				|

		52014PC0187

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a kötélpálya-létesítményekről /* COM/2014/0187 final - 2014/0107 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Általános háttér, a javaslat indokai és
céljai
A személyszállító kötélvontatású vasutakról
szóló 2000/9/EK irányelvet[1]
2000. március 20-án fogadták el, és 2002. május 3-ától
kellett alkalmazni.
A 2000/9/EK irányelv gondoskodik arról, hogy a
kötélpálya-létesítmények a felhasználók, a munkavállalók és harmadik személyek
számára egyaránt fokozott biztonságot nyújtsanak. Meghatározza azokat az
alapvető biztonsági követelményeket, amelyeknek a biztonságos
kötélpálya-létesítményeknek, azok infrastruktúrájának, részegységeinek és
biztonsági alkatrészeinek eleget kell tenniük.
A 2000/9/EK irányelv egyúttal arra is jó
példa, hogy az uniós harmonizációs jogi aktusok miként biztosítják a szabad
mozgást az Unió egységes piacán – pontosabban a kötélpálya-létesítmények
részegységeinek és biztonsági alkatrészeinek egységes piacán. Az irányelv
összehangolja a kötélpálya-létesítményekbe való beépítésre szánt részegységek
és biztonsági alkatrészek forgalomba hozatalának és üzembe helyezésének
feltételeit. A gyártóknak igazolniuk kell, hogy az általuk gyártott
részegységek vagy biztonsági alkatrészek tervezése és gyártása megfelel az
alapvető követelményeknek, azokon fel kell tüntetniük a CE-jelölést, és
mellékelniük kell a kötélpálya-létesítményekbe való beépítésükre vonatkozó
utasításokat.
A 2000/9/EK irányelv jogalapja az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: a Szerződés)
114. cikke. Az „új megközelítési” elveken alapuló, teljes harmonizációt
előíró irányelvről van szó, amely kötelezi a gyártókat annak
biztosítására, hogy termékeik megfeleljenek a jogalkotási eszközben foglalt
kötelező teljesítmény- és biztonsági követelményeknek, konkrét
műszaki megoldásokat vagy előírásokat azonban nem ír elő.
A 2000/9/EK irányelvet a személyszállító
kötélpálya-létesítményekre kell alkalmazni.
A 2000/9/EK irányelv alkalmazási körének
meghatározása szempontjából a két fő kritérium a kötélvontatási és a
személyszállítási funkció.
A 2000/9/EK irányelv hatálya alá tartozó
kötélpálya-létesítmények főbb típusai a siklóvasutak, a kabinos pályák, a
levehető és a rögzített függőszékes pályák, a függőkocsipályák,
a sífelvonó kabinok, a (több kötélpályatípust, például kabinos és
függőszékes pályákat egyesítő) kombinált létesítmények, valamint a
sí- és szánfelvonók.
A kötélpálya-létesítmény a fogalommeghatározás
szerint infrastruktúrából, részegységekből és biztonsági
alkatrészekből álló teljes helyszíni rendszer.
A kötélpálya-létesítményeket és azok
infrastruktúráját közvetlenül érintik annak a régiónak a tulajdonságai, ahol
találhatók, annak a területnek a jellege és fizikai jellemzői, ahol üzembe
helyezik őket, a környezet, a légköri és meteorológiai tényezők,
valamint a közelben – akár a földön, akár a levegőben – található
építmények és akadályok.
Mindezt figyelembe véve a
kötélpálya-létesítmények építése és üzembe helyezése nemzeti engedélyezési
eljárások keretében történik.
A 2000/9/EK irányelv a
kötélpálya-létesítmények által teljesítendő harmonizált alapvető
követelményeket ír elő, míg más szempontok, például a területhasznosítás,
a regionális tervezés és a környezetvédelem szabályozása továbbra is a
tagállamok feladata.
A biztonsági alkatrészek és a részegységek
esetében alkalmazni kell az áruk szabad mozgásának elvét. A biztonsági
alkatrészeken szerepel a CE-jelölés, amely tanúsítja, hogy azok megfelelnek a
2000/9/EK irányelvben foglalt követelményeknek, többek között a
megfelelőségértékelési eljárásoknak.
E javaslat célja, hogy a Bizottság
egyszerűsítési törekvéseivel összhangban felváltsa a 2000/9/EK irányelvet.
A javaslat a 2000/9/EK irányelvet összhangba
kívánja hozni a 2008-ban elfogadott „árucsomaggal”, és különösen az új
jogszabályi keretre (New Legislative Framework, NLF) vonatkozó 768/2008/EK
határozattal.
Az NLF-határozat közös keretet határoz meg az
uniós termékharmonizációs jogi aktusok számára. Ez a keret a termékekre
vonatkozó uniós jogi aktusokban található közös rendelkezésekből áll (pl.
fogalommeghatározások, a gazdasági szereplők kötelezettségei, védelmi
mechanizmusok stb.). E közös rendelkezések megerősítésre kerültek, hogy az
irányelveket a gyakorlatban hatékonyabban lehessen alkalmazni és érvényesíteni.
Olyan új elemek is bevezetésre kerültek, mint például az importőrökre
vonatkozó kötelezettségek, amelyek elengedhetetlenek a forgalomban lévő
termékek nagyobb biztonságosságához.
A Bizottság – a 2011. november 21-én
elfogadott „NLF végrehajtási csomag” révén – már kilenc másik irányelv esetében
javasolta az NLF-határozattal való összehangolást. Javasolta továbbá a
nyomástartó berendezésekről szóló 97/23/EK irányelv összehangolását az
NLF-határozattal[2].
Az ipari termékekre vonatkozó uniós harmonizációs
jogi aktusok egységessége érdekében – az NLF-határozat elfogadásából eredő
politikai kötelezettségvállalással és az NLF-határozat 2. cikkében foglalt
jogi kötelezettségvállalással összhangban – ezt a javaslatot is össze kell
hangolni az NLF-határozat rendelkezéseivel.
A javaslat ezenfelül a 2000/9/EK irányelv
végrehajtása során tapasztalt egyes nehézségeket is orvosolni kívánja.
Konkrétabban a hatóságok, a bejelentett szervezetek és a gyártók eltérően
vélekedtek arról, hogy egyes létesítménytípusok a 2000/9/EK irányelv hatálya
alá tartoznak-e, és ezért azokat az irányelvben előírt követelmények és
eljárások szerint kell-e gyártani, illetve tanúsítani. Különböztek az
álláspontok azt illetően is, hogy egyes berendezések részegységnek, infrastruktúrának
vagy biztonsági alkatrésznek minősüljenek-e. Mindemellett az irányelv nem
határozza meg pontosan, hogy a részegységekre a megfelelőségértékelési
eljárás mely típusát kell alkalmazni.
Ezek az eltérő megközelítések piaci
torzulásokat és a gazdasági szereplők eltérő bánásmódban való
részesítését eredményezték. Az érintett létesítmények gyártóinak és
üzemeltetőinek át kellett alakítaniuk az érintett berendezéseket, vagy
további tanúsításra volt szükség, ami többletköltségekhez, illetve az adott
létesítmények engedélyezésével vagy üzemeltetésével kapcsolatos késésekhez
vezetett.
A rendeletjavaslat ennélfogva növelni kívánja
a 2000/9/EK irányelv hatályával kapcsolatos jogi egyértelműséget, hogy
ezáltal javítsa a vonatkozó jogi rendelkezések végrehajtását.
Ezenfelül a 2000/9/EK irányelv a részegységek
megfelelőségértékelésére vonatkozó rendelkezéseket is tartalmaz. A gyártó
és a bejelentett szervezet által alkalmazandó konkrét eljárást ugyanakkor nem
határozza meg. Mindemellett nem sorolja fel a biztonsági alkatrészek esetében a
gyártók által választható, rendelkezésre álló megfelelőségértékelési
eljárásokat sem. A rendeletjavaslat ennélfogva a részegységek esetében
elérhető megfelelőségértékelési eljárásokat – a termékek forgalomba
hozatalának közös keretrendszeréről szóló 768/2008/EK határozatban
(NLF-határozat) meghatározott megfelelőségértékelési modulok alapján –
összehangolja a biztonsági alkatrészek esetében már alkalmazott eljárásokkal.
Ebben az összefüggésben egyúttal előírja, hogy a biztonsági alkatrészekre
vonatkozó meglévő rendszerrel összhangban fel kell tüntetni a
rendeletjavaslat rendelkezéseinek való megfelelést tanúsító CE-jelölést.
A javaslat figyelembe veszi az európai
szabványosításról szóló, 2012. október 25-i 1025/2012/EU európai
parlamenti és tanácsi rendeletet[3].
Figyelembe veszi továbbá a termékek piaci
felügyeletéről szóló rendeletre vonatkozó 2013. február 13-i
bizottsági javaslatot[4],
amelynek célja, hogy a nem élelmiszer jellegű termékek, a fogyasztói vagy
nem fogyasztói termékek, valamint az uniós harmonizációs szabályozás hatálya
alá tartozó vagy nem tartozó termékek terén folytatott piacfelügyeleti
tevékenységekre vonatkozóan egyetlen jogi eszközt hozzon létre. Ez a javaslat
az Unión belül végzett piacfelügyeleti tevékenységek hatékonyságának növelése
érdekében egyesíti az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK irányelv[5], a termékek
forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak
megállapításáról szóló 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[6], valamint az
ágazatspecifikus harmonizációs szabályozás piacfelügyeleti szabályait. A
termékek piaci felügyeletéről szóló rendeletre irányuló javaslatban a
vonatkozó piacfelügyeleti és védzáradékokról szóló rendelkezések is
szerepelnek. Ennélfogva a meglévő ágazatspecifikus harmonizációs jogi
aktusok piacfelügyeletre és védzáradékokra vonatkozó rendelkezéseit törölni
kell az adott harmonizációs jogi aktusokból. A termékek piaci
felügyeletéről szóló rendeletre irányuló javaslat átfogó célja, hogy a
hatékonyabb működés érdekében az uniós piacfelügyeleti keretet
egyszerűbbé tegye annak fő felhasználói, így a piacfelügyeleti
hatóságok és a gazdasági szereplők számára. A 2000/9/EK irányelv a
részegységek és a biztonsági alkatrészek tekintetében védzáradéki eljárást ír
elő. A termékek piaci felügyeletéről szóló rendeletre irányuló
javaslattal létrehozandó kerettel összhangban ez a javaslat nem tartalmaz a
részegységekre és a biztonsági alkatrészekre vonatkozó, az NLF-határozatban
foglalt piacfelügyeleti és védzáradéki eljárással kapcsolatos rendelkezéseket.
