               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.7.28.
            COM(2017) 395 final
            2017/0170(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Bahamai Közösség közötti, az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást módosító megállapodás aláírásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               A 2013. június 26-i 610/2013/EU rendelet
                  1
                (a továbbiakban: a Schengeni határellenőrzési kódex módosítása) módosította a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezményt
                  2
                (Schengeni Egyezmény), az 562/2006/EK rendeletet
                  3
                (Schengeni határellenőrzési kódex) és a 810/2009/EK rendeletet
                  4
                (Uniós Vízumkódex), valamint többek között újradefiniálta a harmadik országbeli állampolgárok schengeni térségben való rövid távú tartózkodásának fogalmát. 2013. október 18-tól a rövid távú tartózkodás céljából a schengeni térségbe beutazni kívánó – akár vízumköteles, akár vízummentes – harmadik országbeli állampolgárok engedélyezett tartózkodásának maximális időtartama „bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napban” van meghatározva. A 2013. október 18-ig hatályos meghatározáshoz képest („az első beutazás időpontjától számított hat hónapon belül, de legfeljebb három hónapig”) az új meghatározás pontosabb, mivel az időtartamot hónapok helyett napokban állapítja meg. Emellett a meghatározásból törlésre került „az első beutazás időpontjától számított” szövegrész, amely számos bizonytalanság és kérdés forrása volt.

               A Schengeni határellenőrzési kódex módosítása minden szükséges változást bevezetett a vízumügyi és határellenőrzési uniós vívmányokba, vagyis a Schengeni Egyezménybe, a Schengeni határellenőrzési kódexbe, az Uniós Vízumkódexbe és az 539/2001/EK rendeletbe
                  5
               . Ugyanakkor a rövid távú tartózkodás fogalmát az Európai Unió által kötött egyes nemzetközi megállapodások is magukban foglalják. Az Antigua és Barbudával
                  6
               , a Bahamai Közösséggel
                  7
               , a Barbadosszal
                  8
               , a Brazil Szövetségi Köztársasággal
                  9
               , a Mauritiusi Köztársasággal
                  10
               , a Saint Kitts és Nevis Államszövetséggel
                  11
               , valamint a Seychelle Köztársasággal
                  12
                kötött vízummentességi megállapodás a vízummentes tartózkodás időtartamának meghatározásakor még mindig a régi meghatározást („az első beutazást követő hat hónapos időtartam során legfeljebb három hónap”
                  13
               ) alkalmazza.

               A Bizottság 2014. július 16-án ajánlást fogadott el az Európai Unió és a fent említett országok közötti, a rövid idejű tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességre vonatkozó megállapodások módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról szóló tanácsi határozatról
                  14
               , amelyet a Tanács 2014. október 9-én elfogadott
                  15
               . Ennek célja az volt, hogy végrehajtsák e hét ország tekintetében a rövid távú tartózkodás új, a Schengeni határellenőrzési kódex módosításának megfelelő meghatározását. Emellett a vízummentességi megállapodásokban a „rövid távú tartózkodás” hónapok helyett napokban történő meghatározása egyszerűbben ellenőrizhető és számítható digitális/informatikai eszközökkel, ami célszerűbb a központi határigazgatási rendszerek – például a javasolt határregisztrációs rendszer
                  16
                – szempontjából.

               A Tanács felhatalmazását követően a Bizottság megkezdte a vízummentességi megállapodások módosításáról szóló tárgyalásokat az érintett hét országgal (Antigua és Barbuda, Bahamai Közösség, Barbados, Brazil Szövetségi Köztársaság, Saint Kitts és Nevis Államszövetség, valamint Seychelle Köztársaság).

               A tárgyalások a Bahamai Közösséggel sikeresen lezárultak, és 2016. augusztus 30-án a felek parafálták a módosító megállapodást. Mindkét fél elfogadta, hogy az EU és a Bahamai Közösség közötti vízummentességi megállapodás egészében a rövid távú tartózkodás új meghatározását alkalmazzák. Emellett a megállapodás tartalmazza néhány technikai részlet módosítását (lásd alább), az utazók szempontjából azonban egyik módosítás sem érdemi.

                  Az Egyesült Királyság és Írország különleges helyzetét a megállapodás preambuluma említi.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               A megállapodáshoz mindkét szerződő fél jóváhagyása szükséges, vonatkozó eljárásaiknak megfelelően. Az Unió részéről ez a megállapodás aláírásáról és megkötéséről szóló tanácsi határozatokat jelenti.

               Ezt a javaslatot a Tanács elé terjesztik annak érdekében, hogy felhatalmazást adjon az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást módosító megállapodás aláírására.

               A megállapodás biztosítja a jogszabályok összhangját és közelítését a tagállamok között, mivel következetesen érvényesíti a rövid távú tartózkodás új – a Schengeni határellenőrzési kódex módosításában foglalt – meghatározását, amely egyértelművé teszi a „rövid távú tartózkodás” értelmezését.

               A javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja, összefüggésben annak 218. cikkével.

               Az Unió nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a schengeni vívmányok – köztük a közös vízumpolitika – végrehajtásához társult négy országra nézve kötelező erejű módosításokat vezessen be a vízummentességi megállapodásokba. A schengeni térségben engedélyezett tartózkodás időtartamára vonatkozó rendelkezéseket illetően az összehangolt megközelítés és végrehajtás biztosítása érdekében a megállapodás együttes nyilatkozatot foglal magában arról, hogy egyrészről a Bahamai Közösség, másrészről Izland, Liechtenstein, Norvégia és Svájc részéről kívánatos a hatályos kétoldalú vízummentességi megállapodásaik megfelelő módosítása.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Amennyiben egy nemzetközi megállapodás egyik szerződő fele az Európai Unió, a tagállamok jogszerűen az érintett megállapodás semmilyen módosítását nem hajthatják végre önállóan. A Bahamai Közösséggel létrejött vízummentességi megállapodást az Európai Unió kötötte meg. Következésképpen uniós szintű fellépésre van szükség.

               Emellett a vízummentességi megállapodások tagállamok általi megkötése hatást gyakorolna a vízumügyi uniós vívmányokra (az EUMSZ 3. cikkének (2) bekezdése).

               •Arányosság

               Ez a javaslat nem lépi túl a kitűzött cél eléréséhez – vagyis a Bahamai Közösség és az Unió közötti hatályos vízummentességi megállapodás módosításához – szükséges mértéket.

               3.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               A javaslatnak nincs költségnövelő hatása az EU költségvetésére.

               4. AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               2014. október 9-én a Tanács a tárgyalási irányelvek elfogadásával felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy a Bahamai Közösséggel megkezdje a két fél közötti vízummentességi megállapodás módosításáról szóló tárgyalásokat. A tagállamokat a vízum-munkacsoport ülésein tájékoztatták a tárgyalások alakulásáról.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •A tárgyalások eredménye

                  A Bizottság úgy véli, hogy a Tanács tárgyalási irányelveiben rögzített célkitűzések megvalósultak, és a megállapodás tervezete elfogadható az Unió számára.

                  A megállapodás végleges tartalma a következőképpen foglalható össze:

                  a) A tartózkodás időtartama

                  A megállapodás vízummentes utazásról rendelkezik az Európai Unió polgárai, illetve a Bahamai Közösség állampolgárai számára a másik Szerződő Fél területére irányuló, bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napig tartó utazás esetén (az első beutazást követő hat hónapos időtartam során legfeljebb három hónap helyett). Az új meghatározás az Európai Unió és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodás egészében alkalmazandó.

                  b) Záró rendelkezés – a megállapodás felfüggesztése (8. cikk (4) bekezdés)

               A megállapodás értelmében a 8. cikk (4) bekezdésének utolsó mondata a következőképpen módosul: „Az e megállapodás alkalmazását felfüggesztő Szerződő Fél haladéktalanul tájékoztatja a másik Szerződő Felet, amennyiben a felfüggesztés okai megszűntek, valamint megszünteti a felfüggesztést.” A „valamint megszünteti a felfüggesztést” szövegrész jelenlegi szövegbe történő beillesztésének köszönhetően a módosított megállapodás egyértelművé teszi, hogy a vízummentesség felfüggesztését a felfüggesztéshez vezető okok megszűnése esetén meg kell szüntetni. E tekintetben a módosítás a Bahamai Közösséggel fennálló vízummentességi megállapodás szövegét az Unió által 2015-ben és 2016-ban aláírt összes többi vízummentességi megállapodás szövegéhez igazítja. 2016. június 14-én konzultáltak a vízum-munkacsoporttal erről a módosításról, és egyetlen tagállam sem emelt kifogást.

                  c) „Közösség” helyett „Unió”

                  A Lisszaboni Szerződés 2009. december 1-jei hatálybalépése óta az Európai Unió egységes jogi személyiséggel rendelkezik. Mindazonáltal az „Európai Közösség” még mindig szerepel a Lisszaboni Szerződést megelőzően hatályba lépett nemzetközi megállapodásokban, köztük az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásban is. A módosító megállapodás értelmében ezért a vízummentességi megállapodás egészében a „Közösség” kifejezés helyébe az „Unió” kifejezés lép.

                  d) Együttes nyilatkozatok

                  A megállapodáshoz két együttes nyilatkozatot csatolnak:

                  – a bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 nap értelmezéséről, valamint;

                  – Izlandról, Norvégiáról, Svájcról és Liechtensteinről.

                  e) Hatálybalépés

                  A megállapodás a Szerződő Felek megerősítési eljárások befejezéséről szóló kölcsönös értesítésének napját követő hatodik hónap első napján lép hatályba. Annak érdekében, hogy garantált legyen a jogbiztonság, az utazók pedig világosan megérthessék és betarthassák a jogszabály, kellően hosszú átmeneti időszakra van szükség. A megállapodás megerősítését követő hat hónapos időszak lehetővé teszi az utazók számára, hogy még az előtt befejezzék a régi rendszer szerint számított rövid távú tartózkodásaikat, hogy hatályba lépne a rövid távú tartózkodás új meghatározása és az utolsó 180 napra vonatkozó referencia-időszak.

                  A módosító megállapodás nem érinti az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló hatályos megállapodás semmilyen egyéb rendelkezését, így területi hatályát sem.

               6.KÖVETKEZTETÉS

               A fenti megfontolásokra tekintettel a Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács határozzon a megállapodásnak az Unió nevében történő aláírásáról, és hatalmazza fel a Tanács elnökét az Unió nevében aláírásra jogosult személy(ek) kijelölésére.

               2017/0170 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Bahamai Közösség közötti, az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást módosító megállapodás aláírásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésének a) pontjára, összefüggésben annak 218. cikke (5) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)2009. november 30-i határozatával a Tanács megkötötte az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást. A megállapodás vízummentes utazásról rendelkezik az Európai Unió polgárai, illetve a Bahamai Közösség állampolgárai számára a másik Szerződő Fél területére irányuló, „hat hónapos időtartam alatt legfeljebb három hónapig tartó” beutazás esetén.

               (2)A 610/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  17
                horizontális változásokat vezetett be a vízumügyi és határigazgatási uniós vívmányok terén, és a rövid távú tartózkodást bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napban határozta meg.

               (3)A rövid távú tartózkodás uniós rendszerének teljes körű harmonizációja érdekében az Unió és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásba bele kell foglalni ezt az új meghatározást.

