				|

		52012PC0120

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Unió érdekében a hajók biztonságos és környezetkímélő újrafeldolgozásáról szóló 2009. évi hongkongi nemzetközi egyezmény ratifikálásának vagy a hozzá való csatlakozásnak a tagállamok számára történő előírásáról /* COM/2012/0120 final - 2012/0056 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
A nem biztonságos és
nem környezetkímélő hajóbontási gyakorlatok kialakulása és elterjedése
komoly aggodalomra ad okot. Üzemidejük lejártával a nagyméretű tengerjáró
kereskedelmi hajók többségét még mindig olyan, az előírásokat be nem tartó
ázsiai (indiai, pakisztáni és bangladesi) létesítményekben bontják, amelyek
általában a jelentős környezeti és egészségügyi hatásokkal járó „partra
futtatás” (beaching) módszerét alkalmazzák.
A helyzet előreláthatóan csak tovább
romlik, hiszen az elkövetkezendő években nagyszámú hajó bontására lehet
számítani, aminek hátterében az áll, hogy a világ hajóállományát túlzott
kapacitás jellemzi, és ez a helyzet a becslések szerint legalább 5-10 évig nem
is fog változni. Ráadásul a hajó-újrafeldolgozási kapacitás iránti igény
tetőzése idején – az egyhéjazatú tartályhajók forgalomból való kivonásakor
(2015) – várhatóan elsősorban a leginkább kifogásolható színvonalú
létesítmények járnak majd jól.
A jelenlegi nemzetközi és európai szintű
szabályozás[1]
hatástalannak bizonyult a kérdéses hajó-újrafeldolgozási gyakorlatok
felszámolása terén.
A szabályok széles körben elterjedt megsértése
a következő tényezőkre vezethető vissza:
·
az OECD területén belüli újrafeldolgozási kapacitás
hiánya, különösen a legnagyobb kereskedelmi hajók tekintetében,
·
kiélezett és tisztességtelen verseny az
előírásoknak meg nem felelő létesítmények és a magas műszaki
színvonalon működő többi létesítmény között, melyek csak olyan
speciális hajótípusok szűk piaci szegmenseiben tudnak érvényesülni, mint
amilyen a kis hajóké és az állami hajóké – ideértve a hadihajókat is –, illetve
az elkötelezett hajótulajdonosok flottáié,
·
az a tény, hogy a jelenlegi szabályozás nem
igazodik a hajók és a nemzetközi hajózás sajátosságaihoz.
A helyzet javítása
érdekében a Bázeli Egyezmény részes felei 2004-ben kötelező
hajó-újrafeldolgozási követelmények kidolgozására kérték fel a Nemzetközi
Tengerészeti Szervezetet (IMO)[2].

2009 májusában az
IMO elfogadta a hajók biztonságos és környezetkímélő újrafeldolgozásáról
szóló hongkongi nemzetközi egyezményt (a továbbiakban: „a Hongkongi
Egyezmény”). Ahhoz, hogy hatályba léphessen és hatását kifejthesse, az
egyezményt megfelelő számú, lobogó szerinti és újrafeldolgozó államnak
kell ratifikálnia.
Az Európai Unió és
tagállamai elvégezték a Hongkongi Egyezményben, illetve a Bázeli Egyezményben
megállapított ellenőrzési és végrehajtási szintek teljes körű
összehasonlítását. A 2010 áprilisában megfogalmazott következtetés szerint
„előzetes értékelésként, a teljes élettartam összefüggésében tehát
megállapítható, hogy a Hongkongi Egyezmény szerinti ellenőrzési és
végrehajtási szint a Bázeli Egyezményben meghatározott ellenőrzési és
végrehajtási szinttel legalább egyenértékűnek mutatkozik azon hajókra
nézve, amelyek a Bázeli Egyezmény értelmében hulladéknak minősülnek és
azon hajókra, amelyekre a Hongkongi Egyezmény előírásai vonatkoznak,
illetve amelyek az utóbbi egyezmény 3. cikkének (4) bekezdése szerint hasonló
elbánásban részesülnek”[3].