A jogi egyértelműség biztosítása érdekében azonban hivatkozik a termékek
piaci felügyeletéről szóló rendeletre irányuló javaslatra.
Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és
célkitűzéseivel
Ez a kezdeményezés
összhangban áll az egységes piaci intézkedéscsomaggal[7], amely hangsúlyozta, hogy vissza kell nyerni a piaci
termékek minősége iránti fogyasztói bizalmat, valamint meg kell
erősíteni a piacfelügyeletet.
Ezenfelül a javaslat
támogatja a Bizottságnak a jobb szabályozással és a szabályozási környezet
egyszerűsítésével kapcsolatos politikáját.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ ÉS HATÁSVIZSGÁLAT
Konzultáció az érdekeltekkel
A 2000/9/EK irányelv felülvizsgálata hosszúra
nyúlt, és 2010 óta kiterjedt egyeztetések mellett zajlott. Egyeztetésekre
került sor különösen a kötélpálya-létesítményekkel foglalkozó tagállami
munkacsoporton belül, az irányelv végrehajtásáért felelős nemzeti
szakértőkkel, a 2000/9/EK irányelvben előírt állandó bizottságon, a
kötélpálya-létesítmények piaci felügyeletével foglalkozó közigazgatási
együttműködési csoporton és a bejelentett szervezetek európai
koordinációját végző szervezet kötélpálya-létesítményekért felelős
ágazati csoportján belül, valamint az iparági és felhasználói szövetségekkel.
A tagállamok és az érdekelt felek, köztük a
gyártói szervezetek, a bejelentett szervezetek és a szabványügyi testületek
képviselői a kezdetektől részt vettek a hatásvizsgálati eljárásban. A
2000/9/EK irányelvben előírt állandó bizottság keretein belül rendszeres
egyeztetéseket folytattak az irányelv működéséről és azokról a
lehetséges problémákról, amelyeket jogalkotási vagy nem jogalkotási eszközök
segítségével orvosolni kell.
Emellett három célzott konzultációra is sor
került.
Az első konzultációra 2010 első
felében került sor a 2000/9/EK irányelv végrehajtásáról szóló, az irányelv 21. cikkének
(4) bekezdésében előírt jelentés előkészítésével összefüggésben.
A 2000/9/EK irányelv végrehajtásáról szóló
első jelentésében[8]
a Bizottság megállapította, hogy az irányelv sikeresen teljesítette azt a célt,
hogy az egységes és magas szintű biztonság szavatolásával egyidejűleg
létrejöjjön a részegységek és a biztonsági alkatrészek belső piaca. Ezzel
egyidejűleg meghatározott néhány vizsgálatra szoruló problémát.
Ezek a következők voltak:
–
a 2000/9/EK irányelv hatálya, különös tekintettel
az új típusú kötélpálya-létesítményekre;
–
a részegységekre vonatkozó
megfelelőségértékelési eljárások megfelelően meghatározott körének
hiánya, amelynek következtében a részegységek megfelelőségértékelését
többen különféleképpen értelmezték és hajtották végre;
–
az az igény, hogy a 2000/9/EK irányelvet összhangba
kell hozni az NLF-határozattal.
A második és harmadik konzultációra 2012-ben a
hatásvizsgálati tanulmány részeként került sor; az első a meglévő
helyzettel, a második a szakpolitikai lehetőségekkel foglalkozott. A
hatásvizsgálati tanulmányról szóló végleges jelentés hivatalos ismertetésére és
vitájára az állandó bizottság 2012. szeptember 25-i és
2013. április 8-i ülésén kerül sor: a tagállamok és az ágazati
érdekelt felek ekkor lehetőséget kaptak arra, hogy kifejtsék a
tanulmányban szereplő szakpolitikai lehetőségekkel kapcsolatos
véleményüket, saját elképzeléseiket, valamint álláspontjukat.
Az érdekelt felek aktívan közreműködtek
azon problémák meghatározásában, amelyekre a 2000/9/EK irányelv eredményesebb
működése érdekében megoldást kell találni. Az érdekelt felek többsége
egyetértett a megnevezett problémákkal. A hatásvizsgálati tanulmánnyal
kapcsolatos konzultációban a válaszadók közül igen sokaknak okozott gondot a
kötélpálya-létesítmények fogalommeghatározása és a felvonókról szóló
95/16/EK irányelv hatályával való átfedés[9].
Az összegyűjtött információk mennyiségére
és a meglehetősen szakmai jellegű kérdésekre tekintettel nyilvános
konzultációra nem került sor, mivel e fokozottan szakmai jellegű
kezdeményezés szempontjából a célzott szakértői konzultációk
megfelelőbbnek bizonyultak.
Szakértői vélemények
összegyűjtése és felhasználása – hatásvizsgálat
A 2000/9/EK irányelv felülvizsgálatáról
hatásvizsgálat készült.
Az összegyűjtött információk alapján a
Bizottság által végzett hatásvizsgálat három lehetőséget vizsgált meg és
vetett össze:
1. lehetőség – „Nincs intézkedés” – A
meglévő helyzet nem változik
E lehetőség szerint a 2000/9/EK irányelv
nem módosul.
2. lehetőség –Nem jogalkotási
intézkedések útján történő beavatkozás
A 2. lehetőség a 2000/9/EK
irányelvnek a hatálya tekintetében történő végrehajtására vonatkozó
részletesebb iránymutatás, valamint a részegységek értékelésére vonatkozó
célzott megfelelőségértékelési eljárások alkalmazására irányuló ajánlás
lehetőségét vizsgálja, amelyre elsősorban a 2000/9/EK irányelv
alkalmazási útmutatójának átdolgozásával kerülne sor.
3. lehetőség – Jogalkotási
intézkedések útján történő beavatkozás
Ez a lehetőség a 2000/9/EK irányelv
módosításából áll.
A javasolt
megoldás az alábbi okok miatt a 2. és 3. lehetőség együttes
alkalmazása:
–
az érdekeltek megítélése szerint ez orvosolja a
leghatékonyabban a problémát, mivel pontosabban meghatározza a hatályt,
valamint biztosítja a részegységekre és a biztonsági alkatrészekre vonatkozó
megfelelőségértékelési eljárások következetességét és rugalmasságát;
–
nem jár számottevő költséggel a gazdasági
szereplők és a bejelentett szervezetek számára; a már jelenleg is
felelősen eljáró szereplőknek nem kell jelentős gazdasági vagy
társadalmi hatásokra számítaniuk;
–
a valamennyi gazdasági szereplő,
elsősorban az importőrök és a forgalmazók, valamint a bejelentett
szervezetek számára biztosított egyenlő bánásmódnak köszönhetően
javítja a részegységek és a biztonsági alkatrészek belső piacának
működését;
–
az 1. lehetőség nem ad választ a 2000/9/EK
irányelv egyes rendelkezéseiből fakadó jogi bizonytalanság kérdésére, és
ezért nem segíti elő annak hatékonyabb végrehajtását.
A javaslat a következőket foglalja magában:
·
a hatály pontosabb meghatározása a
személyszállítási és szabadidős célokat egyaránt szolgáló kötélpálya-létesítmények
tekintetében;
·
a részegységekre vonatkozó
megfelelőségértékelési eljárások bevezetése a biztonsági alkatrészekre
vonatkozó meglévő megfelelőségértékelési modulok alapján, az
NLF-határozattal összhangban;
·
az irányelv összehangolása az NLF-határozattal.
A javaslat joghatása, hogy egyenlő
feltételeket teremt a gazdasági szereplők számára, valamint
megerősíti az utasok és más felhasználók, a munkavállalók és a harmadik
személyek védelmét.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
3.1. Hatály és fogalommeghatározások
A javasolt rendelet hatálya megegyezik a
2000/9/EK irányelv hatályával, tehát a kötélpálya-létesítményeket, azok
infrastruktúráját, valamint a kötélpálya-létesítmények részegységeit és
biztonsági alkatrészeit foglalja magában.
A javaslat pontosítja és aktualizálja a
meglévő hatályt.
Az új típusú kötélpálya-létesítmények
fejlesztésének fényében tisztázza különösen, hogy a vásárok vagy vidámparkok
területén használt, szabadidős célú kötélpálya-létesítmények kizárása nem
vonatkozik a kettős funkciót betöltő, azaz személyszállítási és
szabadidős célú tevékenységet egyaránt ellátó kötélpálya-létesítményekre.
A javaslat továbbra is kizárja a hatálya alól
a mezőgazdasági vagy ipari célokra szánt egyes kötélpálya-létesítményeket,
ugyanakkor kimondja, hogy a hatály a hegyi menedékházak vagy melegedők
kiszolgálására szánt, nem közszállítási feladatot ellátó
kötélpálya-létesítményekre is kiterjed.
A kötéllel működő kompok jelenlegi
kizárását olyan módon aktualizálták, hogy a kizárás ezentúl valamennyi olyan,
kötéllel működő létesítményre vonatkozik, ahol a felhasználók vagy a
szállítóeszközök vízen közlekednek, így például a kötéllel működő
vízisí-létesítményekre is.