               (4)2014. október 9-én a Tanács határozatot fogadott el, amelyben felhatalmazta a Bizottságot az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást módosító megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás) irányuló tárgyalások megkezdésére.

               (5)A tárgyalások a Bahamai Közösséggel sikeresen lezárultak, és 2016. augusztus 30-án az Unió és a Bahamai Közösség főtárgyalója levélváltás útján parafálta a megállapodást.

               (6)A megállapodást alá kell írni, és a megállapodáshoz csatolt nyilatkozatokat jóvá kell hagyni az Unió nevében.

               (7)Ez a határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyekben az Egyesült Királyság a 2000/365/EK tanácsi határozattal
                  18
                összhangban nem vesz részt. Az Egyesült Királyság ezért nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (8)Ez a határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyekben Írország a 2002/192/EK tanácsi határozattal
                  19
                összhangban nem vesz részt. Írország ezért nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió és a Bahamai Közösség közötti, az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást módosító megállapodásnak (a továbbiakban: a megállapodás) az Unió nevében történő aláírására a Tanács felhatalmazást ad, figyelemmel a megállapodás megkötésére.

               A megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.

               2. cikk

               Az e határozathoz csatolt nyilatkozatokat a Tanács az Unió nevében jóváhagyja.

               3. cikk

               A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak az Unió nevében történő aláírására jogosult személy(eke)t.

               4. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 182., 2013.6.29., 1. o.

                     (2)
                  HL L 239., 2000.9.22., 19. o.

                     (3)
                  HL L 105., 2006.4.13., 1. o.

                     (4)
                  HL L 243., 2009.9.15., 1. o.

                     (5)
                  HL L 81., 2001.3.21., 1. o.

                     (6)
                  HL L 169., 2009.6.30., 3. o.

                     (7)
                  HL L 169., 2009.6.30., 24. o.

                     (8)
                  HL L 169., 2009.6.30., 10. o.

                     (9)
                  Az EU két megállapodást kötött a Brazil Szövetségi Köztársasággal. Egyet a közönséges útlevéllel rendelkező személyekre vonatkozóan (HL L 255., 2012.9.21., 4. o.), egy különálló megállapodást pedig a diplomata-, szolgálati vagy hivatali útlevéllel rendelkező személyekre vonatkozóan (HL L 66., 2011.3.12., 2. o.).

                     (10)
                  HL L 169., 2009.6.30., 17. o.

                     (11)
                  HL L 169., 2009.6.30., 38. o.

                     (12)
                  HL L 169., 2009.6.30., 31. o.

                     (13)
                  Lásd a „Tárgy” és „A tartózkodás időtartama” című részeket a megállapodásokban.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  A Tanács határozata (2014. október 9.) az Európai Unió/Közösség, valamint Antigua és Barbuda, a Bahamai Közösség, Barbados, a Brazil Szövetségi Köztársaság, a Mauritiusi Köztársaság, a Saint Kitts és Nevis Államszövetség és a Seychelle Köztársaság közötti, a rövid idejű tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességre vonatkozó megállapodások módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 610/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény, a 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, az 1683/95/EK tanácsi rendelet, a 539/2001/EK tanácsi rendelet, valamint a 767/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról (HL L 182., 2013.6.29., 1. o.).

                     (18)
                  A Tanács 2000/365/EK határozata (2000. május 29.) Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 131., 2000.6.1., 43. o.).

                     (19)
                  A Tanács 2002/192/EK határozata (2002. február 28.) Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.7.28.
            COM(2017) 395 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Bahamai Közösség közötti, az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást módosító megállapodás aláírásáról

               MELLÉKLET

               a következőhöz:

               Javaslat
                  A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Bahamai Közösség közötti, az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodást módosító megállapodás aláírásáról

               MEGÁLLAPODÁS

               az Európai Unió és a Bahamai Közösség között
                  az Európai Közösség és a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodás módosításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ

               egyrészről, valamint

               A BAHAMAI KÖZÖSSÉG (a továbbiakban: a Bahama-szigetek)

               másrészről,

               a továbbiakban együtt: a Szerződő Felek,

               TEKINTETTEL az Európai Közösség, valamint a Bahamai Közösség közötti, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességtől szóló megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás), amely 2010. április 1-jén lépett hatályba,

               MEGERŐSÍTVE az emberek közötti kapcsolatok elősegítésének jelentőségét,

               NYUGTÁZVA, hogy a megállapodás működése a Szerződő Felek állampolgárainak megelégedésére szolgál,

               FIGYELEMBE VÉVE, hogy a rövid távú tartózkodás megállapodásban foglalt meghatározása (az első beutazást követő hat hónapos időtartam során legfeljebb három hónap) nem elég pontos, és különösen az „első beutazás” fogalma kapcsán kételyek vagy kérdések merülhetnek fel,

               SZEM ELŐTT TARTVA, hogy a 2013. június 26-i 610/2013/EU rendelet horizontális változásokat vezetett be az EU vízumügyi és határigazgatási „belső” vívmányai terén, és a rövid távú tartózkodást „bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napban” határozta meg,

               FIGYELEMBE VÉVE, hogy az Európai Unió által létrehozandó határregisztrációs rendszer szükségessé teszi a rövid távú tartózkodás egységes és egyértelmű, valamennyi harmadik országbeli állampolgárra alkalmazandó meghatározását,

               AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy a Szerződő Felek határátkelőhelyein biztosítsák a zökkenőmentes utasforgalmat,

               MEGERŐSÍTVE, hogy a megállapodás hatálya az Egyesült Királyság és Írország kivételével az Európai Unió valamennyi tagállamának állampolgáraira kiterjed,

               FIGYELEMBE VÉVE az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyvet, valamint az Európai Unió keretébe beillesztett schengeni vívmányokról szóló jegyzőkönyvet, és megerősítve, hogy e megállapodás rendelkezései az Egyesült Királyságra és Írországra nem alkalmazandók,

               A KÖVETKEZŐKÉPPEN ÁLLAPODTAK MEG:

               1. cikk

               A megállapodás e cikk rendelkezéseinek megfelelően módosul:

               (1)A címben és a 6. cikk (1) bekezdésében a „Közösség” szó helyébe az „Unió” szó lép, a 3. cikk (5) bekezdésében a „közösségi” szó helyébe az „uniós” szó lép, valamint a 8. cikk (7) bekezdésében az „A Közösség” szövegrész helyébe az „Az Unió” szövegrész lép.

               (2)Az 1. cikkben a „hat hónapos időtartam alatt legfeljebb három hónapig” szövegrész helyébe a „bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napig” szövegrész lép.

               (3)A 4. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

               „Az Európai Unió polgárai bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak a Bahama-szigetek területén.”

               (4)A 4. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

               „A Bahama-szigetek állampolgárai bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak a schengeni vívmányokat teljeskörűen alkalmazó tagállamok területén. Ez az időtartam a schengeni vívmányokat még nem teljeskörűen alkalmazó tagállamok területén történő tartózkodástól függetlenül számítandó.

               A Bahama-szigetek állampolgárai bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napig tartózkodhatnak minden egyes, a schengeni vívmányokat még nem teljeskörűen alkalmazó tagállam területén, a schengeni vívmányokat teljeskörűen alkalmazó tagállamok területén való tartózkodásra számított időtartamtól függetlenül.”

               (5)A 4. cikk (3) bekezdésében a „három hónapot” szövegrész helyébe a „90 napot” szövegrész lép, valamint a „közösségi” szó helyébe az „uniós” szó lép.

               (6)A 8. cikk (4) bekezdésének utolsó mondata helyébe a következő szöveg lép:

               „Az e megállapodás alkalmazását felfüggesztő Szerződő Fél haladéktalanul tájékoztatja a másik Szerződő Felet, amennyiben a felfüggesztés okai megszűntek, valamint megszünteti a felfüggesztést.”

               2. cikk

               E megállapodást a Szerződő Felek saját belső eljárásaikkal összhangban erősítik meg vagy hagyják jóvá, és e megállapodás azt a napot követő hatodik hónap első napján lép hatályba, amikor az utolsó Fél értesíti a másik Felet arról, hogy az említett eljárások befejeződtek.

               Kelt […]-ban/-ben, a kétezer-tizenhetedik év […] havának […] napján két-két eredeti példányban angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák, valamint szlovén nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

               az Európai Unió részéről

               a Bahamai Közösség részéről

               EGYÜTTES NYILATKOZAT IZLANDRÓL, NORVÉGIÁRÓL, SVÁJCRÓL ÉS LIECHTENSTEINRŐL

               Kívánatos, hogy egyrészről Norvégia, Izland, Svájc és Liechtenstein, másrészről a Bahama-szigetek hatóságai a jelen megállapodásban foglalt feltételeknek megfelelően haladéktalanul módosítsák a rövid távú tartózkodásra vonatkozó vízumok alóli mentességről szóló, hatályos kétoldalú megállapodásokat.

               Együttes nyilatkozat a bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 nap értelmezéséről

               A Szerződő Felek egyetértenek abban, hogy a megállapodás 4. cikkében rögzített, bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napos időtartam folyamatos tartózkodást vagy több egymást követő látogatást jelent, amelyek időtartama bármely 180 napos időszakban összességében nem haladja meg a 90 napot.

               A „bármely” kifejezés folyamatosan aktualizált 180 napos referencia-időszak alkalmazására utal: a tartózkodás minden napján a megelőző 180 napos időszakra visszatekintve ellenőrzik, hogy továbbra is teljesül-e a bármely 180 napos időszakban 90 napra vonatkozó követelmény. Ez többek között azt jelenti, hogy egy megszakítás nélküli 90 napos távollét legfeljebb 90 napos új tartózkodást tesz lehetővé.

