Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0441

Javaslat : a Tanács határozata az Európai Közösségnek az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított, 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezményhez (COTIF) való csatlakozásáról szóló megállapodás Európai Közösség általi megkötéséről (EGT-vonatkozású szöveg)  /* COM/2009/0441 végleges - CNS 2009/0121 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 31.8.2009COM(2009) 441 végleges2009/0121 (CNS)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Közösségnek az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított, 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezményhez (COTIF) való csatlakozásáról szóló megállapodás Európai Közösség általi megkötéséről (EGT-vonatkozású szöveg)INDOKOLÁS1. E közleményével a Bizottság egy olyan határozatra vonatkozó felülvizsgált javaslatot nyújt be a Tanácsnak, amely felhatalmazza a Közösséget az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított, 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezményhez (COTIF) való csatlakozás feltételeinek meghatározásáról szóló megállapodás megkötésére.2. A Közösség csatlakozására a vilniusi jegyzőkönyvvel módosított COTIF 38. cikke alapján nyílik mód, amely rendelkezik a regionális gazdasági integrációs szervezetek csatlakozásáról.3. 2003. március 28-án a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdjen a COTIF szerződő feleivel a Közösség egyezményhez való csatlakozásáról szóló megállapodás megkötéséről. A tanácsi határozat a Közösség COTIF-hoz való csatlakozására vonatkozóan tárgyalási irányelveket és utasításokat fogalmazott meg.4. Bár a Közösség és a Nemzetközi Vasúti Fuvarozásügyi Államközi Szervezet (OTIF) közötti megállapodás feltételeinek elfogadására irányuló tanácsi határozatra vonatkozó javaslatot már 2003-ban elkészítették[1], a Közösség COTIF-hoz való csatlakozására a vilniusi jegyzőkönyv hatálybalépéséig nem kerülhetett sor, ez azonban az OTIF-tagállamok ratifikációs eljárásának eredményétől függött. A vilniusi jegyzőkönyvvel módosított COTIF 2006 júliusában lépett hatályba.5. A Közösség COTIF-hoz való csatlakozásáról szóló 2003-as bizottsági javaslatot 2003. november 17-én adták át a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek. 2004. március 10-én a javaslat kedvező véleményt kapott az Európai Parlamenttől, amely azt első olvasatban változtatás nélkül jóváhagyta. Úgy gondolták azonban, hogy a Közösségnek egy meghatározott kérdés tekintetében az OTIF-tól pontosításokat és biztosítékokat szükséges szereznie. Egyre inkább nyilvánvalóvá vált, hogy a COTIF 3. cikkének (2) bekezdése, amely a Közösség és az OTIF jogrendszere közötti megfelelés biztosítását célozta, valójában nem bizonyult megfelelőnek. A COTIF-nak és függelékeinek jogi felülvizsgálata megerősítette, hogy a közösségi vívmányok és a COTIF között – mind a COTIF-ban meghatározott joghatósági szabályok (12. és 28. cikk), mind az egyes függelékekben (E., F. és G.) meghatározott szabályok tekintetében – számos ellentmondás van.6. A tagállamok tudatában voltak ezeknek az ellentmondásoknak, és a Bizottság formális javaslatát követően a COTIF 42. cikkének megfelelően nyilatkozatokat adtak ki a COTIF fent említett függelékeivel szemben. E nyilatkozatok révén a függelékekben meghatározott rendelkezések alkalmazhatatlanokká váltak az érintett országokban. Ezáltal az említett függelékekben szabályozott kérdésekben megszűnt az ellentmondás a közösségi jogszabályokkal, de egyben automatikusan olyan szabályok is alkalmazhatatlanokká váltak, amelyek nincsenek ellentmondásban a közösségi joggal.7. Az Európai Közösség jogrendszerének védelme érdekében a Közösség azt javasolta, hogy a megállapodást egy, a COTIF, illetve a meglévő és fejlődő közösségi jog közötti jogi ellentmondások elkerülése érdekében megfelelő rendelkezéssel (úgynevezett „elválasztó” záradékkal) egészítsék ki.8. A Közösség külső kompetenciáival foglalkozó bizottsági szolgálatközi csoport 2007. április 19-én megvizsgálta a Közösség csatlakozásával kapcsolatos általános kérdéseket. Következtetése szerint a legmegfelelőbb út a következő lépésekből áll:-  A Bizottság megállapodik az OTIF-fal abban, hogy a Közösség COTIF-hoz való csatlakozásáról szóló megállapodásba egy általános elválasztó záradékot építenek be.-  A tagállamok fenntartják a COTIF függelékei (E., F. és G.) ellen megfogalmazott nyilatkozataikat. Azokat a tagállamokat, amelyek ratifikálták az 1999. évi vilniusi jegyzőkönyvet, de még nem tettek nyilatkozatot az említett függelékek ellen, kötelezik ennek megtételére.-  A Közösség COTIF-hoz való csatlakozását követően a Közösség nyilatkozatot ad ki a COTIF függelékeivel (E., F. és G.) szemben.-  A fent említett (tagállami és közösségi) nyilatkozatok visszavonására akkor kerül sor, amikor a két jogi rendszer közötti jogi ellentmondások felszámolásra kerülnek.9. Ezt a megközelítést 2007 folyamán a Tanács megvitatta, és így lehetővé vált az OTIF-fal való tárgyalások folytatása, különösen a megfelelő elválasztó záradék kérdése tekintetében. Ezzel egy időben megkezdődött az EK és az OTIF jogi rendszerei közötti jogi ellentmondások kérdésének megoldására irányuló munka, amely 2008-ban fejeződött be.10. A Közösség és az OTIF között 2009 májusában és júniusában lefolytatott tárgyalások eredményeképpen közös megállapodástervezet született, amelyet mellékletként csatoltak e dokumentumhoz. A jelenlegi helyzetben a COTIF hatályban marad és az Európai Közösség most csatlakozhat hozzá. Az Európai Közösség joga és a COTIF közötti kompatibilitási kérdéseket elvben megoldották azáltal, hogy a COTIF-ot érintő szükséges módosításokat a megfelelő OTIF bizottsághoz benyújtották és az 2009. június 23-án, 24-én és 25-én elfogadta azokat. Ezek a változtatások 12 hónappal azután lépnek hatályba, hogy az OTIF azokról értesítette a tagállamait.11. A csatolt megállapodás ezért ezen kérdések figyelembevételével készült, a Tanács megbízásában meghatározott kötelezettségek teljesítését tükrözi, előrelépést biztosít az Európai Közösség számára a közösségi vasút területének kiterjesztésére vonatkozó célkitűzés megvalósításában, valamint több lehetőséget kínál a vasúti piac fejlesztésére.12. A fenti megfontolásokra figyelemmel és a megállapított eljárásokkal összhangban a Bizottság:-  visszavonja azt a 2003-ban elfogadott határozati javaslatot, amely felhatalmazza a Közösséget a nemzetközi vasúti fuvarozási egyezményhez (COTIF) való csatlakozásra vonatkozó feltételek meghatározásáról szóló megállapodás megkötésére (2003. november 17-i COM(2003) 696 végleges);-  javasolja, hogy a Tanács fogadja el a csatolt határozatot;-  a Tanács figyelmébe ajánlja ezt a közleményt.-  2009/0121 (CNS)Javaslat:A TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Közösségnek az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított, 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezményhez (COTIF) való csatlakozásáról szóló megállapodás Európai Közösség általi megkötéséről (EGT-vonatkozású szöveg)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 71. cikkére és 300. cikkének (2) és (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság javaslatára[2],tekintettel az Európai Parlament véleményére[3],mivel:(1) A vasutak kölcsönös átjárhatóságának fejlesztése – mind a Közösségen belül, mind a Közösség és a környező országok között – a közlekedéspolitika kulcseleme, amely különösen az egyes közlekedési módok közötti harmonikusabb egyensúly megteremtését célozza.(2) Az Európai Közösség kizárólagos vagy tagállamaival megosztott hatáskörrel rendelkezik az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított, 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezmény (COTIF) (a továbbiakban: COTIF) által szabályozott területeken.(3) Az Európai Közösségnek a COTIF-hoz – hatásköre gyakorlása céljából – való csatlakozására a vilniusi jegyzőkönyvvel módosított COTIF 38. cikke alapján lehetőség nyílik.(4) A Közösség nevében a Bizottság tárgyalásokat folytatott a COTIF szerződő feleivel az Európai Közösség COTIF-hoz való csatlakozásáról szóló megállapodásról.(5) A COTIF egyes függelékeinek rendelkezései és a Közösségi jog közötti számos ellentmondás megoldása még mindig függőben van, az Európai Közösség a COTIF-hoz való csatlakozásával kapcsolatban a COTIF 42. cikke alapján nyilatkozatot tesz a COTIF E., F. és G. függeléke alkalmazásának elhagyásáról.ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikk1. Az Európai Közösségnek az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított, 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezményhez (COTIF) való csatlakozásáról szóló megállapodást a Tanács az Európai Közösség nevében jóváhagyja, a következő feltételek mellett:-  a csatlakozás után a Közösség nyilatkozatot tesz hatáskörei gyakorlásáról,-  a csatlakozás után a Közösség nyilatkozatot tesz a COTIF E., F. és G. függeléke alkalmazásának elhagyásáról.2. A megállapodás szövegét és az (1) bekezdésben említett nyilatkozatokat mellékletként csatolták e határozathoz.2. cikkA Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak a Közösséget jogilag kötelező aláírására jogosult személyt, megtegye a vonatozó nyilatkozatokat, és a Közösség nevében letétbe helyezze a jóváhagyás eszközeit.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnök1. MELLÉKLET MEGÁLLAPODÁS AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGNEK AZ 1999. JÚNIUS 3-I VILNIUSI JEGYZŐKÖNYVVEL MÓDOSÍTOTT 1980. MÁJUS 9-I NEMZETKÖZI VASÚTI FUVAROZÁSI EGYEZMÉNYHEZ (COTIF) VALÓ CSATLAKOZÁSÁRÓLA NEMZETKÖZI VASÚTI FUVAROZÁSÜGYI ÁLLAMKÖZI SZERVEZETÉSAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG,tekintettel az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított, 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezményre (COTIF) (a továbbiakban: az Egyezmény) és különösen az említett egyezmény 38. cikkére,tekintettel azokra a felelősségi körökre, amelyeket az Egyezmény által szabályozott bizonyos területek tekintetében az Európai Közösséget létrehozó szerződés ruházott az Európai Közösségre,mivel az Egyezmény létrehozza a berni székhelyű Nemzetközi Vasúti Fuvarozásügyi Államközi Szervezetet (OTIF);mivel az Európai Közösség azzal a céllal csatlakozik a COTIF-hoz, hogy támogassa az OTIF-ot a nemzetközi vasúti közlekedés mind műszaki, mind jogi szempontból történő támogatására, javítására és előmozdítására vonatkozó célkitűzéseinek megvalósításában;mivel az Egyezmény 3. cikke alapján azon tagállamok esetében, amelyek egyben az Európai Közösségnek is tagállamai, illetve az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás részes államai is, az Egyezményből eredő nemzetközi együttműködésre vonatkozó kötelezettségek nem élveznek elsőbbséget az Európai Közösségben vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban való tagságból eredő kötelezettségeikkel szemben;mivel az Egyezmény azon részei tekintetében, amelyek az Európai Közösség hatáskörébe tartoznak, elválasztó záradék szükséges annak jelzésére, hogy az Európai Közösség tagállamai nem hivatkozhatnak és nem alkalmazhatják közvetlenül egymás között az Egyezményből eredő jogokat és kötelezettségeket;mivel az Egyezmény teljes mértékben alkalmazandó egyrészt az Európai Közösség és tagállamai között, másrészt az Európai Közösség és az Egyezmény többi tagállama között;mivel az Európai Közösségnek az Egyezményhez való csatlakozása megköveteli, hogy az Egyezmény rendelkezéseinek az Európai Közösségben és tagállamaiban történő alkalmazására vonatkozó szabályokat egyértelműen megállapítsák;mivel az Európai Közösség Egyezményhez való csatlakozási feltételeinek lehetővé kell tenniük, hogy a Közösség az Egyezményen belül gyakorolja a tagállamai által ráruházott hatásköröket,A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:1. cikkAz Egyezmény 38. cikkével összhangban az Európai Közösség, az e megállapodásban meghatározott feltételekkel csatlakozik az Egyezményhez.2. cikkAz Egyezmény azon szerződő felei, amelyek az Európai Közösség tagjai, egymás közötti kapcsolataikban a közösségi szabályokat alkalmazzák, amennyiben az érintett területen közösségi szabályok az irányadók és az adott esetben alkalmazandók, az Egyezmény tárgyának és céljának sérelme nélkül és annak az Egyezmény többi szerződő felével való teljes mértékű alkalmazásának sérelme nélkül.3. cikkE megállapodás rendelkezéseire is figyelemmel, az Egyezmény rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy azok az Európai Közösségre is vonatkoznak, annak hatásköri keretein belül, és az Egyezmény szerződő feleinek, illetve képviselőiknek megnevezésére használt különböző meghatározásokat ennek megfelelően kell érteni.4. cikkAz Európai Közösség nem járul hozzá az OTIF költségvetéséhez, és nem vesz részt a költségvetést érintő döntésekben.5. cikk1. A 6. cikk szerinti szavazati jog gyakorlásának sérelme nélkül, az Európai Közösség jogosult képviseltetni magát és részt venni valamennyi olyan OTIF-szerv munkájában, amelyekben valamelyik tagállama szerződő félként jogosult képviseltetni magát, és amelyekben a hatáskörébe tartozó kérdésekkel foglalkoznak.Az Európai Közösség nem lehet az igazgatási bizottság tagja. Meghívást kaphat az említett bizottság üléseire, amikor a bizottság a napirendre vett közös érdekű kérdésekben konzultálni kíván vele.2. Az Európai Közösséget az Európai Bizottság képviseli. Az Európai Bizottság a Közösség egy vagy több tagállamának adhat képviseleti megbízást.6. cikk1. Az Európai Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozó ügyekre vonatkozó döntések során az Európai Közösség tagállamainak Egyezmény szerinti szavazati jogát az Európai Közösség gyakorolja.2. Az Európai Közösség és tagállamainak megosztott hatáskörébe tartozó ügyekre vonatkozó döntések esetén vagy az Európai Közösség vagy annak tagállamai szavaznak.3. Az Egyezmény 26. cikkének (7) bekezdésére is figyelemmel, az Európai Közösség az OTIF-ban is tagsággal bíró tagállamaival egyenlő számú szavazattal rendelkezik. Amennyiben az Európai Közösség él szavazati jogával, tagállamai nem szavazhatnak.4. Az Európai Közösség, eseti alapon, tájékoztatja az Egyezmény szerződő feleit azokról az esetekről, amikor – a közgyűlés és más döntéshozó testület napirendjén szereplő különböző témákra vonatkozóan – gyakorolni fogja a fenti (1) és (3) bekezdésben meghatározott szavazati jogát. Ez a kötelezettség a levélváltás formájában hozott döntésekre is vonatkozik. A tájékoztatás elküldésekor elegendő időt kell biztosítani az OTIF főtitkársága számára az információk továbbítására vagy a levélváltás formájában hozott döntések elfogadására.7. cikkA közösségi hatáskör mértékét általánosságban az Európai Közösség írásos nyilatkozatban jelzi e megállapodás megkötésekor. Ez a nyilatkozat adott esetben módosítható, ha az Európai Közösség erre vonatkozóan értesítést küld az OTIF számára. A nyilatkozat nem helyettesítheti, és semmiféleképpen nem korlátozhatja azokat az ügyeket, amelyek az OTIF szavazással vagy más módon lefolytatott döntéshozatali eljárása előtt tett közösségi hatáskörről szóló értesítések tárgyát képezhetik.8. cikkAz Egyezmény V. címe az e csatlakozási megállapodás szerződő felei között, a megállapodás értelmezésével, alkalmazásával vagy végrehajtásával kapcsolatban felmerülő bármely vita esetében alkalmazandó, beleértve annak fenntartását, érvényességét és megszüntetését.9. cikkE megállapodás a megállapodás Szerződő Felek általi aláírását követő első hónap első napján lép hatályba. Az Egyezmény 34. cikkének (2) bekezdése ez esetben nem alkalmazandó.10. cikkE megállapodás határozatlan időre marad hatályban.Amennyiben valamennyi olyan OTIF-tagállam felmondja az Egyezményt, amely az Európai Közösségnek is tagja, az Egyezmény felmondásáról, valamint az e megállapodás felmondásáról szóló értesítést, attól a pillanattól kezdve, hogy az Egyezményt felmondani szándékozó utolsó EK-tagállam is elküldte az Egyezmény 41. cikke szerinti felmondásról szóló értesítését, úgy kell tekinteni, hogy az Európai Közösség mondta fel a megállapodást.11. cikkAz Egyezmény azon szerződő felei, amelyek nem tagjai az Európai Közösségnek, de amelyek az Európai Közösséggel kötött nemzetközi megállapodások révén alkalmazzák a vonatkozó európai közösségi jogszabályokat, az egyezmény letéteményesének elismervényével egyéni nyilatkozatokat tehetnek az Európai Közösséggel kötött megállapodások, a COTIF és egyéb kapcsolódó szabályozások szerinti jogaik és kötelezettségeik fenntartásáról.A FENTIEK HITELÉÜL, az alulírott meghatalmazottak, kicserélve jó és kellő alakban talált meghatalmazásaikat, aláírták ezt a megállapodást.Kelt … -ban/ben, … (év) … (hónap) … napján, angol nyelven, két eredeti példányban, amelyek közül az egyiket az OTIF, a másikat az Európai Közösség