A 2000/9/EK irányelvben a fogaskerekű
vasutakra és a lánchajtású létesítményekre vonatkozóan előírt kizárás az
új javaslatban nem szerepel, mivel ezek a létesítmények nem felelnek meg a
kötélpálya-létesítmények fogalommeghatározásának.
A szöveg az NLF-határozattal történő
összehangolás nyomán a vonatkozó általános fogalommeghatározásokkal bővül.
3.2. A gazdasági szereplők
kötelezettségei
A részegységek és a biztonsági alkatrészek
tekintetében a javaslat a termékekkel kapcsolatos uniós harmonizációs jogi
aktusok jellemző rendelkezéseit tartalmazza, és az NLF-határozatnak
megfelelően meghatározza az érintett gazdasági szereplők (gyártók,
meghatalmazott képviselők, importőrök és forgalmazók)
kötelezettségeit.
3.3. Harmonizált szabványok
A harmonizált szabványoknak való megfelelés vélelmezhetővé
teszi az alapvető követelményeknek való megfelelést. Az európai szabványosítás
átfogó jogi keretét az 1025/2012/EU rendelet határozza meg. A rendelet többek
között a Bizottság által az európai szabványügyi szervezetekhez intézett
szabványosítási felkérésekre, a harmonizált szabványokkal szembeni kifogásolási
eljárásra és az érdekelt feleknek a szabványosítási folyamatban való
részvételére vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz. Ennélfogva a 2000/9/EK
irányelv ugyanezen szempontokat érintő rendelkezései a jogbiztonság
érdekében ebben a javaslatban már nem szerepelnek.
3.4. Megfelelőségértékelés
A javaslat fenntartja a 2000/9/EK irányelvben
a biztonsági alkatrészekre vonatkozóan előírt megfelelőségértékelési
eljárásokat. A vonatkozó modulokat azonban az NLF-határozattal összhangban
aktualizálja.
A javaslat különösen megtartja azt a
követelményt, hogy a részegységek és biztonsági alkatrészek tervezési és
gyártási szakaszában egy bejelentett szervezetnek kell közreműködnie.
A javaslat a részegységekre vonatkozó
megfelelőségértékelési eljárásokat vezet be az NLF-határozatban foglalt
megfelelőségértékelési modulok alapján. Ennek keretében egyúttal bevezeti
a részegységek CE-jelölését, mivel semmi nem indokolja azoknak a biztonsági
alkatrészekétől eltérő kezelését; ez utóbbiakra vonatkozóan a
2000/9/EK irányelv már előírja, hogy azokon fel kell tüntetni az irányelv
követelményeinek való megfelelést tanúsító CE-jelölést.
3.5. Bejelentett szervezetek
A bejelentett szervezetek megfelelő
működése elengedhetetlen a magas szintű egészségvédelem és biztonság
szavatolásához, valamint ahhoz, hogy elnyerjük az érintett felek bizalmát az új
megközelítési rendszer iránt.
Ennélfogva a javaslat az NLF-határozattal
összhangban megerősíti a bejelentett szervezetekre vonatkozó bejelentési
kritériumokat, és a bejelentő hatóságokra vonatkozóan külön
követelményeket vezet be.
3.6. Végrehajtási aktusok
A javaslat felhatalmazza a Bizottságot, hogy
adott esetben végrehajtási aktusokat fogadjon el, amelyekkel biztosítja e
rendeletnek a bejelentéshez szükséges feltételeket nem vagy már nem
teljesítő bejelentett szervezetek tekintetében történő egységes
alkalmazását.
E végrehajtási aktusokat a Bizottság
végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési
mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló,
2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
végrehajtási aktusokkal kapcsolatos rendelkezéseivel összhangban kell elfogadni.
3.7. Záró rendelkezések
A javasolt rendelet alkalmazását a
hatálybalépése után két évvel kell megkezdeni annak érdekében, hogy a
gyártóknak, a bejelentett szervezeteknek és a tagállamoknak elegendő
idő álljon a rendelkezésére az új követelményekhez való alkalmazkodáshoz.
A bejelentett szervezeteket azonban már
röviddel e rendelet hatálybalépését követően az új követelmények és
eljárás szerint kell kijelölni. Ezáltal biztosítható, hogy a javasolt rendelet
alkalmazásának megkezdésekor elegendő számú, az új szabályoknak megfelelően
bejelentett szervezet működik majd, és elkerülhetők a gyártás
folyamatosságát és a piaci kínálatot érintő problémák.
A javaslat a bejelentett szervezetek által a
részegységekre és biztonsági alkatrészekre vonatkozóan a 2000/9/EK irányelv
alapján kiállított tanúsítványok tekintetében átmeneti rendelkezéseket irányoz
elő, amelyek lehetővé teszik a készletek felhasználását és az új
követelményekre való zökkenőmentes átállást.
A 2000/9/EK irányelvnek megfelelően
megépített kötélpálya-létesítmények üzembe helyezésére vonatkozóan a javaslat
átmeneti rendelkezést ír elő, biztosítva ezáltal az új követelményekre
való zavartalan átállást.
A javasolt rendelet hatályon kívül helyezi és
felváltja a 2000/9/EK irányelvet.
3.8. Az Unió hatásköre, jogalap, a
szubszidiaritás elve és a jogi forma
Jogalap
A javaslat alapja a Szerződés
114. cikke.
A szubszidiaritás elve
A szubszidiaritás elve különösen a 2000/9/EK
irányelv eredményes végrehajtásának javítását célzó új rendelkezések, nevezetesen
a gazdasági szereplők kötelezettségei, a nyomonkövethetőségi
rendelkezések, valamint a megfelelőségértékelő szervezetek
értékelésére és bejelentésére vonatkozó rendelkezések tekintetében merül fel.
A szabályozás végrehajtásával kapcsolatos
tapasztalatok arra utalnak, hogy a nemzeti szintű intézkedések eltérő
megközelítéseket és a gazdasági szereplőkkel szemben tanúsított
különböző elbánást eredményeztek az Unión belül, ami veszélyezteti a
2000/9/EK irányelv célját. Ha a problémákat nemzeti szintű intézkedésekkel
kívánják orvosolni, az akadályozhatja az áruk szabad mozgását. Mindemellett a
nemzeti szintű fellépés az egyes tagállamok területi hatáskörére
korlátozódik. Az összehangolt uniós szintű fellépéssel hatékonyabban
megvalósíthatók a kitűzött célok, és ez különösen eredményesebbé teszi a
piacfelügyeletet. Ennélfogva indokoltabb uniós szinten fellépni.
Arányosság
Az arányosság elvének megfelelően a
javasolt módosítások nem lépik túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges
mértéket.
Az új vagy módosított kötelezettségek nem
rónak felesleges terhet és költségeket az ágazatra – különösen a kis- és
középvállalkozásokra –, illetve a közigazgatási szervekre. Abban az esetben, ha
a módosítások bizonyítottan kedvezőtlen hatással járnak, a szakpolitikai
lehetőség hatásainak elemzése hivatott biztosítani azt, hogy a
meghatározott problémára a legarányosabb válaszintézkedés szülessen. Több
módosítás a meglévő irányelv egyértelműségét hivatott javítani, és
nem vezet be további költségekkel járó új követelményeket.
Az alkalmazott jogalkotási módszer
A javaslat formája rendelet.
Az irányelv és a rendelet közötti javasolt
váltás figyelembe veszi a szabályozási környezet egyszerűsítésére irányuló
általános bizottsági célkitűzést, valamint azt, hogy Unió-szerte
biztosítani kell a javasolt jogszabály egységes végrehajtását.
A javasolt rendelet jogalapja a Szerződés
114. cikke, és célja, hogy biztosítsa a kötélpálya-létesítményekbe való
beépítésre szánt részegységek és biztonsági alkatrészek belső piacának
megfelelő működését, egyúttal fenntartva a tagállamok
kötélpálya-létesítményekkel kapcsolatos meglévő feladatait.
Egyértelmű és részletes szabályokat ír elő, amelyeket azonos
időponttól kezdve Unió-szerte egységesen kell alkalmazni.
A teljes harmonizációra
vonatkozó elvekkel összhangban a tagállamok nemzeti jogukban nem írhatnak
elő szigorúbb vagy további követelményeket a részegységek és a biztonsági
alkatrészek forgalomba hozatalára vonatkozóan. A gyártók számára előírt
alapvető követelményeknek és az általuk alkalmazandó megfelelőségértékelési
eljárásoknak különösen valamennyi tagállamban azonosnak kell lenniük.
Ugyanez vonatkozik az
NLF-határozattal történő összehangolás nyomán bevezetett rendelkezésekre
is. Ezek a rendelkezések egyértelműek és kellően pontosak ahhoz, hogy
az érintett szereplők közvetlenül alkalmazzák ezeket.
A tagállamokra vonatkozó
kötelezettségeket, például a megfelelőségértékelő szervezetek
értékelésére, kijelölésére és bejelentésére vonatkozó kötelezettséget
mindazonáltal nem közvetlenül ültetik át a nemzeti jogba, hanem a tagállamok a
szükséges szabályozási és közigazgatási intézkedések útján hajtják végre
azokat. Ez akkor sem változik majd, ha az érintett kötelezettségeket rendelet
írja elő.
Ennélfogva a tagállamoknak
szinte semmiféle mozgástere nincs egy irányelv saját nemzeti jogukba
történő átültetése során. A rendeleti formának köszönhetően
ugyanakkor megtakaríthatják az irányelv átültetésével kapcsolatos költségeket.
Mindemellett a rendelettel elkerülhető az
a veszély, hogy az egyes tagállamok adott esetben különféleképpen ültetik át az
irányelvet, aminek nyomán eltérhet a biztosított védelem szintje, és ami
akadályozhatja a belső piac működését, veszélyeztetve ezáltal annak
eredményes végrehajtását.
