEM
 3 || 18 01 04 cc - Belső Biztonsági Alap – Határok és vízumpolitika – Technikai segítségnyújtás || nem differenciált || NEM || NEM || IGEN || NEM
 3 || 18 02 cc - Belső Biztonsági Alap – Határok és vízumpolitika || Diff. || NEM || NEM || IGEN || NEM
A harmadik országoktól származó hozzájárulások
a Belső Biztonsági Alap mindkét összetevőjére vonatkoznak.
Az e hozzájárulások kiszámításához használt
szempontokat és módszereket megvitatták az EU és a társult államok között, egy
külön eljárás alapján.
A Külső Határok Alaphoz hasonló
százalékokat feltételezve, a társult államokat arra fogják felhívni, hogy
körülbelül 210 millió EUR-ral járuljanak hozzá a Határok és Vízumpolitika összetevőhöz,
valamint körülbelül 50 millió EUR-ral a Rendőrségi együttműködés
összetevőhöz.

3.2.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás
3.2.1.
A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

millió
EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám: 3 || Biztonság és uniós polgárság
 BELÜGYI FŐIGAZGATÓSÁG ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2020 után || ÖSSZESEN
 Operatív előirányzatok (jelenlegi árak szerint) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 02 aa  Menekültügyi és Migrációs Alap || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1) || 517.492 || 527.892 || 538.500 || 549.320 || 560.356 || 571.613 || 586.266 || - || 3,851.439
 Kifizetési előirányzatok || (2) || 90.085 || 102.823 || 270.844 || 420.790 || 532.681 || 543.385 || 554.303 || 1,336.528 || 3,851.439
 18 02 bb Belső Biztonsági Alap – Rendőrség és bűnözés || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1a) || 135.076 || 143.047 || 151.283 || 159.791 || 168.578 || 177.653 || 187.022 ||   || 1,122.450
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || 15.714 || 43.881 || 71.419 || 111.709 || 147.854 || 156.248 || 164.918 || 410.707 || 1,122.450
 18 02 cc  Belső Biztonsági Alap – Határigazgatás és vízumpolitika || Kötelezettségvállalási előirányzatok || (1a) || 422.310 || 447.186 || 472.886 || 499.435 || 526.856 || 555.173 || 584.412 || - || 3,508.258
 Kifizetési előirányzatok || (2a) || 59.999 || 120.794 || 223.204 || 350.813 || 461.098 || 487.256 || 514.275 || 1,290.818 || 3,508.258
 Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok[21]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 01 04 aa             Menekültügyi és Migrációs Alap ||   || (3) || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 ||   || 18.500
 18 01 04 bb            Belső Biztonsági Alap – Rendőrség és bűnözés ||   ||   || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 ||   || 5.600
 18 01 04 cc             Belső Biztonsági Alap – Határigazgatás és vízumpolitika ||   ||   || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 ||   || 11.900
 A Belügyi Főigazgatósághoz tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =1+1(a)+3 || 1.079,878 || 1.123,125 || 1.167,669 || 1.213,546 || 1.260,790 || 1.309,439 || 1.362,700 ||   || 8.517,147
 Kifizetési előirányzatok || =2+2a +3 || 170.799 || 272.497 || 570.467 || 888.313 || 1,146.634 || 1,191.889 || 1,238.496 || 3,038.053 || 8.517,147
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások”
millió
EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2020 után || ÖSSZESEN
 BELÜGYI FŐIGAZGATÓSÁG ||
 Humánerőforrás || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 ||   || 145.887
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 ||   || 1,157
 BELÜGYI Főigazgatóság ÖSSZESEN || Előirányzatok || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 ||   || 147.044
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Összes kötelezettségvállalási előirányzat = Összes kifizetési előirányzat) || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 ||   || 147.044
millió
EUR (három tizedesjegyig)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2020 után || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 1–5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 1,100.875 || 1,144.125 || 1,188.672 || 1,234.552 || 1,281.799 || 1,330.452 || 1,383.716 ||   || 8,664.191
 Kifizetési előirányzatok || 191.796 || 293.497 || 591.470 || 909.319 || 1,167.643 || 1,212.902 || 1,259.512 || 3,038.053 || 8,664.191