2011 októberében a
Bázeli Egyezmény részes felei szorgalmazták a Hongkongi Egyezmény
ratifikációját annak érdekében, hogy előmozdítsák annak hatálybalépését[4].
Európai szinten a Bizottság 2007-ben elfogadta
a hajóbontás gyakorlatának javításáról szóló zöld könyvet, 2008-ban pedig a
hajóbontás gyakorlatának javítására irányuló uniós stratégiáról szóló
közleményt[5]. A hajóbontás körülményeinek
mielőbbi – akár már a Hongkongi Egyezmény[6]
hatálybalépését megelőző átmeneti időszakban történő –
javítása érdekében a stratégia olyan intézkedéseket javasol, mint az egyezmény
alapvető fontosságú intézkedéseinek előkészítése, az ágazati
szereplők önkéntes szerepvállalásának ösztönzése, a fejlődő
országok technikai segítése és támogatása, valamint a meglévő szabályozás
hatékonyabb végrehajtása.
A hajó-újrafeldolgozással kapcsolatos uniós
stratégiára vonatkozó következtetéseiben a Tanács helyeselte a Hongkongi
Egyezményt, hangsúlyozva, hogy az „fontos lépést jelent a nemzetközi közösség
számára, a »bölcsőtől a sírig« tartó, átfogó ellenőrzési és végrehajtási
rendszert biztosít”, és bátorította az uniós tagállamokat, hogy kezeljék
prioritásként az egyezmény ratifikálását annak mihamarabbi hatálybalépése,
valamint a tényleges és érdemi változások elérése érdekében[7].
2012/0056 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
az Európai Unió érdekében a hajók biztonságos
és környezetkímélő újrafeldolgozásáról szóló 2009. évi hongkongi
nemzetközi egyezmény ratifikálásának vagy a hozzá való csatlakozásnak a
tagállamok számára történő előírásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről
szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (6) bekezdése a) pontjának
v. alpontjával és 218. cikke (8) bekezdésének első albekezdésével
összefüggésben értelmezett 192. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament
egyetértésére,
mivel:
(1)       A hulladéknak
minősülő hajók nemzetközi szinten a veszélyes hulladékok
országhatárokat átlépő szállításának és ártalmatlanításának
ellenőrzéséről szóló Bázeli Egyezmény hatálya alá tartoznak. Európai
szinten ugyanezek a hajók a hulladékszállításról szóló, 2006. június 14-i
1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[8] hatálya alá tartoznak. A szóban
forgó rendelet végrehajtja a Bázeli Egyezményt, valamint annak egy 1995-ben
elfogadott, még hatályba nem lépett módosítását[9],
amely az uniós tagállamok számára megtiltja a veszélyes hulladékok kivitelét
olyan országokba, amelyek nem tagjai a Gazdasági Együttműködési és
Fejlesztési Szervezetnek (OECD). Mivel a hajók veszélyes anyagokat
tartalmaznak, általában véve veszélyes hulladéknak minősülnek, ezért
újrafeldolgozás céljából tilos kivinni őket olyan országok
létesítményeibe, amelyek nem tagjai az OECD-nek.
(2)       A meglévő szabályozás
hajókra való alkalmazása mind nemzetközi, mind európai szinten jelentős
gondokat okozott.
(3)       A hajók biztonságos és
környezetkímélő újrafeldolgozásáról szóló 2009. évi hongkongi nemzetközi
egyezményt (a továbbiakban: az egyezmény) 2009. május 15-én fogadták el a
Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) égisze alatt, a biztonságos és környezetkímélő
hajó-újrafeldolgozásról szóló nemzetközi konferencia tanácskozásainak
eredményeképpen[10].
(4)       Az egyezmény célja annak
biztosítása, hogy az üzemidejük végét elérő, bontásra kerülő hajók ne
jelentsenek felesleges kockázatot az emberi egészségre, a biztonságra és a
környezetre nézve. Az egyezmény teljes körűen kezeli a hajóbontással
összefüggő kérdéseket, valamint foglalkozik a világ számos hajóbontó
üzemét érintő – a munkafeltételekkel és a környezetvédelemmel kapcsolatos
– gondokkal.
(5)       Az Európai Unió prioritásként
kezeli a hajók környezetkímélő bontását[11];
az egyezményben foglaltak mielőbbi végrehajtása egyike azon
kulcsintézkedéseknek, amelyeket az Európai Bizottság a hajóbontás gyakorlatának
javítására irányuló uniós stratégiáról szóló közleményében[12] javasolt.
(6)       Ennek ellenére az egyezményt
mindeddig egyetlen tagállam sem ratifikálta, illetve hozzá egyetlen tagállam
sem csatlakozott, és mindössze három tagállam írta alá. Nemzetközi színtéren
megnövelné az egyezmény horderejét, és meggyorsítaná hatálybalépését, ha az
uniós tagállamok ratifikálnák azt vagy csatlakoznának hozzá.
(7)       Az egyezmény egyes
rendelkezései a hajóbontás tekintetében az Unió kizárólagos hatáskörébe
tartoznak.
(8)       Az Unió nem ratifikálhatja az
egyezményt, mivel annak részes felei kizárólag államok lehetnek.
(9)       Ezért az Európai Unió
érdekében a Tanács előírja a tagállamok számára az egyezmény ratifikálását
vagy a hozzá való csatlakozást,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet égisze
alatt 2009. május 15-én elfogadott, a hajók biztonságos és környezetkímélő
újrafeldolgozásáról szóló hongkongi nemzetközi egyezmény („az egyezmény”)
végrehajtását célzó, a (hajók újrafeldolgozásáról szóló) XXXX/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet hatálybalépését követően a tagállamok
ratifikálják az egyezményt vagy csatlakoznak hozzá az Unió kizárólagos
hatáskörébe tartozó részek tekintetében.
2. cikk
A tagállamok megteszik a szükséges lépéseket
ahhoz, hogy az egyezmény ratifikálásáról vagy a hozzá való csatlakozásról szóló
okiratokat haladéktalanul, de mindenképpen az e határozat hatálybalépésének
időpontját követő legfeljebb három éven belül letétbe helyezzék a
Nemzetközi Tengerészeti Szervezet főigazgatójánál.
Az egyezmény ratifikálásának vagy a hozzá való
csatlakozásnak az előrehaladtát az e határozat hatálybalépésének
időpontját követő legfeljebb öt éven belül át kell tekinteni.
3. cikk
Ennek a
határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben,     .-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               Európai szinten a hulladékszállításról szóló, 2006.
június 14-i 1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, nemzetközi
szinten a veszélyes hulladékok országhatárokat átlépő szállításának
ellenőrzéséről és ártalmatlanításáról szóló bázeli egyezmény.
[2]               A Bázeli Egyezmény részes feleinek 7. konferenciáján
elfogadott, a hajók környezetvédelmi szempontból megfelelő bontásáról
szóló VII/26 számú határozat.
[3]               Az Európai Unió és tagállamai előterjesztése;
elérhető a következő címen: http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc

[4]               A Bázeli Egyezmény részes feleinek 10. konferenciáján
elfogadott, a hajók környezetvédelmi szempontból megfelelő bontásáról
szóló X/AA jelzetű határozat.
[5]               A hajóbontás gyakorlatának javítására irányuló uniós stratégiáról
szóló, 2008. november 19-i közlemény (COM(2008) 767 végleges) és a hozzá
tartozó hatásvizsgálat a SEC(2008) 2846 bizottsági szolgálati
munkadokumentumban.
[6]               A hajók biztonságos és környezetkímélő
újrafeldolgozásáról szóló hongkongi nemzetközi egyezmény.
[7]               Az Európai Tanács 2009. október 21-i ülésének
következtetései, melyek a következő címen érhetők el: http://register.consilium.europa.eu/pdf/hu/09/st14/st14890.hu09.pdf
[8]               HL L 190., 2006.7.12., 1. o.
[9]               A Bázeli Egyezménynek az egyezmény részes felei által a
III/1 számú határozattal elfogadott módosítása („tilalmi módosítás”).
[10]             A konferencia záróokmánya (SR/CONF/45).
[11]             2006. november 20-i tanácsi következtetések.
[12]             COM(2008) 767 végleges.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.4.1.
            COM(2016) 172 final
            2016/0090(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a közbeszerzésről szóló felülvizsgált megállapodás XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezet tekintetében a közbeszerzési bizottságban az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A közbeszerzésekről szóló felülvizsgált WTO-megállapodás (a továbbiakban: GPA), amely 2014. április 6-án lépett hatályba, meghatározza a GPA-felek által a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzések tekintetében alkalmazandó megújított jogi keretet. Ezzel összefüggésben a felülvizsgált megállapodás lehetővé teszi a GPA-felek számára, hogy választottbírósági eljárást kövessenek olyan esetekben, amikor valamely fél egy javasolt helyesbítéssel, valamely beszerzést végző szerv egyik mellékletből a másikba való áthelyezésével, a beszerzést végző szerv visszavonásával vagy az I. függelékhez csatolt mellékletei egyéb módosításával kapcsolatban kifogást emelt, és a kifogást konzultáció útján nem sikerült rendezni. A felülvizsgált megállapodás XIX. cikkének (8) bekezdése kimondja, hogy a GPA-bizottságnak választottbírósági eljárásokat kell elfogadnia annak érdekében, hogy a fent említetteknek megfelelően megkönnyítse a kifogások rendezését.

               A felülvizsgált GPA hatálybalépésére tekintettel a felek részletesen megvitatták a szóban forgó választottbírósági eljárások tartalmát, megvizsgálták a valamely fél által a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzéseinek körére vonatkozóan javasolt módosítással szemben emelt kifogások esetében alkalmazható különböző lehetőségeket, és sikerült konszenzusra jutniuk a kérdésben. Ezzel összefüggésben elkészült egy határozattervezet a választottbírósági eljárásokról. A szóban forgó határozattervezet elfogadásához a Tanácsnak fel kell hatalmaznia a Bizottságot arra, hogy a GPA-bizottságban kifejezésre juttassa az Unió véleményét a határozat elfogadásáról.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Ez a követendő eljárás abban az esetben, ha a Bizottságnak a GPA-bizottságban kifejezésre kell juttatnia az Unió véleményét olyan határozatokról, amelyek változásokat eredményeznek az Unió jogaiban és kötelezettségeiben.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Nem releváns.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése értelmében, ha nemzetközi megállapodással létrehozott szervnek joghatással bíró határozatot kell elfogadnia, a Tanács a Bizottság javaslatára határozatot fogad el az Unió által képviselendő álláspont kialakítására vonatkozóan. A GPA-bizottság által a felülvizsgált GPA XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárások elfogadásáról hozandó határozat az EUMSZ 218. cikke (9) bekezdésének hatálya alá tartozik, mivel a határozatot nemzetközi megállapodással létrehozott szerv fogadja el, és az joghatással fog bírni.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetében)

               A kereskedelemmel összefüggő kérdések az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak. Az összehangolt uniós szintű fellépés biztosíthatja a legnagyobb előnyt a harmadik országokkal összefüggésben.