               ________


				|

		52013PC0320

			Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA az Írországnak nyújtandó uniós pénzügyi támogatásról szóló 2011/77/EU végrehajtási határozat módosításáról /* COM/2013/0320 final - 2013/0167 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
Az ír gazdasági
program fenntarthatóságának erősítése, valamint annak érdekében, hogy a
programot követő években enyhüljön az ír kormány likviditási szükséglete,
továbbá összhangban az eurócsoport és az ECOFIN-Tanács miniszterei által 2013.
április 12-én kiadott nyilatkozattal, az Írországnak nyújtandó uniós pénzügyi
támogatásról szóló 2011/77/EU tanácsi végrehajtási határozatot módosítani kell.
A módosítások mindenekelőtt a támogatás átlagos futamidejének „legfeljebb 12,5
évről” „legfeljebb 19,5 évre” történő meghosszabbítását érintik, az
egyes folyósítások futamidejének kiterjesztésével.
Írország kérésére és amennyiben a piaci
feltételek lehetővé teszik, a Bizottság az általa felvett hitelek egészét
vagy egy részét refinanszírozhatja a részletek vagy részfolyósítások
futamidejének meghosszabbítása érdekében, feltéve, hogy a 19,5 évben
meghatározott leghosszabb átlagos futamidő betartásra kerül. A Bizottság
által előzetesen felvett bármely hitelösszeget az EKB-nál vezetett, a
Bizottság által a pénzügyi támogatás lebonyolítása céljából nyitott számlán
kell tartani. A Bizottság arról is gondoskodik, hogy a refinanszírozási
műveletek futamideje biztosítsa az uniós saját források felső határa
által meghatározott mozgástér megfelelő kezelését, ideértve az uniós
kötvények visszaváltási profilját. A refinanszírozási műveletekre
várhatóan 2015-től kerül sor és az egyes műveletek megkötésével és
végrehajtásával kapcsolatban az Unió részéről felmerült valamennyi költség
Írországot terheli.
Meg kell jegyezni,
hogy ez a döntés fokozza a fenntarthatóságot és javítja a program likviditási
kilátásait. Ennek következtében javulnak az állam kölcsönfelvételi feltételei,
valamint a magánszektort érintő átgyűrűző hatások. Ezek a
hatások mind a hitelező, mind a hitelfelvevő országok számára
előnyökkel járnak, így hozzájárulnak az euróövezet stabilitásához.
Tekintettel a fenti magyarázatra, a Bizottság
úgy véli, hogy az Írországnak nyújtandó EFSM-hitel átlagos futamidejének
meghosszabbítását eredményező módosítások hozzájárulnak a program
célkitűzéseinek megvalósításához.
2013/0167 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
az Írországnak nyújtandó uniós pénzügyi
támogatásról szóló 2011/77/EU végrehajtási határozat módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az európai pénzügyi stabilizációs
mechanizmus létrehozásáról szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi
rendeletre[1]
és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       A Tanács Írország kérésére
pénzügyi támogatást nyújtott az országnak (2011/77/EU végrehajtási határozat[2]), a támogatás célja a bizalom
visszaállítására, a gazdaság fenntartható növekedéséhez való visszatérés
lehetővé tételére, valamint Írország, az euróövezet és az Unió pénzügyi
stabilitásának megőrzésére irányuló határozott gazdasági és
reformprogramhoz való hozzájárulás.
(2)       A Bizottság 2013. április 22-én
befejezte az ír gazdasági reformprogram kilencedik felülvizsgálatát.
(3)       Hasznos lenne az uniós hitel
maximális átlagos futamidejének meghosszabbítása, mivel hozzájárulna Írország
azon erőfeszítéseihez, hogy ismét teljes mértékben képes legyen piaci
finanszírozást igénybe venni és sikerrel le tudja zárni a programot. Annak érdekében,
hogy teljes mértékben ki lehessen használni az uniós hitel maximális átlagos
futamidejének meghosszabbításából származó előnyöket, a Bizottságot fel
kell hatalmazni a részletek és részfolyósítások futamidejének
meghosszabbítására.
(4)       E fejlemények ismeretében a 2011/77/EU
végrehajtási határozatot módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2011/77/EU végrehajtási határozat 1. cikke a
következőképpen módosul:
1. Az (1) bekezdés
helyébe a következő szöveg lép:
„(1)      Az Unió hitelt bocsát Írország
rendelkezésére legfeljebb 22,5 milliárd EUR összegben, legfeljebb 19,5 éves
átlagos futamidővel. A hitel egyes részfolyósításainak futamideje nem
haladhatja meg a 30 évet.”
2. A cikk az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(9)      Írország kérésére a Bizottság
meghosszabbíthatja egy részlet vagy részfolyósítás futamidejét, feltéve, hogy
az (1) bekezdésben meghatározott leghosszabb átlagos futamidő betartásra
kerül. E célból a Bizottság az általa felvett hitelek egészét vagy egy részét
refinanszírozhatja. Az előzetesen felvett bármely hitelösszeget az EKB-nál
vezetett, a Bizottság által a pénzügyi támogatás lebonyolítása céljából nyitott
számlán kell tartani.”
2. cikk
Ennek a
határozatnak Írország a címzettje.
3. cikk
Ezt a határozatot
az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 118., 2010.5.12., 1. o.
[2]               HL L 30., 2011.2.4., 34. o.


				|

		52012PC0560

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás megkötéséről /* COM/2012/0560 final - 2012/0271 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           Politikai és jogi keret
Az Európai Unió és a Zöld-foki-szigetek
közötti kapcsolatokat a 2005. június 23-án aláírt, felülvizsgált Cotonoui
AKCS-EK partnerségi megállapodás szabályozza. A felülvizsgált megállapodás 2008.
július 1-jén lépett hatályba a Zöld-foki-szigetek tekintetében.
A XXI. század első éveiben a
zöld-foki-szigeteki kormány és civil társadalom számos alkalommal kifejezésre
juttatta azon kívánságát, hogy el kívánja mélyíteni és ki kívánja bővíteni
az Európai Unióval kialakított kapcsolatait.
2007. október 24-én a Bizottság ezért
közleményt fogadott el a Tanács és az Európai Parlament számára az EU és a
Zöld-foki-szigetek közötti kapcsolatok jövőjéről, amelyben elismerte
a két fél között fennálló, egyszerre stabil és sajátos történelmi kapcsolatot,
amelyet szoros emberi és kulturális kötelékek, valamint közös szociálpolitikai
értékek jellemeznek. Az Európai Unióhoz hasonlóan a Zöld-foki-szigetek
védelmezi a demokrácia, a felelősségteljes kormányzás, az emberi jogok
tiszteletben tartása és a jogállamiság értékeit és elveit. Az ország magas
szintű kormányzati normákkal és gyakorlatokkal büszkélkedhet, ami minden
okot megad arra, hogy előmozdítsuk az Európai Unióval való kapcsolatok
fejlesztését. A közleményhez cselekvési tervre irányuló javaslatot csatoltak.
Az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa 2007.
november 19–20-i ülésén jóváhagyta a közlemény következtetéseit, egy
„különleges partnerség” kialakítását az Unió és a Zöld-foki-szigetek között,
valamint a végrehajtandó cselekvési tervet a Bizottság javaslata szerint. A „különleges
partnerségnek” az a célja, hogy megerősítse a politikai párbeszédet, a
politikai konvergenciát és a két fél közötti együttműködést, az új és
érzékeny ágazatokban, túlmutatva az egyszerű támogató–kedvezményezett
viszonyon, és a kölcsönös érdekeknek megfelelő keret létrehozásával.
A cselekvési terv az alábbi prioritások köré
épül: felelősségteljes kormányzás, biztonság és stabilitás, regionális
integráció, átalakítás és modernizálás, műszaki és normatív konvergencia,
tudásalapú társadalom, fejlesztés, valamint a szegénység elleni küzdelem. A
tervezett intézkedések célja a stabilitás és biztonság megerősítése, és
többek között migrációs problémákkal kapcsolatos intézkedéseket is magukban
foglalnak.
Az Unió és a Zöld-foki-szigetek közötti
„különleges partnerség” összefüggésében, valamint a migrációval kapcsolatos
általános megközelítés keretében a mobilitási partnerségekről és a
körkörös migrációról szóló, 2007. december 10-i tanácsi következtetések után 2008.
június 5-én együttes nyilatkozatot írtak alá az Európai Unió és a
Zöld-foki-szigetek közötti mobilitási partnerségről, amely 2008. július 28-án
kezdődött meg. E nyilatkozat 5. és 12. pontjában a két fél elkötelezte
magát amellett, hogy párbeszédet alakít ki a rövid távú tartózkodásra jogosító
vízumok és a visszafogadás kérdéseiről. Ezen kívül a nyilatkozathoz
csatolt melléklet 3. pontjának i) alpontjában és 6. pontjának v) alpontjában a
Bizottság kötelezettséget vállal arra vonatkozóan, hogy ajánlásokat terjeszt
elő a Tanácsnak a célból, hogy tárgyalási irányelveket kapjon a
Zöld-foki-szigetekkel kötendő, a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok
kiadásának megkönnyítéséről és a visszafogadásról szóló megállapodásokhoz.

