				|

		52012PC0164

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a másik tagállamban nyilvántartásba vett gépjárművek belső piacon belüli átvitelének egyszerűsítéséről /* COM/2012/0164 final - 2012/0082 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az egységes piac egyre nagyobb integrációja terén
elért eredmények ellenére a gépjárművek regisztrációjával kapcsolatos
problémák továbbra is gyakran jelentenek akadályt mind a vállalkozások, mind a
polgárok számára. A gépjárművek nyilvántartásba vételével kapcsolatos
gondokat az egységes piac jelenlegi helyzetének 20 fő problémája közé
sorolja a Bizottság által összeállított egyik lista is. Az uniós polgárságról
szóló 2010. évi jelentésében („Az uniós polgárok jogainak érvényesítése
előtt álló akadályok lebontása”)[1]
a Bizottság a gépjárművek nyilvántartásba vételével kapcsolatos
problémákat jelölte meg, mint az egyik olyan fő akadályt, amellyel a
polgárok mindennapi életükben uniós jogaik gyakorlása során még mindig szembesülnek,
és a kilátásba helyezett intézkedések között hirdette meg ezeknek az
akadályoknak a lebontását, valamint a másik tagállamban nyilvántartott
járművek nyilvántartásba vételével kapcsolatos alakiságok és feltételek
egyszerűsítését (Az uniós polgárságról szóló jelentés 6. intézkedése).
A származási tagállamban nyilvántartott
gépjárműre vonatkozóan a fogadó tagállamban előírt nyilvántartásba
vételi kötelezettség évek óta számos panaszhoz és bírósági eljáráshoz vezet.
Azok a polgárok és vállalkozások, akik/amelyek másik országban vásárolnak
gépjárművet, és magukkal viszik abba az országba, ahol nagyobb részt
élnek, általában bonyolult és megterhelő nyilvántartásba vételi
eljárásokkal és időigényes adminisztratív követelményekkel szembesülnek.
Ennek eredményeként a gépjármű
nyilvántartásba vételével kapcsolatos problémák negatívan hatnak az áruk és a
személyek szabad mozgására, arra az alapvető szabadságjogra, amely az
Európai Unió egyik sarkalatos pontja. Ezt emelte ki az intelligens, fenntartható
és inkluzív növekedésre irányuló Európa 2020 stratégia [2], amely rámutatott, hogy a
polgárok és vállalkozások nap mint nap szembesülnek azzal, hogy noha jogilag
létezik az egységes piac, a határon átnyúló tevékenységek még mindig
akadályokba ütköznek.
A független érdekképviselőkből álló,
adminisztratív terhekkel foglalkozó magas szintű munkacsoport 2011.
március 11-i véleményében támogatta egy lehetséges bizottsági kezdeményezés
gondolatát a nyilvántartásba vétel feltételeinek és alakiságainak egyszerűsítésére.
Ezen túlmenően a munkacsoport felszólította a nemzeti hatóságokat,
tegyenek meg mindent annak érdekében, hogy a nyilvántartásba vételi eljárásaik
a lehető leghamarabb javuljanak, különös tekintettel a szükséges okmányok
kölcsönös elismerésére, és tartózkodjanak további terhet jelentő
dokumentumok előírásától.
Minden tagállam rendelkezik a gépjárművekre
vonatkozó nyilvántartási rendszerrel. Ez állítja ki a hatósági engedélyt a
járművek közúti forgalomba helyezésére, valamint elvégzi a járművek
azonosítását és a rendszám kiadását. A nyilvántartási adatokat a
gépjárművek adóztatásához használják. A nyilvántartásba vételi eljárás
végeztével a tagállamok forgalmi engedélyt bocsátanak ki, amely tanúsítja, hogy
a járművet valamelyik tagállamban nyilvántartásba vették. A forgalmi
engedély tartalmazza annak a személynek a nevét és címét is, akinek a nevére a
járművet nyilvántartásba vették (ez a személy a forgalmi engedély
jogosultja, aki nem feltétlenül a gépjármű tulajdonosa).
Ennek ellenére, amikor az egyik tagállam nyilvántartásában
szereplő gépjárművet gyakran használják egy másik tagállamban, az
alábbi két fő probléma gyakran felmerül:
(1)
Azokat a polgárokat, akik egy másik tagállamba
költöznek, a határon túl dolgozókat, az autókölcsönző társaságokat,
valamint a gépjárművüket egy másik tagállamban lízingelő személyeket
gyakran arra kötelezik, hogy a járművet nyilvántartásba vetessék abban a
tagállamban, amelynek a területén élnek, illetve ahol a járművet
használják, annak ellenére, hogy azt egy másik tagállamban már nyilvántartásba
vették. Ez a helyzet áll elő például, amikor a forgalmi engedély
jogosultja lakóhelyet változtat, és a járművével tartósan egy másik
tagállamba költözik. De mindez nehéz kérdéseket vet föl annak a polgárnak, aki
az év egyik részében az egyik, a másik részében pedig egy másik tagállamban él,
csakúgy, mint a határ menti ingázó munkavállalóknak, akik a saját tagállamukban
olyan gépjárművet használnak, amelyet a munkaadó egy másik tagállamban
vetetett nyilvántartásba. Ebben az esetben a gépjármű az egyik tagállamban
már szerepel a nyilvántartásban, a másik tagállam mégis gyakran kéri arra a
jogosultat, hogy ott is regisztráltassa a járművet. A lízingtársaságok is
szembesülnek regisztrációs problémákkal, legalább is akkor, ha ők a forgalmi
engedély jogosultjai, de a járművet egy másik tagállamban letelepedett
személy használja. Végezetül, azokat az autókölcsönző cégeket, amelyek
autóik egy részét a szezonális kereslet kielégítése érdekében rövid időre
másik tagállamba kívánják átköltöztetni, általában szintén arra kötelezik, hogy
az érintett járműveket az adott tagállamban regisztráltassák.
(2)
Az egyik tagállamból a másikba áttelepített
gépjármű ujbóli nyilvántartásával kapcsolatos formalitások gyakran nagyon
megterhelőek és hosszadalmasak. Egy jármű egyik tagállamból a másikba
történő huzamosabb idejű áttelepítése a fogadó tagállamban újabb
papírmunkát jelent, és általában a származási tagállamban is
többletadminisztrációval jár a jármű nyilvántartásának megszüntetése. A
többletterhet elsősorban az okozza, hogy a fogadó ország regisztrációs
hatósága a forgalmi engedélyben található adatokon túl csekély, vagy éppen
semmilyen információval nem rendelkezik a gépjárműről. Ha a
jármű újbóli nyilvántartásba vétele ugyanabban a tagállamban történne,
akkor a nyilvántartást végző hatóságok a saját nemzeti adatbázisukra
támaszkodhatnának.
2.           AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ
ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
A jelen javaslat kísérődokumentuma a
hatásvizsgálatról készült összefoglaló és egy hatásvizsgálat, amelynek
tervezetét az Európai Bizottság hatásvizsgálati testülete 2011. december 11-én
közzétett véleményében értékelte. A végleges hatásvizsgálatot ennek
megfelelően módosították.
Ez a javaslat a vállalkozások, a polgárok és a
nyilvántartó hatóságok számára jelentősen leegyszerűsítené az
adminisztratív eljárásokat. Az adminisztratív terhek csökkentése legalább évi
1,445 millió eurónyi megtakarítást fog jelenteni.
2011 márciustól májusig az érdekelt felek
bevonásával nyilvános konzultáció zajlott „Az Ön hangja Európában” weboldalon
az interaktív politikai döntéshozatal eszközével, a polgárok, gazdasági
szereplők és állami hatóságok számára célzottan összeállított
kérdőívekkel. (Your Voice in Europe). A nyilvános konzultáció
eredményeiről készült összefoglaló megtalálható a hatásvizsgálat 1.
mellékletében, valamint az Europa honlapon[3].
A Bizottság minimális követelményeinek mindegyike érvényesült. 2011. június
21-én konferencia keretében ismertették a nyilvános konzultáció előztes
eredményeit, és egyben a további vitához és információcseréhez fórumot
biztosítottak az érdekelteknek, különös tekintettel a tagállamokban a
járművek nyilvántartásba vételéért felelős hatóságokra.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1         A javaslat célkitűzései
A jelen kezdeményezés általános célkitűzése,
hogy a gépjárművek újbóli nyilvántartásba vételi eljárásával kapcsolatos
adminisztratív akadályok lebontásával javítsa az egységes piac működését,
mert ezek jelenleg még gátolják az áruk szabad mozgását.
A kezdeményezés konkrét célja, hogy a polgárok,
munkavállalók, munkaadók, autókölcsönző- és lízingtársaságok valamint a
nyilvántartó hatóságok számára összehangolja, leegyszerűsítse és
megkönnyítse a korábban egy másik tagállamban nyilvántartott gépjárművek
újbóli regisztrálásával kapcsolatos eljárásokat. Célja továbbá, hogy valamennyi
érintett számára csökkentse az adminisztrációs terheket, de anélkül, hogy
veszélyeztetné a közlekedés biztonságát, illetve a bűncselekmények és
csalások megelőzését.
A jelen kezdeményezéssel megvalósítandó operatív
célkitűzések a következők:
–
annak meghatározása, hogy az egyik tagállamból a
másikba átvitt gépjárművet melyik tagállamban kell nyilvántartásba venni;
–
az újbóli nyilvántartási eljárás lerövidítése;
–
az ennek elvégzéséhez szükséges dokumentumok
számának korlátozásával és a nyilvántartást végző nemzeti hatóságok
közötti adatcsere elősegítésével a polgárok és vállalkozások
adminisztrációs terheinek enyhítése.
3.2.        Jogalap – A jogi aktus
formája
A másik tagállamban nyilvántartott
gépjárművek újbóli nyilvántartásba vételére vonatkozó nemzeti
közigazgatási szabályok problémái és eltérései jelenleg akadályozzák e
járművek szabad mozgását az EU-n belül. Az EU-nak ezért a EUMSZ 114.
cikkét jogalapul választva jogában áll eljárni annak érdekében, hogy az
egységes piac megfelelő működését biztosítsa a más tagállamban
vásárolt használt gépjárművek tekintetében. A javaslat továbbá azoknak a
polgároknak is hasznos lenne, akik gépjárművüket egy másik lakóhely
szerinti tagállamba viszik át, vagy a munkahelyük szerinti tagállamban
nyilvántartott járművet használnak, emellett az olyan autókölcsönző
vállalkozásoknak (és kisebb mértékben a lízingcégeknek) is, amelyek a rájuk
vagy az ügyfeleikre vonatkozó nyilvántartási kötelezettségek miatt az ilyen
gépjármű határokon átnyúló használata során akadályokba ütköznek.