               •Arányosság

               Nem releváns.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése értelmében, ha nemzetközi megállapodással létrehozott szervnek joghatással bíró határozatot kell elfogadnia, a Tanács a Bizottság javaslatára határozatot fogad el az Unió által képviselendő álláspont kialakítására vonatkozóan.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               Nem releváns.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               Nem releváns.

                •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Nem releváns.

               •Hatásvizsgálat

               Egy olyan nemzetközi megállapodás keretében követendő választottbírósági eljárásokról szóló határozat meghozatala, amelynek az Unió is részes fele, nem igényel hatásvizsgálatot.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Nem releváns.

               •Alapjogok

               Nem releváns.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Nincsenek.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               Nem releváns.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetében)

               Nem releváns.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               A felülvizsgált GPA XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárások elfogadásáról szóló határozattervezet tartalma

               A választottbírósági eljárások kezdeményezése

               A választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezet meghatározza, hogy a GPA-felek milyen tárgyi és időbeli feltételek mellett kezdeményezhetnek választottbírósági eljárást egy valamely fél által a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzéseinek körére vonatkozóan javasolt módosítás ügyében. A határozattervezet azt is egyértelművé teszi, hogy amennyiben több fél is kifogást emel ugyanazzal a módosítással kapcsolatban, milyen eljárást kell követni egy közös választottbírósági eljárásról való megállapodás érdekében.

               A választott bírák kinevezése

               A határozattervezet meghatározza, hogy hány választott bírót kell kinevezni, és kinevezésükhöz milyen követelményeknek kell eleget tenniük. Azt is kifejezetten kiköti, hogy a választottbírósági eljárásban részes felek polgárai és a harmadik felek kormánytisztviselői nem nevezhetők ki választott bírónak.

               Harmadik felek részvétele

               A határozattervezet szerint harmadik feleknek joguk van részt venni a választottbírósági eljárásokban, amennyiben lényeges érdekük fűződik a választott bíróság elé kerülő javasolt módosításhoz, és érdekeltségüket bejelentették a közbeszerzési bizottságnak. A határozattervezet meghatározza a harmadik felek jogait.

               Eljárások

               A kinevezett választott bírák által követendő működési eljárásokat a határozattervezet állapítja meg. Ezek a választottbírósági eljárások lefolytatására vonatkozó menetrend elfogadására, a felekkel tartandó érdemi találkozók lefolytatására és a felek által benyújtott bizalmas információk kezelésére vonatkoznak. A határozattervezet meghatározza, hogy miként kell lefolytatni az érdemi találkozókat és a választott bírák tanácskozásait.

               A választott bírák döntésének meghozatala

               A határozattervezet útmutatást tartalmaz a választott bírák döntésének tartalmára, formájára és ütemezésére, továbbá adott esetben arra vonatkozóan, hogy a feleknek lehetőségük van arra kérni a választott bírákat, hogy a kompenzációs kiigazítás szintjét úgy határozzák meg, hogy a módosítást javasló fél megállapodás hatálya alá tartozó beszerzéseinek mértéke hasonló maradjon, valamint a GPA értelmében fennálló jogok és kötelezettségek egyensúlya fennmaradjon.

               A Bizottság álláspontja a választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezettel kapcsolatban

               A határozattervezet meghatározza azokat a feltételeket, amelyek mellett a felek választottbírósági eljárást kezdeményezhetnek egy valamely fél által a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzéseinek körére vonatkozóan javasolt módosítással szemben emelt kifogások tekintetében olyan esetekben, amikor a nézeteltéréseket nem sikerült konzultációk révén rendezni. A határozattervezet olyan eljárási keretet határoz meg, amely biztosítani fogja az átláthatóságot, jogbiztonságot és hatékonyságot a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzések körére vonatkozóan javasolt módosításokkal szemben emelt kifogások kezelése tekintetében.

               Ajánlás

               A Bizottság azt javasolja, hogy a GPA-bizottság a csatolt formában fogadja el a választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezetet.

               Ennek megfelelően a Bizottság arra tesz javaslatot, hogy kapjon felhatalmazást arra, hogy a közbeszerzési bizottságban olyan uniós álláspontot képviseljen, amely támogatja a GPA-bizottság által a felülvizsgált GPA XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárások elfogadásáról hozandó határozattervezetét.

               2016/0090 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a közbeszerzésről szóló felülvizsgált megállapodás XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezet tekintetében a közbeszerzési bizottságban az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A közbeszerzésekről szóló felülvizsgált megállapodás (a továbbiakban: GPA), amely 2014. április 6-án lépett hatályba, meghatározza a GPA-felek által a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzések tekintetében alkalmazandó megújított jogi keretet. A GPA lehetővé teszi a GPA-felek számára, hogy választottbírósági eljárást kövessenek olyan esetekben, amikor valamely fél egy javasolt helyesbítéssel, valamely beszerzést végző szerv egyik mellékletből a másikba való áthelyezésével, a beszerzést végző szerv visszavonásával vagy az I. függelékhez csatolt mellékletei egyéb módosításával kapcsolatban kifogást emelt, és a kifogást konzultáció útján nem sikerült rendezni.

               (2)A GPA XIX. cikkének (8) bekezdése szerint a közbeszerzési bizottságnak választottbírósági eljárásokat kell elfogadnia annak érdekében, hogy megkönnyítse a kifogások rendezését.

               (3)A GPA-felek részletesen megvitatták a szóban forgó választottbírósági eljárások lehetséges tartalmát a valamely fél által a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzéseinek körére vonatkozóan javasolt módosítással szemben emelt kifogások esetében alkalmazható különböző lehetőségek tekintetében. A GPA-feleknek sikerült konszenzusra jutniuk a kérdésben.

               (4)A GPA XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárások elfogadásáról szóló határozattervezet tartalmazza az elfogadott választottbírósági eljárásokat.

               (5)A választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezet rendelkezik azokról a feltételekről, amelyeket teljesíteni kell ahhoz, hogy a választottbírósági eljárásokat alkalmazni lehessen, és szabályokat határoz meg a választott bírák kinevezése, a harmadik felek választottbírósági eljárásokban való részvétele, az eljárások lefolytatása és a választott bírák döntése tekintetében.

               (6)A választottbírósági eljárásokról szóló határozat elfogadása várhatóan kedvezően fogja befolyásolni a GPA jelenlegi jogi keretét, mivel az a célja, hogy megkönnyítse egy javasolt helyesbítéssel, valamely beszerzést végző szerv egyik mellékletből a másikba való áthelyezésével, a beszerzést végző szerv visszavonásával vagy az I. függelékhez csatolt mellékletei egyéb módosításával kapcsolatban emelt kifogások rendezését.