Ennek alapján a Bizottság 2008. november 14-én
ajánlást tett a Tanácsnak azzal a céllal, hogy utóbbi engedélyezze a
Zöld-foki-szigetekkel folytatandó tárgyalások megkezdését: egyrészt a Zöld-foki
szigetek és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra
jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről, másrészt a visszafogadásról.
Ezt a Tanács 2009. június 4-én engedélyezte,
így 2009. július 13-án megkezdődtek a tárgyalások Brüsszelben a Zöld-foki
szigetek és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra
jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodásról. 2011.
november 22-én a tárgyalások újabb fordulójára került sor. Ezen kívül négy
technikai találkozót is tartottak: 2010. február 4-5-én Praiában, 2010. október
12-én, 2011. május 30-án és 2011. szeptember 13-án pedig Brüsszelben. A
tárgyalások 2012 áprilisában befejeződtek.
A megállapodás végleges szövegét 2012. április
24-én Brüsszelben parafálták, José Manuel Barroso, az Európai Bizottság elnöke,
és José Maria Neves, a Zöld-foki-szigetek miniszterelnöke jelenlétében.
A tagállamokat a tárgyalások valamennyi
szakaszában rendszeresen tájékoztatták, és az érintett tanácsi munkacsoportokon
belül konzultáltak velük.
Az Unió részéről a megállapodás jogalapja
az EUMSZ 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja, a 218. cikkével összefüggésben.
A Bizottság ...-án/én írta alá a
megállapodást. Az EUMSZ 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával összhangban a
megállapodás megkötésére vonatkozóan az Európai Parlament … -án/én egyetértését
fejezte ki. A mellékelt javaslat a megállapodás megkötésének jogi eszköze. A
Tanács minősített többséggel hoz határozatot.
A megállapodás megkötéséről szóló
javasolt határozat meghatározza a megállapodás gyakorlati alkalmazásához
szükséges belső szabályokat. Különösen azt pontosítja, hogy a megállapodás
10. cikkével felállított vegyes bizottságban az Uniót a tagállamok
szakértői által segített Európai Bizottság képviseli. A 10. cikk (4)
bekezdése alapján a vízumkönnyítési vegyes bizottság elfogadja saját eljárási
szabályzatát. Az Unió álláspontját e tekintetben a Bizottság alakítja ki, a Tanács
által kijelölt különbizottsággal folytatott konzultációt követően. A
vegyes bizottság által meghozandó egyéb döntések tekintetében az uniós
álláspontot a Szerződés vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően
alakítják ki.
2.           A tárgyalások eredménye
A Bizottság úgy véli, hogy a Tanács tárgyalási
irányelveiben rögzített célkitűzéseket elérték, és a megállapodás
tervezete az Unió számára elfogadható.
E megállapodás végleges tartalma a
következőképpen foglalható össze:
-           egyszerűsített kritériumok
bevezetése a többszöri belépésre jogosító vízumok kiadására a személyek alábbi
kategóriái esetében:
a) a nemzeti kormány vagy helyi önkormányzatok
tagjai, parlamenti képviselők, az Alkotmánybíróság vagy felsőfokú
bíróságok tagjai, a Számvevőszék tagjai, hivatalos küldöttségek állandó
tagjai, üzletemberek és üzleti szervezetek képviselői, házastársak, 21.
életévüket be nem töltött gyermekek vagy eltartottak, valamint a
zöld-foki-szigeteki vagy európai uniós, a másik fél területén jogszerűen
tartózkodó állampolgárok, illetve a Zöld-foki-szigeteken vagy az
állampolgárságuk szerinti tagállamban tartózkodó állampolgárok szülei:
főszabály szerint öt évig érvényes, többszöri belépésre jogosító vízumot
állítanak ki. Rövidebb érvényességi idejű vízumokat csak akkor lehet
kiállítani, ha ez az úti okmány lejáratának dátuma miatt szükséges, vagy pedig
akkor, ha a gyakori vagy rendszeres utazás igénye vagy szándéka nyilvánvalóan
rövidebb időre korlátozódik.
b) civil társadalmi szervezetek
képviselői, szakemberek, tudományos, kulturális és művészeti
tevékenységekben résztvevők, nemzetközi sportesemények résztvevői és
az őket szakmai minőségben kísérő személyek, újságírók és az
őket szakmai minőségben kísérő akkreditált személyek, tanulók,
diákok, posztgraduális hallgatók és kísérő tanárok, a Zöld-foki-szigeteken
vagy a tagállamokban elismert vallási közösségek képviselői, orvosi okból
rendszeresen utazó személyek; testvérvárosok vagy önkormányzati hatóságok által
szervezett hivatalos csereprogramok résztvevői; hivatalos küldöttségek tagjai:
főszabály szerint egy évig érvényes, többszöri belépésre jogosító vízumot
állítanak ki. Rövidebb érvényességi idejű vízumokat csak akkor lehet
kiállítani, ha ez az úti okmány lejáratának dátuma miatt szükséges, vagy pedig
akkor, ha a gyakori vagy rendszeres utazás igénye vagy szándéka nyilvánvalóan
rövidebb időre korlátozódik. A legalább két és legfeljebb öt évig
érvényes, többszöri belépésre jogosító vízumokat azzal a feltétellel állítják
ki, hogy a kérelem benyújtását megelőző két évben a kérelmezők
helyesen használták fel az egyéves, többszöri belépésre jogosító vízumot, és ha
a gyakori vagy rendszeres utazás szükségessége vagy szándéka nem korlátozódik
nyilvánvalóan rövidebb időre;
–          egyes személykategóriák mentesítése
a vízumdíjak alól: hivatalos küldöttségek tagjai, 12. életévüket be nem töltött
gyerekek; tanulók, diákok, kutatók, a nonprofit szervezetek által szervezett
szemináriumok, konferenciák, sport-, kulturális vagy oktatási események 25 éves
vagy annál fiatalabb résztvevői;
–          lehetőség arra, hogy
külső szolgáltató működjön együtt a tagállammal vagy a
Zöld-foki-szigetekkel a vízumkiadás céljából, és a külső szolgáltató
legfeljebb 30 EUR összegű szolgáltatási díjat számítson fel, miközben
valamennyi vízumkérelmezőnek továbbra is lehetősége van arra, hogy
kérelmét közvetlenül a konzulátuson nyújtsa be;
–          a vízumok ingyenes meghosszabbítása
azon zöld-foki-szigeteki és európai állampolgárok számára, akiknek vis maior
okokból nem áll módjukban elhagyni a tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek területét
a vízumukon feltüntetett időpontban;
–          mentesség rövid távú tartózkodásra
jogosító vízumra vonatkozó kötelezettség alól a diplomata- vagy szolgálati
útlevéllel rendelkező zöld-foki-szigeteki vagy európai állampolgárok
számára. A felek együttes nyilatkozatban állapítják meg, hogy bármelyik fél
felfüggesztheti a diplomata- vagy szolgálati útlevéllel rendelkezők
vízummentességével kapcsolatos rendelkezést (8. cikk), amennyiben e
rendelkezést a másik fél helytelenül alkalmazza, vagy az veszélyt okoz a közbiztonságra
nézve. Ugyanez a nyilatkozat ugyancsak előírja, hogy kiemelt
jelentőségű feladatként a Zöld-foki-szigetek és az Európai Unió
kötelezettséget vállal arra, hogy garantálja a diplomata- és szolgálati útlevek
magas szintű biztonságát, többek között biometrikus azonosítókkal;
–          vízumot vagy egyéb engedélyt nem
tartalmaz személyazonosító okmányok alapján elhagyhatják a Zöld-foki-szigetek
vagy a tagállamok területét azon zöld-foki-szigeteki és európai állampolgárok,
akik a befogadó állam területén történő tartózkodásuk alatt elveszítették,
vagy akiktől ellopták személyazonosító okmányukat;
–          a Zöld-foki-szigetek külön kérésére
a megállapodás nem tartalmaz rendelkezést az utazás céljának igazolására
megkövetelt dokumentumokkal kapcsolatos követelmények egyszerűsítésére;
–          vegyes bizottság létrehozása a
megállapodás igazgatására;
–          rendelkezések a hatályba
lépésről, az időtartamról, a módosításról, a felfüggesztésről és
a megállapodás felmondásáról; mivel a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok
kiadásának megkönnyítéséről és a visszafogadásról szóló két megállapodás
összekapcsolódik, a két megállapodásnak egy időben kell hatályba lépnie;
–          jegyzőkönyv született arról,
hogy a 2008. június 17-i 582/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal[1] összhangban harmonizált
intézkedésekre került sor annak érdekében, hogy a schengeni vízummal vagy
schengeni tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek egyszerűbben
átutazhassanak a schengeni vívmányokat teljes körűen még nem alkalmazó tagállamok
területén.
–          együttes nyilatkozat a rövid távú
tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó eljárásokkal és az ilyen vízumok
kérelmezésekor benyújtandó dokumentumokkal kapcsolatos információk összehangolásáról
–          együttes nyilatkozat az úti
okmányokkal kapcsolatos együttműködésről és az úti okmányok
biztonságára vonatkozó információk rendszeres cseréjéről;
–          Dánia, az Egyesült Királyság és
Írország különleges helyzetét a preambulum, valamint a megállapodáshoz csatolt
két együttes nyilatkozat említi. Norvégiának, Izlandnak, Svájcnak és
Liechtensteinnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és
fejlesztésére irányuló szoros társulása is hasonlóképp megjelenik egy, a
megállapodáshoz csatolt együttes nyilatkozatban.
3.           Következtetés
A fenti eredmények fényében a Bizottság
javasolja, hogy a Tanács:
–          az Európai Parlament egyetértését
követően hagyja jóvá az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a
Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú
tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló mellékelt
megállapodást.
2012/0271 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság
közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid
távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló
megállapodás megkötéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2)
bekezdésének a) pontjára, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdésének a)
pontjával,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére[2],
mivel:
(1)       A [...]-i 2012/XXX tanácsi
határozattal[3]
összhangban, a Bizottság […]-án/én aláírta az Európai Unió és a Zöld-foki
Köztársaság közötti, a Zöld-foki szigetek és az Európai Unió polgárai számára a
rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről
szóló megállapodást, annak későbbi időpontban történő
megkötésére is figyelemmel.
(2)       E megállapodást meg kell
kötni.
(3)       A megállapodás vegyes
bizottságot hoz létre, amely elfogadhatja saját eljárási szabályzatát. Az ezen
esetre vonatkozó uniós álláspont kialakítását illetően egyszerűsített
eljárás bevezetése indokolt.
(4)       E határozat a schengeni
vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyeknek
alkalmazásában az Egyesült Királyság a Nagy-Britannia és Észak-Írország
Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek
alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000.
május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozatnak[4]
megfelelően nem vesz részt. Ennélfogva az Egyesült Királyság nem vesz
részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és
nem alkalmazandó.
(5)       Ez a határozat a schengeni
vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyekben Írország
az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való
részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK
tanácsi határozattal[5]
összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt ennek a
határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem
alkalmazandó
(6)       Az Európai Unióról szóló
szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló
szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1.
és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá
nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Európai Unió részéről elfogadják az
Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki szigetek és az
Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok
kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodást.
A megállapodás szövegét csatolták e
határozathoz.
2. cikk
A Tanács elnöke
kijelöli a megállapodás 12. cikke (1) bekezdésében meghatározott értesítést az
Európai Unió nevében elvégezni jogosult személyt, annak kifejezésére, hogy az
Európai Unió a megállapodást magára nézve jogilag kötelező erejűnek
ismeri el[6].
3. cikk
A megállapodás 10.
cikkével felállított vegyes bizottságban az Uniót a tagállamok szakértői
által segített Bizottság képviseli.
4. cikk
A Tanács által
kijelölt különbizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság
alakítja ki a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdésében előírtak szerint
az Uniónak a vegyes bizottságban képviselt álláspontját az eljárási szabályzat
elfogadására vonatkozóan.
5. cikk
Ez a határozat
elfogadásának napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET
MEGÁLLAPODÁS
az
Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság
között,
a
Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára
a rövid
távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről
az EURÓPAI UNIÓ (a továbbiakban: Unió),
és
A ZÖLD-FOKI KÖZTÁRSASÁG (a továbbiakban:
Zöld-foki-szigetek),
a továbbiakban: a felek,
Azzal az óhajjal,
hogy megkönnyítsék a gazdasági, humanitárius, kulturális, tudományos és egyéb
kapcsolatok tartós fejlesztéséhez szükséges feltételnek tekintett népek közötti
kapcsolatok előmozdítását azáltal, hogy állampolgáraik számára kölcsönösen
megkönnyítik a vízumok kiadását,
Tekintettel az
Európai Unió és a Zöld-foki-szigetek közötti mobilitási partnerségről
szóló, 2008. június 5-i együttes nyilatkozatra, amely szerint a felek arra
törekszenek, hogy párbeszédet alakítsanak ki a rövid tartózkodásra jogosító
vízumok kérdéséről bizonyos személykategóriák mobilitásának megkönnyítése
céljából,
Emlékeztetve a
Cotonoui megállapodásra és az Európai Unió Tanácsa által 2007. november 19-én
jóváhagyott, az Európai Unió és a Zöld-foki-szigetek közötti különleges
partnerségre,
Felismerve, hogy e
megkönnyítés nem eredményezhet illegális migrációt, és külön figyelmet
szentelve a biztonságra és visszafogadásra;
Figyelemmel az
Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió
működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak
és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló
térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyvre,
valamint megerősítve, hogy e megállapodás rendelkezései Nagy-Britannia és
Észak-Írország Egyesült Királyságára és Írországra nem alkalmazhatók;
Figyelemmel az
Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió
működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről
szóló jegyzőkönyvre, és megerősítve, hogy e megállapodás
rendelkezései a Dán Királyságra nem alkalmazhatók,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:
1.
cikk
Tárgy
és hatály
E megállapodás célja, hogy kölcsönösen
megkönnyítse az Európai Unió polgárai és a Zöld-foki-szigetek állampolgárai
számára a vízumkiadást, a 180 napos időszakonként 90 napot meg nem haladó
szándékos tartózkodás esetében.