3.2.2.
Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült
hatás

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után operatív
előirányzatok felhasználását
–
þ  A javaslat az alábbi operatív előirányzatok felhasználását vonja
maga után:
A belügyi politika végrehajtása megosztott igazgatással történik. Míg a kiadási
prioritások meghatározása uniós szinten történik, a tényleges napi igazgatási
feladatokat nemzeti,szinten a felelős hatóságokra bízzák. A Bizottság és
nemzeti programjaik részeként a felelős hatóságok közös kimeneti mutatókat
és célokat határoznak meg, amelyeket a Bizottság jóváhagy. Éppen ezért a
kimeneti célok feltüntetése nehézségekbe ütközik a programok kidolgozásának,
megtárgyalásának és 2013/2014-ben való jóváhagyásának megtörténtéig.
Ami a központosított igazgatást illeti, a Belügyi Főigazgatóságnak nincs
lehetősége arra, hogy kimerítő listát szolgáltasson valamennyi, az
Alapok szerinti pénzügyi beavatkozás révén elérendő kimenetről, azok
átlagos költségéről, ahogy ebben a részben azt előírják. Jelenleg
nincsenek olyan statisztikai eszközök, amelyek lehetővé teszik
értelmezhető átlagköltségek kiszámítását a jelenlegi programok alapján, és
egy ilyen pontos meghatározás ellentétes lenne azzal az elvvel, amely szerint a
jövőbeli programnak kellően rugalmasnak kell lennie ahhoz, hogy
alkalmazható legyen a 2014 és 2020 közötti politikai prioritásokhoz. Ez
különösen igaz a gyorssegélyre, valamint a harmadik országokban zajló, vagy
azokkal kapcsolatos intézkedésekre.
Kötelezettségvállalási
előirányzatok, millió euróban (három tizedesjegyig)
 Tüntesse fel a célkitűzéseket és kimeneteket ò ||   ||   || N év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető || ÖSSZESEN
 KIMENETEK
 Teljesítések típusa[22]   || Teljesítés átlagos költsége || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma || Költség || Teljesítések száma összesen || Összköltség
 1. sz. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS’[23]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 1. sz. konkrét célkitűzés részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2. sz. KONKRÉT CÉLKITŰZÉS… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Teljesítés ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2. sz. konkrét célkitűzés részösszege ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZKÖLTSÉG ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.3.1.
Összegzés

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után igazgatási
előirányzatok felhasználását
–
þ A javaslat az alábbi igazgatási előirányzatok felhasználását
vonja maga után:
BELÜGY millió EUR
(három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE[24] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 BELÜGY Humánerőforrás || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 145.887
 Egyéb igazgatási kiadások || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉNEK részösszege || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 || 147.044
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE[25] bele nem tartozó előirányzatok[26] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN
 BELÜGY Humánerőforrás || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 8.960
 Egyéb igazgatási kiadások || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 26.040
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉBE bele nem tartozó előirányzatok részösszege || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 35.000
 ÖSSZESEN || 25.997 || 26.000 || 26.003 || 26.006 || 26.009 || 26.013 || 26.016 || 182.044