Az irányelv és a rendelet
közötti váltás nem módosítja a szabályozási megközelítést.
Az új megközelítés
jellemzői teljes körűen fennmaradnak, így különösen az a gyártók
számára biztosított lehetőség, hogy rugalmasan megválaszthatják az
alapvető követelmények teljesítéséhez igénybe vett eszközöket, valamint a
rendelkezésre álló megfelelőségértékelési eljárások közül a részegységek
és a biztonsági alkatrészek megfelelőségének igazolása céljából
alkalmazott eljárást. A szabályozás végrehajtását támogató meglévő
mechanizmusokat (szabványosítási eljárás, munkacsoportok, közigazgatási együttműködés,
útmutatók kidolgozása stb.) a jogi eszköz jellege nem érinti.
Ezenfelül a rendelet alkalmazása nem jelent
központosított döntéshozatali eljárást. A tagállamoknak a
kötélpálya-létesítményekkel és harmonizált rendelkezésekkel kapcsolatos hatáskörei
fennmaradnak: továbbra is ők felelnek például a bejelentett szervezetek
kijelöléséért és akkreditálásáért, a piacfelügyelet ellátásáért és a
végrehajtási intézkedések (pl. szankciók) elvégzéséért.
Végül a belső piaci
jogi szabályozás e területén a rendelet eszközének alkalmazása – az érdekelt
felek óhajával is összhangban – lehetővé teszi a túlszabályozás
kockázatának elkerülését. Lehetővé teszi továbbá azt is, hogy a gyártók
közvetlenül a rendelet szövegével dolgozzanak, így nem kell 28 átültető
jogszabályt felkutatniuk és megvizsgálniuk.
Ennek alapján
megállapítható, hogy a rendelet valamennyi érintett fél számára a
legmegfelelőbb és legkevésbé költséges megoldás, mivel lehetővé teszi
a javasolt jogi aktus mielőbbi és egységes alkalmazását, valamint egyértelműbb
szabályozási környezetet teremt a gazdasági szereplők számára, egyúttal
pedig kiküszöböli a tagállamokat érintő átültetési költségeket.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslatnak nincsen az Európai Unió
költségvetését érintő vonzata.
5.           KIEGÉSZÍTŐ INFORMÁCIÓK
Meglévő jogi aktusok hatályon kívül
helyezése
A javaslat elfogadásával a 2000/9/EK irányelv
hatályát veszti.
Európai Gazdasági Térség
A javaslat érinti az Európai Gazdasági
Térséget, ezért arra is ki kell terjeszteni.
2014/0107 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a kötélpálya-létesítményekről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak
114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[10],
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       A kötélvontatású vasutakról
szóló 2000/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[11] a személyszállítás
céljára tervezett, gyártott és üzembe helyezett kötélpálya-létesítményekre
vonatkozó szabályokat állapít meg.
(2)       A 2000/9/EK irányelv a
műszaki harmonizáció és a szabványosítás új megközelítési módjáról szóló,
1985. május 5-i tanácsi állásfoglalásban meghatározott új megközelítési elveken
alapul[12].
Ennek megfelelően csak a kötélpálya-létesítményekre alkalmazandó
alapvető követelményeket határozza meg, a műszaki részleteket pedig
az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN) és az Európai Elektrotechnikai
Szabványügyi Bizottság (Cenelec) fogadja el az európai szabványosításról szóló
1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel[13] összhangban. Az így
megállapított szabványok – amelyek hivatkozási száma az Európai Unió
Hivatalos Lapjában közzétételre került – betartása vélelmezhetővé
teszi a 2000/9/EK irányelv követelményeinek teljesítését. A tapasztalatok azt
mutatják, hogy ezek az alapelvek beváltak ebben az ágazatban, ezért indokolt
megtartani, sőt szélesebb körben alkalmazni ezeket.
(3)       A 2000/9/EK irányelv
alkalmazása során szerzett tapasztalat azt mutatja, hogy annak egyes
rendelkezései módosításra szorulnak: a jogbiztonság érdekében azokat –
különösen az irányelv hatálya és a részegységek megfelelőségértékelése
tekintetében – egyértelműsíteni és aktualizálni kell.
(4)       A termékek forgalomba
hozatalának közös keretrendszeréről szóló 768/2008/EK európai parlamenti
és tanácsi határozat[14]
közös keretrendszert teremt a termékek forgalomba hozatalára vonatkozó
feltételeket harmonizáló jogi aktusokra vonatkozó általános elvek és referenciarendelkezések
számára, egységes alapot biztosítva ezáltal e jogi aktusok felülvizsgálatához,
illetve átdolgozásához. A 2000/9/EK irányelvet ezért az említett határozatnak
megfelelően módosítani kell.
(5)       Mivel a 2000/9/EK irányelven
számos módosítást kell végezni, az irányelvet az egyértelműség érdekében
hatályon kívül kell helyezni, és új jogszabállyal kell felváltani. Mivel minden
tagállamra azonos hatály, alapvető követelmények és
megfelelőségértékelési eljárások irányadók, az új megközelítési elveken
alapuló irányelveknek a nemzeti jogba való átültetése igen csekély mozgásteret
hagy. A szabályozási keret egyszerűsítése érdekében a 2000/9/EK irányelvet
rendelettel célszerű felváltani, mivel ez a jogalkotási eszköz a
legmegfelelőbb, ugyanis olyan egyértelmű és részletes szabályok
előírását teszi lehetővé, amelyek nem adnak alkalmat eltérő
tagállami átültetésekre, így az egész Unióban egységes végrehajtást
biztosítanak.
(6)       A termékek forgalmazása
tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak
megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet[15]
horizontális rendelkezéseket tartalmaz a megfelelőségértékelő
szervezetek akkreditálására [, a harmadik országokból érkező termékek
piacfelügyeletére és ellenőrzésére] és a CE-jelölésre vonatkozóan.
(7)       [A termékek piaci felügyeletéről]
szóló […/…]/EU rendelet[16]
részletes piacfelügyeleti és ellenőrzési szabályokat állapít meg az Unióba
harmadik országokból belépő termékekre, beleértve a részegységeket és a
biztonsági alkatrészeket is. Emellett védzáradéki eljárásról is rendelkezik. A
tagállamok feladata a piacfelügyelet megszervezése és elvégzése, a
piacfelügyeleti hatóságok kijelölése, valamint azok hatáskörének és
feladatkörének meghatározása. Ezenkívül általános és ágazatspecifikus
piacfelügyeleti programokat kell létrehozniuk.
(8)       Indokolt, hogy e rendelet
hatálya azonos legyen a 2000/9/EK irányelvével. Az említett rendeletet a
magashegyi turistaközpontokban, illetve a városi közlekedésben használt,
személyszállításra szánt kötélpálya-létesítményekre kell alkalmazni. A
kötélpálya-létesítmények többnyire felvonórendszerek, például siklóvasutak,
függőkötélpályák, függősínpályák, kabinos és függőszékes pályák,
valamint sí- és szánfelvonók. Az e rendelet hatálya alá tartozó
kötélpálya-létesítmények meghatározása szempontjából a két alapvető
kritérium a kötélvontatási és a személyszállítási funkció.
(9)       Idővel olyan új típusú
kötélpálya-létesítményeket is kialakítottak, amelyek egyszerre látnak el
szállítási és szabadidős célú feladatokat. Indokolt, hogy ezek a
létesítmények szintén e rendelet hatálya alá tartozzanak.
(10)     Indokolt a
kötélpálya-létesítmények egyes típusait kizárni e rendelet hatálya alól, mivel
azok más egyedi uniós harmonizációs jogi aktus hatálya alá tartoznak, vagy mert
nemzeti szinten megfelelően szabályozhatók.
(11)     Az állomásoktól eltérő
épületek és építmények meghatározott szintjeit állandó jelleggel kiszolgáló,
kötéllel működő függőleges vagy ferdepályás felvonókról egy
célzott uniós jogi aktus rendelkezik, ezért azokat ki kell zárni e rendelet
hatálya alól.
(12)     A jogbiztonság érdekében a
kötéllel működő kompok kizárásának ezentúl valamennyi olyan kötéllel
működő létesítményre ki kell terjednie, ahol a felhasználók vagy a
szállítóeszközök vízen közlekednek, így például a kötéllel működő
vízisí-létesítményekre is.
(13)     Annak biztosítása céljából,
hogy a kötélpálya-létesítmények és azok infrastruktúrája, részegységei és
biztonsági alkatrészei biztosítsák a személyek egészségének és biztonságának
magas szintű védelmét, szabályokat kell megállapítani a
kötélpálya-létesítmények tervezésére és gyártására vonatkozóan.
(14)     A tagállamoknak biztosítaniuk
kell, hogy a kötélpálya-létesítmények a gyártáskor, az üzembe helyezéskor és az
üzemeltetés során biztonságosak legyenek.
(15)     Ez a rendelet nem érinti a
tagállamok azon jogát, hogy meghatározzák azokat a követelményeket, amelyeket a
területhasznosítás és a regionális tervezés szempontjából, illetve annak
érdekében szükségesnek tartanak, hogy a kötélpálya-létesítmények használata
közben biztosítsák a környezet, valamint a személyek és különösen a
munkavállalók egészségének és biztonságának védelmét.
(16)     Ez a rendelet nem érinti a
tagállamok azon jogát, hogy megfelelő eljárásokat írjanak elő a
tervezett kötélpálya-létesítmények engedélyezésére, a kötélpálya-létesítmények
üzembe helyezés előtti vizsgálatára és üzemeltetésük során történő
ellenőrzésére vonatkozóan.
(17)     A rendeletnek figyelembe kell
vennie, hogy a kötélpálya-létesítmények biztonságossága egyaránt függ a
környezeti feltételektől, a beszerelt ipari termékek minőségétől
és attól, hogy azokat hogyan szerelték össze, hogyan helyezték üzembe és hogyan
ellenőrzik az üzemeltetés során. A súlyos baleseteknek lehetnek a
helykiválasztással, a szállítási rendszerrel, a felépítményekkel, illetve a
rendszer üzemeltetésének és karbantartásának módjával összefüggő okai.