őrzi meg. A végleges megállapodás fordítása és terjesztése a szerződő felek megfelelő intézményeinek feladata.A Nemzetközi Vasúti Fuvarozásügyi Államközi Szervezet (OTIF) részéről | Az Európai Közösség részéről |2. MELLÉKLETAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG NYILATKOZATA A HATÁSKÖRÖK GYAKORLÁSÁRÓLA vasúti ágazatban az Európai Közösség az EK-Szerződés 70., 71. cikke, 80. cikkének (1) bekezdése és 156. cikke alapján hatáskörét a tagállamokkal megosztva gyakorolja.Az EK-Szerződés V. címe meghatározza a közös közlekedéspolitikát, és XV. címe megállapítja a közlekedés területén az Európai Közösségnek a transzeurópai hálózatok kiépítéséhez és fejlesztéséhez való hozzájárulását.Az EK-Szerződés V. címének 71. cikke különösen arról rendelkezik, hogy az Európai Közösség elfogadhat:-  egy adott tagállam területére irányuló vagy onnan kiinduló, illetve egy vagy több tagállam területén áthaladó nemzetközi közlekedésre alkalmazandó szabályokat;-  olyan feltételeket, amelyek mellett valamely tagállamban egy ott nem honos fuvarozó közlekedési szolgáltatásokat végezhet;-  a közlekedés biztonságát javító intézkedéseket;-  egyéb megfelelő rendelkezéseket.A transzeurópai hálózatok tekintetében az EK-Szerződés V. címének 155. cikke különösen arról rendelkezik, hogy az Európai Közösség:-  iránymutatás-csomagot dolgoz ki, amely a transzeurópai hálózatok területén a tervezett intézkedések célkitűzéseire, prioritásaira és főbb vonalaira vonatkozik; ezek az iránymutatások közös érdekű projekteket határoznak meg;-  végrehajt minden olyan intézkedést, különösen a műszaki szabványok összehangolása területén, amely a hálózatok átjárhatóságának biztosításához szükséges;-  támogathatja – különösen megvalósíthatósági tanulmányok, hitelgaranciák vagy kamattámogatások formájában – a tagállamok által támogatott, az első francia bekezdésben említett iránymutatások által meghatározott közös érdekű projekteket; a Közösség emellett a Kohéziós Alapon keresztül hozzájárulhat a közlekedési infrastruktúra területén egyedi projektek finanszírozásához a tagállamokban.E két rendelkezés alapján az Európai Közösség jelentős számú, a vasúti közlekedésre alkalmazandó jogi aktust fogadott el.Az európai közösségi jog alapján az Európai Közösség kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a vasúti közlekedéssel kapcsolatos ügyekben, amennyiben az 1999. június 3-i vilniusi jegyzőkönyvvel módosított 1980. május 9-i nemzetközi vasúti fuvarozási egyezmény (COTIF) (a továbbiakban: az Egyezmény), illetve az ez alapján elfogadott jogi aktusok ezeket a meglévő közösségi szabályokat érintik.Az Egyezmény által szabályozott azon ügyek felett, amelyek tekintetében az Európai Közösség kizárólagos hatáskörrel rendelkezik, a tagállamoknak nincs hatásköre.Olyan meglévő közösségi szabályok esetében, amelyeket az Egyezmény vagy az az alapján elfogadott jogi aktusok nem érintenek, az Európai Közösség az Egyezménnyel kapcsolatos ügyekben a tagállamokkal megosztva gyakorolja hatáskörét.Az e megállapodás aláírásakor érvényes vonatkozó közösségi jogi aktusok jegyzékét a függelék tartalmazza. Az e jogszabályokból eredő közösségi hatáskörök mértékét az egyes jogszabályok meghatározott rendelkezései alapján kell megállapítani, különösen amennyiben e rendelkezések közös szabályokat határoznak meg. A közösségi hatáskörök folyamatosan fejlődnek. A Szerződés keretében az illetékes intézmények hozhatnak a Közösség hatáskörének terjedelmét meghatározó határozatokat. A Közösség ezért fenntartja a jogot arra, hogy ezt a nyilatkozatot megfelelően módosítsa, anélkül, hogy ez előfeltétele lenne az Egyezményben szabályozott kérdések tekintetében fennálló hatásköre gyakorlásának.A 2. MELLÉKLET FÜGGELÉKEAZ EGYEZMÉNY TÁRGYÁT KÉPEZŐ TÉMÁKRA VONATKOZÓ KÖZÖSSÉGI JOGI AKTUSOKA mai napig a Közösség többek között a következő közösségi jogi aktusokon keresztül gyakorolta hatáskörét:GAZDASÁGI TEVÉKENYSÉGGEL / PIACRA JUTÁSSAL KAPCSOLATOS JOGSZABÁLYOK-  az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés 79. cikke (3) bekezdésének végrehajtása keretében a fuvardíjakban és a fuvarozási feltételek terén alkalmazott hátrányos megkülönböztetés megszüntetéséről szóló 11. rendelet (HL L 532., 1960.8.16., 1121. o.);-  A Tanács 91/440/EGK irányelve (1991. július 29.) a közösségi vasutak fejlesztéséről (HL L 237., 1991.8.24., 25. o.);-  A Tanács 95/18/EK irányelve (1995. június 19.) a vasúttársaságok engedélyezéséről (HL L 143., 1995.6.27., 70. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/12/EK irányelve (2001. február 26.) a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 75., 2001.3.15., 1. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/13/EK irányelve (2001. február 26.) a vasúttársaságok engedélyezéséről szóló 95/18/EK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 75., 2001.3.15., 26. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/14/EK irányelve (2001. február 26.) a vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról és a biztonsági tanúsítványról (HL L 75., 2001.3.15., 29. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/51/EK irányelve (2004. április 29.) a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 164., 2004.4.30., 164–172. o. és HL L 220., 2004.6.21., 58–60. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 1371/2007/EK (2007. október 23.) rendelete a vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól és kötelezettségeiről (HL L 315., 2007.12.3., 14. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2007/58/EK irányelve (2007. október 23.) a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv, valamint a vasúti infrastruktúra-kapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról szóló 2001/14/EK irányelv módosításáról (HL L 315., 2007.12.3., 44. o.).-  A KÖLCSÖNÖS ÁTJÁRHATÓSÁGRA ÉS A BIZTONSÁGRA VONATKOZÓ JOGSZABÁLYOK-  A Tanács 96/48/EK irányelve (1996. július 23.) a nagy sebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról (HL L 235., 1996.9.17., 6. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/16/EK irányelve (2001. március 19.) a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról (HL L 110., 2001.4.20., 1. o.);-  A Tanács 96/49/EK irányelve (1996. július 23.) a veszélyes áruk vasúti fuvarozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (HL L 235., 1996.9.17., 25. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/49/EK irányelve (2004. április 29.) a közösségi vasutak biztonságáról, valamint a vasúttársaságok engedélyezéséről szóló 95/18/EK tanácsi irányelv és a vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról és a biztonsági tanúsítványról szóló 2001/14/EK irányelv módosításáról (HL L 164., 2004.4.30., 44–113. o. és HL L 220., 2004.6.21., 16–39. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/50/EK irányelve (2004. április 29.) a nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 96/48/EK tanácsi irányelv és a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról (HL L 164., 2004.4.30., 114–163. o. és HL L 220., 2004.6.21., 40–57. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 881/2004/EK rendelete (2004. április 29.) az Európai Vasúti Ügynökség létrehozásáról (HL L 164., 2004.4.30., 1–43. o. és HL L 220., 2006.6.21., 3–14. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2007/59/EK irányelve (2007. október 23.) a közösségi vasúti rendszereken mozdonyokat és vonatokat működtető mozdonyvezetők minősítéséről (HL L 315., 2007.12.3., 51. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2008/57/EK irányelve (2008. június 17.) a vasúti rendszer Közösségen belüli kölcsönös átjárhatóságáról (átdolgozott szöveg) (HL L 191., 2008.7.18., 1. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2008/68/EK irányelve (2008. szeptember 24.) a veszélyes áruk szárazföldi szállításáról (HL L 260., 2008.9.30., 13. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 2008/110/EK irányelve (2008. december 16.) a közösségi vasutak biztonságáról szóló 2004/49/EK irányelv (vasúti biztonsági irányelv) módosításáról (HL L 345., 2008.12.23., 62. o.);-  Az Európai Parlament és a Tanács 1335/2008/EK rendelete (2008. december 16.) az Európai Vasúti Ügynökség létrehozásáról szóló 881/2004/EK rendelet (vasúti ügynökségi rendelet) módosításáról (HL L 354., 2008.12.31., 51. o.).KÖZSZOLGÁLTATÁSI KÖTELEZETTSÉGEK-  Az Európai Parlament és a Tanács 1370/2007/EK rendelete (2007. október 23.) a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 315., 2007.12.3, 1. o.).3. MELLÉKLETAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG NYILATKOZATAA COTIF 42. CIKKE SZERINTA közösségi jogszabályok és a COTIF egyes szabályai között fennálló bizonyos jogi ellentmondások feloldásáig az Európai Közösség nem alkalmazza teljes egészében a COTIF következő függelékeit:1. Egységes szabályok a nemzetközi vasúti forgalomban kiépített infrastruktúra használatára vonatkozó szerződésekre (CUI – az Egyezmény E. függeléke).2. Egységes szabályok a nemzetközi vasúti forgalomban történő felhasználásra szánt vasúti vagy villamosvasúti pályaépítő anyagra alkalmazandó műszaki szabványok ellenőrzésére és egységes műszaki előírások elfogadására (APTU – az Egyezmény F. függeléke).3. Egységes szabályok a nemzetközi forgalomban használt vasúti vagy villamosvasúti pályaépítő anyag műszaki engedélyére (ATMF – az Egyezmény G. függeléke).A TANÁCS, A TAGÁLLAMOK ÉS A BIZOTTSÁG KÖZÖTTI BELSŐ MEGÁLLAPODÁSOK A KÖZÖSSÉG ÉS TAGÁLLAMAINAK AZ 1999. ÉVI NEMZETKÖZI VASÚTI FUVAROZÁSI EGYEZMÉNY KERETÉBEN SZERVEZETT ÜLÉSEKEN VALÓ RÉSZVÉTELÉRŐLSzem előtt tartva az Európai Közösség és tagállamai nemzetközi képviseletének az EK-Szerződés és az Európai Bíróság joggyakorlata szerinti, a nemzetközi kötelezettségek végrehajtása szintjén is betartandó egységességére vonatkozó követelményt,A Tanács, a tagállamok és a Bizottság a következő belső megállapodásokat fogadta el:1. JELLEG ÉS HATÁLY1.1. Ez a dokumentum a Tanács, a tagállamok és a Bizottság közötti belső megállapodásokat határozza meg az 1999. évi nemzetközi vasúti fuvarozási egyezmény (a továbbiakban: az Egyezmény) alapján szervezett ülések előkészítésére vonatkozóan. Ezek a belső megállapodások a Nemzetközi Vasúti Fuvarozásügy Államközi Szervezet (OTIF) által az Egyezmény alkalmazása tekintetében szervezett valamennyi ülésre vonatkoznak.2. A FELADATOK HATÁSKÖRÖK SZERINTI MEGOSZTÁSA2.1. A tagállamok hatáskörébe tartozó, a vasúti közlekedéssel kapcsolatos ügyek kapcsán az elnökség saját kezdeményezésére, illetve a Bizottság vagy egy tagállam kérésére egyeztető ülésre hívja meg az EU tagállamainak képviseleteit minden, az (1) bekezdésben említett ülés előtt, alatt és után annak érdekében, hogy összehangolt álláspontokat alakítsanak ki. Az elnökség ezeket az összehangolt álláspontokat fogja képviselni.2.2. A Közösség nevében a Bizottság fogja képviselni a közösségi hatáskörbe tartozó ügyekre vonatkozó közösségi álláspontokat, különösen a következők tekintetében:-  az EK-Szerződés V. címének 71. cikke-  az EK-Szerződés XV. címének 155. cikke-  bármely egyéb, az EK-Szerződés V. vagy XV. címe alapján a Közösség kizárólagos vagy elsődleges hatáskörébe tartozó kérdés,-  és különösen az Egyezmény tárgyát képező témákkal kapcsolatos és az Európai Közösség Egyezményhez való csatlakozásáról szóló megállapodás 2. mellékletének függelékében részletesen ismertetett közösségi jogi aktusok.2.3. Az elnökség és a Közösség megállapodik abban, hogy melyikük fog a Közösség és tagállamai nevében nyilatkozat tenni azokban az esetekben, amikor a hatáskörök szétválaszthatatlanul kapcsolódnak egymáshoz. A Közösség ismerteti a közös álláspontot, amikor az érintett kérdés túlnyomó részben a Közösség hatáskörébe tartozik, és az elnökség ismerteti a közös álláspontot, amikor az érintett kérdés döntően a tagállamok hatáskörébe tartozik.3. ÁLLÁSPONTOK KIALAKÍTÁSA ÉS EGYEZTETÉSI ELJÁRÁS3.1. A Közösség és tagállamai által az OTIF-üléseken képviselendő valamennyi álláspontot megfelelő módon egyeztetik.A saját hatáskörükbe tartozó kérdésekben a tagállamok összehangolt álláspont kialakítására törekednek. A tagállamok ezt megelőzően az álláspontokról nyilatkozattervezetet kapnak.A közösségi állásfoglalásokra, illetve a Közösség és tagállamai közötti közös állásfoglalásokra vonatkozó bizottsági javaslatokat a vonatkozó közösségi vasúti irányelvek által létrehozott megfelelő bizottságok keretén belül vitatják meg; ezek nevezetesen a következők:-  a veszélyes áruk szállításával foglalkozó bizottság az Egyezmény RID-függelékének tárgyát képező áruk esetében; amennyiben ezek az áruk a vasúti vonalak kölcsönös átjárhatóságát, vagy a 2009/49/EK irányelv alapján kidolgozott közös biztonságos megközelítést érintik, a Közösség álláspontját a vasutak kölcsönös átjárhatóságával és biztonságával foglalkozó bizottsággal egyeztetve kell kialakítani.-  a közösségi vasutak fejlesztésével foglalkozó bizottság az Egyezmény CIV, CIM, CUV és CUI függelékének tárgyát képező áruk és az OTIF által kidolgozott egyéb, egységesen szabályozott rendszerek esetében;-  a vasutak kölcsönös átjárhatóságával és biztonságával foglalkozó bizottság az Egyezmény APTU és ATMF függelékének tárgyát képező áruk esetében.A Bizottság és a tagállamok a helyszíni egyeztető ülések folyamán meg fognak tenni minden tőlük telhetőt annak érdekében, hogy egységes álláspontot alakítsanak ki.3.2. A veszélyes áruk szállításával kapcsolatos tevékenységek kapcsán az Európai Közösséget az RID szakértői bizottságban az Európai Bizottság képviseli, amelynek munkáját szakértés céljából a tagállamok és/vagy az Európai Vasúti Ügynökség szakértői segítik, de adott esetben az Európai Közösség tagállamoknak is adhat képviseleti megbízást.3.3. A Bizottság az OTIF értekezletek napirendi pontjairól értesíti a megfelelő bizottságot, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a Közösséget, vagy a Közösséget és tagállamait képviselni kell az adott ülésen.3.4. Amennyiben egyes napirendi pontokról szavazni kell, a Bizottság véleményt ad arra vonatkozóan, hogy a Közösség vagy az egyes tagállamok szavazzanak-e.3.5. A Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozó napirendi pontok tekintetében a felelősségi körök gyakorlására, illetve a képviselettel és szavazással kapcsolatos megállapodásokra vonatkozó döntéseket a 3.1. pontban említett bizottságok keretében tartott egyezető üléseken hozzák meg.3.6. Egyeztető ülést szükség esetén az értekezlet helyszínén is lehet tartani.4. FELSZÓLALÁS4.1. Olyan esetekben, amikor az 1. pontban említett üléseken az elnökség nincs képviselve, a Közösség és tagállamainak a 2.1. és – adott esetben – a 2.3. pontban említett ügyek kapcsán tartott egyeztetési eljárás során kialakított állásfoglalását azon tagállam küldötte képviseli, amelyik az EU-elnökségi rotációs listán az első helyen szerepel.5. SZAVAZÁS5.1. Az Európai Közösség nevében a Bizottság a Közösség szavazati jogait a 2.2. és – adott esetben – a 2.3. pontban említett ügyek kapcsán tartott egyeztetési eljárás során kialakított közösségi vagy közös állásfoglalások figyelembevételével gyakorolja.Megegyezés születhet arról, hogy olyan esetekben, amikor a Közösséget a Bizottság nem képviseli, az ilyen ügyekkel kapcsolatosan a Közösség szavazati jogait – a közös állásfoglalások figyelembevételével – az elnökség gyakorolja.5.2. A tagállamok csak a 2.1. és – adott esetben – a 2.3. pontban említett ügyekben gyakorolják szavazati jogukat, az egyeztetési eljárás során kialakított összehangolt vagy közös állásfoglalások figyelembevételével.6. FELSZÓLALÁS ÉS SZAVAZÁS NÉZETELTÉRÉS ESETÉN6.1. Amennyiben a fenti 3.1. pontban említett három bizottság bármelyikében tárgyalt ügyek függőben maradnak, ezeket az ügyeket indokolatlan késedelem nélkül az Állandó Képviselők Bizottsága elé terjesztik. Amennyiben a Bizottság és a tagállamok az adott ügyben nem tudnak megállapodásra jutni, a tagállamok és a Bizottság tartózkodik olyan állásfoglalás elfogadásától vagy olyan szavazat leadásától, amely károkat okozhat a közösségi vívmányokban.6.2. A 6.1. pontban említett döntések nem érintik a Közösség és tagállamainak vonatkozó hatásköreit. [1] COM(2003) 696, 2003. november 17.[2] HL C [...], [...], [...] o.[3] HL C [...], [...], [...] o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.21.
            COM(2016) 671 final
            2016/0327(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, a Svájci Államszövetség, Norvégia és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Svájci Államszövetség között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A javaslat az általános tarifális preferenciák rendszere keretében alkalmazandó 2010-es származási szabályoknak a 2454/93/EGK rendeletet módosító 2010. november 18-i 1063/2010/EU rendelettel bevezetett reformjával összefüggésben készült.