A jogi eszköz javasolt formája az alábbi okok
miatt a rendelet . A rendelet a tagállamokban közvetlenül alkalmazandó, és
szükségtelen átültetni a nemzeti jogrendszerekbe. Mivel a jogi eszköz csak az
EU-n belüli határokon átnyúló helyzetekre vonatkozna, a rendelettel biztosítani
lehetne a jogbiztonságot és egyszerűsíteni a belső piac
működését. A rendelet ezen túlmenően a nyilvántartást végző
nemzeti hatóságok közötti elektronikus információcsere megszervezésére is
hatékonyabb eszköz. Végezetül, ha egy jogi aktusra rendelet formájában kerül
sor, akkor nem áll fent a veszélye annak, hogy a tagállamok túlszabályozáshoz
(„gold-plating") folyamodnak.
3.3         A javaslat tartalma
Az 1. cikk
megerősíti az alapelvet, mely szerint a tagállamoknak jogában áll a
nyilvántartásba vételi kötelezettség alól mentességet adni a gépjárművek
bizonyos kategóriái számára. Az a tény, hogy egy gépjárművet egy másik
tagállamban vettek nyilvántartásba, nem vonja maga után, hogy ugyanarra a
gépjárműre abban a tagállamban is nyilvántartásba vételi kötelezettség
vonatkozzon, ahova átvitték. Az 1. cikk arra is kifejezetten rámutat, hogy a
javaslat hatálya nem terjed ki a harmadik országokban nyilvántartott
gépjárművekre. Nem terjed ki továbbá az ugyanabban a tagállamban
nyilvántartott gépjárművek újbóli nyilvántartásba vételére sem. A gépjárművek
ugyanabban a tagállamban történő újbóli regisztrálására tehát továbbra is
az adott tagállam nemzeti szabályozása vonatkozik, és azt a jelen javaslat nem
érinti. Emellett a tagállamok az uniós joggal összhangban továbbra is szabadon
gyakorolhatják a gépjárművek adóztatásával kapcsolatos jogkörüket.
A 2. cikkben
megfogalmazott meghatározások szorosan követik az uniós jogban, különösen pedig
a járművek nyilvántartásba vételéhez kapcsolódó okmányokról szóló, 1999.
április 29-i 1999/37/EK irányelvben[4]
már meglévő fogalom-meghatározásokat. Ez az irányelv azokra a
gépjárművekre vonatkozik, amelyekről a gépjárművek és
pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és
önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i
2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi keretirányelv[5] és a motorkerékpárok és
segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról és a 92/61/EGK tanácsi irányelv
hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. március 18-i 2002/24/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv[6]
rendelkezik, és nem vonatkozik a mezőgazdasági és erdőgazdasági
traktorokra. Az Európai Bíróság egy közelmúltban született ítélete szerint[7] az 1999/37/EK irányelv azonban
nem ír elő kellően alapos harmonizációt.
A 3. cikk szerint egy
tagállam csak akkor teheti kötelezővé, hogy a másik tagállamban
nyilvántartott járművet a területén nyilvántartásba vegyenek, ha a
forgalmi engedély jogosultjának szokásos tartózkodási helye is a területén van.
A 3. cikk több kritériumot javasol a szokásos tartózkodási hely meghatározására.
Azon természetes személyek esetében, akik nem üzleti tevékenységet végeznek, a
javasolt kritériumok ugyanazok, mint az egyes szállítóeszközök valamely
tagállamba egy másik tagállamból történő ideiglenes behozatalának
Közösségen belüli adómentességéről szóló, 1983. március 28-i 83/182/EGK
tanácsi irányelv[8]
7. cikkében foglaltak. A vállalkozások esetében a javasolt kritériumok a
székhelyre vagy a telephelyre utalnak, ami annyit jelent, hogy ha a székhely
szerinti tagállamban a cég nevében nyilvántartásba vett gépjárműveket egy
olyan alkalmazott használ, akinek szokásos tartózkodási helye egy másik
tagállam, az utóbbi tagállam nem követelheti meg, hogy a járművet az
ő területén is nyilvántartásba vegyék. Ezzel elkerülhető, hogy az
alkalmazott szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam eseti vizsgálatot
folytasson annak megítélésére, hogy a céges autót elsősorban magáncélokra
vagy szakmai célra használják-e, és hogy az otthon és a munkahely közötti
ingázás szakmai vagy magánjellegű használatnak minősül-e.
A 4. cikk
egyszerű és világos szabályt tartalmaz: ha a forgalmi engedély jogosultja
a szokásos tartózkodási helyéről egy másik tagállamba költözik, a másik
tagállamban nyilvántartott járművének nyilvántartásba vételét az
érkezésétől számított hat hónapon belül kérelmeznie kell. Ez alatt az
idő alatt a jármű használatát nem korlátozhatja az a tagállam, ahová
áttelepedett. A 4. cikk radikálisan leegyszerűsíti azoknak a
gépjárműveknek a nyilvántartásba vételi eljárását is, amelyeket egy másik
tagállamban vettek nyilvántartásba. Alkalmazza a Bíróságnak az áruk szabad
mozgására vonatkozó, kialakult ítélkezési gyakorlatát, amely szerint a
tagállamoknak elő kell segíteniük az EU-n belüli kereskedelmet azáltal,
hogy elismerik azokat a más tagállam által kiadott igazolásokat, amelyek
például azt bizonyítják, hogy egy jármű az adott állam területén a
műszaki vizsgán megfelelt. A Bíróság azt is jelezte, hogy az esetleg
hiányzó adatok pótlása érdekében tanácsos lenne a nyilvántartásba vételi és a műszaki
vizsgára vonatkozó információk kölcsönös elismerésére vonatkozó elvet
kiegészíteni a tagállamok hatóságai közötti együttműködéssel[9]. A 4. cikk ezt az
együttműködést elektronikus formában kívánja megteremteni oly módon, hogy
a járműnyilvántartó hatóság a 7. cikkben és a II. mellékletben hivatkozott
szoftveralkalmazás segítségével annak a tagállamnak a
járműnyilvántartásában fogja keresni az adatokat, ahol a gépjárművet
nyilvántartásba vették. Az elektronikus eszközökkel megvalósuló közigazgatási
együttműködés alapelve a másik irányban is alkalmazandó: amikor egy
tagállam nyilvántartásba vesz egy járművet, amely egy másik tagállamban
már szerepel a nyilvántartásban, a 4. cikk arra kötelezi annak a tagállamnak a
regisztrációs hatóságát, ahová a járművet áthelyezik, hogy erről
tájékoztassa a korábbi regisztrációt végző tagállam hatóságait. Végezetül
a 4. cikk bizonyos esetekben lehetővé teszi a gépjárművek további
ellenőrzését.
Az 5. cikk pontosan
meghatározza, hogy a nyilvántartást végző hatóságok mely esetekben jogosultak
egy másik tagállamban nyilvántartott gépjármű nyilvántartásba vételét
megtagadni. Az 5. cikk fő célkitűzése, hogy megelőzze a
csalásokat, és biztosítsa a közlekedés biztonságát, mivel a másik tagállamban
nyilvántartott gépjármű újbóli nyilvántartásba vételét olykor arra
használják, hogy azzal lopott járművet vagy lopott járműokmányt
legalizáljanak. A lopott járművet gyakran az azonosító jelzések
megváltoztatása után adják el, például “klónozva” (azaz az ellopott jármű
valódi azonosító jelzéseit eltávolítják, és egy jogszerűen közlekedő
jármű adataira cserélik; ezzel a lopott jármű a jogtiszta jármű
azonosítóját használja, és ettől kezdve két jármű közlekedik
ugyanazzal a rendszámmal) vagy „ringing” révén (amikor a lopott jármű
átveszi egy súlyosan megrongálódott autó azonosítóját). Az ilyen gyakorlatokat
csak a nyilvántartást végző hatóságok közötti szoros együttműködéssel
lehet megakadályozni. Ezért ennek a cikknek az alábbi jogi aktusok
megvalósulásához is hozzá kellene járulnia:
·
az elhasználódott járművekről szóló 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv[10].
Ez az irányelv többek között arra kötelezi a tagállamokat, hogy tegyék meg a
szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az elhasználódott
gépjárműveket egy engedélyezett hulladékkezelő létesítménybe
szállítsák. Az irányelv értelmében a tagállamok kötelesek létrehozni egy olyan
rendszert, amely értelmében az elhasználódott jármű nyilvántartásból való
törlésének feltétele a bontási igazolás bemutatása. Ezt az igazolást a
jogosultnak és/vagy a tulajdonosnak adják ki, amikor az elhasználódott
járművet a hulladékkezelő létesítménybe szállítják.
·
A határokon átnyúló vonatkozású, járművekkel
kapcsolatos bűncselekmények üldözéséről szóló 2004. december 22-i
2004/919/EK tanácsi határozat[11],
amelynek célja jobb együttműködés megvalósítása az Európai Unióban a
határokon átnyúló, járművekkel kapcsolatos bűncselekmények
megelőzése és visszaszorítása érdekében, amely együttműködés során
különös figyelmet kell fordítani a járműlopás és az illegális
autókereskedelem közötti kapcsolatra. A határozat értelmében minden tagállamnak
biztosítania kell, hogy illetékes hatóságai megtegyék a szükséges lépéseket a
gépjárművek nyilvántartásba vételi okmányaival való visszaélések, illetve
az ellopásuk megakadályozására. A határozat kötelezi a a bűnüldöző
hatóságokat, hogy tájékoztassa a járművek nyilvántartását végző
nemzeti hatóságokat arról, hogy egy nyilvántartásba vételi eljárás alatt álló
jármű lopottnak minősül-e. A határozat a járművek forgalmi
engedélyével való visszaélések megelőzése érdekében kötelezi a
tagállamokat, hogy illetékes hatóságaik tegyék meg a szükséges lépéseket annak
érdekében, hogy a jármű tulajdonosának vagy üzembentartójának forgalmi
engedélyét bevonja, ha a jármű egy balesetben súlyos károkat szenved
(totálkár). A forgalmi engedélyt a nemzeti joggal összhangban akkor is be kell
vonni, ha a bűnüldöző szerv által lefolytatott vizsgálat során
felmerül a gyanú, hogy a járművet azonosító jelölések – mint például a
jármű azonosító száma – tekintetében jogsértés történt.