(18)     Noha ez a rendelet a
kötélpálya-létesítmények tényleges üzemeltetésére nem vonatkozik, olyan
általános keretet kell nyújtania, amely azt hivatott biztosítani, hogy a
tagállamok területén lévő ilyen létesítményeket úgy működtessék, hogy
az a felhasználók, az üzemeltető személyzet és harmadik személyek számára
nagyfokú védelmet biztosítson.
(19)     A kötélpálya-létesítményekkel
kapcsolatos műszaki fejlesztések ellenőrzésére és azok teljes
körű vizsgálatára csak új kötélpálya-létesítmény építésekor van
lehetőség. Ezért olyan eljárást kell előírni, amely amellett, hogy
biztosítja az alapvető követelmények betartását, lehetővé teszi a
valamely konkrét kötélpálya-létesítményt érintő sajátos feltételek
figyelembevételét is.
(20)     A tagállamoknak meg kell
tenniük az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a
kötélpálya-létesítmények üzembe helyezésére csak akkor kerüljön sor, ha azok
eleget tesznek e rendeletnek, és ha a rendeltetésüknek megfelelő üzembe
helyezés, karbantartás és üzemeltetés esetén nem veszélyeztetik az emberi
egészséget és biztonságot, illetve az anyagi javak biztonságát.
(21)     A tagállamoknak meg kell
határozniuk a tervezett kötélpálya-létesítmények építésének és az ilyen
létesítmények átalakításának, valamint üzembe helyezésének engedélyezésére
szolgáló eljárásokat, biztosítva ezáltal, hogy a kötélpálya-létesítmény
helyszíni építése és összeszerelése a biztonsági elemzéssel, a biztonsági
jelentéssel és valamennyi vonatkozó szabályozási követelménnyel összhangban
történjen.
(22)     A tervezett
kötélpálya-létesítményekre vonatkozó biztonsági elemzés során meg kell
határozni azokat az alkatrészeket, amelyektől a kötélpálya-létesítmények
biztonságossága függ.
(23)     A tervezett
kötélpálya-létesítményekre vonatkozó biztonsági elemzés során figyelembe kell
venni a kötélpálya-létesítmények üzemeltetéséhez kapcsolódó követelményeket, ez
azonban a részegységek és a biztonsági alkatrészek tekintetében nem sértheti az
áruk szabad mozgásának elvét, illetve nem veszélyeztetheti a
kötélpálya-létesítmények biztonságosságát.
(24)     A rendeletnek arra kell
törekednie, hogy biztosítsa a kötélpálya-létesítmények részegységei és
biztonsági alkatrészei belső piacának működését. Indokolt, hogy az e
rendeletben foglalt rendelkezéseknek megfelelő részegységek és biztonsági
alkatrészek esetében érvényesüljön az áruk szabad mozgásának elve.
(25)     A részegységek és biztonsági
alkatrészek kötélpálya-létesítményekbe történő beépítése csak akkor
engedélyezhető, ha azok olyan kötélpálya-létesítmények építését teszik
lehetővé, amelyek eleget tesznek e rendeletnek, és a rendeltetésüknek
megfelelő üzembe helyezés, karbantartás és üzemeltetés esetén nem
veszélyeztetik az emberi egészséget és biztonságot, illetve az anyagi javak
biztonságát.
(26)     Az alapvető
követelményeket a tudománynak és a technikának a tervezéskor és gyártáskor
jellemző fejlettségét, valamint a magas fokú egészség- és
biztonságvédelemmel összhangban lévő műszaki és gazdasági
megfontolásokat figyelembe véve kell értelmezni és alkalmazni.
(27)     A részegységek és biztonsági
alkatrészek e rendeletben foglalt követelményeknek való megfelelését az ellátási
láncon belüli szerepüknek megfelelően a gazdasági szereplőknek indokolt
biztosítaniuk, hogy ezáltal gondoskodjanak a közérdekeknek, például a
felhasználók és más személyek egészségének és biztonságának és az anyagi
javaknak a védelméről, valamint tisztességes versenyt biztosítsanak az
uniós piacon.
(28)     Az ellátási és értékesítési
láncba bekapcsolódó valamennyi gazdasági szereplőnek megfelelő
intézkedéseket indokolt hoznia annak biztosítására, hogy csak olyan
részegységeket és biztonsági alkatrészeket forgalmazzon, amelyek megfelelnek
ennek a rendeletnek. Az egyes gazdasági szereplők között egyértelműen
és arányosan, az ellátási és az értékesítési láncban vállalt szerepnek
megfelelően kell felosztani a kötelezettségeket.
(29)     Mivel a részegységek és a biztonsági
alkatrészek gyártója részletes ismeretekkel rendelkezik a tervezésről és a
gyártásról, ő a legalkalmasabb a teljes megfelelőségértékelési
eljárás elvégzésére. Ezért indokolt, hogy a megfelelőségértékelés
elvégzésének kötelezettsége kizárólag a részegység vagy a biztonsági alkatrész
gyártóját terhelje.
(30)     A gazdasági szereplők és
a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok közötti kommunikáció elősegítése
érdekében a tagállamoknak célszerű arra ösztönözniük a gazdasági
szereplőket, hogy azok a postacímük mellett internetes honlapjuk címét is
megadják.
(31)     Gondoskodni kell arról, hogy a
harmadik országokból az uniós piacra lépő részegységek és biztonsági
alkatrészek megfeleljenek e rendelet követelményeinek, és különösen arról, hogy
a gyártók ezeken a részegységeken és biztonsági alkatrészeken elvégezzék az
alkalmazandó megfelelőségértékelési eljárásokat. Ezért az importőrök
számára elő kell írni, hogy gondoskodjanak az általuk forgalomba hozott
részegységek és biztonsági alkatrészek e rendelet követelményeinek való
megfelelőségéről, továbbá hogy ne hozzanak forgalomba olyan
részegységet, illetve biztonsági alkatrészt, amely nem felel meg az említett
követelményeknek, vagy kockázatot jelent. Ezenkívül kötelezni kell az
importőröket annak ellenőrzésére, hogy sor került-e a
megfelelőségértékelési eljárásokra, és hogy a részegységeknek és a
biztonsági alkatrészeknek a gyártók által elkészített jelölése és
dokumentációja ellenőrzés céljából az illetékes felügyeleti hatóságok
rendelkezésére áll-e.
(32)     A gyártó vagy az importőr
által már forgalomba hozott részegységet vagy biztonsági alkatrészt a
forgalmazó forgalmazza; ez utóbbinak kellő gondossággal indokolt eljárnia,
hogy a részegységet, illetve a biztonsági alkatrészt olyan módon kezelje, hogy
ne befolyásolja hátrányosan annak megfelelőségét.
(33)     Indokolt, hogy részegység vagy
biztonsági alkatrész forgalomba hozatalakor minden importőr megadja a
részegységen vagy biztonsági alkatrészen a nevét, a bejegyzett kereskedelmi
nevét vagy bejegyzett védjegyét és azt a postacímét, amelyen kapcsolatba lehet
lépni vele. Ez alól akkor kell kivételt tenni, ha a biztonsági alkatrész mérete
vagy jellege ezt nem teszi lehetővé. Ide tartoznak azok az esetek is,
amikor az importőrnek fel kellene bontania a csomagolást ahhoz, hogy nevét
és címét a biztonsági alkatrészen feltüntethesse.
(34)     Indokolt gyártónak tekinteni
és a gyártóval azonos kötelezettségekkel terhelni minden olyan gazdasági
szereplőt, aki saját nevében vagy védjegye alatt hoz forgalomba
részegységet vagy biztonsági alkatrészt, vagy olyan módosítást végez egy már
piaci forgalomba hozott részegységen vagy biztonsági alkatrészen, amely
befolyásolja, hogy az megfelel-e e rendelet követelményeinek.
(35)     Mivel közel vannak a piachoz,
a forgalmazókat és az importőröket be kell vonni az illetékes nemzeti
hatóságok által ellátott piacfelügyeleti feladatokba, és aktívan közre kell
működniük azáltal, hogy az illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátják az
érintett részegységekre vagy biztonsági alkatrészekre vonatkozó összes szükséges
információt.
(36)     A részegységnek vagy
biztonsági alkatrésznek a teljes ellátási láncban való
nyomonkövethetőségének biztosítása segít egyszerűbbé és hatékonyabbá
tenni a piacfelügyeletet. A hatékony nyomonkövetési rendszer megkönnyíti a
piacfelügyeleti hatóságok feladatait a nem megfelelő részegységek és
biztonsági alkatrészek értékesítéséért felelős gazdasági szereplő
nyomon követésében.
(37)     Ennek a rendeletnek az
alapvető követelmények megfogalmazására kell korlátozódnia. Az említett
követelményeknek való megfelelés értékelésének megkönnyítésére indokolt a
megfelelőség vélelméről rendelkezni azon kötélpálya-létesítmények
esetében, amelyek megfelelnek az említett követelményekhez kapcsolódó részletes
műszaki előírásokat rögzítő, az európai szabványosításról szóló
1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján elfogadott –
különösen a kötélpálya-létesítmények tervezésére, építésére és üzemeltetésére
vonatkozó – harmonizált szabványoknak.
(38)     Az 1025/2012/EU rendelet
meghatározza azt az eljárást, amely akkor alkalmazandó, ha kifogás merül fel
azzal kapcsolatban, hogy a harmonizált szabványok teljes mértékben eleget
tesznek-e e rendelet követelményeinek.