               A reform keretében feltételesen Törökország is bekerült a származási kumuláció rendszerébe, amely korábban az Európai Unió, Svájc és Norvégia között működött.

               A reform során a regisztrált exportőrök származási bizonyítványainak új rendszere is bevezetésre került, ám ennek alkalmazását 2017. január 1-jéig elhalasztották.

               Mindezek alapján az Unió, Svájc és Norvégia közötti származási kumulációs rendszerre alkalmazandó meglévő jogi aktust felül kell vizsgálni. E javaslatnak ez a célja.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A javaslat összhangban van a közös kereskedelempolitikával, különösen a vámpolitikával, valamint az áruk szabad mozgásával és a származási szabályokkal.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  N/A

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés és különösen annak 218. cikke (5) bekezdése;
                  a 2000. december 5-i 2001/101/EK tanácsi határozat.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A javaslat a közös kereskedelempolitikához kapcsolódik, amely az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.

               •Arányosság

               A javaslat összhangban áll az arányosság elvével, mert hatásai szigorúan az ahhoz szükséges mértékre korlátozódnak, hogy biztosítsák a Svájcból vagy Norvégiából származó árukkal összefüggésben meglévő kumuláció Törökországra való kiterjesztését.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkének (5) bekezdése szerint a Tanács a főtárgyaló javaslata alapján a megállapodás aláírását engedélyező határozatot fogad el. Ez a javaslat ilyen határozatra irányul.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  N/A

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk egy minden elemében teljes mértékben elfogadott megállapodás megkötését tették lehetővé.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  N/A

               •Hatásvizsgálat

                  Figyelemmel a mellékelt ütemtervre és a minőségi jogalkotásra vonatkozó iránymutatásra, hatásvizsgálatra nem került sor, mivel a javaslat az Unió, Svájc, Norvégia és esetleg Törökország közötti származási kumulációra vonatkozik, azaz egy már meglévő rendszerre, amely most úgy módosul, hogy megfeleljen a REX rendszer 2017. január 1-jétől kezdődő végrehajtásával járó technikai követelményeknek.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  N/A

               •Alapjogok

                  A javaslat nem érinti az alapjogok védelmét.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  N/A

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Az intézkedést a felek rendszeresen értékelni fogják, ami a REX rendszer végrehajtásával kapcsolatos rendszeres kapcsolattartással, továbbképzésekkel és találkozókkal jár együtt.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  N/A

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               A Közösség és az Általános Preferenciális Rendszer keretében preferenciális tarifális kedvezményeket nyújtó egyes EFTA-tagországok közötti, a Norvégiából vagy Svájcból származó terméket tartalmazó áruknak a Közösség vámterületére érkezésekor a Közösségből származó terméket tartalmazó árukkal azonos módon való kezelésének biztosításáról szóló, az Európai Közösség nevében jóváhagyott (a 2000. december 5-i tanácsi határozat), levélváltás formájában kötött korábbi megállapodást egy új megállapodással kell felváltani, amely figyelembe veszi az általános tarifális preferenciák rendszere keretében alkalmazandó származási szabályoknak a 2010. november 18-i 1063/2010/EU rendelettel elfogadott reformját. A 2012. március 8-án a Tanács által a Bizottságnak adott felhatalmazás alapján a Bizottság lefolytatta és lezárta a tárgyalásokat Norvégiával és Svájccal erről az új megállapodásról.

               2016/0327 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, a Svájci Államszövetség, Norvégia és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Svájci Államszövetség között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, összefüggésben 218. cikke (5) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet
                  1
                41. cikke b) pontjának megfelelően a Norvégiában, Svájcban vagy Törökországban olyan anyagok felhasználásával előállított termékek, amelyek nem teljes egészében az adott országban jöttek létre vagy kerültek előállításra, de a felhatalmazáson alapuló rendelet 45. cikke értelmében kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson estek át, az adott kedvezményezett országból származónak minősülnek (kumulációs rendszer).

               (2)Az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 54. cikke szerint a kumulációs rendszer alkalmazásának feltétele, hogy Svájc viszonossági alapon ugyanilyen elbánást biztosítson a kedvezményezett országokból származó azon termékeknek, amelyek az Unióból származó anyagokból készültek.

               (3)Ami Svájcot illeti, ezt a kumulációs rendszert eredetileg egy, az Unió és Svájc között levélváltás formájában létrejött megállapodás formájában vezették be. A levélváltásra 2000. december 14-én került sor, miután a Tanács a 2001/101/EK határozattal
                  2
                jóváhagyta a megállapodást.

               (4)Annak biztosítása érdekében, hogy a származó termék fogalmára az Unió általános tarifális preferenciarendszerének („GSP”) származási szabályaiban meghatározottal azonos fogalmat használjon, Svájc módosította a saját GSP származási szabályait. Ezért van szükség a megállapodás – az Unió és Svájc közötti levélváltás formájában történő – módosítására.

               (5)A helyettesítő FORM A származási bizonyítványok az Unió, Norvégia és Svájc általi kölcsönös elfogadása rendszerének a módosított levélváltás keretében továbbra is érvényben kell maradnia, és e rendszert – az Unió, Norvégia, Svájc és Törökország közötti kereskedelem előmozdítása érdekében – feltételesen Törökországra is alkalmazni kell.

               (6)Ezenfelül az Unió általános tarifális preferenciarendszerének származási szabályai egy új rendszer bevezetéséről rendelkeznek a regisztrált exportőrök származási igazolásai tekintetében, amely 2017. január 1-jétől kezdődően kerül alkalmazásra. A levélváltás keretében e tekintetben is módosításokat kell végezni.

               (7)Az új rendszer és az ahhoz kapcsolódó szabályok előrehozott alkalmazásának érdekében a Tanács 2012. március 8-án felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyaljon Svájccal egy, a helyettesítő FORM A származási bizonyítványok vagy helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatok kölcsönös elfogadásáról, valamint a Norvégiából, Svájcból vagy Törökországból származó terméket tartalmazó áruknak az Unió vámterületére érkezésekor az Unióból származó terméket tartalmazó árukkal azonos módon való kezelésének biztosításáról szóló, levélváltás formájában kötendő megállapodásról. A tárgyalások a megállapodás parafálásával sikeresen lezárultak.

               (8)Ezért a megállapodást – feltételezve annak későbbi megkötését – az Európai Unió nevében alá kell írni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, a Svájci Államszövetség, Norvégia és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Svájci Államszövetség között levélváltás formájában létrejött megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) aláírását – feltételezve annak későbbi megkötését – az Unió nevében a Tanács e határozattal jóváhagyja.

               A levélváltás formájában létrejött, aláírásra váró megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.

               2. cikk

               A Tanács Főtitkársága – feltételezve a jegyzőkönyv megkötését – teljes mértékben felhatalmazza a jegyzőkönyv főtárgyalója által kijelölt személy(eke)t a jegyzőkönyv aláírására.

               3. cikk

               Ez a határozat 2017. január 1-jén lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Bizottság 2015. július 28-i (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló rendelete a 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Uniós Vámkódex egyes rendelkezéseire vonatkozó részletes szabályok tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 343., 2015.12.29., 1. o.).

                     (2)
                  A Tanács 2000. december 5-i 2001/101/EK határozata a Közösség és az Általános Preferenciális Rendszer keretében preferenciális tarifális kedvezményeket nyújtó EFTA-tagországok (Norvégia és Svájc) közötti, a Norvégiából vagy Svájcból származó terméket tartalmazó áruknak a Közösség vámterületére érkezésekor a Közösségből származó terméket tartalmazó árukkal azonos módon való kezelésének biztosításáról szóló, levélváltás formájában kötött megállapodás jóváhagyásáról (kölcsönös megállapodás) (HL L 38., 2001.2.8., 24. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.10.21.
            COM(2016) 671 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, a Svájci Államszövetség, Norvégia és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról szóló, az Európai Unió és a Svájci Államszövetség között levélváltás formájában létrejött megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról

               Levélváltás formájában létrejött megállapodás az Európai Unió és a Svájci Államszövetség között az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszerének keretében az Európai Unió, a Svájci Államszövetség, Norvégia és Törökország között alkalmazandó származási kumulációról

               A. Az Unió levele

                     …, …

                     [hely és dátum]

               Tisztelt Uram!