A 6. cikk célja, hogy
a gépjárművek ideiglenes nyilvántartásba vételére vonatkozó összehangolt
szabályokkal megkönnyítse a használt gépjárművek EU-n belüli
kereskedelmét. Ilyen szabályokra elsősorban azért van szükség, hogy olyan
személyek, akik egy másik tagállamban vásárolnak gépjárművet, a
járművüket hazavezethessék saját tagállamukba, és véglegesen ott vetessék
nyilvántartásba. Ha egy gépjárművet, amelyet egy tagállamban már
nyilvántartásba vettek, eladnak egy másik tagállamban letelepedett személynek,
az eladó valószínűleg az eladással egyidejűleg törölteti a
járművet a nyilvántartásból. Az eladó feltehetően nem engedélyezi,
hogy a vevő az ő rendszámával vezesse a járművet. Ezért
nélkülözhetetlen egy ideiglenes regisztrációs rendszer bevezetése a használt
gépjárművek piacának jobb működéséhez és az első tagállamban
történő nyilvántartásba vétel és a másodikban történő új regisztráció
közötti folytonossági hiány ideiglenes áthidalásához. Az ideiglenes nyilvántartási
rendszer arra is lehetőséget teremt, hogy a nyilvántartást végző
hatóságok megőrizzék a nyilvántartásukban szereplő regisztrációs
adatok minőségét, hogy azokat a 7. cikkben hivatkozott szoftveren
keresztül könnyen meg lehessen osztani más hatóságokkal . A 6. cikk javasolja,
hogy a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási
kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv 15. cikkével[12] való összhang érdekében az
ideiglenes nyilvántartásba vétel érvényességét korlátozzák 30 napra. A
2009/103/EK irányelvnek az egyik tagállamból a másikba küldött gépjárművek
biztosításával foglalkozó 15. cikke szerint ilyen esetben a vásárló általi
átvétellel kezdődő harminc napos időtartam alatt a rendeltetési
tagállamot kell a kockázat helye szerinti tagállamnak tekinteni függetlenül
attól, hogy a gépjárművet a rendeltetési tagállamban hivatalosan még nem
vették nyilvántartásba. Abban az esetben, ha a gépjármű a biztosítás
nélküli időszakban részese balesetnek, a rendeltetési tagállam
kártérítéséért felelős testülete felel a 2009/103/EK irányelv 10. cikkében
meghatározott kártérítésért.
A javaslat 7. cikke a
gépjármű-nyilvántartási adatok tagállamok közötti elektronikus cseréjével
foglalkozik a gépjárművek újbóli nyilvántartásba vétele céljából. A 7.
cikk felhatalmazza a Bizottságot, hogy a szoftveralkalmazással kapcsolatos
közös eljárásokra és specifikációkra vonatkozó végrehajtási jogi aktusokat
fogadjon el, beleértve az adatok formátumát, az elektronikus nemzeti
nyilvántartásokhoz való hozzáférést és az elektronikus konzultáció technikai
eljárásait, a hozzáférési eljárásokat és biztonsági mechanizmusokat. A
jármű-nyilvántartási adatok tagállamok közötti elektronikus cseréjének az Európai Interoperabilitási Keretrendszerrel (EIF)[13] összhangban kell történnie.
A 8. cikk célja, hogy a használt gépjárművek EU-n belüli, vállalkozások
által végzett kereskedelmét a gépjárművek „szakmai nyilvántartásba
vételére” vonatkozó összehangolt szabályokkal segítse elő. Jelenleg a
legtöbb államban létezik a „szakmai nyilvántartásba vétel” rendszere annak
érdekében, hogy a gépjárműkereskedők egy nagyon rövid
időtartamra közúton használhassák a járműveket anélkül, hogy
kötelesek lennének azokat hivatalosan nyilvántartásba vetetni. A „szakmai
nyilvántartásba vétel” rendszerét általában vizsgálat céljából, illetve a
gyártók, összeszerelők, forgalmazók és kereskedők birtokában
lévő gépjárművek számára tartják fent. A legtöbb tagállam nem állít
ki valódi szakmai forgalmi engedélyt, amely a gépjárművet azonosítja. A
leggyakrabban más típusú okmányt állítanak ki, amely megállapítja a kapcsolatot
a rendszám és annak jogosultja között egy létesíti a kapcsolatot, és/vagy a
rendszám jogosultját kötelezik arra, hogy a rendszámtáblával megtett utakról
nyilvántartást vezessen. A gyakorlatban azonban a „szakmai nyilvántartásba
vételt” más tagállamok – általában a hivatalos forgalmi engedély hiánya miatt –
nem ismerik el, ezért a hivatásos forgalmazók és kereskedők többsége
tartózkodik attól, hogy a saját országa területén kívül használja a „szakmai
rendszámot”. A 8. cikk célja, hogy a használt gépjárművek EU-n belüli
kereskedelmének ezeket az akadályait felszámolja olyan közös rendszer
segítségével, amelynek keretében az egyik tagállamban letelepedett gyártók,
összeszerelők, forgalmazók és kereskedők számára megadott „szakmai
nyilvántartásba vételt” egy másik tagállamban is elismerik. A 8. cikk
felhatalmazza a Bizottságot, hogy a szakmai forgalmi engedély formátumának és
mintájának kidolgozására végrehajtási jogi aktusokat fogadjon el.
A 9. cikk kötelezi a
tagállamokat, hogy tájékoztassák a Bizottságot azoknak a nyilvántartást
végző hatóságoknak a nevéről és kapcsolattartói adatairól, amelyek
feladata a tagállam területén a járművek hivatalos nyilvántartásának
kezelése és e rendeletet alkalmazása. A Bizottság ezt követően a honlapján
közzéteszi a gépjárművek nyilvántartását végző hatóságok listáját és
annak frissítéseit. A 9. cikk emellett kötelezi a gépjármű-nyilvántartó
hatóságokat annak biztosítására, hogy a nagyközönség könnyen hozzáférhessen az
illetékes hatóság tagállamában folyó gépjármű-nyilvántartásra vonatkozó
információkhoz, valamint a hatóság elérhetőségeihez.
A 10. és 11. cikk
felhatalmazza a Bizottságot, hogy a technikai fejlődésnek megfelelően
módosítsa az I. és II. mellékletet, különösen annak érdekében, hogy figyelembe
vegye a 1999/37/EK irányelv vonatkozó módosításait, illetve más uniós jogi
aktusoknak az I. és II. melléklet frissítése szempontjából releváns
módosításait. Ezek a cikkek arra is felhatalmazzák a Bizottságot, hogy
meghatározza a szakmai forgalmi engedélyt használó vállalkozások számára azokat
a feltételeket, amelyeknek jó hírnevük és a kívánt szakmai kompetenciájuk
érdekében meg kell felelniük, valamint hogy határozza meg a szakmai forgalmi
engedély érvényességének időtartamát is:
–
Az I. mellékletnek a járművek adatait
illetően összhangban kell lennie a harmonizált forgalmi engedély
1999/37/EK irányelvben meghatározott tartalmával. Mivel az újbóli
nyilvántartásba vételhez sem a korábbi forgalmi engedély jogosultjának
személyes adataira, sem az engedélyben említett egyéb személy személyes
adataira (pl. tulajdonos, üzemben tartó) nincs szükség, és noha az 1999/37/EK
irányelvben meghatározott harmonizált forgalmi engedélyben kötelezően
feltüntetendő adatnak minősülnek, az I. mellékletben nem szerepelnek.
Nem lehet kizárni azonban például, hogy a jövőben az első
nyilvántartásba vétel alapjául szolgáló megfelelőségi tanúsítvány
tartalmát illetően változtatásokra kerül sor. Ezek a változtatások
adódhatnak például a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen
járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek
jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és
tanácsi keretirányelv módosításából. Ezért a Bizottságnak olyan felhatalmazást
kell kapnia, amely lehetővé teszi, hogy az I. mellékletet az ilyen
módosításokkal összhangba hozza.
–
A II. melléklet kifejezetten a szoftveralkalmazásra
vonatkozik, amelyet a jövőben valószínűleg többször kell majd
frissíteni annak érdekében, hogy tükrözze az információs technológiák
fejlődését. A Bizottságnak tehát olyan felhatalmazást kell kapnia, hogy a
II. mellékletet ennek megfelelően módosíthassa.
–
A hatáskör-átruházás a Bizottságot arra is felhatalmazza,
hogy meghatározza a szakmai forgalmi engedélyt használó vállalkozások számára
azokat a feltételeket, amelyeknek jó hírnevük és a kívánt szakmai
kompetenciájuk érdekében meg kell felelniük, amint ez a 8. cikk (1)
bekezdésének c) pontjában szerepel. A Bizottságnak emellett hatáskörébe fog
tartozni az is, hogy meghatározza a szakmai forgalmi engedély érvényességének
időtartamát is:
A 12. cikk
meghatározza a 7. és 8. cikk végrehajtására vonatkozó bizottsági eljárást,
vagyis a 7. cikkben említett szoftveralkalmazással kapcsolatos közös
eljárásokra és specifikációkra vonatkozó végrehajtási jogi aktusokat, beleértve
az adatok formátumát, az elektronikus tagállami nyilvántartásokhoz való
hozzáférés és azok elektronikus konzultációjának technikai eljárásait, a
hozzáférési eljárásokat és biztonsági mechanizmusokat, csakúgy, mint a szakmai
forgalmi engedély formátumát és mintáját meghatározó végrehajtási jogi
aktusokat. Ezek a végrehajtási jogi aktusok általános hatályúak lennének, hogy
alkalmazni lehessen a vizsgálóbizottsági eljárást a Bizottság végrehajtási
hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok
szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i
182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[14] 2(2)(a) cikkével összhangban.
A 13. cikk intézkedik
a rendelet értékeléséről, amelyet négy évvel a rendelet hatályba lépését
követően egy, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak küldött jelentésben
kell ismertetni. Az értékelésnek ki kell emelnie a rendelet esetleges
problémáit és hiányosságait, hogy kiinduló pontja lehessen a további
intézkedéseknek, beleértve a rendelet módosítására vonatkozó esetleges
javaslatokat, a polgárok és vállalkozások adminisztrációs kötelezettségeinek
egyszerűsítése és a használt autók egységes piacának további integrációja
érdekében.
A 14. cikk arról
rendelkezik, hogy a Rendeletet annak hatályba lépését követő egy év
elteltével kell alkalmazni.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslat költségvetési vonzatait a javaslathoz
csatolt pénzügyi kimutatás ismerteti. Ez a javaslat csak igazgatási
előirányzatokat igényel. Működési előirányzatok igénybevételét
nem teszi szükségessé.
2012/0082 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a másik tagállamban nyilvántartásba vett
gépjárművek belső piacon belüli átvitelének
egyszerűsítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről
szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére [15],

az európai adatvédelmi biztossal folytatott
konzultációt követően,
a rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       Minden tagállam rendelkezik
gépjármű nyilvántartási rendszerrel, amely kibocsátja a közigazgatási
felhatalmazást a járművek közúti forgalomba helyezésére, amely során a
járműveket azonosítják és a rendszámot kiadják. A járművek
nyilvántartására vonatkozó tagállami szabályok között azonban sok egymásnak
ellentmondó, bonyolult és megterhelő szabály található. Ennek következtében
a járművek nyilvántartásba vételével kapcsolatos problémák a belső
piacon akadályt jelentenek, és nehezítik a más tagállamban nyilvántartott
gépjárművek Unión belüli szabad mozgását.