2.
cikk
Általános
rendelkezés
(1)        Az e megállapodásban előírt
vízumkönnyítések csak akkor alkalmazandók az Európai Unió polgáraira és a
Zöld-foki-szigetek állampolgáraira, amennyiben az Unió vagy a tagállamok,
illetve a Zöld-foki-szigetek jogszabályai és rendeletei, e megállapodás vagy
egyéb nemzetközi megállapodás alapján nem mentesülnek a vízumkötelezettség
alól.
(2)        Az e megállapodás rendelkezései
által nem szabályozott kérdésekre – úgymint a vízumkiadás megtagadása, az úti
okmányok elismerése, a megélhetéshez szükséges anyagi fedezet bizonyítása, a
belépés megtagadása és a kiutasítási intézkedések – a Zöld-foki-szigetek vagy a
tagállamok nemzeti joga, illetve az uniós jog alkalmazandó.
3.
cikk
Fogalommeghatározások
E megállapodás alkalmazásában:
a)         „tagállam”: az Európai Unió
bármely tagállama, a Dán Királyság, Írország, Nagy-Britannia és Észak-Írország
Egyesült Királyságának kivételével;
b)         „az Európai Unió polgára”:
az a) pont értelmében vett valamely tagállam valamennyi állampolgára;
c)         „a Zöld-foki-szigetek
állampolgára”: a Zöld-foki-szigetek állampolgárságával rendelkező
valamennyi személy;
d)         „vízum”: valamely tagállam
vagy a Zöld-foki-szigetek által kiadott engedély vagy hozott határozat, amelyre
az e tagállam vagy több tagállam, illetve a Zöld-foki-szigetek területén való
átutazáshoz vagy összesen 90 napot meg nem haladó tervezett tartózkodáshoz van
szükség;
e)         „jogszerűen tartózkodó
személy”:
az Európai Unió esetében, a Zöld-foki-szigetek
azon állampolgára, akit – az uniós vagy nemzeti jogszabályok alapján –
feljogosítottak arra, illetve akinek engedélyezték, hogy több mint 90 napon át
a tagállam területén tartózkodjon,
A Zöld-foki-szigetek esetében, valamennyi
olyan, a b) pont értelmében vett európai uniós polgár, aki a nemzeti jognak
megfelelő tartózkodási okmánnyal rendelkezik.
4.
cikk
Többszöri
belépésre jogosító vízumok kiadása
(1)        A tagállamok és a
Zöld-foki-szigetek diplomáciai és konzuli képviseletei legfeljebb öt évig
érvényes, többszöri belépésre jogosító vízumot adnak ki az állampolgárok alábbi
kategóriái részére:
            a) a nemzeti kormány vagy helyi
önkormányzatok tagjai, parlamenti képviselők, az Alkotmánybíróság vagy
felsőfokú bíróságok tagjai, a Számvevőszék tagjai, amennyiben e
megállapodás alapján, feladataik ellátása során nem mentesülnek a vízumkötelezettség
alól;
b) hivatalos delegációk azon állandó tagjai,
akik a Zöld-foki-szigeteknek, a tagállamoknak vagy az Európai Uniónak címzett
hivatalos meghívást követően találkozókon, konzultációkon, tárgyalásokon
vagy csereprogramokban, valamint a tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek
területén, kormányközi szervezetek által kezdeményezett eseményeken vesznek
részt;
c) üzletemberek vagy üzleti szervezetek
képviselői, akik rendszeresen utaznak a tagállamokba vagy a
Zöld-foki-szigetekre;
d) házastársak, 21. életévüket be nem töltött
gyerekek (ideértve az örökbefogadottakat is) vagy eltartottak, és azon
szülők, akik
– a valamely tagállam területén
jogszerűen tartózkodó zöld-foki-szigeteki állampolgárokat vagy a
Zöld-foki-szigeteken jogszerűen tartózkodó uniós polgárokat látogatnak,
vagy
– az állampolgárságuk szerinti államban
tartózkodó európai uniós polgárokat, vagy a Zöld-foki-szigeteken tartózkodó
zöld-foki-szigeteki állampolgárokat látogatnak.
Mindazonáltal ha a gyakori vagy rendszeres
utazás szükségessége vagy szándéka nyilvánvalóan rövidebb időre
korlátozódik, a többszöri belépésre jogosító vízum érvényességét ezen
időtartamra korlátozzák, különösen akkor, ha:
– az a) pontban említett személyek megbízása,
– a b) pontban említett személyek esetében a
hivatalos küldöttség állandó tagja minősítésének érvényességi ideje,
– a c) pontban említett személyek esetében az
üzletemberek és üzleti szervezetek képviselői ebbéli minőségének
érvényességi ideje, vagy
– a d) pontban említett személyek esetében a
valamely tagállam területén tartózkodó zöld-foki-szigeteki állampolgár vagy a
Zöld-foki szigetek területén tartózkodó európai uniós polgár tartózkodási
engedélye
öt évnél rövidebb.
(2)        A tagállamok és a
Zöld-foki-szigetek diplomáciai és konzuli képviseletei legfeljebb egy évig
érvényes, többszöri belépésre jogosító vízumot állítanak ki a polgárok alábbi
kategóriái részére, feltéve hogy e személyek a megelőző egy évben
legalább egy vízumot szereztek és azt a meglátogatott államba történő
belépésre, illetve ott-tartózkodásra vonatkozó jogszabályokkal összhangban
használták fel:
a) civil társadalmi szervezeteknek képzés,
szemináriumok, konferenciák céljából – beleértve csereprogramok keretében – a
tagállamokba vagy a Zöld-foki-szigetekre rendszeresen utazó képviselői;
b) nemzetközi kiállításokon, konferenciákon,
tudományos tanácskozásokon, szemináriumokon vagy más hasonló eseményeken részt
vevő szakemberek, akik rendszeresen utaznak a tagállamokba vagy a
Zöld-foki-szigetekre;
c) tudományos, kulturális és művészeti
tevékenységekben – beleértve egyetemi és egyéb csereprogramokat is – részt
vevő, a tagállamokba vagy a Zöld-foki-szigetekre rendszeresen utazó
személyek;
d) nemzetközi sportesemények résztvevői
és az őket szakmai minőségben kísérő személyek;
e) újságírók és az őket szakmai
minőségben kísérő akkreditált személyek;
f) tanulmányok vagy képzés céljából –
beleértve csereprogramok, valamint egyéb iskolával kapcsolatos tevékenységek
keretében – utazó tanulók, diákok, posztgraduális hallgatók és
kísérőtanárok;
g) a Zöld-foki-szigeteken vagy a tagállamokban
elismert vallási közösségek képviselői, akik rendszeresen utaznak a
tagállamokba vagy a Zöld-foki-szigetekre;
h) orvosi okból rendszeresen utazó személyek;
i) testvérvárosok vagy önkormányzati hatóságok
által szervezett hivatalos csereprogramok résztvevői;
j) hivatalos küldöttségek tagjai, akik a
Zöld-foki-szigetekhez, a tagállamokhoz vagy az Európai Unióhoz címzett
hivatalos meghívást követően a tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek
területén rendszeresen részt vesznek értekezleteken, konzultációkon,
tárgyalásokon vagy csereprogramokban, valamint kormányközi szervezetek által
kezdeményezett eseményeken.
Mindazonáltal ha a gyakori vagy rendszeres
utazás szükségessége vagy szándéka nyilvánvalóan rövidebb időre
korlátozódik, a többszöri belépésre jogosító vízum érvényességét ezen
időtartamra korlátozzák.
(3)        A tagállamok és a
Zöld-foki-szigetek diplomáciai és konzuli képviseletei legalább két, legfeljebb
öt évig érvényes többszöri belépésre jogosító vízumot adnak ki az e cikk (2)
bekezdésében említett személyek csoportjainak, feltéve, hogy utóbbiak a
kérelmet megelőző két évben – a meglátogatott országba történő
belépésre, illetve ott-tartózkodásra vonatkozó jogszabályokkal összhangban –
megfelelően használták az egyéves időtartamú, többszöri belépésre
jogosító vízumaikat.
Mindazonáltal ha nyilvánvalóan rövidebb
időre korlátozódik a gyakori vagy rendszeres utazás szükségessége vagy
szándéka, a többszöri belépésre jogosító vízum érvényességét ezen
időtartamra korlátozzák.
(4)        Az e cikk (1)–(3) bekezdésében
említett személyek tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek területén történő
tartózkodásának teljes időtartama nem haladhatja meg 180 napos
időszakonként a 90 napot.
5.
cikk
Vízumdíjak
és szolgáltatási díjak
(1)        A (2) bekezdés rendelkezéseinek
sérelme nélkül a tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek nem szednek vízumdíjat a
személyek alábbi kategóriái után:
a) hivatalos delegációk azon tagjai, akik a
Zöld-foki-szigeteknek, a tagállamoknak vagy az Európai Uniónak címzett
hivatalos meghívást követően találkozókon, konzultációkon, tárgyalásokon
vagy csereprogramokban, valamint a Zöld-foki-szigetek vagy az egyik tagállam
területén kormányközi szervezetek által rendezett eseményeken vesznek részt;
b) 12 év alatti gyermekek;
c) tanulmányi célból vagy
ismeretterjesztő képzés céljából tartózkodó tanulók, hallgatók,
posztgraduális képzésben részt vevő hallgatók és kísérőtanárok;
d) a tudományos kutatás céljából utazó
kutatók;
e) a nonprofit szervezetek által szervezett
szemináriumok, konferenciák, sport-, kulturális vagy oktatási események 25 éves
vagy fiatalabb résztvevői.
(2)        Amennyiben a tagállamok vagy a
Zöld-foki-szigetek külső szolgáltatóval működnek együtt,
szolgáltatási díjat lehet felszámolni. A szolgáltatási díjnak arányban kell
állnia a külső szolgáltató részéről feladatai ellátása során
felmerült költségekkel, és összege nem haladhatja meg a 30 EUR-t. A
Zöld-foki-szigetek és az érintett tagállam(ok) fenntartják annak
lehetőségét, hogy konzulátusaikon minden kérelmező közvetlenül
benyújthassa kérelmét.
6.
cikk
Kiutazás
elvesztett vagy ellopott okmányok esetén
Az Európai Unió azon polgárai és azon
zöld-foki-szigeteki állampolgárok, akik a tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek
területén történő tartózkodásuk alatt elveszítették személyazonosító okmányaikat,
vagy akiktől ezen okmányokat ellopták, a tagállamok vagy a
Zöld-foki-szigetek diplomáciai vagy konzuli képviseletei által kiállított,
határátlépésre jogosító érvényes személyazonosító okmánnyal vízum vagy egyéb
engedély nélkül elhagyhatják az adott állam területét.
7.
cikk
A
vízumok meghosszabbítása kivételes körülmények miatt
Az Európai Unió azon polgárai és a
Zöld-foki-szigetek azon állampolgárai esetében, akik vis maior okokból
kifolyólag nem tudják a vízumukban szereplő időn belül elhagyni a
tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek területét, – a fogadó állam által
alkalmazott jogszabályokkal összhangban, a tartózkodási helyük szerinti államba
történő visszatérésükhöz szükséges időszakra – díjmentesen
meghosszabbítják vízumaik érvényességét.
8.
cikk
Diplomata-
és szolgálati útlevelek
(1)        A Zöld-foki-szigetek vagy a
tagállamok érvényes diplomata- vagy szolgálati útlevéllel rendelkező
állampolgárai vízum nélkül léphetnek be, hagyhatják el, vagy utazhatnak át a
tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek területén.
(2)        Az e cikk (1) bekezdésében említett
személyek 180 napos időszakonként 90 napot meg nem haladó ideig
tartózkodhatnak a tagállamok vagy a Zöld-foki-szigetek területén.
9.
cikk
A
vízumok területi érvényessége
A Zöld-foki-szigetek és a tagállamok
nemzetbiztonsággal kapcsolatos nemzeti szabályaira és rendeleteire, valamint a
korlátozott területi érvényességű vízumokkal kapcsolatos uniós szabályokra
is figyelemmel, a Zöld-foki-szigetek állampolgárai és az Európai Unió polgárai
az Európai Unió polgáraival és a Zöld-foki-szigetek állampolgáraival azonos
feltételek mellett utazhatnak a tagállamok és a Zöld-foki-szigetek területén.
10.
cikk
A
megállapodás igazgatására felállított vegyes bizottság
(1)        A megállapodás igazgatására a felek
az Európai Közösség és a Zöld-foki-szigetek képviselőiből álló vegyes
bizottságot hoznak létre (a továbbiakban: a bizottság). E bizottságban az
Európai Uniót a tagállamok szakértői által segített Európai Bizottság
képviseli
(2)        A bizottság különösen az alábbi
feladatokat látja el:
a)         felügyeli e megállapodás
végrehajtását;
b)         javaslatot tesz e megállapodás
módosításaira vagy kiegészítéseire;
c)         dönt az e megállapodás
rendelkezéseinek értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos vitákban.
(3)        A bizottság szükség esetén valamely
fél kérésére, de legalább évente egyszer ülésezik
(4)        A bizottság elfogadja saját
eljárási szabályzatát.
11.
cikk
E
megállapodás, valamint a tagállamok és a Zöld-foki-szigetek közötti
megállapodások közötti viszony