               1. Az Európai Unió („az Unió”) és a Svájci Államszövetség („Svájc”) mint e megállapodás Részes Felei elismerik, hogy az általános tarifális preferenciák rendszere („GSP”) vonatkozásában mindkét Fél hasonló származási szabályokat alkalmaz – a következő általános elvekkel:

               (a)a származó termék fogalmának azonos kritériumokon alapuló meghatározása;

               (b)a regionális származási kumulációra vonatkozó rendelkezések;

               (c)rendelkezések a kumulációnak a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagokra való alkalmazására vonatkozóan;

               (d)rendelkezések a nem származó anyagok általános tűréshatárára vonatkozóan;

               (e)rendelkezések a kedvezményezett országból származó termékek változtatásának tilalmáról;

               (f)rendelkezések a helyettesítő származási igazolások kiadásáról vagy kiállításáról;

               (g)a származási igazolások kérdésében az illetékes hatóságokkal való adminisztratív együttműködés követelménye a kedvezményezett országokban.

               2. Az Unió és Svájc elismeri, hogy a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagok bármelyik Fél GSP-rendszere kedvezményezett országának származását megszerzik, ha a szóban forgó kedvezményezett országban olyan megmunkáláson vagy feldolgozáson esnek át, amelynek mértéke túlmegy azokon a műveleteken, amelyek a termék származó státusának megalapozása szempontjából nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak tekintendők. Ez az albekezdés a Norvégiából és Törökországból származó anyagokra alkalmazandó, a 15., illetve 16. bekezdésben meghatározott feltételek teljesülésére is figyelemmel.

               Az uniós tagállamok és Svájc vámhatóságai megfelelő adminisztratív együttműködést folytatnak egymással, különösen az előző albekezdésben említett anyagokra vonatkozó származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. Az Európai Gazdasági Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, 1972. július 22-i megállapodáshoz kapcsolódó 3. jegyzőkönyvben szereplő, az adminisztratív együttműködésre vonatkozó rendelkezések alkalmazandók.

               E bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a Vámegyüttműködési Tanácsot létrehozó, 1950. december 15-én Brüsszelben elfogadott egyezmény által létrehozott szervezet által elfogadott Harmonizált Áruleíró és Kódrendszer („harmonizált rendszer”) 1–24. fejezetében szereplő termékekre.

               3. Az Unió és Svájc vállalják, hogy helyettesítő FORM A származási bizonyítványok („helyettesítő bizonyítványok”) formájában elfogadnak a másik Fél vámhatóságai által kibocsátott helyettesítő származási igazolást, valamint a másik Fél – e célból regisztrált – továbbküldői által kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot.

               Mindegyik Fél a saját jogszabályai szerint vizsgálhatja a helyettesítő származási igazolással érintett termékek preferenciális elbánásra való jogosultságát.

               4. Mindegyik fél úgy rendelkezik, hogy a helyettesítő származási igazolás kiadása vagy kiállítása előtt be kell tartani az alábbi feltételeket:

               (a)helyettesítő származási igazolás csak akkor adható vagy állítható ki, ha a kezdeti származási igazolást az Unióban vagy Svájcban alkalmazandó jogszabályokkal összhangban adták vagy állították ki;

               (b)kizárólag akkor, ha valamelyik Fél területén a termékeket még nem bocsátották szabad forgalomba, a származási igazolás vagy helyettesítő származási igazolás helyettesíthető egy vagy több helyettesítő származási igazolással abból a célból, hogy a kezdeti származási igazolásban szereplő termékek összességét vagy egy részét a szóban forgó Féltől a másik Félhez szállítsák;

               (c)a termékek vámfelügyelet alatt maradtak a továbbküldő Félnél, és az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semminemű módosításon vagy más átalakításon nem eshettek át (a „változtatás tilalmának elve”);

               (a)ha a termékek a származási szabályok alóli, az egyik Fél által engedélyezett eltérés alapján szereztek származó státust, helyettesítő származási igazolás nem adható vagy állítható ki, ha a termékeket továbbküldik a másik Félhez;

               (b)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékek regionális kumuláció alkalmazása következtében szereztek származó státust;

               (c)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékeket a továbbküldő Fél nem részesíti preferenciális elbánásban.

               5. A (4) bekezdés c) pontja esetében az alábbiak alkalmazandók:

               Ha a változtatás tilalma elvének való megfeleléssel kapcsolatban kétség merül fel, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai kérhetik a nyilatkozattevőt, hogy – bármilyen módon – bizonyítsa az említett elvnek való megfelelést.

               A továbbküldő kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai igazolják, hogy a termékek a szóban forgó Fél területén való tartózkodásuk alatt vámfelügyelet alatt maradtak, és a Fél területén történt tárolásuk alatt a vámhatóságok semminemű módosításukra vagy más átalakításukra nem adtak engedélyt, illetve az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semmiféle műveletet nem engedélyeztek a termékek vonatkozásában.

               Ha a helyettesítő igazolás helyettesítő bizonyítvány, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai arra az időre nem kérhetnek igazolást arról, hogy nem történt manipulálás a termékekkel, ameddig a termékek a másik Félnél voltak.

               6. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               a)
                     ha a helyettesítő származási igazolások megegyeznek az Unió és Svájc GSP-rendszerének egy kedvezményezett országában kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolásokkal, az uniós tagállamok és Svájc vámhatóságai megfelelően együttműködnek egymással a szóban forgó helyettesítő származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. A végső rendeltetési hely szerinti Fél kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai elindítják és nyomon követik a megfelelő kezdeti származási igazolások utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást;

               b)
                     ha a helyettesítő származási igazolás megegyezik egy olyan országban kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolással, amely a végső rendeltetési hely szerinti Fél GSP-rendszerének kizárólagos kedvezményezettje, a szóban forgó Fél a kezdeti származási igazolás utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást a kedvezményezett országgal együttműködve folytatja le. Az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolást, vagy az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolás másolatát a továbbküldő Fél vámhatóságai bocsátják a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai részére, hogy az utóbbiak lefolytathassák az utólagos ellenőrzési eljárást.

               7. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               (a)a helyettesítő bizonyítvány jobb felső rovatában minden esetben legyen feltüntetve annak a továbbküldési közbülső országnak a neve, ahol a bizonyítványt kiadták;

               (b)a 4. rovatba legyen beírva a „Replacement certificate” vagy a „Certificat de remplacement” („Helyettesítő bizonyítvány”) szöveg, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítvány kiadásának dátuma és sorszáma;

               (c)az 1. rovatban legyen feltüntve a továbbküldő neve;

               (d)a 2. rovatban feltüntethető a végső címzett neve;

               (e)a továbbküldött termékeknek a kezdeti igazoláson található összes adatát át kell vezetni a 3–9. rovatba;

               (f)a 10. rovatban feltüntethetők a továbbküldő által kiállított számla adatai;

               (g)a helyettesítő bizonyítványt kiadó vámhivatal záradékát a 11. rovatban kell szerepeltetni. A hatóság felelőssége a helyettesítő bizonyítvány kiadására korlátozódik. A 12. rovatban szereplő, a származási országra és a végső rendeltetési országra vonatkozó adatokat a kezdeti FORM A származási bizonyítványból kell átvenni. A továbbküldő köteles a származási bizonyítványt a 12. rovatban aláírni. A 12. rovatot jóhiszeműen aláíró továbbküldő nem felelős a kezdeti FORM A származási bizonyítványon szereplő adatok pontosságáért;

               (h)a helyettesítő bizonyítvány kiadására felkért vámhatóság a kezdeti FORM A származási bizonyítványra feljegyzi a továbbított termékek tömegét, darabszámát és jellegét, és feltünteti rajta a megfelelő helyettesítő bizonyítvány, illetve bizonyítványok sorszámát. A helyettesítő bizonyítvány iránti kérést, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítványt legalább három évig köteles megőrizni;

               (i)a helyettesítő származási bizonyítványt minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               8. Az egyes Felek rendelkeznek arról, hogy:

               (a)a továbbküldő a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton minden esetben megadja az alábbiakat:

               (1)a továbbküldött terméknek a kezdeti származási igazoláson található összes adata;

               (2)a kezdeti származási igazolás kiállításának dátuma;

               (3)a kezdeti származási igazolás adatai, adott esetben ideértve a származásmegjelölő nyilatkozatban szereplő árukra alkalmazott kumulációra vonatkozó információkat is;

               (4)a regisztrált exportőr neve, címe és regisztrált exportőri azonosító száma;

               (5)az Unión vagy Svájcon belüli címzett neve és címe;

               (6)a származásmegjelölő nyilatkozat kiállításának vagy a származási bizonyítvány kiadásának helye és ideje;

               (b)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replacement statement” vagy „Attestation de remplacement” jelölést;

               (c)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot az exportőrök elektronikus öntanúsítási rendszerében, az ún. regisztrált exportőri (REX) rendszerben regisztrált továbbküldők állítják ki, a kezdeti szállítmányban található származó termékek értékétől függetlenül;

               (d)amennyiben egy származási igazolás helyettesítésére kerül sor, a továbbküldőnek a következőket kell megadnia a kezdeti származási igazoláson:

               (1)a helyettesítő származási nyilatkozat(ok) kiállításának napja és a helyettesítő származási nyilatkozatok(on) szereplő árumennyiségek;

               (2)a továbbküldő neve és címe;

               (3)az Unión vagy Svájcon belüli címzett vagy címzettek neve és címe;

               (e)a kezdeti származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replaced” vagy „Remplacé” jelölést;

               (f)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat a kiállításának dátumát követően tizenkét hónapig érvényes;

               (g)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               9. A kezdeti származási igazolásokat és a helyettesítő származási igazolásokat a továbbküldő azon naptári év végétől számítva legalább három évig köteles megőrizni, amelyben a helyettesítő származási igazolásokat kiadták vagy kiállították.