(39)     Annak érdekében, hogy a
gazdasági szereplők igazolni, az illetékes hatóságok pedig biztosítani
tudják, hogy a forgalmazott részegységek és biztonsági alkatrészek megfelelnek
az alapvető követelményeknek, megfelelőségértékelési eljárásokat kell
meghatározni. A 768/2008/EK határozat a megfelelőségértékelési eljárások
tekintetében különböző modulokat határoz meg, amelyek a felmerülő
veszélyekkel és a szükséges biztonsági szinttel arányosan növekvő
szigorúságú eljárásokat foglalnak magukban. Az ágazatok közötti koherencia
biztosítása és az eseti változatok elkerülése érdekében célszerű a
lehetséges megfelelőségértékelési eljárások körét e modulokra korlátozni.
(40)     Indokolt, hogy a részegységek
és biztonsági alkatrészek gyártói EU-megfelelőségi nyilatkozatot készítsenek,
amelyben megadják az e rendeletben a részegység vagy a biztonsági alkatrész e
rendelet és más vonatkozó uniós harmonizációs jogi aktusok követelményeinek
való megfelelésére vonatkozóan előírt információkat. Indokolt, hogy az
EU-megfelelőségi nyilatkozatot mellékeljék a részegységhez vagy a
biztonsági alkatrészhez.
(41)     Az információkhoz való,
piacfelügyeleti célú eredményes hozzáférés biztosítása érdekében a részegységre
vagy a biztonsági alkatrészre alkalmazandó valamennyi uniós jogi aktus meghatározásához
szükséges információkat egyetlen EU-megfelelőségi nyilatkozatba
célszerű belefoglalni.
(42)     A részegység vagy biztonsági
alkatrész megfelelőségét tanúsító CE-jelölés a tágabb értelemben vett
megfelelőségértékelésből álló eljárás egészének látható eredménye. A
CE-jelölésre irányadó általános elveket és a CE-jelölés és más jelölések
közötti kapcsolatot a 765/2008/EK rendelet határozza meg. A CE-jelölés
feltüntetésére vonatkozó szabályokat ebben az rendeletben célszerű
megállapítani.
(43)     A felhasználók és a harmadik
személyek hatékony védelme érdekében a részegységeknek és a biztonsági
alkatrészeknek az e rendeletben előírt alapvető követelményeknek való
megfelelése ellenőrzésre szorul.
(44)     Annak biztosítása érdekében,
hogy a részegységek és a biztonsági alkatrészek eleget tegyenek az
alapvető biztonsági követelményeknek, szükség van a gyártók által
követendő megfelelőségértékelési eljárások meghatározására. A szóban
forgó eljárásokat a 768/2008/EK határozatban foglalt megfelelőségértékelési
modulok alapján célszerű meghatározni.
(45)     Az ebben a rendeletben
előírt megfelelőségértékelési eljárások olyan
megfelelőségértékelő szervezetek közreműködését igénylik,
amelyeket a tagállamok jelentenek be a Bizottságnak.
(46)     A tapasztalat azt mutatja,
hogy a 2000/9/EK irányelvben meghatározott kritériumok, amelyeket a
Bizottsághoz való bejelentés céljából a megfelelőségértékelő
szervezeteknek teljesíteniük kell, nem elégségesek annak biztosításához, hogy e
szervezetek az egész Unióban egységesen magas szintű teljesítményt
nyújtsanak. Mindazonáltal létfontosságú, hogy valamennyi
megfelelőségértékelő szervezet azonos színvonalon és tisztességes
versenyfeltételek között lássa el feladatait. Ezért kötelező
követelményeket kell megállapítani azokra a megfelelőségértékelő
szervezetekre nézve, amelyek megfelelőségértékelési szolgáltatások
nyújtása céljából be kívánják jelentetni magukat.
(47)     A megfelelőségértékelés
egységes minőségi színvonalának biztosítása érdekében a bejelentő
hatóságokra, valamint a bejelentett szervezetek értékelésében, bejelentésében
és ellenőrzésében részt vevő egyéb szervezetekre nézve szintén
követelményeket kell előírni.
(48)     Amennyiben egy
megfelelőségértékelő szervezet igazolja a harmonizált szabványokban
rögzített kritériumok teljesítését, akkor azt kell vélelmezni, hogy megfelel e
rendelet megfelelő követelményeinek.
(49)     Az e rendeletben megállapított
rendszert a 765/2008/EK rendeletben meghatározott akkreditálási rendszerrel
kell kiegészíteni. Mivel az akkreditálás a megfelelőségértékelő
szervezetek felkészültsége ellenőrzésének egyik alapvető eszköze, azt
a bejelentés céljából is alkalmazni kell.
(50)     Indokolt, hogy a nemzeti
hatóságok az Unió egészében előnyben részesítsék a 765/2008/EK rendelet
szerinti – a megfelelőségi tanúsítványokba vetett bizalom szükséges
szintjét biztosító – átlátható akkreditálást mint eszközt a
megfelelőségértékelő szervezetek műszaki alkalmasságának
bizonyítására. A nemzeti hatóságok azonban úgy ítélhetik meg, hogy rendelkeznek
a megfelelő eszközökkel ahhoz, hogy maguk végezzék el ezt az értékelést.
Ebben az esetben az értékelés megfelelő szintű hitelességének a többi
nemzeti hatóság felé való biztosítása érdekében indokolt, hogy a nemzeti
hatóságok a Bizottság és a többi tagállam rendelkezésére bocsássák azokat az
igazoló dokumentumokat, amelyek szükségesek annak bizonyításához, hogy az
értékelt megfelelőségértékelő szervezet megfelel a vonatkozó
szabályozási követelményeknek.
(51)     A
megfelelőségértékelő szervezetek gyakran alvállalkozásba adják a
megfelelőségértékeléshez kapcsolódó tevékenységeik bizonyos részeit, vagy
e célból leányvállalatot vesznek igénybe. Az Unióban forgalomba hozandó
részegységekre és biztonsági alkatrészekre előírt védelmi szint megóvása
érdekében alapvető fontosságú, hogy a megfelelőségértékelési
feladatok ellátását illetően az alvállalkozók és leányvállalatok
ugyanazokat a követelményeket teljesítsék, mint a bejelentett szervezetek.
Ezért fontos, hogy a bejelentendő szervezetek alkalmasságának és
teljesítményének értékelése, valamint a már bejelentett szervezetek
ellenőrzése az alvállalkozók és leányvállalatok által végzett
tevékenységekre is kiterjedjen.
(52)     Célszerű a bejelentési
eljárást hatékonyabbá és átláthatóbbá tenni, és különösen az online bejelentés
lehetővé tétele érdekében az új technológiákhoz hozzáigazítani.
(53)     Mivel a
megfelelőségértékelő szervezetek az Unió egészében kínálhatják
szolgáltatásaikat, helyénvaló lehetőséget biztosítani a többi tagállamnak
és a Bizottságnak arra, hogy egy adott bejelentett szervezettel szemben
kifogást emeljenek. Ezért fontos rendelkezni egy olyan időtartamról, amely
alatt tisztázhatók a megfelelőségértékelő szervezet alkalmasságával
kapcsolatos kétségek vagy aggályok, még mielőtt az megkezdi bejelentett
szervezetként való működését.
(54)     A versenyképesség érdekében
döntő jelentőségű, hogy a megfelelőségértékelő
szervezetek úgy alkalmazzák a megfelelőségértékelési eljárásokat, hogy
közben ne hárítsanak szükségtelen terheket a gazdasági szereplőkre.
Ugyanebből az okból és a gazdasági szereplőkkel való egyenlő
bánásmód biztosítása érdekében a megfelelőségértékelési eljárások
technikai alkalmazásában biztosítani kell a következetességet. Ez legjobban a
megfelelőségértékelő szervezetek egymás közötti megfelelő
koordinálásával és együttműködésével érhető el.
(55)     E rendelet végrehajtási
feltételeinek egységessége érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket
kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelettel[17]
összhangban kell gyakorolni.
(56)     A tanácsadó bizottsági
eljárást kell alkalmazni azon végrehajtási aktusok elfogadására, amelyek a
bejelentéshez szükséges feltételeket nem vagy már nem teljesítő
bejelentett szervezetek tekintetében szükséges korrekciós intézkedések
elfogadását írják elő a bejelentő tagállam számára.
(57)     Rendelkezni kell olyan
átmeneti rendelkezésekről, amelyek lehetővé teszik a 2000/9/EK
irányelvnek megfelelően már forgalomba hozott részegységek és biztonsági
alkatrészek forgalmazását és üzembe helyezését.
(58)     Rendelkezni kell olyan átmeneti
rendelkezésekről, amelyek lehetővé teszik a 2000/9/EK irányelvnek
megfelelően már megépített kötélpálya-létesítmények üzembe helyezését.
(59)     Helyénvaló, hogy a tagállamok
meghatározzák az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó
szabályokat, valamint biztosítsák végrehajtásukat. A szankció hatékony, arányos
és visszatartó erejű legyen.
(60)     Mivel e rendelet célját –
nevezetesen annak biztosítását, hogy a kötélpálya-létesítmények megfeleljenek a
felhasználók egészségének és biztonságának magas szintű védelmét
előíró követelményeknek, ugyanakkor pedig hogy a részegységek és
biztonsági alkatrészek belső piaca megfelelően működjön – a
tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és így az léptéke és
hatásai miatt uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió az Európai Unióról
szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvvel
összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az ugyanazon cikkben foglalt
arányossági elvnek megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a fenti cél
eléréséhez szükséges mértéket.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
            ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet a személyszállító
kötélpálya-létesítmények tervezésére és építésére, valamint az ilyen
létesítmények részegységeinek és biztonsági alkatrészeinek forgalomba
hozatalára és szabad mozgására vonatkozó szabályokat állapít meg.
2. cikk
Hatály
(1)
Ezt a rendeletet a személyszállító
kötélpálya-létesítményekre, valamint az ilyen létesítmények részegységeire és
biztonsági alkatrészeire kell alkalmazni.