(2)       Az uniós polgárságról szóló
2010. évi jelentés („Az uniós polgárok jogainak érvényesítése előtt álló
akadályok lebontása”)[16]
a gépjárművek nyilvántartásba vételével kapcsolatos problémákat mint az
egyik olyan fő akadályt jelölte meg, amellyel a polgárok uniós jogaik
mindennapos gyakorlása során szembesülnek. A jelentésben a Bizottság
hangsúlyozta annak szükségességét, hogy a másik tagállamban nyilvántartott
járművek nyilvántartásba vételével kapcsolatos alakiságok és feltételek
egyszerűsítése révén ezeket az akadályokat lebontsák.
(3)       A járművek
nyilvántartásba vételéhez kapcsolódó okmányokról szóló 1999. április 29-ei
1999/37/EK tanácsi irányelv[17]
összehangolja a forgalmi engedély formáját és tartalmát, hogy megkönnyítse
annak megértését és ezzel is elősegítse a valamelyik tagállamban
nyilvántartott járművek szabad mozgását a más tagállamok területén
lévő utakon. Ennek az irányelvnek megfelelően az egyik tagállam által
kiállított forgalmi engedélyt más tagállamoknak el kell ismerniük a jármű
nemzetközi forgalomban történő azonosításához, illetve egy másik tagállamban
történő újbóli nyilvántartásba vételéhez. A 1999/37/EK irányelv azonban
nem tartalmaz rendelkezéseket arra vonatkozóan, hogy melyik tagállam illetékes
a nyilvántartásba vételre, illetve hogy milyen alakiságokat és eljárásokat kell
alkalmazni. Ezért a gépjárműveknek a belső piacon történő szabad
mozgását akadályozó tényezők kiküszöbölése érdekében, szükség van olyan
különálló, harmonizált szabályok felállítására, amelyek meghatározzák, hogy
melyik tagállamban kell a gépjárműveket nyilvántartásba venni, és
egyszerűsítik a gépjárműveknek egy másik tagállamban történő
újbóli nyilvántartásba vételére vonatkozó eljárásokat.
(4)       A tagállamok nemzeti
szabályai gyakran megkövetelik a területükön letelepedett vállalkozásoktól és
polgároktól, hogy ott vetessenek nyilvántartásba egy másik tagállamban
letelepedett harmadik személy által nyilvántartásba vetetett gépjárművet,
még akkor is, amikor a jármű folyamatos használata alapvetően nem
abban a tagállamban történik, amely a nyilvántartásba vételt megköveteli, és
nincs is szándék annak ilyen jellegű használatára. Ezért szükség van annak
megállapítására, hogy a gépjárművet melyik tagállamban kell
nyilvántartásba venni, ha egy olyan személy használja, aki egy másik
tagállamban rendelkezik lakó- illetve székhellyel, mint amelyben a tulajdonos
rendelkezik lakó- vagy székhellyel. Ilyen esetekben az a célszerű, ha a
tagállamok kölcsönösen érvényesnek ismerik el a másik tagállamban történt
nyilvántartásba vételt.
(5)       A másik tagállamban
nyilvántartott gépjárművek nyilvántartásba vételét akadályozzák a
tagállamok megterhelő regisztrációs formaságai, különösen az a
kötelezettség, hogy ezeket a járműveket kiegészítő teszteknek kell
alávetni, hogy nyilvántartásba vételüket megelőzően általános
állapotukat felmérjék, vagy azonosságukat megállapítsák. Ezért a
gépjárművek szabad mozgásának biztosításához, és a polgárok, vállalkozások
és a nyilvántartást végző hatóságok adminisztratív terheinek mérsékléséhez
ezeket a formalitásokat csökkenteni kell. Célszerű lenne a nyilvántartásba
vételi eljárások egyszerűsítése különösen azon polgárok és vállalkozások
számára, akik/amelyek egy másik tagállamban nyilvántartott gépjárművet
vásárolnak meg. Ez az egyszerűsített eljárás magába foglalná a másik
tagállamban kibocsátott okmányok és elvégzett műszaki vizsgálatok
elismerését, és rendezné az illetékes hatóságok között a hiányzó adatok
cseréjére vonatkozó adminisztratív együttműködést.
(6)       A rendeletnek figyelembe kell
vennie a határokon átnyúló vonatkozású, járművekkel kapcsolatos
bűncselekmények üldözéséről szóló 2004. december 22-i 2004/919/EK
tanácsi határozatot[18],
melynek célja az Unión belüli együttműködés javítása a határokon átnyúló
vonatkozású, járművekkel kapcsolatos bűncselekmények megelőzése
illetve üldözése érdekében. A határozat értelmében minden tagállamnak
biztosítania kell, hogy az illetékes hatóságaik megteszik a szükséges lépéseket
a gépjárművek nyilvántartásba vételi okmányaival való visszaélések,
illetve azok ellopásának megakadályozására. Ezért e rendeletnek lehetővé
kell tennie, hogy a tagállamok megtagadhassák egy másik tagállamban
nyilvántartott gépjármű nyilvántartásba vételét járművekkel
kapcsolatos bűncselekmény esetén, beleértve a nyilvántartásba vételi
okmányok ellopását és az azokkal való visszaélést.
(7)       E rendelet célja az
adminisztráció egyszerűsítése a polgárok, a vállalkozások és a
nyilvántartást végző hatóságok számára, különösen a járművek
nyilvántartási adatainak elektronikus cseréje révén. Ezért a nyilvántartásba
vétel formai előírásainak egyszerűsítéséhez szükség van arra, hogy a
tagállamok kölcsönösen engedélyezzék egymásnak a jármű-nyilvántartási
adataikhoz való hozzáférést annak érdekében, hogy javítsák az információcserét,
és felgyorsítsák a nyilvántartásba vételi eljárásokat.
(8)       E rendelet alkalmazásában a
személyes adatok feldolgozására a személyesadat-kezelés vonatkozásában az
egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995.
október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[19] vonatkozik. A személyes
adatoknak a Bizottság által e rendelet összefüggésében való feldolgozására a
személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő
feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok
szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet[20]
az irányadó.
(9)       Amikor az egyik tagállamban
nyilvántartásba vett gépjárművet egy másik tagállamba visznek át a másik
tagállamban történő nyilvántartásba vétel céljából, széles körben
hozzáférhető ideiglenes nyilvántartásba vételre van szükség annak
érdekében, hogy a közlekedés biztonságát és a megbízható
jármű-nyilvántartási adatok elektronikus úton történő átvitelét
biztosítani lehessen. Ezért tehát szükség van egy olyan rendszer kialakítására,
amelyben a gépjárműveket ideiglenesen nyilvántartásba lehet venni.
(10)     A gépjárművek
forgalmazásával, illetve vizsgálatával, javításával és karbantartásával
foglalkozó vállalkozásoka gépjárművet másik tagállamba általában nemzeti
szakmai rendszámmal ellátva viszik át. Az ilyen szakmai rendszámot azonban a
többi tagállam gyakran nem ismeri el, így a használt gépjárművek határokon
átnyúló hivatásos kereskedelme, különösen a határ menti régiókban, akadályokba
ütközik. Ebből adódóan szükség van egy olyan rendszer elfogadására, amely
lehetővé teszi a gépjárművek forgalmazásával, illetve vizsgálatával,
javításával és karbantartásával foglalkozó vállalkozások számára, hogy e
járműveket szakmai rendszámmal felszerelve vihessék át egy másik
tagállamba.
(11)     Mivel e rendelet
célkitűzéseit – nevezetesen a nyilvántartásba vétel formalitásainak
mérséklését annak érdekében, hogy a más tagállamban nyilvántartott
gépjárművek szabad mozgását biztosítani lehessen, valamint a polgárokat, a
vállalkozásokat és a nyilvántartást végző hatóságokat terhelő adminisztratív
terhek csökkentését – a tagállamok az egymásnak ellentmondó nemzeti
szabályozások következtében nem tudják kielégítően megvalósítani, és mivel
léptékük és hatásuk miatt e célkitűzések uniós szinten jobban
megvalósíthatók, az Unió az Európai Közösséget létrehozó szerződés 5.
cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket
fogadhat el. Az 5. cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez
a rendelet a fenti célok eléréséhez szükséges mértéket nem haladja meg.
(12)     Ez a rendelet tiszteletben
tartja az alapvető jogokat, és összhangban van az Európai Unió alapjogi
chartájában elismert alapelvekkel.
(13)     A tagállamok közötti
információcsere céjának interoperábilis eszközök révén történő
megvalósítása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az
Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének
megfelelően jogi aktusokat fogadjon el e rendelet I. és II. mellékletének
a technikai fejlődéshez való igazítását célzó módosítására, különösen az
1999/37/EK irányelv, illetve más uniós jogi aktusok azon módosításainak
figyelembe vétele érdekében, amelyek közvetlenül alkalmazhatók e rendelet I. és
II. mellékletének frissítésére; továbbá a szakmai forgalmi engedélyt használó
vállalkozások számára azon feltételek meghatározására, amelyeknek jó hírnevük
és a kívánt szakmai kompetenciájuk érdekében meg kell felelniük, valamint a
szakmai forgalmi engedély érvényességi időtartamának megszabására.
Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő
konzultációkat folytasson, szakértői szinten is . A felhatalmazáson
alapuló jogi aktusok elkészítésekor és megszövegezésekor a Bizottságnak
gondoskodnia kell arról, hogy a vonatkozó dokumentumokat egyidejűleg és
megfelelő módon továbbítsa az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(14)     E rendelet végrehajtása
egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási
hatásköröket kell ruházni, hogy a jármű-nyilvántartási adatok elektronikus
cseréjéhez szükséges szoftveralkalmazással kapcsolatos közös eljárásokat és
előírásokat meghatározza, beleértve az adatok formátumát, az elektronikus
nemzeti nyilvántartásokhoz való hozzáférést és az elektronikus konzultáció
technikai eljárásait, a hozzáférési eljárásokat és biztonsági mechanizmusokat,
valamint megállapítsa a szakmai forgalmi engedély formátumát és mintáját.
Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására
vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános
elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai
parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni[21],
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A rendelet hatálya
(1)
E rendelet hatálya az alábbi járművekre terjed
ki:
(a)
a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi
keretirányelv 3. cikkében hivatkozott minden gépjármű vagy azok
pótkocsijai[22],

(b)
a 2002. március 18-i 2002/24/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelv[23]
1. cikkében hivatkozott minden közúti közlekedésre szánt motorkerékpár és
segédmotoros kerékpár, függetlenül attól, hogy ikerkerekes vagy másfajta
kivitelű.