               (7)Ennek megfelelően helyénvaló meghatározni a választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezet tekintetében a közbeszerzési bizottságban az Unió nevében képviselendő álláspontot,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A közbeszerzési bizottságban az Unió nevében képviselendő álláspont a közbeszerzésről szóló felülvizsgált WTO-megállapodás XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezet elfogadásának jóváhagyása.

               2. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     elnök

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.4.1.
            COM(2016) 172 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:JavaslatA Tanács határozata
            a közbeszerzésről szóló felülvizsgált megállapodás XIX. cikkének (8) bekezdése szerinti választottbírósági eljárásokról szóló határozattervezet tekintetében a közbeszerzési bizottságban az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról

               CSATOLMÁNY

               HATÁROZATTERVEZET A FELÜLVIZSGÁLT GPA XIX. CIKKÉNEK (8) BEKEZDÉSE SZERINTI VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI ELJÁRÁSOK ELFOGADÁSÁRÓL

               A közbeszerzési bizottság (a továbbiakban: bizottság),

               megállapítva, hogy a közbeszerzésről szóló felülvizsgált megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) XIX. cikkének (8) bekezdése előírja a bizottság számára, hogy dolgozzon ki választottbírósági eljárásokat a Megállapodás XIX. cikkének (2) bekezdése szerinti kifogások rendezésének megkönnyítésére; és

               megerősítve a Megállapodás XIX. cikke (8) bekezdése b) és c) pontjának a szóban forgó választottbírósági eljárások szempontjából vett fontosságát, és újólag kiemelve a felek elkötelezettségét amellett, hogy határozatokat fogadjanak el a Megállapodás XIX. cikke (8) bekezdésének b) és c) pontja szerint,

               elfogadja a következő választottbírósági eljárásokat annak érdekében, hogy megkönnyítse a Megállapodás XIX. cikkének (2) bekezdése szerinti kifogások rendezését:

               A választottbírósági eljárások kezdeményezése

               1.
                     A Megállapodás XIX. cikkének (7) bekezdése értelmében, amennyiben a módosító fél és a kifogást emelő fél nem képesek rendezni egy, a Megállapodás XIX. cikkének (1) bekezdése szerinti, javasolt módosítással szemben emelt kifogást, a módosító fél vagy bármelyik, kifogást emelő fél kérelmének indokait megjelölve a javasolt módosítás ügyében választottbírósági eljárást kezdeményezhet, amiről legkorábban a Megállapodás XIX. cikkének (1) bekezdése szerinti, javasolt módosításról szóló értesítés köröztetésének időpontjától számított 45 nappal értesítheti a bizottságot.

               2.
                     Amennyiben két vagy több fél még az előtt kezdeményez választottbírósági eljárást ugyanazon javasolt módosítás ügyében, mielőtt valamennyi választott bírót kineveznék, a módosító fél és valamennyi kifogást emelő fél megegyezik abban, hogy közös választottbírósági eljárásban rendezik az ugyanazon javasolt módosítással szemben emelt összes kifogást. Amennyiben további választottbírósági eljárásokat kezdeményeznek ugyanazon javasolt módosítás ügyében, miután valamennyi választott bírót kinevezték, a módosító fél és valamennyi kifogást emelő fél megegyezik abban, hogy közös választottbírósági eljárást folytatnak le, amikor csak lehetséges.

               A választott bírák kinevezése

               3.
                     A választott bíráskodást választott bíráknak kell végezniük. Amennyiben a választottbírósági eljárásban részes felek másként nem állapodnak meg, a választott bíróság három választott bíróból áll. A választott bíráknak teljesíteniük kell a vitarendezés szabályairól és eljárásairól szóló egyetértés 8. cikkének (1), (2) és (9) bekezdésében a tagokra vonatkozóan meghatározott követelményeket.

               4.
                     A bizottság titkársága a választottbírósági eljárásban részes valamely fél kérésére javaslatot tesz a választottbíró-jelöltek személyére. A választottbírósági eljárásban részes felek nem hozhatnak fel ellenvetést a jelölésekkel szemben, kivéve, ha erre kényszerítő okuk van. Amennyiben a választottbírósági eljárásban részes felek másként nem állapodnak meg, a választottbírósági eljárásban részes felek polgárai és a harmadik felek kormánytisztviselői nem nevezhetők ki választott bírónak.

               5.
                     Amennyiben a választottbírósági eljárásban részes felek a javasolt módosításra vonatkozó választottbírósági eljárás kezdeményezésétől számított 20 napon belül nem tudnak megegyezni a kinevezendő választott bírák személyét illetően, a főigazgató a választottbírósági eljárásban részes egyik fél kérésére 10 napon belül kinevezi a választott bírákat, miután konzultált a választottbírósági eljárásban részes felekkel és a bizottság elnökével.

               Harmadik felek részvétele

               6.
                     A Megállapodásban részes olyan félnek, amelynek lényeges érdeke fűződik a választott bíróság elé kerülő javasolt módosításhoz, és amely a javasolt módosítás ügyében választottbírósági eljárás kezdeményezésétől számított 10 napon belül bejelentette érdekeltségét a bizottságnak (a továbbiakban: harmadik fél), meg kell adni a jogot arra, hogy írásbeli beadványt adjon be, részt vegyen a választott bíráknak a választottbírósági eljárásban részes felekkel tartott érdemi ülésein, szóbeli nyilatkozatokat tegyen és válaszoljon a választott bírák kérdéseire.

               Eljárások

               7.
                     A választott bíráknak eljárásaik során alkalmazniuk kell a Megállapodás vonatkozó rendelkezéseit, valamint elfogadása után a bizottság által a Megállapodás XIX. cikke (8) bekezdésének b) pontja szerint elfogadott határozat iránymutatását kell követniük. Ezenkívül a következő működési eljárásokat kell alkalmazni:

               a.
                     a bizottság titkársága haladéktalanul továbbítja a választott bíráknak a Megállapodás XIX. cikkének (1) vagy (2) bekezdése szerinti vonatkozó értesítést és kifogást. A választott bírák a kinevezésüktől számított 10 napon belül és a választottbírósági eljárásban részes felekkel folytatott konzultációt követően elfogadják a választottbírósági eljárás lefolytatásának menetrendjét. A menetrendnek az e határozat mellékletében található menetrenden kell alapulnia;

               b.
                     a választott bírák érdemi ülést tartanak a választottbírósági eljárásban részes felekkel, kivéve ha a választottbírósági eljárásban részes felek abban állapodnak meg, hogy ilyen ülésre nincs szükség. Az érdemi ülés előtt a választottbírósági eljárásban részes felek eljuttatják írásbeli beadványukat a választott bíráknak, amelyben előadják az ügy tényállását és érveiket;

               c.
                     amennyiben a választottbírósági eljárásban részes valamely fél általa bizalmasnak minősített információt nyújt be a választott bíráknak, a választott bírák, a választottbírósági eljárásban részes többi fél és a harmadik felek kötelesek az információt bizalmasan kezelni. A választottbírósági eljárásban részes valamely fél kérésére a választott bírák a szóban forgó információk bizalmas jellegének megőrzéséhez szükséges további eljárásokat alakítanak ki.