E megállapodás – hatálybalépésétől kezdve
– elsőbbséget élvez bármely a tagállamok és a Zöld-foki-szigetek közötti
két- vagy többoldalú nemzetközi egyezmény vagy megállapodás rendelkezéseivel
szemben, amennyiben az említett rendelkezések az e megállapodásban tárgyalt
kérdéseket érintik.
12.
cikk
Záró
rendelkezések
(1)        E megállapodást a felek saját
belső eljárásaikkal összhangban erősítik meg vagy hagyják jóvá, és e
megállapodás azon időpontot követő második hónap első napján lép
hatályba, amikor a felek értesítik egymást, hogy az említett eljárások
befejeződtek.
(2)        E cikk (1) bekezdésétől
eltérően e megállapodás csak az Európai Unió és a Zöld-foki-szigetek
közötti, a visszafogadásról szóló megállapodás hatályba lépésekor lép hatályba,
amennyiben ez az időpont az e cikk (1) bekezdésében előírt
időpont után van.
(3)        E megállapodást határozatlan
időre kötik, kivéve, ha e cikk (6) bekezdésével összhangban felmondják.
(4)        E megállapodás a felek írásbeli
megállapodása útján módosítható. A módosítások akkor lépnek hatályba, amikor a
felek értesítik egymást az ehhez szükséges belső eljárásaik
befejezéséről.
(5)        E megállapodást részben vagy
egészben bármelyik fél felfüggesztheti a közrenddel, a nemzetbiztonság
védelmével vagy a közegészség védelmével kapcsolatos okokból. A
felfüggesztéssel kapcsolatos döntésről a másik felet annak hatálybalépése
előtt legalább 48 órával értesítik. Az e megállapodás alkalmazását
felfüggesztő fél azonnal tájékoztatja a másik felet, amint a felfüggesztés
okai megszűntek.
(6)        E megállapodást bármelyik fél
felmondhatja a másik félhez intézett írásbeli értesítés útján. E megállapodás
az ilyen értesítés napját követő 90 nap elteltével hatályát veszti.
Kelt Brüsszelben, 2012. április 24-én, két-két
eredeti példányban angol, bolgár, cseh, észt, dán, finn, francia, görög, holland,
lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol,
svéd, szlovák, valamint szlovén nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt
hiteles.
 Az Európai Unió részéről || A Zöld-foki Köztársaság részéről
A
MEGÁLLAPODÁSHOZ CSATOLT JEGYZŐKÖNYV A SCHENGENI VÍVMÁNYOKAT NEM TELJES
KÖRŰEN ALKALMAZÓ TAGÁLLAMOKRÓL
Azon tagállamok, amelyeket a schengeni
vívmányok kötik, ugyanakkor – a Tanács e célból elfogadott vonatkozó
határozatára várva – még nem adnak ki schengeni vízumot, nemzeti vízumokat
adnak ki, melyek érvényessége saját országuk területére korlátozódik.
Az 582/2008/EK európai parlamenti és tanácsi
határozattal összhangban harmonizált intézkedésekre került sor annak érdekében,
hogy egyszerűsíthető legyen a schengeni vízummal vagy schengeni
tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek azon tagállamok területén
történő átutazása, amelyek a schengeni vívmányokat még nem alkalmazzák
teljes körűen.
EGYÜTTES
NYILATKOZAT A DIPLOMATA- ÉS SZOLGÁLATI ÚTLEVELEKRŐL SZÓLÓ 8. CIKKRŐL
Minkét fél részlegesen felfüggesztheti e
megállapodást, és különösen annak 8. cikkét, az e megállapodás 12. cikkének (5)
bekezdésében előírt eljárással összhangban, amennyiben a 8. cikket a másik
fél helytelenül hajtja végre vagy az veszélyt okoz a közbiztonságra nézve.
Amennyiben felfüggesztik a 8. cikk
végrehajtását, mindkét fél konzultációkat kezdeményez a megállapodás által
létrehozott bizottság keretében a felfüggesztést okozó problémák megoldása
érdekében.
Kiemelt jelentőségű pontként mindkét
fél kijelenti, hogy elkötelezi magát a diplomata- és szolgálati útlevelekkel
kapcsolatos dokumentumok magas szintű biztonságának – különösen a
biometrikus azonosítók bevezetésével történő – biztosítása mellett. Az
Európai Unió részéről ezt a 2252/2004/EK rendeletben előírt követelményeknek
megfelelően biztosítják.
EGYÜTTES
NYILATKOZAT A RÖVID TÁVÚ TARTÓZKODÁSRA JOGOSÍTÓ VÍZUMOKRA VONATKOZÓ
ELJÁRÁSOKKAL ÉS AZ ILYEN VÍZUMOK KÉRELMEZÉSEKOR BENYÚJTANDÓ DOKUMENTUMOKKAL
KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓK ÖSSZEHANGOLÁSÁRÓL
Felismerve az átláthatóság fontosságát a
vízumkérelmezők számára, e megállapodás felei szerint meg kell hozni az
alábbi megfelelő intézkedéseket:
–          Általánosságban, össze kell
állítani a kérelmezők számára az eljárásokkal, a vízumkérelemmel, a
vízumokkal és a kiadott vízumok érvényességével kapcsolatos alapvető
információkat.
–          Mindegyik fél saját részéről
összeállítja a minimális előírások jegyzékét annak biztosítása érdekében,
hogy következetes és egységes alapvető információkat bocsássanak a
kérelmezők rendelkezésére, valamint hogy ez utóbbiaktól – elvileg –
ugyanazon igazoló dokumentumok benyújtását kérjék.
A fenti információt széles körben kell
terjeszteni (a konzulátusok hirdetőtábláján, szórólapokon, internetes
oldalakon, stb.)
EGYÜTTES
NYILATKOZAT A DÁN KIRÁLYSÁGGAL KAPCSOLATBAN
A felek tudomásul veszik, hogy e megállapodás
nem vonatkozik a Dán Királyság diplomáciai és konzuli képviseletei által a
vízumkiadáskor alkalmazott eljárásokra.
Ilyen körülmények között kívánatos, hogy a Dán
Királyság és a Zöld-foki-szigetek hatóságai az Európai Unió és a
Zöld-foki-szigetek közötti megállapodáshoz hasonló feltételekkel haladéktalanul
kössenek kétoldalú megállapodást a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok
kiadásának megkönnyítéséről.
EGYÜTTES
NYILATKOZAT NAGY-BRITANNIA ÉS ÉSZAK-ÍRORSZÁG EGYESÜLT KIRÁLYSÁGÁVAL ÉS
ÍRORSZÁGGAL KAPCSOLATBAN
A felek tudomásul veszik, hogy e megállapodás
nem vonatkozik a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának,
illetve Írországnak a diplomáciai és konzuli képviseletei által a vízumkiadásra
alkalmazott eljárásokra.
Ilyen körülmények között helyénvaló, hogy
Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, Írország és a
Zöld-foki-szigetek hatóságai kétoldalú megállapodásokat kössenek a rövid távú
tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről.
EGYÜTTES
NYILATKOZAT AZ IZLANDI KÖZTÁRSASÁGGAL, A NORVÉG KIRÁLYSÁGGAL, A SVÁJCI
ÁLLAMSZÖVETSÉGGEL ÉS LIECHTENSTEINNEL KAPCSOLATBAN
A felek tudomásul veszik az egyfelől az
Európai Unió, másfelől az Izlandi Köztársaság, a Norvég Királyság, a
Svájci Államszövetség és Liechtenstein között fennálló szoros kapcsolatot,
különös tekintettel az ezen országoknak a schengeni vívmányok végrehajtására,
alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló, 1999. május 18-i és
2004. október 26-i megállapodására.
Ilyen körülmények között helyénvaló, hogy az
Izlandi Köztársaság, a Norvég Királyság, a Svájci Államszövetség, Liechtenstein
és a Zöld-foki-szigetek hatóságai késedelem nélkül e megállapodáshoz hasonló
feltételekkel kétoldalú megállapodásokat kössenek a rövid távú tartózkodásra
jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről.
EGYÜTTES
NYILATKOZAT AZ ÚTI OKMÁNYOKKAL KAPCSOLATOS EGYÜTTMŰKÖDÉSRŐL
A felek megállapodnak abban, hogy a 11. cikk
alapján létrejött vegyes bizottság a megállapodás végrehajtásának felügyelete
során értékeli, hogy az érintett úti okmányok biztonságának szintje milyen
hatással van a megállapodás működésére. E célból a felek megállapodnak
abban, hogy rendszeresen tájékoztatják egymást az úti okmányok számának indokolatlan
mértékű növekedésének elkerülése, az úti okmányok biztonsága technikai
tényezőinek fejlesztése, valamint az úti okmányok kiadásának testreszabása
érdekében tett intézkedésekről.
[1]               HL L 161., 2008.6.20., 30. o.
[2]               HL
[3]               HL
[4]               HL L 131., 2000.6.1., 43. o.
[5]               HL L 64., 2002.3.7., 20. o.
[6]               A megállapodás hatálybalépésének
időpontját a Tanács Főtitkársága teszi közzé az Európai Unió
Hivatalos Lapjában.