(2)
A rendelet nem vonatkozik a harmadik országokban
nyilvántartásba vett gépjárművekre.
(3)
Ez a rendelet nem érinti a tagállamok azon jogát,
hogy az 1999/37/EK irányelvvel összhangban egyes gépjárműveknek a
nyilvántartásba vételi kötelezettség alól mentességet adjanak.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a következő
fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
(1)          „nyilvántartásba vétel”:
közigazgatási engedélyezési eljárás a jármű közúti forgalomba helyezésére,
ami a jármű azonosítását és sorszámmal (rendszámmal) való ellátását is
magában foglalja;
(2)          „egy másik tagállamban
nyilvántartott jármű”: az a jármű, amely egy másik tagállamban
kiállított, érvényes forgalmi engedéllyel rendelkezik;
(3)          „a forgalmi engedély
jogosultja”: az a személy, akinek a nevére a járművet egy tagállamban
nyilvántartásba vették;
(4)          „gépjármű szakmai
nyilvántartásba vétele”: közigazgatási engedélyezési eljárás a jármű
közúti forgalomba helyezésére, ami a jármű azonosítását és szakmai
rendszámnak nevezett, különböző járművek által használható sorszámmal
való ellátását is magában foglalja.
3. cikk
Egy másik tagállamban nyilvántartott jármű nyilvántartásba vételének helye
(1)
Egy tagállam csak akkor írhatja elő, hogy egy
másik tagállamban nyilvántartott járművet a területén nyilvántartásba
vegyenek, ha a forgalmi engedély jogosultjának a szokásos tartózkodási helye is
e tagállam területén van.
(2)
Az a tagállam, ahol a forgalmi engedély
jogosultjának a szokásos tartózkodási helye van, az alábbiak valamelyike:
(a)
a társaság, valamint a jogi személyiséggel
rendelkező, illetve jogi személyiség nélküli egyéb szervezet tekintetében
az a tagállam, ahol a központi ügyvezetése található;
(b)
egy társaság vagy egyéb testület fióktelepe,
képviselete vagy más telephelye tekintetében az a tagállam, ahol a fióktelep, a
képviselet vagy más telephely található;
(c)
olyan természetes személy esetén, aki üzleti
tevékenysége részeként jár el, az a tagállam, ahol az üzleti tevékenysége
fő színhelye van;
(d)
bármely egyéb természetes személy esetén:
i.        az a hely, ahol a természetes személy
általában él, azaz ahol minden naptári évben legalább 185 napot eltölt
személyes és szakmai kötelékek, illetve szakmai kötelékek hiányában olyan
személyes kötelékek miatt, amelyek szoros kapcsolatra utalnak a személy és
tartózkodási helye között;
ii.       olyan személy esetében, akit a
foglalkozási kötelékei a személyes kötelékeitől eltérő helyhez
kötnek, és aki emiatt két vagy több tagállamban felváltva él, az a hely, ahová
személyes kötelékei fűzik, feltéve, hogy az adott személy rendszeresen
visszatér erre a helyre.
A ii. pontban előírt feltételt nem kell
alkalmazni, ha az adott személy azért él egy adott tagállamban, hogy ott egy
határozott idejű feladatnak eleget tegyen. Az egyetemi vagy iskolai
tanulmányok nem vonják maguk után a szokásos lakóhely megváltoztatását.
4. cikk
Más tagállamban nyilvántartott gépjárművek nyilvántartásba vétele
(1)
Ha a forgalmi engedély jogosultja a szokásos
tartózkodási helyéről egy másik tagállamba költözik, a másik tagállamban
nyilvántartott járművének nyilvántartásba vételét az érkezésétől
számított hat hónapon belül kérelmeznie kell.
Az első albekezdésben említett időszak
alatt a jármű használata nem korlátozható.
(2)
A más tagállamban nyilvántartott jármű
nyilvántartásba vétele iránti kérelmet a járművek nyilvántartásba vételét
végző hatósághoz kell benyújtani, és ahhoz az 1999/37/EK irányelv 5(2)
cikkével összhangban csatolni kell a korábbi forgalmi engedély megfelelő
részeit vagy bármely más olyan dokumentumot, amely bizonyítja, hogy a
járművet korábban egy másik tagállamban nyilvántartásba vették.
(3)
A más tagállamban nyilvántartott jármű
nyilvántartásba vétele iránti kérelem beérkezését követően a nyilvántartó
hatóság a 7. cikknek megfelelően haladéktalanul beszerzi az I.
mellékletben meghatározott adatokra vonatkozó információkat közvetlenül annak a
tagállamnak a nyilvántartó hatóságától, ahol a jármű a nyilvántartásban
szerepel, és átvezeti az adatokat a saját nyilvántartásába.
(4)
A járműveket nyilvántartó hatóság a másik
tagállamban nyilvántartott jármű esetén annak nyilvántartásba vételét
megelőzően csak az alábbi esetekben végezhet fizikai ellenőrzést
a járművön:
(a)
ha a kérelmezőtől a nyilvántartásba
vételi eljárás során kapott információ nem lelhető fel annak a tagállamnak
a gépjármű-nyilvántartásában, ahol a járművet állítólag
nyilvántartásba vették;
(b)
ha a kérelmezőtől a nyilvántartásba
vételi eljárás során kapott információ eltér annak a tagállamnak a
nyilvántartásában található információktól, ahol a járművet
nyilvántartásba vették;
(c)
ha a nyilvántartást végző hatóságok szerint
megalapozottan feltételezhető, hogy a műszaki követelmények,
amelyeknek megfelelően a gépjárművet a 2007/46/EK irányelv 23. vagy
24. cikke szerint vagy a 2002/24/EK irányelv 15. cikke szerint jóváhagyták, nem
azonosak e hatóságok követelményeivel;
(d)
ha tulajdonosváltás miatt szükségessé válik a
jármű műszaki vizsgálata, illetve ha a jármű súlyosan megsérült.
(5)
A másik tagállamban nyilvántartott jármű
nyilvántartásba vétele esetén a 7. cikknek megfelelően a nyilvántartó
hatóságnak haladéktalanul értesítenie kell annak a tagállamnak a nyilvántartó
hatóságát, ahol a járművet utoljára nyilvántartásba vették.
5. cikk
Másik tagállamban nyilvántartott gépjármű nyilvántartásba vételének
megtagadása
(1)
A gépjármű-nyilvántartó hatóság egy másik
tagállamban nyilvántartott jármű nyilvántartásba vételét csak az alábbi
esetek valamelyikében tagadhatja meg:
(a)
ha a 4. cikk (2) bekezdésében előírt
feltételek nem teljesülnek;
(b)
adott esetben, ha a 4. cikkben említett, a másik
tagállam által kirótt illetékeket vagy díjakat nem fizették meg;
(c)
ha a 4. cikk (4) bekezdésében említett fizikai
ellenőrzéseken a jármű nem felelt meg;
(d)
ha a 7. cikk értelmében gyűjtött információk
az alábbiak valamelyikére utalnak:
i.        a jármű súlyosan megsérült,
illetve ellopták vagy megsemmisítették;
ii.       a jármű nyilvántartásba vételi
okmányait ellopták, kivéve, ha a forgalmi engedély jogosultja nyilvánvalóan be
tudja bizonyítani, hogy ő a jármű tulajdonosa;
iii.      a soron következő kötelező
időszakos műszaki vizsga időpontja elmúlt.
(2)
Ha a járműnyilvántartó hatóság megtagadja a
másik tagállamban nyilvántartott jármű nyilvántartásba vételét, erre
vonatkozó döntését megfelelően alá kell támasztania. Az érintett
személynek az elutasító határozat kézhezvételétől számítva egy hónap áll
rendelkezésére, hogy az illetékes hatóságnál a döntés felülvizsgálatát
kérelmezze. A kérelemnek meg kell jelölnie a felülvizsgálat indokait. A
nyílvántartó hatóságnak a kérelem kézhezvételét követően egy hónap áll
rendelkezésére határozatának megerősítésére vagy megváltoztatására.
6. cikk
Ideiglenes nyilvántartásba vétel a gépjármű másik tagállamba történő
áthelyezése esetén
(1)
Bárki, akinek egy másik tagállamban vásárolt
járműve nem rendelkezik forgalmi engedéllyel, kérelemmel fordulhat a
nyilvántartó hatósághoz a másik tagállamba átvinni kívánt jármű számára
ideiglenes forgalmi engedély kiállítása iránt. Az ideiglenes forgalmi engedély
harminc napig érvényes.
(2)
Az 1. bekezdésben említett ideiglenes forgalmi
engedély iránti kérelem beérkezését követően a nyilvántartó hatóság a 7.
cikknek megfelelően haladéktalanul beszerzi az I. mellékletben
meghatározott adatokra vonatkozó információkat közvetlenül annak a tagállamnak
a nyilvántartó hatóságától, ahol a járművet nyilvántartásba vették, és
átvezeti az adatokat a saját nyilvántartásába.
(3)
A gépjármű-nyilvántartó hatóság az (1)
bekezdés szerinti ideiglenes fogralmi engedély kiadását az alábbi esetek
egyikében tagadhatja meg:
(a)
adott esetben, ha a tagállam által kirótt
illetékeket vagy díjakat nem fizették meg;
(b)
ha a 7. cikk szerint gyűjtött információk,
vagy a hivatalos nemzeti gépjármű-nyilvántartásban szereplő adatok
arra utalnak, hogy
i.        a jármű súlyosan megsérült,
illetve ellopták vagy megsemmisítették;
ii.       a jármű nyilvántartásba vételi
okmányait ellopták, kivéve, ha a forgalmi engedély jogosultja nyilvánvalóan be
tudja bizonyítani, hogy ő a jármű tulajdonosa;
iii.      a következő kötelező
időszakos műszaki vizsgálat időpontja elmúlt.
7. cikk
A járművek nyilvántartási adataival kapcsolatos információcsere
(1)
Abból a célból, hogy egy másik tagállamban
nyilvántartott járművet nyilvántartásba vegyenek, a nyilvántartó hatóság a
többi tagállam nyilvántartást végző hatóságainak hozzáférést biztosít az
I. mellékletben meghatározott, a hivatalos járműnyilvántartásukban tárolt
adatokhoz.
(2)
Az (1) bekezdés alkalmazásában a
gépjármű-nyilvántartó hatóság a II. mellékletben meghatározott
szoftveralkalmazást használja.
A tárolt és ezzel a szoftveralkalmazással
lehívható adatokhoz kizárólag a nyilvántó hatóságok kaphatnak közvetlen
hozzáférést. A nyilvántartó hatóságok minden szükséges intézkedést megtesznek
annak érdekében, hogy:
(a)
illetéktelen személy az adatfeldolgozó
berendezéshez ne férhessen hozzá;
(b)
az információkat illetéktelen személyek ne
olvashassák, másolhassák, módosíthassák, vagy törölhessék;
(c)
az információkat engedély nélkül senki ne
kérdezhesse le és ne adhassa át;
(d)
adatátvitel során az információkat engedély nélkül
senki ne olvashassa vagy ne másolhassa.