               10. A Felek megállapodnak abban, hogy az együttműködés módjára vonatkozó, meghatározandó szabályok szerint megosztják a REX rendszer költségeit a Felek illetékes hatóságai között.

               11. A Felek az e megállapodás értelmezéséből vagy alkalmazásából eredő, közöttük felmerülő nézeteltéréseket kizárólag egymással folytatott kétoldalú tárgyalások útján rendezik. Ha a nézeteltérések érinthetik Norvégia és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük.

               12. A Felek kölcsönös megállapodással írásban bármikor módosíthatják ezt a megállapodást. Az egyik Fél kérésére mindkét Fél konzultál egymással a megállapodás lehetséges módosításairól. Ha a módosítások érinthetik Norvégia és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük. A módosítások a kölcsönösen elfogadott napon lépnek hatályba, amikor mindkét Fél értesítette a másikat a hatálybalépéshez szükséges belső követelményeinek teljesüléséről.

               13. Bármelyik fél felfüggesztheti e megállapodás alkalmazását, ha annak megfelelő működésével kapcsolatban komoly kétségei merülnek fel – feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               14. Bármelyik fél felmondhatja ezt a megállapodást, feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               15. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Norvégiából származó anyagokra, ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Norvégiával, és tájékoztatták egymást e feltétel teljesítéséről.

               16. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Törökországból származó anyagokra
                  1
               , ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Törökországgal, és e feltétel teljesítéséről tájékoztatták egymást.

               17. A Svájc és Törökország közötti megállapodás e megállapodás 2. bekezdése első albekezdése szerinti hatálybalépésétől kezdődően – továbbá a Törökország által tanúsított viszonosság függvényében – mindegyik fél rendelkezhet úgy, hogy a Törökországból származó anyagot tartalmazó, GSP-kedvezményezett országban kétoldalú kumuláció keretében feldolgozott termékek helyettesítő származási igazolása a Felek országában kiadható vagy kiállítható.

               18. Ez a megállapodás egy kölcsönösen elfogadott napon lép hatályba, miután az Unió és Svájc értesítette egymást az elfogadáshoz szükséges belső eljárásaik befejezéséről. A szóban forgó naptól kezdődően a megállapodás a levélváltás formájában kötött, 2000. december 14-én aláírt megállapodás
                  2
                helyébe lép.

               Lekötelezne, ha megerősítené, hogy Kormánya egyetért a fentiekkel.

               Megtiszteltetés számomra azt javasolni, hogy amennyiben a fentiek elfogadhatók az Ön Kormánya számára, úgy ez a levél és a megerősítés együtt megállapodást hozzon létre az Európai Unió és a Svájci Államszövetség között.

               Kérem, Uram, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.

               Az Európai Unió részéről,

               B. Svájc levele

               Tisztelt Uram!

               Megtiszteltetés számomra, hogy igazolhatom levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól:

               1. Az  Unió és Svájc mint e megállapodás Részes Felei elismerik, hogy az általános tarifális preferenciák rendszere („GSP”) vonatkozásában mindkét Fél hasonló származási szabályokat alkalmaz – a következő általános elvekkel:

               (a)a származó termék fogalmának azonos kritériumokon alapuló meghatározása;

               (b)a regionális származási kumulációra vonatkozó rendelkezések;

               (c)rendelkezések a kumulációnak a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagokra való alkalmazására vonatkozóan;

               (d)rendelkezések a nem származó anyagok általános tűréshatárára vonatkozóan;

               (e)rendelkezések a kedvezményezett országból származó termékek változtatásának tilalmáról;

               (f)rendelkezések a helyettesítő származási igazolások kiadásáról vagy kiállításáról;

               (g)a származási igazolások kérdésében az illetékes hatóságokkal való adminisztratív együttműködés követelménye a kedvezményezett országokban.

               2. Az Unió és Svájc elismeri, hogy a GSP származási szabályok értelmében az Unióból, Svájcból, Norvégiából vagy Törökországból származó anyagok bármelyik Fél GSP-rendszere kedvezményezett országának származását megszerzik, ha a szóban forgó kedvezményezett országban olyan megmunkáláson vagy feldolgozáson esnek át, amelynek mértéke túlmegy azokon a műveleteken, amelyek a termék származó státusának megalapozása szempontjából nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak tekintendők. Ez az albekezdés a Norvégiából és Törökországból származó anyagokra alkalmazandó, a 15., illetve 16. bekezdésben meghatározott feltételek teljesülésére is figyelemmel.

               Az uniós tagállamok és Svájc vámhatóságai megfelelő adminisztratív együttműködést folytatnak egymással, különösen az előző albekezdésben említett anyagokra vonatkozó származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. Az Európai Gazdasági Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, 1972. július 22-i megállapodáshoz kapcsolódó 3. jegyzőkönyvben szereplő, az adminisztratív együttműködésre vonatkozó rendelkezések alkalmazandók.

               E bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a Vámegyüttműködési Tanácsot létrehozó, 1950. december 15-én Brüsszelben elfogadott egyezmény által létrehozott szervezet által elfogadott Harmonizált Áruleíró és Kódrendszer („harmonizált rendszer”) 1–24. fejezetében szereplő termékekre.

               3. Az Unió és Svájc vállalják, hogy helyettesítő FORM A származási bizonyítványok („helyettesítő bizonyítványok”) formájában elfogadnak a másik Fél vámhatóságai által kibocsátott helyettesítő származási igazolást, valamint a másik Fél – e célból regisztrált – továbbküldői által kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot.

               Mindegyik Fél a saját jogszabályai szerint vizsgálhatja a helyettesítő származási igazolással érintett termékek preferenciális elbánásra való jogosultságát.

               4. Mindegyik fél úgy rendelkezik, hogy a helyettesítő származási igazolás kiadása vagy kiállítása előtt be kell tartani az alábbi feltételeket:

               (a)helyettesítő származási igazolás csak akkor adható vagy állítható ki, ha a kezdeti származási igazolást az Unióban vagy Svájcban alkalmazandó jogszabályokkal összhangban adták vagy állították ki;

               (b)kizárólag akkor, ha valamelyik Fél területén a termékeket még nem bocsátották szabad forgalomba, a származási igazolás vagy helyettesítő származási igazolás helyettesíthető egy vagy több helyettesítő származási igazolással abból a célból, hogy a kezdeti származási igazolásban szereplő termékek összességét vagy egy részét a szóban forgó Féltől a másik Félhez szállítsák;

               (c)a termékek vámfelügyelet alatt maradtak a továbbküldő Félnél, és az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semminemű módosításon vagy más átalakításon nem eshettek át (a „változtatás tilalmának elve”);

               (a)ha a termékek a származási szabályok alóli, az egyik Fél által engedélyezett eltérés alapján szereztek származó státust, helyettesítő származási igazolás nem adható vagy állítható ki, ha a termékeket továbbküldik a másik Félhez;

               (b)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékek regionális kumuláció alkalmazása következtében szereztek származó státust;

               (c)a vámhatóságok kiadhatnak, illetve a továbbküldők kiállíthatnak helyettesítő származási igazolást, ha a másik Fél területére továbbküldendő termékeket a továbbküldő Fél nem részesíti preferenciális elbánásban.

               5. A (4) bekezdés c) pontja esetében az alábbiak alkalmazandók:

               Ha a változtatás tilalma elvének való megfeleléssel kapcsolatban kétség merül fel, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai kérhetik a nyilatkozattevőt, hogy – bármilyen módon – bizonyítsa az említett elvnek való megfelelést.

               A továbbküldő kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai igazolják, hogy a termékek a szóban forgó Fél területén való tartózkodásuk alatt vámfelügyelet alatt maradtak, és a Fél területén történt tárolásuk alatt a vámhatóságok semminemű módosításukra vagy más átalakításukra nem adtak engedélyt, illetve az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semmiféle műveletet nem engedélyeztek a termékek vonatkozásában.

               Ha a helyettesítő igazolás helyettesítő bizonyítvány, a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai arra az időre nem kérhetnek igazolást arról, hogy nem történt manipulálás a termékekkel, ameddig a termékek a másik Félnél voltak.