				|

		52013PC0008

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA Franciaország számára a Korzika megyéiben üzemanyagként használt és forgalmazott ólommentes benzinre vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazásának a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban történő engedélyezéséről /* COM/2013/08 final - 2013/0006 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az energiatermékek és a villamos energia uniós
adóztatását a 2003/96/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: irányelv)
szabályozza. Az irányelv pontosan meghatározza az adóztatható termékeket,
felhasználásokat és a minimum adómértékeket aszerint, hogy üzemanyagként, ipari
vagy kereskedelmi célra, illetve fűtésre használják-e fel az adott
terméket.
Az irányelv 19. cikke (1) bekezdésének
értelmében a Tanács meghatározott politikai megfontolásokból egyhangúlag, a
Bizottság javaslatára eljárva bármely tagállam számára engedélyezheti a
jövedéki adóra vonatkozó további mentességek vagy kedvezmények bevezetését.
E javaslat célja, hogy Franciaország számára
engedélyezze a kedvezményes adómértéknek a Korzika megyéiben üzemanyagként
használt és forgalmazott ólommentes benzinre való további alkalmazását annak
érdekében, hogy ezáltal részlegesen kompenzálja a földrajzi távolságból és az
ellátás nehézségeiből fakadó többletköltségeket.
A kérelem és
annak háttere
A 2007. december 20-i 2007/880/EK tanácsi
határozat kedvezményes jövedékiadó-mérték alkalmazását engedélyezte
Franciaország számára a Korzika megyéiben üzemanyagként használt és
forgalmazott ólommentes benzinre azzal a feltétellel, hogy a kedvezmény nem
haladja meg a kontinentális Franciaországban felmerülő költségeken felüli
szállítási, raktározási és forgalmazási többletköltségeket. Az említett
határozat célja az volt, hogy engedélyezze Franciaország számára a földrajzi
távolságból és az ellátási nehézségekből fakadó többletköltségek részleges
kompenzálását. A határozat alkalmazásában Franciaország az ólommentes benzin
esetében 1 EUR/hl kedvezményt vett igénybe.
A francia hatóságok 2012. március 12-én kelt
levelükben kérelmezték az 1 EUR/hl kedvezmény alkalmazásának további hat évre,
vagyis a 2013. január 1-jétől 2018. december 31-ig tartó időszakra
történő engedélyezését. Franciaország 2012. június 25-én és 2012. október
5-én kelt leveleiben az eltérés iránti kérelem indokolásaként további
információkat bocsátott rendelkezésre.
A francia hatóságok előző
kérelmeikhez hasonlóan ezúttal is azzal érveltek, hogy a jövedéki adó
mértékének csökkentése az ólommentes benzin Korzika szigetjellegéből adódó
magasabb árának([1])
részleges kompenzálását szolgálja. A magasabb ár az említett régiót érintő
benzinértékesítésből adódó, a becslések szerint literenként 7 eurocent
mértékű többletköltségekre vezethető vissza. A francia hatóságok
különböző okokkal magyarázzák az említett többletköltségeket:
1.           Mivel Korzika nem rendelkezik
finomítóval, az üzemanyag szállítási és forgalmazási költségei magasabbak a
tengeri és közúti teherszállítással kapcsolatos többletköltségek miatt (nagyobb
távolság és hosszabb szállítási idő). A legközelebbi, Fos-sur-Merben
található finomító és a Lucianóban, illetőleg Ajaccióban található, két korzikai
raktár közötti távolság 358 km (ebből 182 km tengeren), illetőleg 315
km (ebből 170 km tengeren). Az említett raktárakba történő szállítás
kizárólag hajóval történik, míg a kontinentális Franciaország területén
található valamennyi raktár minden esetben csővezeték-hálózaton keresztül,
közvetlen összeköttetésben áll valamely finomítóval, ami jelentős
mértékben csökkenti a szállítási költségeket. A Korzikára történő
szállítás költségei például négy-ötször magasabbak a Le Havre és a párizsi
régió közötti, csővezetéken keresztül történő szállítás költségeinél.
2.           A Korzikán található két raktár
jóval mérsékeltebb tárolási kapacitása (16 000 m3 és
19 000 m3) gyakoribb szállításokat tesz szükségessé. A
karbantartással és a létesítmények előírásszerű működésével
kapcsolatos beruházások, valamint a személyzeti költségek aránytalanul magasak
a raktárak üzleti forgalmához viszonyítva. Az említett raktárakba szállított
üzemanyag évi teljes mennyisége kevesebb, mint 400 000 m3,
vagyis a kontinentális Franciaország területén található raktárakba szállított
átlagos mennyiség fele. Ezért az egy m3-re számított tárolási
költség magasabb Korzikán.
3.           Az alacsony népességszám([2]), az erőteljesen
hegyvidéki domborzat (a szigetet 90 %-ban hegyek alkotják) és az egyes
töltőállomások által forgalmazott üzemanyag alacsony volumene miatt a
forgalmazók által viselt fix költségek alacsonyabb értékesítési volumenen
oszlanak meg. A forgalmazási területek elszigetelten, egymástól nagy távolságra
találhatók. Az egy töltőállomásra jutó lakosok száma Korzikán 2485, míg
Franciaország kontinentális területén átlagosan 5768; a töltőállomásonként
forgalmazott volumen 2278 m3 Korzika esetében, míg 4149 m3
Franciaország kontinentális területének esetében.
Az alábbi táblázatban szereplő adatok
szerint a nemzetközileg jegyzett üzemanyagár Korzika és a kontinentális
Franciaország esetében egyaránt 64,82 EUR/100 l. Jelentős különbség
mutatkozik a Franciaország kontinentális részén (7,77 EUR/100 l) és a Korzikán
(23,28/100 l) felmerülő bruttó szállítási költségek között. Az energiaadót
és a héát egyaránt érintő, alacsonyabb adómérték ellenére az ólommentes
benzin Korzikán alkalmazott végső ára magasabb, mint a Franciaország
kontinentális területén alkalmazott ár.
Az alábbi táblázat a benzin és a dízel árstruktúrájának 2012. augusztus 10-i
állapotát szemlélteti
 Átlagos üzemanyagár (EUR/100 l) || kontinentális Franciaország benzin || Korzika benzin || Dél-Korzika benzin
 Adókkal együtt számított ár || 160,07 || 165,00 || 163,51
 Héa || 26,23 || 18,98 || 18,81
 Energiaadó || 61,25 || 57,92 || 57,92
 A szállítás és forgalmazás költségeit fedező bruttó árrés || 7,77 || 23,28 || 21,96
 Nemzetközileg jegyzett árak (Hypothese Corse) || 64,82 || 64,82 || 64,82
Forrás: www.prix-carburants.gouv.fr
Franciaország emellett rámutatott, hogy az
intézkedésre a Korzika fejlődését célzó és a terület szigetjellegéből
adódó hátrányokkal indokolt, meghatározott kormányzati szakpolitika keretében
kerül sor. A rendelkezésre álló statisztikai adatok alapján Korzika egy
főre jutó bruttó GDP-je 2009-ben 23 800 EUR volt, ami jelentősen
elmarad az adott évben rögzített 29 574 EUR összegű nemzeti átlagtól.
Rendelkezések a javaslat által érintett
területen
A Tanács 2003. október 27-i 2003/96/EK
irányelve az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási
keretének átszervezéséről.
A Tanács 2011. január 18-i 2011/38/EU
határozata a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban Franciaország számára
differenciált üzemanyag-adómértékek alkalmazásának engedélyezéséről. A
kőolajtermékekre vonatkozó belső fogyasztási adó (TIPP, Taxe
Intérieure de consommation sur les Produits Pétroliers) adómértékeinek régiók
szerinti meghatározása az üzemanyagként használt gázolajat és az ólommentes
benzint egyaránt érinti. Ez a francia hatóságok által szorgalmazott
decentralizációs politika része, hiszen lehetővé teszi a francia régiók –
és köztük Korzika számára –, hogy megváltoztassák az üzemanyagokra alkalmazandó
jövedéki adó mértékét. A decentralizáció a közigazgatás hatékonyságának – a
közszolgáltatások minőségének javítása és költségeinek csökkentése révén
megvalósuló – növelésére irányuló törekvések sorába illeszkedik. A
szubszidiaritás elvének megvalósítását is szolgálja, mivel számos területen
lehetővé teszi, hogy a döntések a megfelelő szinten szülessenek meg
(lásd a 2011/38/EU határozat (2) preambulumbekezdését), tehát a kérelmezett
adókedvezményen túl más célokra is irányul. Franciaország kérelmezte a 2012
végén lejáró engedély meghosszabbítását.
Az
intézkedés értékelése a 2003/96/EK irányelv 19. cikke alapján
Politikai
megfontolások
A 19. cikk (1) bekezdésének első
albekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az előző cikkekben, különösen az
5., 15. és 17. cikkben meghatározott rendelkezéseken felül a Tanács
meghatározott politikai megfontolásokból egyhangúlag, a Bizottság javaslatára
eljárva bármely tagállam számára engedélyezheti további mentességek vagy
kedvezmények bevezetését.”
Az eltérő adómérték alkalmazása a
korzikai fogyasztók által viselt többletköltségek részleges kompenzálásával
hozzájárul ahhoz, hogy az ólommentes benzin korzikai fogyasztói számára a
kontinens fogyasztói számára fennálló feltételekkel közel azonos feltételeket
lehessen teremteni. A javasolt intézkedés megfelel tehát egyes regionális és
kohéziós szakpolitikai célkitűzéseknek.
Az adókedvezmény nem haladja meg a korzikai
fogyasztók által viselt szállítási és forgalmazási többletköltségek mértékét.
Valójában az ólommentes benzinre vonatkozó 10 EUR/1000 l mértékű
kedvezmény jóval elmarad a végfelhasználói árak közötti különbségtől.
Emellett a
korzikai ólommentes benzin fogyasztását terhelő, jelenleg alkalmazott
kedvezményes adómérték (579,2 EUR/1000 l)[3]
egyértelműen magasabb a 2003/96/EK irányelvben előírt uniós minimum
mértéknél (359 EUR/1000 l).
Összhang az
Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel
A Bizottság megvizsgálja az egyes kérelmeket,
figyelembe véve a belső piac megfelelő működését, a tisztességes
verseny biztosításának szükségességét és az Unió egészségügyi,
környezetvédelmi, energia- és közlekedési politikáit.
Az intézkedés a belső piac megfelelő
működésének és a tisztességes verseny biztosítása szükségességének
szempontjából elfogadható. Célja nem más, mint a szigetjellegből fakadó
többletköltségek részleges kompenzálása. A hatálya alá tartozó megyék földrajzi
távolságára és szigetjellegére, valamint az adómérték csekély arányú
csökkenésére tekintettel (amely az uniós minimum mértékhez viszonyítva
egyébként igen magas), az intézkedés várhatóan nem vezet ahhoz, hogy Korzikán
az érintett területeken kívülről érkező fogyasztók odavonzása
következtében megváltozzanak az üzemanyag-fogyasztási szokások.
Mivel a szállítást érintő adókedvezmény
hatása várhatóan jelentéktelen lesz, és az esetleges mellékhatások kompenzációs
intézkedésekkel ellensúlyozhatók, az intézkedés összeegyeztethető az Unió
egészségügyi, környezetvédelmi, energia- és közlekedési szakpolitikájával.
Az intézkedés alkalmazásának
időtartama és az energiaadóztatás európai uniós keretének alakulása
A 2003/96/EK tanácsi irányelv 19. cikkének (2)
bekezdése úgy rendelkezik, hogy az ilyen intézkedések legfeljebb 6 évre