3.2.3.2.
 Becsült humánerőforrás-szükségletek

–
¨  A javaslat/kezdeményezés nem igényel humánerőforrást
–
þ A javaslat/kezdeményezés az alábbi humánerőforrás-igénnyel jár: A
n. évnél jelzett számadatok 2011-re vonatkoznak.
A
becsléseket egész számmal (vagy legfeljebb egy tizedesjeggyel) kell kifejezni
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 ·                         A létszámtervben szereplő álláshelyek (tisztviselői és ideiglenes alkalmazotti álláshelyek) BELÜGY ||
 18 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 18 01 05 01 (közvetett kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ·                         Külső személyi állomány (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve)[27] ||
 18 02 01 (CA, INT, SNE a teljes keretből) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 XX 02 02 (CA, INT, JED, LA és SNE a küldöttségeknél) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 18 01 04 aa [28] || - a központban[29] || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 - a küldöttségeknél || * || * || * || * || * || * || *
 18 01 04 bb[30] || - a központban[31] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 - a küldöttségeknél || * || * || * || * || * || * || *
 18 01 04[32] cc || - a központban[33] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 - a küldöttségeknél || * || * || * || * || * || * || *
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE – közvetett kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – közvetlen kutatásban) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Egyéb 13 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÖSSZESEN || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197
XX az érintett
szakpolitikai terület vagy költségvetési cím.
A humánerőforrás-igényeknek az adott
főigazgatóság rendelkezésére álló, az intézkedés igazgatásához rendelt
és/vagy az adott főigazgatóságon belül személyzet-átcsoportosítással kell
eleget tenni. A források adott esetben a meglévő költségvetési korlátok
betartása mellett kiegészíthetők az éves elosztási eljárás keretében az
irányító főigazgatósághoz rendelt további juttatásokkal. Az összegeket és
beszámításokat kiigazítják, amennyiben végrehajtó ügynökséghez történő
kiszervezésre kerül sor.
Az
elvégzendő feladatok leírása:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak a központban || Az elvégzendő feladatok tartalmaznak minden, a költségvetési program végrehajtásához szükséges feladatot, mint például: - hozzájárulás biztosítása a költségvetési eljáráshoz;    - politikai párbeszéd folytatása a tagállamokkal;             - az éves munkaprogramok/finanszírozási határozatok előkészítése, az éves prioritások megállapítása, a nemzeti programok jóváhagyása;         - a nemzeti programok igazgatása, ajánlattételi felhívások, valamint pályázatok kiírása és az azt követő kiválasztási eljárás;      - az érdekeltekkel való kommunikáció (kedvezményezettek, tagállamok, stb.); - iránymutatások összeállítása a tagállamok számára;    - a projektek menedzselése, operatív és pénzügyi szempontból; - ellenőrzések elvégzése, a fentiekben írtaknak megfelelően (előzetes ellenőrzés, beszerzési bizottság, utólagos ellenőrzések, belső ellenőrzések, záróbeszámolók); - elszámolás;         - a támogatások és a nemzeti programok igazgatására szolgáló IT-eszközök kialakítása és kezelése;           - a célkitűzések elérésének nyomon követése és az azokkal kapcsolatos jelentéstétel, beleértve az éves tevékenységi jelentéseket és az engedélyezésre jogosult tisztviselő jelentéseit is
 Külső személyzet || E feladatok hasonlóak a tisztviselők és az ideiglenes alkalmazottak feladataihoz, kivéve azokat a feladatokat, amelyek a külső személyzet nem láthat el
 Személyzet a küldöttségeknél || A belügyi területen, különösen annak külső dimenziója szakpolitikai végrehajtása alakulásának nyomon követésre érdekében az uniós delegációnak kellő belügyi szakértelemmel kell rendelkezniük. Az Európai Bizottság és/vagy az Európai Külügyi Szolgálat személyzete lehet ilyen.
A belügyi területen,
különösen annak külső dimenziója szakpolitikai végrehajtása alakulásának
nyomon követésre érdekében az uniós delegációnak kellő belügyi
szakértelemmel kell rendelkezniük. Az Európai Bizottság és/vagy az Európai
Külügyi Szolgálat személyzete lehet ilyen.

3.2.4.
A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való
összeegyeztethetőség

–
þ  A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a következő
többéves pénzügyi kerettel.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükséges a többéves pénzügyi keret
vonatkozó fejezetének átprogramozása.
Fejtse ki, miként kell átprogramozni a pénzügyi
keretet: tüntesse fel az érintett költségvetési tételeket és a megfelelő
összegeket.
–
¨  A javaslat/kezdeményezés miatt szükség van a rugalmassági eszköz
alkalmazására vagy a többéves pénzügyi keret felülvizsgálatára[34]
Fejtse ki a szükségleteket: tüntesse fel az érintett
költségvetési tételeket és a megfelelő összegeket.