               d.
                     amennyiben a választottbírósági eljárásban részes valamely fél az írásbeli beadványaiban szereplő információkat bizalmasnak minősíti, a szóban forgó fél egy, a választottbírósági eljárásban részes másik fél vagy harmadik fél kérésére olyan betekinthető összefoglalót készít a beadványában szereplő információkról, amelyet nyilvánosságra lehet hozni;

               e.
                     az érdemi ülésen a választott bírák felkérik a választottbírósági eljárást kérő felet, hogy szóbeli beadvány keretében terjessze elő álláspontját. Ezután a választott bírák felkérik azt a felet, amelyikkel szemben a választottbírósági eljárást kezdeményezték, hogy szóbeli beadvány keretében terjessze elő álláspontját;

               f.
                     a választott bírák érdemi ülései nyilvánosak, kivéve, ha a választottbírósági eljárásban részes valamely fél azt kéri, hogy a bizalmasnak minősített információk védelme érdekében zárt ülést tartsanak;

               g.
                     a választott bírák bármikor kérdéseket tehetnek fel a választottbírósági eljárásban részes feleknek és a harmadik feleknek, és akár az ülés folyamán, akár írásban magyarázatot kérhetnek tőlük;

               h.
                     a választottbírósági eljárásban részes felek írásbeli beadványait, ideértve a választott bírák által feltett kérdésekre adott válaszokat, elérhetővé kell tenni a választottbírósági eljárásban részes másik fél vagy felek, valamint a harmadik felek számára. A választottbírósági eljárásban részes feleknek a választott bírákkal tartott ülésen tett szóbeli nyilatkozataikat írásban is be kell nyújtaniuk a választott bíráknak, a választottbírósági eljárásban részes másik félnek vagy feleknek, valamint a harmadik feleknek;

               i.
                     az írásbeli beadványokat, a kérdésekre adott válaszokat, valamint a harmadik felek szóbeli nyilatkozatainak írásos változatát a választott bírák, a választottbírósági eljárásban részes felek és az egyéb harmadik felek rendelkezésére kell bocsátani, és fel kell tüntetni a választott bírák által készített jelentésben;

               j.
                     a választott bírák tanácskozásait bizalmasan kell kezelni;

               k.
                     a választott bírák bármely releváns forrásból szerezhetnek információt, és konzultálhatnak szakértőkkel. A választott bírák eljuttatják a választottbírósági eljárásban részes feleknek és a harmadik feleknek a szakértőknek adott és a tőlük kapott információkat. A választottbírósági eljárásban részes feleknek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy észrevételt fűzzenek a szakértőktől kapott hozzászólásokhoz;

               l.
                     a választott bíráknak minden további, a választottbírósági eljárással összefüggő eljárásról a választottbírósági eljárásban részes felekkel konzultálva kell dönteniük;

               m.
                     ezen eljárások – a 7. pont c. alpontjának függvényében – semmilyen formában nem gátolják a választottbírósági eljárásban részes feleket vagy a harmadik feleket abban, hogy saját álláspontjaikra vonatkozó nyilatkozataikat nyilvánosságra hozzák.

               8.
                     A vitarendezés szabályairól és eljárásairól szóló egyetértéshez kapcsolódó magatartási szabályok vonatkoznak mindenkire, aki a szóban forgó eljárások keretében választott bírói minőségben jár el, valamint a magatartási szabályoknak és a személyzeti szabályzat vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően a titkárság azon tagjaira, akiknek a feladata, hogy segítséget nyújtsanak a választott bíráknak.

               9.
                     Amennyiben a választottbírósági eljárásban részes felek kölcsönösen elfogadott megoldást találnak a javasolt módosítással szemben emelt kifogásokra, erről haladéktalanul értesítik a választott bírákat. Az értesítés kézhezvételét követően a választott bírák megszüntetik a szóban forgó felek eljárását. A kölcsönösen elfogadott megoldás részleteiről értesíteni kell a bizottságot, amelynek keretében a Megállapodásban részes valamennyi fél észrevételt tehet.

               A választott bírák döntésének meghozatala

               10.
                     A választott bírák megbízása előírja számukra, hogy döntsenek:

               a.
                     a Megállapodás XIX. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti javasolt visszavonás esetében arról, hogy a visszavonni javasolt beszerzést végző szervnek a Megállapodás hatálya alá tartozó beszerzése feletti kormányzati ellenőrzés vagy befolyás ténylegesen megszűnt-e; vagy

               b.
                     bármely más, a XIX. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti javasolt visszavonás esetében arról, hogy a javasolt módosítás fenntartja-e a jogok és kötelezettségek egyensúlyát és a Megállapodásban szereplő, kölcsönös megállapodás tárgyát képező alkalmazási kört, valamint adott esetben a kompenzációs kiigazítások szintjét.

               11.
                     A választott bírák a következőktől számított 90 napon belül vagy, amennyiben a választott bírák módosították a menetrendet, legkésőbb 120 nappal kiadják az indokolással ellátott döntésüket tartalmazó jelentésüket a választottbírósági eljárásban részes feleknek:

               a.
                     a választott bírák kinevezése, amennyiben az 1. pont szerinti választottbírósági eljárás folyik; vagy

               b.
                     a kérelem, amennyiben a 12. pont szerinti választottbírósági eljárás folyik.

               Az e pontban meghatározott határidőt a választottbírósági eljárásban részes felek közös megegyezéssel meghosszabbíthatják. A bizottság titkársága fordítás után haladéktalanul eljuttatja a jelentést a megállapodásban részes feleknek.

               12.
                     Amennyiben a választott bírák a 10. pont a. alpontja szerinti esetben elutasító döntést hoznak, és amennyiben a választott bírák nem döntöttek kompenzációs kiigazításról a 10. pont b. alpontja szerint, a választottbírósági eljárásban részes bármely fél a választott bírák jelentésének köröztetése után 30 nappal és legkésőbb 60 nappal kérheti, hogy – amennyiben elérhetőek – ugyanazok a választott bírák határozzák meg a kompenzációs kiigazítások azon szintjét, amely összehasonlítható szintű alkalmazási kört eredményez, és fenntartja a Megállapodásban szereplő jogok és kötelezettségek egyensúlyát. Ennek során a választott bíráknak követniük kell a bizottság által a Megállapodás XIX. cikke (8) bekezdésének c) pontja szerint elfogadott határozat iránymutatását annak elfogadása után. Amennyiben az eredeti választott bírák valamelyike nem elérhető, helyettesítő választott bírót kell kinevezni a 3–5. pont szerint.

               Végrehajtás

               13.
                     A választottbírósági eljárásban részes felek elfogadják, hogy a választott bírák döntése végleges.

               14.
                     A Megállapodás XIX. cikke (7) bekezdése b) pontja i. alpontjának alkalmazása céljából a választottbírósági eljárások lezárulnak:

               a.
                     ha egy 11. pont szerinti jelentést, amely nem keletkeztet jogot további eljárásra a 12. pont szerint, megköröztetnek a választottbírósági eljárásban részes felek között; vagy

               b.
                     amennyiben a választottbírósági eljárásban részes felek nem élnek a 12. pont szerinti jogukkal, az említett pontban meghatározott határidő lejárta után.