(2)
Ezt a rendeletet nem kell alkalmazni a
következőkre:
a)      a felvonókról szóló 95/16/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv[18]
szerinti felvonókra;
b)      hagyományos építésű, kötéllel
működő villamosokra;
c)      a mezőgazdasági célokra, illetve a
hegyi menedékházak vagy melegedők kiszolgálására szánt és nem
közszállítási feladatot ellátó kötélpálya-létesítményekre;
d)      vásárok és/vagy vidámparkok területén
használatos helyhez kötött vagy mobil berendezésekre, amelyek szabadidős
célokra és nem személyszállításra szolgálnak;
e)      bányászati létesítményekre, illetve ipari
tevékenységekhez használt más helyszíni létesítményekre;
f)       olyan létesítményekre, amelyek esetében
a felhasználók vagy a szállítóeszközök vízen közlekednek.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.           „kötélpálya-létesítmény”: teljes
helyszíni rendszer, amelyet különböző alkatrészekből álló,
személyszállítás céljára tervezett, gyártott, összeszerelt és üzembe helyezett
létesítmények infrastruktúrája és részegységei alkotnak, és ahol a vontatás az
utazás vonala mentén futó kötelekkel történik;
2.           „részegység”: az
I. mellékletben felsorolt rendszerek vagy azok kombinációja;
3.           „infrastruktúra”: az adott
létesítményhez külön megtervezett és a helyszínen kialakított, a létesítmény
megépítéséhez és üzemeltetéséhez szükséges tervrajz, rendszeradatok, állomás és
pálya menti szerkezetek, az alapozásokat is beleértve;
4.           „biztonsági alkatrész”: a
részegységbe vagy kötélpálya-létesítménybe biztonsági funkcióval
beépítendő berendezés és készülék minden olyan alapvető alkatrésze,
alkatrészcsoportja, szerelvénye vagy teljes részegysége, amelynek meghibásodása
a személyek biztonságát és egészségét veszélyezteti, legyenek azok
felhasználók, az üzemeltető személyzet tagjai vagy harmadik személyek;
5.           „működési követelmények”: azon
műszaki rendelkezések és intézkedések összessége, amelyek hatással vannak
a tervezésre és a gyártásra, és amelyek a kötélpálya-létesítmény biztonságos
üzemeltetéséhez szükségesek;
6.           „karbantartási követelmények”: azon
műszaki rendelkezések és intézkedések összessége, amelyek hatással vannak
a tervezésre és a gyártásra, amelyek a karbantartáshoz szükségesek, és amelyek
a kötélpálya-létesítmény biztonságos üzemeltetését hivatottak biztosítani;
7.           „függősínpálya”: olyan
kötélpálya-létesítmény, ahol a kabinokat egy vagy több kötél tartja függve;
8.           „sí- és szánfelvonók”: olyan
kötélpálya-létesítmények, amelyek az utasokat megfelelő szerkezet
segítségével előre kijelölt pályán vontatják;
9.           „siklóvasút”: olyan
kötélpálya-létesítmény, ahol a kabinokat a földre fektetett vagy rögzített
szerkezetekkel alátámasztott sínek mentén vontatják;
10.         „forgalmazás”: valamely részegységnek
vagy biztonsági alkatrésznek gazdasági tevékenység keretében az uniós piacon
történő rendelkezésre bocsátása terjesztés vagy használat céljára, akár
ellenérték fejében, akár ingyenesen;
11.         „forgalomba hozatal”: valamely
részegység vagy biztonsági alkatrész első alkalommal történő
forgalmazása az uniós piacon;
12.         „üzembe helyezés”: a
kötélpálya-létesítmény üzemeltetésének megkezdése;
13.         „gyártó”: a részegységet vagy
biztonsági alkatrészt gyártó, illetve ilyen részegység vagy biztonsági alkatrész
tervezésére vagy gyártására megbízást adó természetes vagy jogi személy, aki
vagy amely az adott részegységet vagy biztonsági alkatrészt a saját nevében
vagy védjegye alatt értékesíti;
14.         „meghatalmazott képviselő”: az
Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki a gyártótól írásbeli
meghatalmazást kapott, hogy meghatározott feladatokban eljárjon a nevében;
15.         „importőr”: az Unióban
letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely harmadik országból
származó részegységet vagy biztonsági alkatrészt hoz forgalomba az Unióban;
16.         „forgalmazó”: az a gyártótól vagy
importőrtől eltérő természetes vagy jogi személy az ellátási
láncban, aki vagy amely a részegységet vagy a biztonsági alkatrészt
forgalmazza;
17.         „gazdasági szereplő”: a
részegység vagy biztonsági alkatrész gyártója, importőre és forgalmazója,
valamint a gyártó meghatalmazott képviselője;
18.         „műszaki előírás”: a
létesítmény, infrastruktúra, részegység vagy biztonsági alkatrész által
teljesítendő műszaki követelményeket meghatározó dokumentum;
19.         „harmonizált szabvány”: az
1025/2012/EU rendelet 2. cikke 1. pontjának c) alpontjában meghatározott
harmonizált szabvány;
20.         „akkreditálás”: a 765/2008/EK
rendelet 2. cikkének 10. pontja szerinti akkreditálás;
21.         „nemzeti akkreditáló testület”: a
765/2008/EK rendelet 2. cikkének 11. pontjában meghatározott nemzeti
akkreditáló testület;
22.         „megfelelőségértékelés”: az az
értékelési eljárás, amely bizonyítja, hogy az e rendeletben foglalt, valamely
részegységgel vagy biztonsági alkatrésszel kapcsolatos alapvető
követelmények teljesültek;
23.         „megfelelőségértékelő
szervezet”: a részegységekhez vagy biztonsági alkatrészekhez kapcsolódó
megfelelőségértékelési tevékenységeket – többek között kalibrálást,
vizsgálatot, tanúsítást és ellenőrzést – végző szervezet;
24.         „visszahívás”: minden olyan
intézkedés, amelynek célja a valamely kötélpálya-létesítménybe már beépített
részegység vagy biztonsági alkatrész visszaküldésének elérése;
25.         „kivonás a forgalomból”: minden olyan
intézkedés, amelynek célja a részegység vagy a biztonsági alkatrész
forgalmazásának megakadályozása az ellátási láncban;
26.         „CE-jelölés”: olyan jelölés, amellyel
a gyártó jelzi, hogy a részegység vagy a biztonsági alkatrész megfelel a
jelölés elhelyezését előíró uniós harmonizációs jogi aktusban foglalt
vonatkozó követelményeknek;
27.         „uniós harmonizációs jogi aktus”:
minden olyan uniós jogi aktus, amely harmonizálja a termékek piacra
bocsátásának feltételeit.
4. cikk
Forgalmazás
a részegységek és a biztonsági alkatrészek piacán
(1)
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket
annak biztosítása érdekében, hogy a részegységek és a biztonsági alkatrészek
forgalmazására csak akkor kerüljön sor, ha azok eleget tesznek az e rendeletben
foglalt követelményeknek.
(1)
A tagállamok a 9. cikkel összhangban megteszik
az azon eljárások meghatározásához szükséges intézkedéseket, amelyek
biztosítják, hogy a részegységeket és a biztonsági alkatrészeket csak akkor kerüljenek
beépítésre be kötélpálya-létesítményekbe, ha azok olyan kötélpálya-létesítmények
építését teszik lehetővé, amelyek eleget tesznek az e rendeletben foglalt
követelményeknek, és a rendeltetésüknek megfelelő beépítés, karbantartás
és üzemeltetés esetén nem veszélyeztetik az emberi egészséget és biztonságot,
illetve az anyagi javak biztonságát.
5. cikk
A
kötélpálya-létesítmények üzembe helyezése
(1)
A tagállamok a 9. cikkel összhangban megteszik
az azon eljárások meghatározásához szükséges intézkedéseket, amelyek
biztosítják, hogy a kötélpálya-létesítmények üzembe helyezésére csak akkor
kerüljön sor, ha azok eleget tesznek az e rendeletben foglalt követelményeknek,
és ha a rendeltetésüknek megfelelő üzembe helyezés, karbantartás és
üzemeltetés esetén nem veszélyeztetik az emberi egészséget és biztonságot,
illetve az anyagi javak biztonságát.
(2)
Azokról a kötélpálya-létesítményekről, amelyek
megfelelnek azon harmonizált szabványoknak vagy azok részeinek, amelyek
hivatkozásait közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában, vélelmezni kell,
hogy megfelelnek azoknak a II. mellékletben meghatározott alapvető
követelményeknek, amelyekre az említett szabványok vagy azok említett részei
vonatkoznak.
(3)
Ez az irányelv nem sérti a tagállamok azon jogát,
hogy meghatározzák azokat az általuk annak érdekében szükségesnek tartott
követelményeket, hogy a létesítmény használata közben biztosítsák a személyek
és különösen a személyzet védelmét, feltéve hogy ennek nyomán nincs szükség a
kötélpálya-létesítménynek az e rendeletben előírtaktól eltérő módon
történő átalakítására.
6. cikk
Alapvető
követelmények
A kötélpálya-létesítményeknek és azok
infrastruktúrájának, részegységeinek és biztonsági alkatrészeinek eleget kell
tenniük a II. mellékletben ezekre vonatkozóan meghatározott alapvető
követelményeknek.
7. cikk
A
részegységek és a biztonsági alkatrészek szabad mozgása
A tagállamok nem tiltják, nem korlátozzák és
nem akadályozzák az e rendeletnek megfelelő részegységek és biztonsági
alkatrészek forgalmazását.
8. cikk
A
tervezett kötélpálya-létesítményekre vonatkozó biztonsági vizsgálat és
biztonsági jelentés
(1)
Minden tervezett létesítményt alá kell vetni a
III. mellékletben meghatározott biztonsági vizsgálatnak, amely kiterjed a
kötélpálya-létesítmény és környezete minden, tervezéssel, építéssel és üzembe
helyezéssel kapcsolatos biztonsági vonatkozására, és a múltbeli tapasztalatok
alapján lehetővé teszi a kötélpálya-létesítmény üzemeltetése során
esetlegesen fellépő kockázatok felmérését.