(3)
A személyes adatok feldolgozását a tagállamok gépjármű-nyilvántartó
hatóságai a 95/46/EK irányelvvel összhangban, a tagállamnak az irányelv 28.
cikkében említett független állami hatósága felügyelete alatt végzi.
A nyilvántartó hatóság az e rendelettel
összhangban átvitt adatokat csak a más tagállamban nyilvántartott járművek
nyilvántartásba vételére használja.
Ha nyilvántartó hatóságok között ezzel a
rendelettel összhangban információcsere folyik, az információt adó hatóságot
kérésére tájékoztatni kell az átadott információ felhasználásának céljáról és a
következő intézkedésekről.
Az információt adó nyilvántartó hatóság ügyel az
adott információ pontosságára és arra, hogy valóban szükséges legyen, és
arányban álljon azzal a céllal, amelynek érdekében átadja. A hatóság betartja a
személyes adatok védelmére vonatkozó jogszabályokat.
Ha nyilvánvalóvá válik, hogy helytelen, vagy olyan
információt adtak át, amelyet nem lett volna szabad átadni, arról
haladéktalanul tájékoztatni kell az információt átvevő nyilvántartó
hatóságot. Az információt átvevő járműnyilvántartó hatóság ekkor
törli vagy javítja a kapott információt.
(4)
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a
(2) bekezdésben említett szoftveralkalmazással kapcsolatos közös eljárásokról
és előírásokról, beleértve az adatok formátumát, a tagállami elektronikus
nyilvántartásokhoz való hozzáférésnek és azok elektronikus konzultációjának
technikai eljárásait, a hozzáférési eljárásokat és biztonsági mechanizmusokat.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 12. cikk (2) bekezdésében említett
vizsgálati eljárással összhangban kell elfogadni.
8. cikk
Gépjárművek szakmai nyilvántartásba vétele
(1)
A nyilvántartó hatóság egy vagy több szakmai
forgalmi engedélyt bocsáthat ki olyan vállalkozás számára, amely eleget tesz az
alábbi feltételeknek :
(a)
a tagállam területén telepedett le;
(b)
járműveket forgalmaz vagy javítási,
karbantartási és vizsgálati szolgáltatásokat nyújt;
(c)
jó hírnévvel és megfelelő szakmai
kompetenciával rendelkezik.
(2)
A nyilvántartó hatóság gondoskodik arról, hogy a
nyilvántartás az I. mellékletben hivatkozott járműadatokat minden szakmai
nyilvántartásba vétel során rögzítsék.
(3)
A szakmai forgalmi engedéllyel ellátott
gépjárműveket csak akkor lehet használni, ha a jármű nem jelent
közvetlen és azonnali kockázatot a közlekedés biztonságára nézve. Az ilyen járműveket
nem lehet személyek vagy áruk kereskedelmi jellegű szállítására használni.
(4)
A tagállamok a szakmai forgalmi engedéllyel
rendelkező jármű szabad mozgását a jármű nyilvántartásával
kapcsolatos okok miatt nem akadályozhatják.
(5)
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a
szakmai forgalmi engedély formátumának és mintájának meghatározására.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a a 12. cikk
(2) bekezdésében említett vizsgálati eljárással összhangban kell elfogadni.
9. cikk
A gépjármű-nyilvántartó hatóságok
(1)
A tagállamok értesítik a Bizottságot azoknak a
nyilvántartó hatóságoknak a nevéről és kapcsolattartói adatairól, amelyek
feladata, hogy területükön a járműveket hivatalosan nyilvántartásba
vegyék, és ezt a rendelet alkalmazzák.
A Bizottság a honlapján közzéteszi a
járműnyilvántartó hatóságok jegyzékét és annak frissítéseit.
(2)
A nyilvántartó hatóságok gondoskodnak arról, hogy a
nagyközönség könnyen hozzáférhet a következő információkhoz:
(a)
a nyilvántartásba vétellel kapcsolatos információk
a hatóság tagállamában;
(b)
a hatóság neve és elérhetőségei a közvetlen
kapcsolatfelvétel érdekében.
10. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A Bizottságot a 11. cikkel összhangban fel
kell jogosítani felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására a
következőkről:
(1)          e rendelet I. és II.
mellékletének módosításai a technikai fejlődéshez való alkalmazásuk
érdekében, és különösen a 1999/37/EK irányelvnek, illetve más uniós jogi
aktusoknak e rendelet I. és II. melléklet frissítése szempontjából közvetlenül
idevágó módosításainak figyelembe vétele érdekében;
(2)          azok a feltételek, amelyeknek
eleget tenni ahhoz, hogy a vállalkozások megfeleljenek a 8. cikk (1)
bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeknek;
(3)          a 8. cikk (1) bekezdésében
említett szakmai forgalmi engedélyek érvényességének időtartama.
11. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1)
A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadására való feljogosítására az e cikkben szereplő feltételek
vonatkoznak.
(2)
A Bizottság 10. cikkben említett feljogosítása e rendelet
hatályba lépésétől kezdve meghatározatlan időre szól.
(3)
Az Európai Parlament vagy a Tanács a 10. cikkben
említett felhatalmazást bármikor visszavonhatja. A visszavonásról szóló
határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai
Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne
megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a
már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az
Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5)
A 10. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson
alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a
Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az
Európai Parlament, sem a Tanács nem emel ellene kifogást, illetve ha az
említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai
Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatja a Bizottságot, hogy kifogást nem
fog emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az
időtartam két hónappal meghosszabbítható.
12. cikk
 Bizottsági eljárás
(1)
A Bizottságot egy bizottság segíti. Ez a
bizottság a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében vett
bizottságnak minősül.
(2)
Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a
182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(3)
Amennyiben a bizottság véleményét írásbeli eljárás
útján alakítja ki, az írásbeli eljárást eredmény nélkül lezárják, amennyiben a
vélemény kialakítására megállapított határidőn belül az elnök így dönt,
vagy a bizottsági tagok egyszerű többsége kéri.
13. cikk
Értékelés
A Bizottság legkésőbb [négy évvel a
rendelet hatályba lépését követően] jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek
és a Tanácsnak e rendelet értékeléséről. A Bizottság szükség esetén
megfelelő javaslatokat nyújt be e rendelet módosítására és más uniós jogi
aktusokkal történő összehangolására, különös tekintettel azokra a
lehetőségekre, amelyekkel a polgárok és vállalkozásokat terhelő
adminisztráció tovább egyszerűsíthető.
14. cikk
Hatálybalépés és alkalmazhatóság
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet xxxx [date to be
inserted: a rendelet hatályba lépése után egy évvel]-tól/től
alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012.4.4.-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
I. MELLÉKLET
Adatkészlet a 7. cikk (1)
bekezdésében említett gépjármű-nyilvántartási adatok automatizált
kereséséhez
 Tétel || Az 1999/37/EK irányelvben szereplő harmonizált kódok
 1. Nyilvántartó ország || --
 2. Rendszám || (A)
 3. A jármű első nyilvántartásba vételének időpontja || (B)
 4. Forgalmi engedély száma(i) || --
 5. A forgalmi engedélyt kiállító hatóság neve || --
 6. Jármű: márka || (D.1)
 7. Jármű: típus - típusváltozat (ha van); - változat (ha van) || (D.2)
 8. Jármű: kereskedelmi leírás(ok) || (D.3)
 9. Alvázszám (azonosító szám) || (E)
 10. Tömege: műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg, a motorkerékpárok kivételével || (F0,1)
 11. Tömeg: a nyilvántartást végző tagállamban forgalomban lévő jármű legnagyobb megengedett terhelt tömege || (F.2)
 12. Az üzemelő jármű tömege karosszériával, és vontató jármű esetében a vonószerkezettel együtt, az M1 kategóriától eltérő minden más kategória esetében || (G)
 13. Az érvényességi idő, ha nem korlátlan || (H)
 14. Annak a nyilvántartásba vételnek az időpontja, amelyre ez a forgalmi engedély vonatkozik || (I)
 15. Típusengedély száma (ha van) || (K)
 16. Tengelyek száma || (L)
 17. Tengelytávolság (mm-ben) || (M)
 18. 3500 kg-ot meghaladó össztömegű járműveknél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg eloszlása a tengelyek között: 1. tengely (kg-ban) || (N.1)
 19. 3500 kg-ot meghaladó össztömegű járműveknél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg eloszlása a tengelyek között: 2. tengely (kg-ban), ha van ilyen || (N.2)
 20. 3500 kg-ot meghaladó össztömegű járműveknél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg eloszlása a tengelyek között: 3. tengely (kg-ban), ha van ilyen || (N.3)
 21. 3500 kg-ot meghaladó össztömegű járműveknél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg eloszlása a tengelyek között: 4. tengely (kg-ban), ha van ilyen || (N.4)
 22. 3500 kg-ot meghaladó össztömegű járműveknél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg eloszlása a tengelyek között: 5. tengely (kg-ban), ha van ilyen || (N.5)
 23. A pótkocsi műszakilag megengedett legnagyobb vontatható tömege: fékezett (kg-ban) || (O.1)
 24. a pótkocsi műszakilag megengedett legnagyobb vontatható tömege: fékezetlen (kg-ban) || (O.2)
 25. Motor: hengerűrtartalma (cm3-ben) || (P.1)
 26. Motor: legnagyobb névleges hasznos teljesítménye (kW-ban) (ha rendelkezésre áll) || (P.2)
 27. Motor: a tüzelőanyag vagy az energiaforrás típusa || (P.3)
 28. Motor: névleges fordulatszám (min-1-ben) || (P.4)
 29. Motorszám || (P.5)
 30. Teljesítmény/tömeg arány (kW/kg-ban) (csak motorkerékpároknál) || (Q)
 31. A jármű színe || (R)
 32. Szállítható személyek száma: ülőhelyek száma a járművezetőt is beleértve || (S.1)
 33. Szállítható személyek száma: állóhelyek száma (ha van) || (S.2)
 34. Legnagyobb sebesség (km/h-ban) || (T)
 35. Zajszint: álló helyzetben [dB(A)-ban ] || (U.1)
 36. Zajszint: motor fordulatszáma (min-1-ben) || (U.2)
 37. Zajszint: elhaladóban [dB(A)-ban] || (U.3)
 38. Szennyezőanyag-kibocsátás: CO (g/km-ben vagy g/kWh-ban) || (V.1)
 39. Szennyezőanyag-kibocsátás: HC (g/km-ben vagy g/kWh-ban) || (V.2)
 40. Szennyezőanyag-kibocsátás: NOx (g/km-ben vagy g/kWh-ban) || (V.3)
 41. Szennyezőanyag-kibocsátás: HC + NOx (g/km-ben) || (V.4)
 42. Szennyezőanyag-kibocsátás: dízelmotornál a részecskék (g/km-ben vagy g/kWh-ban) || (V.5)
 43. Szennyezőanyag-kibocsátás: dízelmotornál a korrigált abszorpciós együttható (min-1-ben) || (V.6)
 44. Szennyezőanyag-kibocsátás: CO2 (g/km-ben) || (V.7)
 45. Szennyezőanyag-kibocsátás: összevont tüzelőanyag-fogyasztás (l/100 km-ben) || (V.8)
 46. Szennyezőanyag-kibocsátás: az EK-típusengedély környezeti kategóriájának megjelölése; utalás a 70/220/EGK irányelv vagy a 88/77/EGK irányelv alapján alkalmazandó változatra || (V.9)
 47. Az üzemanyagtartály térfogata (literben) || (W)
 48. Az utolsó műszaki vizsgálat időpontja || --
 49. A következő műszaki vizsgálat időpontja || --
 50. Kilométer-óra állása (ha rendelkezésre áll) || --
 51. Jármű megsemmisítése (igen/nem) || --
 52. A megsemmisítési igazolás kiállításának időpontja[24]   || --
 53. A megsemmisítési igazolást kiállító telephely vagy vállalkozás || --
 54. A megsemmisítés oka || --
 55. Jármű ellopása (igen/nem) || --
 56. Ellopott forgalmi engedélyek és/vagy rendszámtáblák (igen/nem) || --
 57. Inaktív nyilvántartás || --
 58. Felfüggesztett nyilvántartás || --
 59. Rendszámváltozás || --
 60. Baleset okozta súlyos károsodás után elvégzendő műszaki vizsgálat || --
 61. A 9-47. tétel bármelyikének megváltoztatását illetve módosítását követően szükséges további vizsgálatok ||
II. MELLÉKLET
A 7. cikkben szereplő
szoftveralkalmazás használata
1.           Az információcsere
interoperábilis elektronikus berendezések alkalmazásával történik, anélkül,
hogy más adatbázisok használata szükségessé válna. Az információcsere
költséghatékony és biztos módon történik, biztosítja az átadott adatok
biztonságát és védelmét, és amennyire lehetséges, már meglévő
szoftveralkalmazásokat használ fel.