               Melléklet

               A választottbírósági eljárás javasolt menetrendje

               A választott bírák a 7.a. pont szerint elfogadott menetrendet a következők alapján állapítják meg:

               a.
                     a választottbírósági eljárásban részes felek írásbeli beadványainak kézhezvétele:

               1.
                     a megkereső fél:
                     ---------- 2 hét

               2.
                     a válaszadó fél:
                     ---------- 2 hét

               b.
                     harmadik felek beadványainak kézhezvétele:
                     ---------- 1 hét

               c.
                     érdemi ülés a választott bírákkal:
                     ---------- 1–2 hét

               d.
                     válaszadás a választottbírósági eljárásban részes felek és harmadik felek kérdéseire:
                     ---------- 1–2 hét

               e.
                     a választott bírák döntéséről szóló jelentés kiadása és köröztetése:
                     ---------- 4 hét

               A választott bírák a 11. pont rendelkezéseivel összhangban megváltoztathatják a fenti menetrendet, és a választottbírósági eljárásban részes felekkel folytatott konzultációk után további üléseket ütemezhetnek be velük.


				|

		52012PC0666

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Lett Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának kiterjesztésére történő felhatalmazásáról szóló 2009/1008/EU végrehajtási határozat módosításáról /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
A javaslat okai és céljai
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről
szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: a
héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság
javaslata alapján, egyhangúlag eljárva bármelyik tagállamot felhatalmazhatja
arra, hogy az adóbeszedés egyszerűsítése vagy az adócsalás és az
adókikerülés egyes típusainak megakadályozása céljából az irányelvben
foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon.
A Bizottságnál 2012. április 20-án iktatott
levelében a Lett Köztársaság (a továbbiakban: Lettország) felhatalmazást kért
arra, hogy a továbbiakban is alkalmazhasson egy, a héairányelv 193.
cikkétől eltérő intézkedést. A héairányelv 395. cikke
(2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. július 30-án kelt
levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lettország kéréséről
(Spanyolországot a Bizottság 2012. július 31-én kelt levelében tájékoztatta). A
Bizottság 2012. augusztus 2-án kelt levelében értesítette Lettországot arról,
hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi
információnak.
Háttér-információk
Lettország kérelmezte, hogy meghosszabbíthassa
a faértékesítéssel kapcsolatos fordított adózási mechanizmus jelenlegi alkalmazását.
A Lettország által nyújtott tájékoztatás alapján úgy tűnik, hogy a
lettországi fapiacot még mindig nagyrészt a kisvállalkozások és egyéni
beszállítók uralják, akik gyakran nem fizetik meg az adót a hatóságoknak, de a
vevőnek héalevonásra érvényes számlát állítanak ki.
A fordított adózási mechanizmus keretében a
vevő, illetve a szolgáltatás igénybevevője – amennyiben ez a személy
adóalanynak minősül – köteles megfizetni a héát az adóhatóságoknak. A
gyakorlatban ennek eredményeképp a faáruk értékesítője nem számít fel héát
a vevőknek, akik (amennyiben teljes adólevonási joggal rendelkeznek)
egyszerre vallanák be és vonnák le a megfelelő héaösszeget, eltörölve
ezzel az államháztartás felé irányuló tényleges kifizetés szükségességét. A
mechanizmust Lettország területén alkalmazzák, és nincs hatással a határokon
átnyúló tranzakciókra.
Ezen eltérő intézkedést (az akkoriban
alkalmazandó hatodik irányelvtől[1]
eltérve, amelynek helyébe – lényeges tartalmi változtatás nélkül – a
héairányelv lépett) eredetileg a 2003. évi csatlakozási okmány[2] és
különösen annak VIII. melléklete 7. fejezetének 1. b) pontja tette
lehetővé a 2005. április 30-ig tartó időszakra vonatkozóan. Ezt
követően a 2006. január 24-i 2006/42/EK tanácsi határozat[3]
2009. december 31-ig, a 2009. december 7-i 2009/1008/EU tanácsi
határozat[4]
pedig 2012. december 31-ig meghosszabbította az intézkedést.
A Bizottság értesülése szerint az eredeti
eltérés alapjául szolgáló helyzet továbbra is fennáll. Lettország szerint
számos mutató alátámasztja, hogy a héacsalás kockázati szintje még mindig magas
ebben az ágazatban. Ezért az eltérést meghatározott ideig meg kell
hosszabbítani.
Mivel azonban az eltérés már meglehetősen
hosszú ideje érvényben van, Lettországnak – amennyiben fontolóra venné az
eltérő intézkedés 2015 utáni, újabb meghosszabbítását – legkésőbb
2015. április 1-jéig a meghosszabbítás iránti kérelemmel együtt értékelési
jelentést kell küldenie a Bizottság részére.
Meglévő rendelkezések a javaslat által
érintett területen
A héairányelv 193. cikkéhez kapcsolódó hasonló
eltérésekre más tagállamok is engedélyt kaptak.
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
Tárgytalan.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
Konzultáció az érdekeltekkel
Nem releváns.
Szakértői vélemények
összegyűjtése és felhasználása
Külső szakértők bevonására nem volt
szükség.
Hatásvizsgálat
A határozatjavaslat célja, hogy megszüntesse a
héacsalást Lettország fapiacán, ami pozitív hatással járhat.
Az eltérés szűk tárgyi és időbeli
hatálya miatt ugyanakkor ez a hatás mindenképpen korlátozott lesz.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A javaslat összefoglalása
Lettország felhatalmazása arra, hogy
meghosszabbíthassa a héairányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés
alkalmazását a faügyletekre vonatkozó fordított adózási mechanizmus
tekintetében.
Jogalap
A héairányelv 395. cikke.
A szubszidiaritás elve
A héairányelv 395. cikkével összhangban
az említett irányelvtől eltérő intézkedéseket bevezetni kívánó
tagállamoknak felhatalmazást kell kapniuk a Tanácstól, ez pedig tanácsi
határozat formájában történik. A javaslat tehát megfelel a szubszidiaritás
elvének.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének a
következők miatt:
A határozat egy tagállam számára, annak saját
kérelme alapján ad felhatalmazást, kötelezettséget tehát nem keletkeztet.
Tekintettel az eltérés alkalmazási területének
korlátozott mivoltára, a különös intézkedés arányban áll a kitűzött
céllal.
A jogi aktus típusának megválasztása
A héairányelv 395. cikke értelmében a
hozzáadottérték-adóra vonatkozó közös szabályoktól kizárólag úgy lehet eltérni,
hogy arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag felhatalmazást ad.
Ezenfelül azért a tanácsi határozat a legmegfelelőbb jogi aktus, mert az
egy-egy tagállamnak is címezhető.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést
érintő vonzatai.
5.           OPCIONÁLIS ELEMEK
Felülvizsgálatra/módosításra/megszüntetésre
vonatkozó rendelkezés
A javaslat megszüntetésre vonatkozó
rendelkezést tartalmaz.
2012/0315 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
a Lett Köztársaságnak a közös
hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 193.
cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának kiterjesztésére
történő felhatalmazásáról szóló 2009/1008/EU végrehajtási határozat
módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös
hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK
tanácsi irányelvre[5]
és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       A Bizottság által
2012. április 20-án iktatott levelében Lettország felhatalmazást kért
arra, hogy továbbra is alkalmazhasson egy olyan intézkedést, amely eltérést
valósít meg a 2006/112/EK irányelvnek a hozzáadottérték-adó (héa)
adóhatóságokhoz történő befizetésére kötelezett személyre vonatkozó
rendelkezéseitől.
(2)       A 2006/112/EK irányelv 395.
cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2012. július 30-án kelt
levelében tájékoztatta a többi tagállamot Lettország kérelméről.
Spanyolországot a Bizottság 2012. július 31-én kelt levelében tájékoztatta a
kérelemről. A Bizottság 2012. augusztus 2-án kelt levelében értesítette
Lettországot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek
ítélt valamennyi információnak.
(3)       A lettországi fapiacot
továbbra is helyi kisvállalkozások és egyéni beszállítók uralják. A piac és a
részt vevő vállalkozások jellege kedvez az adócsalásnak, és a kialakult
helyzetet az adóhatóságok nehezen tudják ellenőrizni. E visszaélés leküzdése
érdekében ezért Lettország héaszabályozásába különös rendelkezést vezettek be,
amely megállapítja, hogy a faügyleteket illetően bizonyos körülmények
között az az adóalany köteles az adót megfizetni, akinek az adóköteles terméket
értékesítették vagy az adóköteles szolgáltatást nyújtották. Az intézkedés
eltérést valósít meg a 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől, amely szerint a
héát a belföldi forgalomban általában az adóztatandó termékértékesítést vagy
szolgáltatást végző adóalany köteles megfizetni.
(4)       Az eltérést megvalósító
intézkedés jelenlegi alkalmazását megalapozó jogi és ténybeli helyzet a Lett
Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK
irányelv 193. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazásának kiterjesztésére
történő felhatalmazásáról szóló, 2009. december 7-i 2009/1008/EU tanácsi
végrehajtási határozat[6]
értelmében nem változott. A Lettország által nyújtott tájékoztatás alapján úgy
tűnik, hogy a héacsalás kockázati szintje még mindig magas ebben az
ágazatban. Ezért helyénvaló felhatalmazni Lettországot, hogy az intézkedést
meghatározott ideig tovább alkalmazhassa.
(5)       Amennyiben Lettország
fontolóra venné az eltérő intézkedés 2015 utáni újabb kiterjesztését,
legkésőbb 2015. március 30-ig a kiterjesztés iránti kérelemmel együtt
jelentést kell küldenie a Bizottság számára az intézkedés alkalmazásáról.
(6)       Az eltérésnek nincs
kedvezőtlen hatása az Unió héabevételekből származó saját forrásaira.
(7)       A 2009/1008/EU határozatot
ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2009/1008/EU határozat a
következőképpen módosul:
1.         A 2. cikkben a „2012. december 31.”
időpont helyébe a „2015. december 31.” időpont lép.
2.         A szöveg a következő
2a. cikkel egészül ki:
„2a. cikk
Az e határozatban nyújtott intézkedés
hatályának meghosszabbítása iránti bármely kérelmet legkésőbb 2015.
március 30-ig kell benyújtani a Bizottság számára, és a kérelemmel együtt az
intézkedés alkalmazásáról szóló jelentést is meg kell küldeni.”
2. cikk
Ennek a
határozatnak a Lett Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               A Tanács
1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik irányelve a tagállamok forgalmi adóra
vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös
hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás (HL L 145.,
1977.6.13.).
[2]               HL L
236., 2003.9.23., 33. o.
[3]               HL L 25.,
2006.1.28., 31. o.
[4]               HL L
347., 2009.12.24., 30. o.
[5]               HL L
347., 2006.12.11., 1. o.
[6]               HL L
347., 2009.12.24., 30. o.