engedélyezhetők, és az engedély megújítható. A Bizottság azt javasolja,
hogy az intézkedés alkalmazását a 2003/96/EK irányelvben meghatározott
leghosszabb időtartamra, azaz hat évre engedélyezzék, tekintettel arra,
hogy a jelenlegi szabályozás nem érinti kedvezőtlenül az Unión belüli
kereskedelmet, illetőleg a Franciaországban alkalmazott, üzemanyagokat
terhelő adók általános szintjét. A régió jogbiztonságának garantálása
érdekében a Bizottság e szakaszban azt javasolja, hogy az engedélyt hat évre,
2013. január 1-jétől 2018. december 31-ig adják meg.
A meglévő jogi keret jövőbeli általános
fejlesztése veszélyeztetésének elkerülése érdekében azonban indokolt úgy
rendelkezni, hogy amennyiben a Tanács a Szerződés 113. cikke alapján
eljárva olyan újabb, módosított általános rendszert vezet be az energiatermékek
adóztatására, amelyhez ezt az engedélyt nem igazítják hozzá, e határozat a
módosított szabályok kötelező alkalmazásának kezdőnapján hatályát
veszti.
Ha a Tanács elfogad egy ilyen új rendszert és
a Bizottság úgy véli, hogy a jelen határozatban javasolt engedély továbbra is
indokolt, a Bizottság megengedő módon és késedelem nélkül megvizsgálja a
Franciaországból érkező, hasonló engedélyre irányuló és az új rendszer
kereteihez igazított valamennyi kérelmet, hogy gondoskodjon az e javaslatban
foglalt folytonosság fenntartásáról.
Az állami
támogatásra vonatkozó szabályok
Az intézkedés az EUMSZ 107. cikke (1)
bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősülhet. Mivel a
kedvezményes mérték magasabb, mint az Unióban alkalmazott legalacsonyabb
adókulcs, az intézkedés a 800/2008/EK rendelet([4])
(általános csoportmentességi rendelet) 25. cikkének hatálya alá esne, és ezért
a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető. Mivel azonban
az általános csoportmentességi rendelet érvényessége 2013. december 31-én
lejár, az intézkedéshez kapcsolódó valamennyi támogatást az állami
támogatásokra vonatkozó előírásoknak megfelelően be kellene jelenteni
a Bizottságnak, amennyiben az nem fogadott el az általános csoportmentességi
rendelethez hasonló új rendeletet, vagy ha az új rendelet nem tartalmaz olyan
szabályozást, amely a 25. cikkben foglalt előírással egyenértékű.
A rendelet nem érinti az eltérés által
lefedett időszakban az állami támogatások tekintetében alkalmazandó
előírásokat.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció
A javaslat tárgya egy kizárólag
Franciaországot érintő adókedvezmény.
Szakértői vélemények
összegyűjtése és felhasználása
Nem került sor külső szakértő
bevonására.
Hatásvizsgálat
Nem került sor hatásvizsgálatra.
A javasolt intézkedés összefoglalása
A Bizottság javasolja 2018. december 31-ig 10
EUR/ 1000 l adókedvezmény engedélyezését, amely lehetővé teszi
Franciaország számára, hogy kedvezményes adómértéket alkalmazzon a Korzika
megyéiben üzemanyagként használt és forgalmazott ólommentes benzinre.
Jogalap
A 2003/96/EK tanácsi irányelv 19. cikke.
A szubszidiaritás elve
Az EUMSZ 113. cikke szerinti közvetett adózás
önmagában nem tartozik az EU-nak a Szerződés 3. cikke szerinti kizárólagos
hatáskörébe.
A tagállamok párhuzamos hatáskörének
gyakorlását azonban szigorúan keretbe foglalják és korlátozzák a nemzeti
jogszabályok harmonizációjára vonatkozó, a Tanács által már elfogadott
intézkedések.
A 2003/96/EK irányelv 19. cikkének értelmében
történetesen csak a Tanács engedélyezheti egy tagállam számára, hogy a
rendelkezés értelmében vett további mentességeket vagy csökkentéseket
bevezessen. A tagállamok nem tölthetik be a Tanács szerepét.
A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás
elvének.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének. Az
ólommentes benzin árának 0,01 EUR/l-rel való csökkentése jóval elmarad a viselt
többletköltségektől (0,10 EUR/l).
Az eszközök megválasztása
Javasolt aktus: tanácsi határozat.
A 2003/96/EK irányelv 19. cikke kizárólag ezt
az intézkedést teszi lehetővé.
3.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT
Az intézkedés nem ró az Unióra pénzügyi vagy
adminisztratív terheket. A javaslatnak ezért nincsenek az uniós költségvetést
érintő vonzatai.
4.           OPCIONÁLIS ELEMEK
Nincs korlátozás.
2013/0006 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
Franciaország számára a Korzika megyéiben
üzemanyagként használt és forgalmazott ólommentes benzinre vonatkozó
kedvezményes adómérték alkalmazásának a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével
összhangban történő engedélyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az energiatermékek és a villamos
energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003.
október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvreí([5]),
és különösen annak 19. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       A Tanács 2007/880/EK
határozata([6])
a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban engedélyezte Franciaország
számára a Korzika megyéiben üzemanyagként használt és forgalmazott ólommentes
benzinre vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazását.
(2)       Franciaország 2012. március
12-én kelt levelében kérelmezte a kedvezményes energiaadó-mérték alkalmazásának
engedélyezését az üzemanyagként használt ólommentes benzinekre, a 2007/880/EK
határozat alapján kialakult gyakorlat folytatásaként. A kedvezmény mértéke 1
EUR/hektoliter. Az engedélyt a 2013. január 1-jétől 2018. december 31-ig
tartó időszakra kérelmezték. Korzikán a benzinkutak ólommentes benzinnel
való ellátása jelentős többletköltségekkel jár Franciaország kontinentális
területéhez képest, és a végfelhasználói árak literenként 0,10 EUR-val
magasabbak a kontinensen alkalmazott áraknál.
(3)       Az ólommentes benzinre
vonatkozó kedvezményes adómérték alkalmazása hozzájárul ahhoz, hogy a korzikai
fogyasztók számára a kontinens fogyasztói számára fennálló feltételekkel közel
azonos feltételeket lehessen teremteni. Az intézkedés megfelel tehát egyes
regionális és kohéziós szakpolitikai célkitűzéseknek.
(4)       Az adókedvezmény nem haladja
meg a korzikai fogyasztók által viselt szállítási és forgalmazási
többletköltségek mértékének figyelembevételéhez szükséges szintet.
(5)       Az adó végleges szintje
megfelel a 2003/96/EK irányelvben előírt minimum mértéknek, amely jelenleg
359 EUR/1000 l (vagy 35,90 EUR/hl). Ez abban az esetben is helytálló, ha 2013.
január 1-jei kezdettel sor kerül a 2003/96/EK irányelv 19. cikkével összhangban
Franciaország számára differenciált üzemanyag-adómértékek alkalmazásának
engedélyezéséről szóló, 2011. január 18-i 2011/38/EU tanácsi végrehajtási
határozat([7])
szerinti engedélynek megfelelő engedély megadására, amennyiben az adott
határozat és a jelen határozat hatályát összevonják.
(6)       Az intézkedés az alkalmazás
hatálya alá tartozó megyék földrajzi távolságára és szigetjellegére, továbbá az
adómérték csekély arányú csökkenésére tekintettel (amely a 2003/96/EK
irányelvben előírt minimum mértékhez viszonyítva egyébként igen magas) nem
ösztönöz kifejezetten az üzemanyag-beszerzés céljából történő odautazásra.
(7)       Következésképpen a kérelemben
szereplő intézkedés a belső piac megfelelő működésének és a
tisztességes verseny biztosítása szükségességének szempontjából elfogadható, és
összeegyeztethető az Unió egészségügyi, környezetvédelmi, energiaügyi és
közlekedési szakpolitikájával.
(8)       Helyénvaló tehát – a
2003/96/EK irányelv 19. cikke (2) bekezdésének rendelkezései szerint –
engedélyezni Franciaországnak, hogy 2018. december 31-ig kedvezményes
adómértéket alkalmazzon a Korzikán üzemanyagként használt és forgalmazott
ólommentes benzinre.
(9)       A 2003/96/EK irányelv 19.
cikkének (2) bekezdéséből következően az e cikk szerinti engedélyek
szigorúan korlátozott időre adhatók.
(10)     Az érintett régiók
megfelelő mértékű biztonsága érdekében az engedélyt hat évre kell
megadni. A meglévő jogi keret jövőbeli általános fejlesztése
veszélyeztetésének elkerülése érdekében azonban indokolt úgy rendelkezni, hogy
amennyiben a Tanács a Szerződés 113. cikke alapján eljárva olyan újabb,
módosított általános rendszert vezet be az energiatermékek adóztatására,
amelyhez ezen engedélyt nem igazítják hozzá, e határozat a módosított rendszer
szabályai kötelező alkalmazásának kezdőnapján hatályát veszti.
(11)     Biztosítani kell, hogy
Franciaországnak módjában álljon az e határozat tárgyát képező
meghatározott kedvezményt a 2007/880/EK határozatnak megfelelő, 2013.
január 1. előtt hatályos jogi szabályozás tekintetében megszakítás nélkül
alkalmazni. Ennélfogva a kérelmezett engedélyt 2013. január 1-jei hatállyal meg
kell adni.
(12)     Ez a határozat nem érinti az
állami támogatásokra vonatkozó uniós előírások alkalmazását,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Franciaország a Korzika megyéiben
üzemanyagként használt és forgalmazott ólommentes benzinre vonatkozó
adómértékre legfeljebb 1 EUR/hl kedvezményt alkalmazhat.
A túlkompenzálás elkerülése érdekében a
kedvezmény nem haladhatja meg a kontinentális Franciaországban felmerülő
költségeken felül fellépő szállítási, raktározási és forgalmazási
többletköltségeket.
A kedvezményes adómértéknek összhangban kell
állnia a 2003/96/EK irányelvben előírt kötelezettségekkel és különösen a
7. cikkben előírt minimum adómértékekkel.
2. cikk
Ez a határozat 2013. január 1-jétől
alkalmazandó, és 2018. december 31-én hatályát veszti.
Ha azonban a Tanács a Szerződés 113.
cikke alapján eljárva olyan újabb, módosított általános rendszert vezet be az
energiatermékek adóztatására, amelyhez a jelen határozat 1. cikkében megadott
engedélyt nem igazítják hozzá, e határozat a módosított rendszer szabályai
kötelező alkalmazásának kezdőnapján hatályát veszti.
3. cikk
E határozat címzettje a Francia Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
([1])            Az
ólommentes benzin (SSP 95) végső ára 2012. május 22-én Korzikán 1,66 EUR/l
volt, szemben a kontinentális Franciaországban alkalmazott 1,56 EUR átlagos
árral.
([2])            A
népsűrűség Korzikán 35/km2, szemben a Franciaország
kontinentális részét jellemző 94/km2-rel.
([3])            Ez
a mérték tekintetbe veszi a Korzika által a 2011. január 17-i 2011/38/EU
tanácsi határozattal összhangban alkalmazott kedvezményt.
([4])            A
Bizottság 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK rendelete a Szerződés 87. és 88.
cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal
összeegyeztethetőnek nyilvánításáról, HL L 214., 2008.8.9., 3. o.
([5])            HL L 283., 2003.10.31., 51. o.
([6])            HL L 346., 2007.12.29.,
15. o.
([7])            HL L 19., 2011.1.22., 13. o.