2.           Ezen rendelet alkalmazásában
a szoftveralkalmazás online valós idejű adatcserét és/vagy csomagokban
történő adatcserét tesz lehetővé. A csomagokban történő
adatcsere egy üzeneten belül több lekérdezést vagy választ tesz lehetővé.
3.           Az 1. pontban említett
szoftveralkalmazás kezeléséből, használatából és fenntartásából eredő
költségeit valamennyi tagállam maga viseli.
4.           A nyilvántartást végző
hatóságok az 1. és 2. pontban szereplő automatizált eljárások
használatával a I. mellékletben szereplő adatokra vonatkozó információkat
egy vagy több másik tagállam elektronikus jármű-nyilvántartásából hívják
le.
5.           A szoftveralkalmazás
biztonságos kommunikációt tesz lehetővé más tagállamokkal, és XML-ben
kommunikál a tagállamok idősebb háttérrendszereivel. A rendszeren
keresztül a tagállamok az üzeneteket közvetlenül a fogadó félnek küldhetik el.
7.           A hálózaton keresztül küldött
XML-üzenetek titkosítva lesznek.
JAVASLATOK PÉNZÜGYI KIMUTATÁSA
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS KERETE
              1.1.    A javaslat/kezdeményezés címe
              1.2.    A
tevékenységalapú irányítás /tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe
tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)
              1.3.    A
javaslat/kezdeményezés típusa
              1.4.    Célkitűzés(ek)

              1.5.    A
javaslat/kezdeményezés indoklása
              1.6.    Az
intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama
              1.7.    Tervezett
irányítási módszer(ek)
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
              2.1.    A
nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó szabályok
              2.2.    Irányító
és ellenőrző rendszer
              2.3.    A
csalások és a szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
              3.1.    A
kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés
mely kiadási tételét/tételeit érintik?
              3.2.    A
kiadásokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése

              3.2.2. Az
operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.3. Az
igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
              3.2.4. A
jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség
              3.2.5. Harmadik
felek részvétele a finanszírozásban
              3.3.    Az árbevételre gyakorolt
becsült hatás
PÉNZÜGYI
KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ
1.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB
ADATAI
1.1.        A javaslat/kezdeményezés címe

Javaslat
– az Európai Parlament és a Tanács rendelete a másik tagállamban
nyilvántartásba vett gépjárművek belső piacon belüli átvitelének
egyszerűsítéséről
1.2.        A tevékenységalapú irányítás
/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai
terület(ek)[25]

02.
cím – Vállalkozáspolitika – 02 03. alcím : Áruk belső piaca és ágazati
politikák
1.3.        A javaslat/kezdeményezés
típusa
A javaslat/kezdeményezés egy
új intézkedésre irányul
1.4.        Célkitűzések
1.4.1.     A javaslat/kezdeményezés által
érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések
1a.
Versenyképesség a növekedésért és foglalkoztatásért
1.4.2.     Meghatározott
célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú
költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek)
1.
sz. meghatározott célkitűzés: A
meglévő belső piaci joganyag folyamatos felülvizsgálata, valamint
adott esetben jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések iránti javaslatok
tétele.
1.4.3.     Várható eredmény(ek) és hatás
Tüntesse fel, milyen
hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/az
érintett célcsoportokra.
A
kezdeményezés várható eredménye, hogy az újbóli nyilvántartásba vétellel
kapcsolatos és a gépjárművek szabad mozgását jelenleg megnehezítő
közigazgatási akadályok elhárításával javul az egységes piac működése. A
javaslat célja, hogy a polgárok, a munkavállalók, a munkaadók, az
autókölcsönző és lízingtársaságok, valamint a nyilvántartást végző
hatóságok számára összehangolja, megkönnyítse és egyszerűbbé tegye a más
tagállamban nyilvántartásba vett gépjárművek újbóli nyilvántartásba
vételére vonatkozó eljárásokat. Az is célja, hogy valamennyi érintett számára
csökkentse az adminisztrációs terheket anélkül, hogy az veszélyeztetné a
közlekedés biztonságát, illetve a bűncselekmények és csalások
megelőzését.
Ez
a javaslat hatással lesz az egyik országból a másikba költöző polgárokra;
azokra, akiknek egy másik tagállamban van nyaralójuk, és azokra a személyekre,
akik az egyik tagállamban élnek, de a munkaadójuknak egy másik tagállamban
nyilvántartásba vett gépjárművét használják. A polgárok alkotják az EU-n
belüli használtautó-piac fő vevőkörét is. A
használtautó-kereskedőket szintén közvetlenül érinti ez a javaslat,
csakúgy, mint a lízingtársaságokat és az autókölcsönző cégeket. Végezetül
ez a javaslat a gépjárművek nyilvántartását végző hatóságokra is
kihat. A konkrét hatások részletesebb ismertetését a kísérő hatástanulmány
tartalmazza.
1.4.4.     Az eredmények és hatások
mutatói
Tüntesse fel a
javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé
tevő mutatókat.
- Panaszok száma;
- A SOLVIT-ügyek száma;
- Bírósági ügyek száma;
- Az Európai Fogyasztói
Központokhoz érkező kérelmek száma;
- Az újraregisztrálások és kijelentkezések száma;
- Nyilvános konzultáció, különös tekintettel az
adminisztrációs terhekre;
- Kifejezetten erre a szektorra vonatkozó felmérés;
- Kifejezetten a nyilvántartást végző nemzeti
hatóságokra vonatkozó felmérés;
- EUCARIS statisztikák.
1.5.        A javaslat/kezdeményezés
indoklása
1.5.1.     Rövid vagy hosszú távon
kielégítendő szükséglet(ek)
E
kezdeményezés általános célkitűzése, hogy javítsa az egységes piac
működését azáltal, hogy megszünteti a gépjárművek újbóli
nyilvántartásba vételével kapcsolatos adminisztrációs akadályokat, amelyek
jelenleg gátolják az áruk szabad mozgását.
1.5.2.     Az uniós részvételből
adódó többletérték
A
gépjárművek nyilvántartásba vételének határokon átnyúló vonatkozásai
továbbra is gondokat okoznak a belső piacon. Az Európai Bíróság például
2000. óta 17 ítéletet és végzést hozott azzal kapcsolatban, hogy a
gépjárművek nyilvántartásba vételével kapcsolatos ügyek természetükből
adódóan akadályozzák az áruk, szolgáltatások és személyek szabad mozgását. A
másik tagállamban nyilvántartott gépjárművek újbóli nyilvántartásba
vételére vonatkozó tagállami közigazgatási szabályok eltérései akadályozzák
ezeknek a járműveknek az EU-n belüli szabad mozgását. Az EU-nak ezért
jogában áll a EUMSZ 114. cikke alapján eljárni annak érdekében, hogy a másik
tagállamban vásárolt használt gépjárművek, a gépjárművüket egy másik
lakóhely szerinti tagállamba továbbító polgárok, a munkahely szerinti
tagállamban regisztrált járművet használó polgárok, valamint az
autókölcsönző cégek (és kisebb mértékben a lízingcégek) számára, akik a
saját magukra vagy az ügyfeleikre vonatkozó regisztrációs kötelezettségek
következtében ezeknek a gépjárműveknek a határokon átnyúló használata
során akadályokba ütköznek, biztosítsa az egységes piac működését. A
szubszidiaritás elvének való megfelelés érdekében azonban a kezdeményezésnek
nem tárgya sem az ugyanabban a tagállamban történő ismételt nyilvántartásba
vétel, sem a gépjárműnek ugyanabban a tagállamban történő átruházása.

1.5.3.     Korábbi hasonló tapasztalatok
tanulságai
A
kötelességszegési eljárások indításán túl a Bizottság értelmező
közleményeket is kiadott, amelyekben összefoglalta a tárgykörre vonatkozó uniós
jogszabályokat. Az uniós jogszabályok és az Európai Bíróság ítélkezési
gyakorlata azonban folyamatosan fejlődik, ezért a gépjárművek
nyilvántartásba vételére vonatkozó legtöbb értelmező közlemény, köztük a
2007-ben kiadott közlemény is, meglehetősen gyorsan elévülnek. Emellett az
értelmező közlemények nem kötelező erejűek, és eddig nem
bizonyultak hatékony eszköznek a tagállamok eligazításában vagy korlátozásában.