				|

		52012PC0607

			Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Eurﾳpai Unió által az ENSZ Európai Gazdasági Bizottságának igazgatási bizottságában a megerősített gyermekbiztonsági rendszerekről szóló előírás-tervezet tekintetében képviselendő álláspontról /* COM/2012/0607 final - 2012/0291 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
·
A javaslat okai és céljai
Az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága
(ENSZ-EGB) nemzetközi szinten harmonizált követelményeket dolgoz ki, melyek
célja, hogy felszámolják a gépjárműveknek és az e gépjárműveknél
alkalmazott rendszereknek az 1958. évi felülvizsgált megállapodásban részes
szerződő felek közötti kereskedelmének műszaki akadályait,
valamint biztosítsák, hogy az ilyen járművek és rendszerek nagyfokú
biztonságot nyújtsanak, és óvják a környezetet.
Az ENSZ-EGB a közelmúltban véglegesített egy,
a gépjárművekben használt megerősített gyermekbiztonsági rendszerek
jóváhagyására vonatkozó egységes rendelkezésekről szóló
előírás-tervezetet[1].
Ennek az előírás-tervezetnek célja, hogy biztosítsák a gépjárművekben
szállított, e rendszerekben ülő gyermekek magas szintű biztonságát.
A járművekben a biztonsági övek és
gyermekbiztonsági rendszerek kötelező használatáról szóló 91/671/EGK
tanácsi irányelv[2]
2. cikke uniós szinten előírja a megfelelő gyermekbiztonsági
rendszerek használatát a gépjárművekben.
E javaslat célja, hogy meghatározza a
megerősített gyermekbiztonsági rendszerekre vonatkozó
ENSZ-EGB-előírástervezettel kapcsolatos uniós álláspontot, valamint
rendelkezzen arról, hogy az Unió – amelyet a Bizottság képvisel – megszavazza
ezt a tervezetet.
Később intézkedéseket kell hozni annak
érdekében, hogy a megerősített gyermekbiztonsági rendszerekről szóló
ENSZ-EGB-előírástervezetet az Unión belül alkalmazhassák az ilyen
rendszerek típusjóváhagyására, valamint a rendszerek uniós polgárok által
történő használatára.
·
Háttér-információk
A gépjárművek, az ezekhez tervezett
pótkocsik és rendszerek, alkatrészek valamint önálló műszaki egységek
általános biztonságára vonatkozó típus-jóváhagyási előírásokról szóló,
2009. július 13-i 661/2009/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet[3]
meghatározza a gyermekbiztonsági rendszerek típusjóváhagyására vonatkozó
alapvető követelményeket, közvetlenül hivatkozva az ENSZ-EGB 44. számú
előírására – Egységes rendelkezések a gépjárművekben utazó gyermekek rögzítőeszközeinek
(„gyermekbiztonsági rendszerek”) jóváhagyásáról[4].
A gyermekbiztonsági rendszerek ENSZ-EGB keretében történő
típusjóváhagyásának különleges követelményeire való közvetlen hivatkozásra
azért volt szükség, hogy e követelmények uniós szinten is érvényesek legyenek.
Az Unió tehát megszavazza a megerősített
gyermekbiztonsági rendszerekre vonatkozó ENSZ-EGB-előírástervezetet annak
érdekében, hogy létezzenek olyan nemzetközi szintű közös harmonizált
követelmények, amelyek megkönnyítik a nemzetközi kereskedelmet. Ez
lehetővé teszi az európai vállalatok számára, hogy a gyermekbiztonsági
rendszerek új nemzedékére vonatkozó intézkedések tekintetében világszerte, azaz
az 1958. évi felülvizsgált ENSZ-EGB-megállapodásban részes szerződő felek
országaiban elismert követelményeket kövessenek.
·
Meglévő rendelkezések a javaslat által
érintett területen
A gépjárművek biztonsági öveire és
utasbiztonsági rendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről
szóló 77/541/EGK tanácsi irányelv[5],
tekintettel a XVII. mellékletében meghatározott, a gyermekbiztonsági
rendszerekre vonatkozó követelményekre.
A járművekben a biztonsági övek és
gyermekbiztonsági rendszerek kötelező használatáról szóló 91/671/EGK
tanácsi irányelv, amely a gépjárművekben használt gyermekbiztonsági
rendszerekről is rendelkezik.
A gépjárművek, az ezekhez tervezett
pótkocsik és rendszerek, alkatrészek valamint önálló műszaki egységek
általános biztonságára vonatkozó típus-jóváhagyási előírásokról szóló
661/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, amely közvetlenül
hivatkozik az ENSZ-EGB 44. számú előírására – Egységes rendelkezések a
gépjárművekben utazó gyermekek rögzítőeszközeinek („gyermekbiztonsági
rendszerek”) jóváhagyásáról.
·
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
A javaslat összhangban van a
91/671/EGK irányelvnek a biztonsági ülésekre és gyermekbiztonsági
rendszerek használatára vonatkozó célkitűzésével, ezért megfelel az EU
azon célkitűzésének, hogy magas szintű biztonságot valósítson meg a gépjárművekben
szállított gyermekek számára.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
 ·                         Konzultáció az érdekeltekkel
 A javaslat kidolgozása során az Európai Bizottság konzultációt folytatott az érdekelt felekkel. Általános konzultációk folytak a Passzív Biztonság Munkacsoport (GRSP) alatt működő, az ENSZ-EGB-nek a gyermekbiztonsági rendszerekkel foglalkozó informális munkacsoportjában, valamint információterjesztést végeztek, és a tervezet kialakítása során további vitákat folytattak a Műszaki Bizottság – Gépjárművek elnevezésű bizottságon belül. ·                         Hatásvizsgálat Az Európai Bizottság elvégezte a gyermekbiztonsági rendszerekre vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó 661/2009/EK rendelet hatásvizsgálatát. A megerősített gyermekbiztonsági rendszerekre vonatkozó rendelkezések kiegészítő jellegűek. A hetedik keretprogram CASPER- (Child Advanced Safety Project for European Roads) és EPOCh-projektjein (Enable Protection for Older Children) keresztül további releváns elemzések váltak hozzáférhetővé, amelyeket az ENSZ-EGB Passzív Biztonság Munkacsoportján (GRSP) belül működő, a gyermekbiztonsági rendszerekkel foglalkozó informális munkacsoportja is felhasznál munkájában.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