3.2.5.
Harmadik felek részvétele a finanszírozásban

–
A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő harmadik
felek általi társfinanszírozást.
–
þ A javaslat/kezdeményezés előirányozza, hogy az európai
támogatáshoz társ-finanszírozás szükséges. A pontos összeg nem meghatározható.
A rendelet az intézkedések típusa szerint differenciáltan határozza meg a legmagasabb
társ-finanszírozási arányokat:
Előirányzatok
millió EUR (három tizedesjegyig)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Összesen
 Tüntesse fel a társfinanszírozó szervet || Tagállamok || Tagállamok || Tagállamok || Tagállamok || Tagállamok || Tagállamok || Tagállamok ||
 Társfinanszírozott előirányzatok ÖSSZESEN || meghatározandó || meghatározandó || meghatározandó || meghatározandó || meghatározandó || meghatározandó || meghatározandó ||

3.3.
A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás

–
þ  A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.
–
¨  A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi hatása – a bevételre
gyakorolt hatása a következő:
–
¨         a javaslat a saját forrásokra gyakorol hatást
–
¨         a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
millió EUR (három tizedesjegyig)
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása [35]
 N. év || N+1. év || N+2. év || N+3. év || A táblázat a hatás időtartamának megfelelően (vö. 1.6. pont) további évekkel bővíthető
 ..... jogcímcsoport ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Az egyéb célhoz kötött
bevételek esetében tüntesse fel az érintett kiadáshoz tartozó költségvetési
tétel(ek)et.
Ismertesse a bevételre gyakorolt hatás
számításának módszerét.
[1]               COM(2011)500
végleges.
[2]               COM(2010)700 végleges.
[3]               COM(2010)543 végleges.
[4]               „Az uniós költségvetés felülvizsgálata”, COM (2010) 700
végleges.
[5]               A Közös Stratégiai Kerethez tartozó Európai Regionális
Fejlesztési Alapra, Európai Szociális Alapra, Kohéziós Alapra, Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és Európai Tengerügyi és Halászati
Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális
Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó
általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK rendelet hatályon
kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló
javaslat (COM (2011) 615 végleges)
[6]               A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról
és nyomon követéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre
irányuló javaslat (COM (2011) 628/3 végleges)
[7]               Lásd az 1. lábjegyzetet.
[8]               HL C , , . o.
[9]               HL C , , . o.
[10]             A költségvetési rendelet
hároméves felülvizsgálata – A Bizottság javaslata COM(2010)0260
[11]             A költségvetési rendelet
háromáves felülvizsgálata – A Bizottság javaslata COM(2010)0260
[12]             HL L 55, 2011.2.28., 13. o.
[13]             OJ L 83, 27.3.1999,
p. 1.
[14]             Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based
Management), tevékenységalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity Based
Budgeting).
[15]             A költségvetési rendelet 49. cikke (6) bekezdésének a)
vagy b) pontja szerint.
[16]             Az egyes irányítási módszerek ismertetése, valamint a
költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások
megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[17]             A költségvetési rendelet 185. cikkében előírt
szervek.
[18]             diff. = differenciált előirányzat / nem diff. = nem
differenciált előirányzat
[19]             EFTA :Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[20]             Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok.
[21]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[22]             A teljesítés a nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra
vonatkozik (pl. finanszírozott diákcserék száma, épített utak hossza
kilométerben stb.).
[23]             Az 1.4.2. szakaszban leírtak szerint. „Konkrét
célkitűzés(ek)…”:
[24]             Összesített keret, amely a humánerőforrásra vonatkozó
2011-es végleges felosztáson alapul, beleértve a külső személyzetet a
központban és a küldöttségeken.
[25]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[26]             A korábban BA-tételekből finanszírozott külső
személyzet, amely a humánerőforrásra vonatkozó 2011-es végleges
felosztáson alapul, beleértve a külső személyzetet a központban és a
küldöttségeken.
[27]             CA= szerződéses alkalmazott; INT= átmeneti
alkalmazott; JED= küldetésen lévő fiatal szakértő; LA= helyi
alkalmazott; SNE= nemzeti szakértő.
[28]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[29]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében.
[30]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[31]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében.
[32]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek).
[33]             Elsősorban a strukturális alapok, az Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Halászati Alap
(EHA) esetében.
[34]             Lásd az intézményközi megállapodás 19. és 24. pontját.
[35]             A hagyományos saját források (vámok,
cukorilletékek) tekintetében nettó összegeket, vagyis 25%-kal (beszedési
költségek) csökkentett bruttó összegeket kell megadni.