Továbbá, bár a Bizottság már kiadta ezeket a különféle értelmező közleményeket,
nem állíthatjuk, hogy azok jelentősen csökkentették volna a problémák
számát. A nyilvántartást végző nemzeti hatóságoknak tudomásuk van – vagy
kellene, hogy legyen – a legújabb értelmező közlemények meglétéről,
de ha a nemzeti szabályozás és az értelmező közlemény között ellentmondás
van, akkor általában a nemzeti jogszabályt alkalmazzák. Nincs jele annak, hogy
a polgároknak és a vállalkozásoknak tudomásuk lenne a közlemény
létezéséről, és irreálisnak tűnik arra számítani, hogy konfliktus
esetén a közlemény – amely az uniós jogszabályok és az Európai Bíróság
ítélkezési gyakorlatának fő elemeit vázolja, – nagy segítséget jelentene a
számukra.
1.5.4.     Összhang és lehetséges
szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel
Ez
a kezdeményezés teljes mértékben összhangban van más vonatkozó jogi
eszközökkel, különösen a járművek nyilvántartásba vételéhez kapcsolódó
okmányokról szóló 1999. április 29-ei 1999/37/EK irányelvvel, az
elhasználódott járművekről szóló 2000.
szeptember 18-i 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel, a
gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség
ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelvvel, a határokon átnyúló vonatkozású,
járművekkel kapcsolatos bűncselekmények üldözéséről szóló 2004.
december 22-i 2004/919/EK tanácsi határozattal, a terrorizmus és a határokon
átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló
együttműködés megerősítéséről szóló, 2008. június 23-i
2008/615/IB tanácsi határozattal, valamint a terrorizmus és a határokon átnyúló
bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés
megerősítéséről szóló 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló,
2008. június 23-i 2008/616/IB tanácsi határozattal.
1.6.        Az intézkedés és a pénzügyi
hatás időtartama
A javaslat/kezdeményezés határozatlan
időtartamra vonatkozik
1.7.        Tervezett irányítási
módszer(ek)
Centralizált irányítás közvetlenül a Bizottság által
2.           IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK
2.1.        A nyomon követésre és a
jelentéstételre vonatkozó szabályok
Ismertesse a
gyakoriságot és a feltételeket.
A
javaslat 13. cikke intézkedik e rendelet értékeléséről, amelyet négy évvel
a rendelet hatályba lépését követően egy, az Európai Parlamentnek és a
Tanácsnak elküldött jelentésben kell ismertetni. Az értékelésnek ki kell
emelnie a rendelet esetleges problémáit és hiányosságait, hogy kiinduló pontja
lehessen a további intézkedéseknek, beleértve a rendelet módosítására vonatkozó
esetleges javaslatokat, a polgárok és vállalkozások adminisztrációs
kötelezettségeinek egyszerűsítése és a használt autók egységes piacának
további integrációja érdekében.
2.2.        Irányító és
ellenőrző rendszer
2.2.1.     Felismert kockázat(ok)
Pénzügyi
kockázat nem állapítható meg.
2.2.2.     Tervezett ellenőrzési
mód(ok)
A
tervezett ellenőrzési módokat a költségvetési rendelet és a 2342/2002/EK,
Euratom rendelet állapítja meg.
2.3.        A csalások és a
szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések
Tüntesse fel a
meglévő vagy tervezett megelőző és védőintézkedéseket.
A
Bizottság biztosítja, hogy az Unió pénzügyi érdekeit csalás, korrupció és egyéb
jogellenes tevékenységek elleni megelőző intézkedésekkel és hatékony
ellenőrzésekkel védjék, gondoskodik továbbá a jogosulatlanul kifizetett
összegek visszafizettetéséről, és szabálytalanság esetén hatékony, arányos
és visszatartó erejű szankciókat szab ki a 2988/95/EK, Euratom, a
2185/96/EK, Euratom, és az 1073/1999/EK rendeletnek megfelelően.
3.           A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT
PÉNZÜGYI HATÁSA
3.1.        A kiadások a többéves
pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási
tételét/tételeit érintik?
·
Jelenlegi költségvetési kiadási tételek
A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül
pedig a költségvetési tételek sorrendjében.
 A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Hozzájárulás
 Szám Szám [………………………fejezet] || Diff./nem diff. ([26])   || EFTA-országból[27]   || tagjelölt országból[28]   || harmadik országból || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének aa) pontja értelmében
 1a. Versenyképesség a növekedésért és foglalkoztatásért || [XX.YY.YY.YY]   || Diff./nem diff. || IGEN || NEM || NEM || NEM
3.2.        A kiadásokra gyakorolt
becsült hatás
3.2.1.     A kiadásokra gyakorolt becsült
hatás összegzése
Millió EUR (három tizedesjegyig)
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || Szám || 1a. Versenyképesség a növekedésért és foglalkoztatásért ||
 || DG: ENTR ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || ÖSSZESEN
 ||  Operatív előirányzatok || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || DG ENTR előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Kifizetések || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||
 A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások" ||
 || Vállalkozáspolitikai és ipari főigazgatóság (DG ENTR) ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || ÖSSZESEN
 ||  Emberi erőforrások || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 1.0
 ||  Egyéb igazgatási kiadások || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.5
 || DG ENTR ÖSSZESEN || Előirányzatok || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 || A többéves pénzügyi keret 5. fejezetébe tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || (Total commitments = Total payments) || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 || a többéves pénzügyi keret 1-5. fejezetébe tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalási előirányzatok || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 || Kifizetési előirányzatok || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
3.2.2.     Az operatív
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
A javaslat/kezdeményezés nem igényel operatív
előirányzatot
3.2.3.     Az igazgatási
előirányzatokra gyakorolt becsült hatás
3.2.3.1.  Összefoglaló
A javaslat/kezdeményezés az alábbiakban
ismertetett igazgatási előirányzatokat igényel:
Millió EUR (három
tizedesjegyig)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || ÖSSZESEN
 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETE ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Emberi erőforrások || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 1.0
 Egyéb igazgatási kiadások || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.5
 A többéves pénzügyi keret 5 FEJEZETE összesen || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 A többéves pénzügyi keret 5 FEJEZETÉBE nem tartozó előirányzatok[29] ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Emberi erőforrások || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Egyéb igazgatási kiadások || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 A többéves pénzügyi keret 5 FEJEZETÉBE nem tartozó előirányzatok összesen || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 ÖSSZESEN || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
3.2.3.2.  A javaslat becsült emberi
erőforrás igénye
A javaslat/kezdeményezés emberi erőforrás
igénye az alábbiak szerint alakul:
A becsléseket egész számra kerekítve (de
legfeljebb egy tizedes jegyig lebontva) kell megadni
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018
  Létszámterv szerinti státuszok (tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak) ||
 || 02 01 01 01 (a központban és a bizottsági képviseleteken) || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2
 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5
 || XX 01 01 02 (a küldöttségeknél) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 05 01 (közvetett kutatás) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 01 (közvetlen kutatás) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 ||  Külső személyzet (teljes munkaidős egyenértékben kifejezve: FTE)[30] ||
 || XX 01 02 01 (AC, INT, END a teljes keretből) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL és END a küldöttségeknél) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 04 yy [31] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || XX 01 05 02 (AC, END, INT közvetett kutatásban) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 02 (AC, END, INT közvetlen kutatásban) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Egyéb költségvetési tételek (kérjük megnevezni) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || ÖSSZESEN || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2
 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5
A
humánerőforrás-igényeknek az adott főigazgatóság rendelkezésére álló,
az intézkedés irányításához rendelt személyzettel és/vagy az adott
főigazgatóságon belüli személyzet-átcsoportosítással kell eleget tenni. A
források adott esetben a költségvetési korlátok betartása mellett
kiegészíthetők az éves elosztási eljárás keretében az irányító
főigazgatósághoz rendelt további juttatásokkal.
Az elvégzendő
feladatok ismertetése:
 Tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak || Intézik a rendelet végrehajtását többek között a végrehajtási jogi aktusok és lehetőség szerint a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével és az értékelési folyamat elindításával
3.2.4.     A jelenlegi többéves pénzügyi
kerettel való összeegyeztethetőség
A javaslat összeegyeztethető a jelenlegi
többéves pénzügyi kerettel.
3.2.5.     Harmadik felek részvétele a
finanszírozásban
A javaslat nem irányoz elő harmadik felek
általi társfinanszírozást
3.3.        Az árbevételre gyakorolt
becsült hatás
A javaslatnak az árbevételre nincs pénzügyi hatása.
[1]               COM(2010)603, 2010.10.27.
[2]               COM(2010)2020, 2010.3.3.
[3]               http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/free-movement-non-harmonised-sectors/car-registration/view_contributions_en.htm
[4]               HL L 138., 1999.6.1., 57. o.
[5]               HL L 263., 2007.10.9., 1. o.
[6]               HL L 124., 2002.5.9., 1. o.
[7]               A Bíróság C-443/10. sz., Philippe Bonnarde kontra Agence
de Services et de Paiement ügyben 2011. október 6-án hozott ítélete.
[8]               HL L 105., 1983.4.23., 59. o.
[9]               A Bíróság C-297/05. sz., Az Európai Közösségek
Bizottsága kontra Holland Királyság ügyben 2007. szeptember 20-án hozott
ítélete.
[10]             HL L 263., 2000.10.21., 34. o.
[11]             HL L 263., 2004.12.30., 28. o.
[12]             HL L 263., 2009.10.7., 11. o.
[13]             COM(2010)744, 2010.12.16.
[14]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[15]             HL C , , o.
[16]             COM(2010)603, 2010.10.27.
[17]             HL L 138., 1999.6.1., 57. o.
[18]             HL L 263., 2004.12.30., 28. o.
[19]             HL L 281., 1995.11.23., 31. o.
[20]             HL L 8., 2001.1.12., 1. o.
[21]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[22]             HL L 263., 2007.10.9., 1. o.
[23]             HL L 124., 2002.5.9., 1. o.
[24]             Amint arra az elhasználódott
járművekről szóló 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv és módosításai hivatkoznak (HL L 269.,
2000.10.21., 34. o.).
[25]             ABM: Activity-Based Management (tevékenységalapú
irányítás) – ABB: Activity-Based Budgeting (tevékenységalapú
költségvetés-tervezés).
[26]             Differenciált/nem differenciált előirányzatok.
[27]             EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.
[28]             Tagjelölt országok, és adott esetben a nyugat-balkáni
potenciális tagjelölt országok
[29]             Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint
uniós programok és/vagy fellépések végrehajtásához biztosított támogatási
kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.
[30]             AC = szerződéses alkalmazott; AL = helyi alkalmazott;
END = kirendelt nemzeti szakértő; INT = átmeneti alkalmazott; JED =
küldöttségi pályakezdő szakértő.
[31]             Az operatív előirányzatoknál a külső
személyzetre részleges felső határérték vonatkozik (korábban: BA-tételek)