·
A javaslat összefoglalása
A javaslat lehetővé teszi a – Bizottság
által képviselt – Unió számára, hogy megszavazza a gyermekbiztonsági
rendszerekre vonatkozó ENSZ-EGB-előírások tervezeteit.
·
Jogalap
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés sajátosságaihoz való igazodás érdekében az
(1) preambulumbekezdésben említett, korábban alkalmazott jogalap helyébe a
218. cikk (9) bekezdésére való közvetlen hivatkozás lépett, aminek
következtében módosítani kell a WP29-ülések előkészítési folyamatát, és a
jogi forma az utóbbi 14 évben az előkészítési folyamat során alkalmazott
bizottsági határozatról tanácsi határozatra változik.
·
A szubszidiaritás elve
A gyermekbiztonsági rendszerekre vonatkozó
követelmények uniós szinten már harmonizáltak. Az új rendelkezések
kiegészítő jellegűek, és a gyermekbiztonsági rendszerek új
generációjára vonatkoznak. A nemzetközi jogi eszközök, mint pl. az
ENSZ-EGB-előírások tervezeteinek megszavazása – annak érdekében, hogy azok
a gépjárművekben alkalmazott rendszerek uniós típus-jóváhagyási
rendszerének részévé váljanak –, csak uniós szinten lehetséges. Ez nemcsak a
belső piac széttagoltságát akadályozza meg, hanem az Unió területén belül
egységes biztonsági szabványokat is biztosít. Előnyöket kínál továbbá a
méretgazdaságosság terén is: a termékek a teljes európai piac, sőt a
nemzetközi piac számára gyárthatók, és nem kell őket az egyes tagállamok,
vagy más, az ENSZ-EGB alá tartozó országok nemzeti típusjóváhagyásának
megszerzése érdekében más és más előírásoknak megfelelően kialakítani.
A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás
elvének.
·
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének,
mert a belső piac zavartalan működésének biztosítására irányuló
célkitűzések teljesítéséhez szükségesnél nagyobb mértékben nem avatkozik
be, ugyanakkor nagyfokú közbiztonságot és védelmet garantál.
·
A jogi aktus típusának megválasztása
Javasolt aktus: tanácsi határozat.
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 218. cikkének (9) bekezdése értelmében a tanácsi
határozat alkalmazása helyénvaló.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést
érintő vonzatai.
2012/0291 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
az Európai Unió által az ENSZ Európai
Gazdasági Bizottságának igazgatási bizottságában a megerősített gyermekbiztonsági
rendszerekről szóló előírás-tervezet tekintetében képviselendő
álláspontról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak
114. cikkére, összefüggésben annak 218. cikke (9) bekezdésével,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       A 97/836/EK tanácsi
határozattal[6]
az Unió csatlakozott az ENSZ Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) a
kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon
használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki
előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján
kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló
megállapodásához (1958. évi felülvizsgált megállapodás).
(2)       A gépjárművekben
használt megerősített gyermekbiztonsági rendszerek jóváhagyására vonatkozó
egységes rendelkezésekről szóló ENSZ–EGB-előírástervezetében[7] foglalt szabványosított
követelmények célja, hogy felszámolják a gépjárművekben használt
gyermekbiztonsági rendszereknek az 1958. évi felülvizsgált megállapodásban
részes szerződő felek közötti kereskedelmének műszaki
akadályait, valamint biztosítsák, hogy ezek a rendszerek nagyfokú biztonságot
és védelmet nyújtsanak.
(3)       Helyénvaló meghatározni az
ENSZ-EGB-előírástervezet elfogadásával kapcsolatban az 1958. évi
felülvizsgált megállapodás értelmében létrehozott igazgatási bizottságban az
Unió nevében képviselendő álláspontot,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az 1958. évi felülvizsgált megállapodás
értelmében létrehozott igazgatási bizottságban az Európai Unió – melyet a
Bizottság képvisel – nevében képviselendő álláspont az, hogy a Bizottság a
gépjárművekben használt megerősített gyermekbiztonsági rendszerek
tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó egységes
rendelkezésekről szóló, az ECE/TRANS/WP.29/2012/53 dokumentumban foglalt
ENSZ-EGB-előírástervezet mellett szavaz.
2. cikk
Ez a határozat a határozatról szóló értesítés
napján lép hatályba.
3. cikk
Ennek a határozatnak az Európai Bizottság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               Az
ENSZ-EGB ECE/TRANS/WP.29/2012/53 dokumentuma.
[2]               HL L 373., 1991.12.31., 26. o.
[3]               HL L 200., 2009.7.31., 1. o.
[4]               HL L 233., 2011.9.9., 95. o.
[5]               HL L 220., 1977.8.29., 95. o.
[6]               HL L 346., 1997.12.17., 78. o.
[7]               Az ENSZ-EGB ECE/TRANS/WP.29/2012/53 dokumentuma.