               6. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               a)
                     ha a helyettesítő származási igazolások megegyeznek az Unió és Svájc GSP-rendszerének egy kedvezményezett országában kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolásokkal, az uniós tagállamok és Svájc vámhatóságai megfelelően együttműködnek egymással a szóban forgó helyettesítő származási igazolások utólagos ellenőrzése céljából. A végső rendeltetési hely szerinti Fél kérésére a továbbküldő Fél vámhatóságai elindítják és nyomon követik a megfelelő kezdeti származási igazolások utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást;

               b)
                     ha a helyettesítő származási igazolás megegyezik egy olyan országban kiadott vagy kiállított kezdeti származási igazolással, amely a végső rendeltetési hely szerinti Fél GSP-rendszerének kizárólagos kedvezményezettje, a szóban forgó Fél a kezdeti származási igazolás utólagos ellenőrzésére irányuló eljárást a kedvezményezett országgal együttműködve folytatja le. Az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolást, vagy az ellenőrzés alatt álló helyettesítő származási igazolással megegyező kezdeti származási igazolás másolatát a továbbküldő Fél vámhatóságai bocsátják a végső rendeltetési hely szerinti Fél vámhatóságai részére, hogy az utóbbiak lefolytathassák az utólagos ellenőrzési eljárást.

               7. Az egyes Felek biztosítják, hogy:

               (a)a helyettesítő bizonyítvány jobb felső rovatában minden esetben legyen feltüntetve annak a továbbküldési közbülső országnak a neve, ahol a bizonyítványt kiadták;

               (b)a 4. rovatba legyen beírva a „Replacement certificate” vagy a „Certificat de remplacement” („Helyettesítő bizonyítvány”) szöveg, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítvány kiadásának dátuma és sorszáma;

               (c)az 1. rovatban legyen feltüntve a továbbküldő neve;

               (d)a 2. rovatban feltüntethető a végső címzett neve;

               (e)a továbbküldött termékeknek a kezdeti igazoláson található összes adatát át kell vezetni a 3–9. rovatba;

               (f)a 10. rovatban feltüntethetők a továbbküldő által kiállított számla adatai;

               (g)a helyettesítő bizonyítványt kiadó vámhivatal záradékát a 11. rovatban kell szerepeltetni. A hatóság felelőssége a helyettesítő bizonyítvány kiadására korlátozódik. A 12. rovatban szereplő, a származási országra és a végső rendeltetési országra vonatkozó adatokat a kezdeti FORM A származási bizonyítványból kell átvenni. A továbbküldő köteles a származási bizonyítványt a 12. rovatban aláírni. A 12. rovatot jóhiszeműen aláíró továbbküldő nem felelős a kezdeti FORM A származási bizonyítványon szereplő adatok pontosságáért;

               (h)a helyettesítő bizonyítvány kiadására felkért vámhatóság a kezdeti FORM A származási bizonyítványra feljegyzi a továbbított termékek tömegét, darabszámát és jellegét, és feltünteti rajta a megfelelő helyettesítő bizonyítvány, illetve bizonyítványok sorszámát. A helyettesítő bizonyítvány iránti kérést, valamint a kezdeti FORM A származási bizonyítványt legalább három évig köteles megőrizni;

               (i)a helyettesítő származási bizonyítványt minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               8. Az egyes Felek rendelkeznek arról, hogy:

               (a)a továbbküldő a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton minden esetben megadja az alábbiakat:

               (1)a továbbküldött terméknek a kezdeti származási igazoláson található összes adata;

               (2)a kezdeti származási igazolás kiállításának dátuma;

               (3)a kezdeti származási igazolás adatai, adott esetben ideértve a származásmegjelölő nyilatkozatban szereplő árukra alkalmazott kumulációra vonatkozó információkat is;

               (4)a regisztrált exportőr neve, címe és regisztrált exportőri azonosító száma;

               (5)az Unión vagy Svájcon belüli címzett neve és címe;

               (6)a származásmegjelölő nyilatkozat kiállításának vagy a származási bizonyítvány kiadásának helye és ideje;

               (b)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replacement statement” vagy „Attestation de remplacement” jelölést;

               (c)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot az exportőrök elektronikus öntanúsítási rendszerében, az ún. regisztrált exportőri (REX) rendszerben regisztrált továbbküldők állítják ki, a kezdeti szállítmányban található származó termékek értékétől függetlenül;

               (d)amennyiben egy származási igazolás helyettesítésére kerül sor, a továbbküldőnek a következőket kell megadnia a kezdeti származási igazoláson:

               (1)a helyettesítő származási nyilatkozat(ok) kiállításának napját és a helyettesítő származási nyilatkozatok(on) szereplő árumennyiségeket;

               (2)a továbbküldő nevét és címét;

               (3)az Unión vagy Svájcon belüli címzett vagy címzettek nevét és címét;

               (e)a kezdeti származásmegjelölő nyilatkozaton fel kell tüntetni a „Replaced” vagy „Remplacé” jelölést;

               (f)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat a kiállításának dátumát követően tizenkét hónapig érvényes;

               (g)a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatot minden esetben angol vagy francia nyelven kell elkészíteni.

               9. A kezdeti származási igazolásokat és a helyettesítő származási igazolásokat a továbbküldő azon naptári év végétől számítva legalább három évig köteles megőrizni, amelyben a helyettesítő származási igazolásokat kiadták vagy kiállították.

               10. A Felek megállapodnak abban, hogy az együttműködés módjára vonatkozó, meghatározandó szabályok szerint megosztják a REX rendszer költségeit a Felek illetékes hatóságai között.

               11. A Felek az e megállapodás értelmezéséből vagy alkalmazásából eredő, közöttük felmerülő nézeteltéréseket kizárólag egymással folytatott kétoldalú tárgyalások útján rendezik. Ha a nézeteltérések érinthetik Norvégia és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük.

               12. A Felek kölcsönös megállapodással írásban bármikor módosíthatják ezt a megállapodást. Az egyik Fél kérésére mindkét Fél konzultál egymással a megállapodás lehetséges módosításairól. Ha a módosítások érinthetik Norvégia és/vagy Törökország érdekeit, konzultálni kell velük. A módosítások a kölcsönösen elfogadott napon lépnek hatályba, amikor mindkét Fél értesítette a másikat a hatálybalépéshez szükséges belső követelményeinek teljesüléséről.

               13. Bármelyik fél felfüggesztheti e megállapodás alkalmazását, ha annak megfelelő működésével kapcsolatban komoly kétségei merülnek fel – feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               14. Bármelyik fél felmondhatja ezt a megállapodást, feltéve, hogy három hónappal előre írásban értesítette erről a másik Felet.

               15. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Norvégiából származó anyagokra, ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Norvégiával, és tájékoztatták egymást e feltétel teljesítéséről.

               16. A 2. bekezdés első albekezdése csak akkor alkalmazandó a Törökországból származó anyagokra
                  3
               , ha a Felek hasonló megállapodást kötöttek Törökországgal, és e feltétel teljesítéséről tájékoztatták egymást.

               17. A Svájc és Törökország közötti megállapodás e megállapodás 2. bekezdése első albekezdése szerinti hatálybalépésétől kezdődően – továbbá a Törökország által tanúsított viszonosság függvényében – mindegyik fél rendelkezhet úgy, hogy a Törökországból származó anyagot tartalmazó, GSP-kedvezményezett országban kétoldalú kumuláció keretében feldolgozott termékek helyettesítő származási igazolása a Felek országában kiadható vagy kiállítható.

               18. Ez a megállapodás egy kölcsönösen elfogadott napon lép hatályba, miután az Unió és Svájc értesítette egymást az elfogadáshoz szükséges belső eljárásaik befejezéséről. A szóban forgó naptól kezdődően a megállapodás a levélváltás formájában kötött, 2000. december 14-én aláírt megállapodás
                  4
                helyébe lép.

               Megtiszteltetés számomra megerősíteni azt, hogy a Svájci Államszövetség Kormánya egyetért a fentiekkel.

                     (1)
                  Az Unió ezt a feltételt a Bizottságtól származó értesítésnek a 2454/93/EGK rendelet 85. cikke szerinti közzétételével teljesítette, végrehajtva a Közösségi Vámkódex azon rendelkezéseit, amelyek az említett cikkel létrehozott kétoldalú kumulációs rendszert Törökországra is kiterjesztik; HL C 134., 2016.4.15., 1. o.

                     (2)
                  HL L 38., 2001.2.8., 24. o.

                     (3)
                  Az Unió ezt a feltételt a Bizottságtól származó értesítésnek a 2454/93/EGK rendelet 85. cikke szerinti közzétételével teljesítette, végrehajtva a Közösségi Vámkódex azon rendelkezéseit, amelyek az említett cikkel létrehozott kétoldalú kumulációs rendszert Törökországra is kiterjesztik; HL C 134., 2016.4.15., 1. o.

                     (4)
                  HL L 38., 2001.2.8., 24. o.