(2)
A biztonsági vizsgálatról biztonsági jelentést kell
készíteni. Ez a jelentés javaslatot tesz az említett kockázatok kezelését célzó
intézkedésekre, és tartalmazza a kötélpálya-létesítménybe történő
beépítésre szánt részegységek és biztonsági alkatrészek jegyzékét.
9. cikk
A
kötélpálya-létesítmények engedélyezése
(1)
A tagállamok a területükön található
kötélpálya-létesítmények építésének és üzembe helyezésének engedélyezésére
vonatkozó eljárásokat állapítanak meg.
(2)
A tagállamok biztosítják, hogy a biztonsági
vizsgálat, a biztonsági jelentés, az EU-megfelelőségi nyilatkozat és a
részegységek és biztonsági alkatrészek megfelelőségével kapcsolatos más
dokumentumok, valamint a kötélpálya-létesítmény jellemzőire vonatkozó
dokumentumok benyújtásra kerüljenek a kötélpálya-létesítmény jóváhagyásáért
felelős hatósághoz. A kötélpálya-létesítményre vonatkozó dokumentációnak
ezenfelül tartalmaznia kell a szükséges feltételeket, beleértve az üzemeltetési
korlátozásokat is, valamint a kötélpálya-létesítményre vonatkozó részletes
felügyeleti, beállítási és karbantartási adatokat. E dokumentumok egy példányát
a kötélpálya-létesítmény területén kell tárolni.
(3)
Abban az esetben, ha egyes meglévő
létesítmények lényeges jellemzőiben, részegységeiben vagy biztonsági
alkatrészeiben olyan módosítás történik, amelyet az érintett tagállam új üzembe
helyezési engedélyhez köt, e módosításnak és a kötélpálya-létesítmények
egészére gyakorolt hatásainak meg kell felelniük a II. mellékletben
meghatározott alapvető követelményeknek.
(4)
A tagállamok az (1) bekezdésben említett
rendelkezéseket nem alkalmazhatják azzal a céllal, hogy az e rendelet hatálya
alá tartozó szempontokhoz kapcsolódó indokok alapján megtiltsák, korlátozzák
vagy akadályozzák az e rendeletnek eleget tevő és a rendeltetésüknek
megfelelő üzembe helyezés esetén a személyek egészségét és biztonságát,
illetve az anyagi javak biztonságát nem veszélyeztető kötélpálya-létesítmények
építését és üzembe helyezését.
(5)
A tagállamok az (1) bekezdésben említett
rendelkezéseket nem alkalmazhatják azzal a céllal, hogy megtiltsák, korlátozzák
vagy akadályozzák az e rendeletnek megfelelő részegységek és biztonsági
alkatrészek szabad mozgását.
10. cikk
A
kötélpálya-létesítmények üzemeltetése
(1)
A tagállamok biztosítják, hogy minden
kötélpálya-létesítmény csak akkor üzemelhessen tovább, ha megfelel a biztonsági
jelentésben megállapított feltételeknek.
(2)
Ha egy tagállam úgy véli, hogy egy
rendeltetésszerűen használt, engedélyezett létesítmény veszélyeztetheti az
emberi egészséget és biztonságot, illetve adott esetben bizonyos anyagi javak
biztonságát, megteszi a szükséges intézkedéseket a kötélpálya-létesítmény
üzemeltetési feltételeinek korlátozására, illetve megtiltja annak
üzemeltetését.
II. FEJEZET
A RÉSZEGYSÉGEKÉRT ÉS A BIZTONSÁGI
ALKATRÉSZEKÉRT FELELŐS GAZDASÁGI SZEREPLŐK KÖTELEZETTSÉGEI
11. cikk [a 768/2008/EK határozat
R2. cikke]
A gyártó
kötelezettségei
(1)
Az általuk gyártott részegységek vagy biztonsági
alkatrészek forgalomba hozatalakor a gyártók meggyőződnek arról, hogy
azok tervezése és gyártása a II. mellékletben meghatározott alapvető
követelményeknek megfelelően történt.
(2)
A részegységek vagy biztonsági alkatrészek gyártói
elkészítik az V. mellékletben előírt műszaki dokumentációt, és
elvégzik vagy elvégeztetik a 18. cikkben említett, alkalmazandó
megfelelőségértékelési eljárást.
Amennyiben az első albekezdésben említett
eljárás igazolja a részegység vagy a biztonsági alkatrész vonatkozó
követelményeknek való megfelelését, a gyártó EU-megfelelőségi
nyilatkozatot készít, és elhelyezi a terméken a CE-jelölést.
(3)
A gyártók a műszaki dokumentációt és az
EU-megfelelőségi nyilatkozatot a részegység vagy a biztonsági alkatrész
forgalomba hozatalát követően 30 évig kötelesek megőrizni.
(4)
A gyártó biztosítja a sorozatgyártás e rendelet
szerinti folyamatos megfelelőségének fenntartását szolgáló eljárások
meglétét. Megfelelően figyelembe kell venni a részegység vagy a biztonsági
alkatrész tervezésének és jellemzőinek változásait, valamint azon
harmonizált szabványok vagy más műszaki előírások változásait,
amelyek alapján a részegység vagy a biztonsági alkatrész megfelelőségét
megállapították.
Amennyiben ezt a részegység vagy a biztonsági
alkatrész jelentette kockázatok szempontjából indokoltnak vélik, a gyártók a
felhasználók egészségének és biztonságának védelme érdekében elvégzik a
forgalmazott részegységek és biztonsági alkatrészek mintáinak vizsgálatát,
amelynek keretében kivizsgálják a nem megfelelő részegységekkel és
biztonsági alkatrészekkel kapcsolatos panaszokat, szükség esetén nyilvántartást
vezetnek ezekről, valamint az ilyen részegységeket vagy biztonsági
alkatrészeket érintő visszahívásokról, és folyamatosan tájékoztatják a
forgalmazót az ilyen nyomon követésről.
(5)
A gyártók gondoskodnak arról, hogy az általuk
gyártott részegységekhez vagy biztonsági alkatrészekhez mellékelve legyen az
EU-megfelelőségi nyilatkozat, és hogy azokon szerepeljen az azonosításukat
lehetővé tevő típus-, tétel- vagy sorozatszám vagy más ilyen elem.
Ha a termék mérete vagy jellege ezt nem teszi
lehetővé, a gyártók gondoskodnak arról, hogy a szükséges információ a
csomagoláson vagy a biztonsági alkatrészt kísérő használati utasításban
szerepeljen.
(6)
A gyártók feltüntetik a részegységen vagy a
biztonsági alkatrészen, vagy ha ez nem lehetséges, a biztonsági alkatrész
csomagolásán vagy az azt kísérő használati utasításban a nevüket,
bejegyzett kereskedelmi nevüket vagy bejegyzett védjegyüket és azt a
postacímüket, amelyen kapcsolatba lehet lépni velük. A megadott címen a gyártó
általános kapcsolattartója kell, hogy elérhető legyen. Az
elérhetőségi adatokat az érintett tagállam által meghatározott, a
felhasználók és a piacfelügyeleti hatóságok számára könnyen érthető nyelven
kell megadni.
(7)
A gyártók gondoskodnak arról, hogy a részegységhez
vagy a biztonsági alkatrészhez mellékelve legyen az EU-megfelelőségi
nyilatkozat, valamint a használati utasítás és a biztonsági tájékoztató, az
érintett tagállam által meghatározott, a felhasználók által könnyen
érthető nyelven. A használati utasítást és a biztonsági tájékoztatót
egyértelmű, közérthető és olvasható formában kell elkészíteni.
(8)
Azok a gyártók, amelyek úgy ítélik meg, illetve
okkal feltételezik, hogy valamely általuk forgalomba hozott részegység vagy
biztonsági alkatrész nem felel meg ennek a rendeletnek, haladéktalanul
meghozzák az érintett részegység vagy biztonsági alkatrész
megfelelőségének biztosítása, illetve adott esetben a forgalomból
történő kivonása vagy visszahívása érdekében szükséges kiigazító
intézkedéseket. Továbbá ha a részegység vagy a biztonsági alkatrész kockázatot
jelent, a gyártók erről haladéktalanul tájékoztatják azon tagállamok
illetékes nemzeti hatóságait, amelyekben a részegységet vagy a biztonsági alkatrészt
forgalmazták, részletes tájékoztatást adva különösen a megfelelés hiányáról és
a meghozott korrekciós intézkedésekről.
(9)
A gyártók valamely illetékes nemzeti hatóság
indokolt kérésére átadják a részegység vagy a biztonsági alkatrész e
rendeletnek való megfelelőségének igazolásához szükséges összes
információt és dokumentumot, az e hatóság számára könnyen érthető nyelven.
Az említett információk és dokumentumok nyomtatott vagy elektronikus
formátumban is benyújthatók. Az említett hatóság kérésére a gyártók
együttműködnek ezzel a hatósággal az általuk forgalomba hozott
részegységek vagy biztonsági alkatrészek jelentette kockázatok kiküszöbölése
érdekében tett intézkedések terén.
12. cikk [a 768/2008/EK határozat
R3. cikke]
Meghatalmazott
képviselők
(1)
A gyártók írásbeli meghatalmazás útján
kijelölhetnek egy meghatalmazott képviselőt.
A 11. cikk (1) bekezdésében
meghatározott kötelezettségek és a műszaki dokumentáció elkészítésére
vonatkozó kötelezettség nem képezi a meghatalmazott képviselő
meghatalmazásának részét.
(2)
A meghatalmazott képviselők a gyártótól kapott
meghatalmazásban meghatározott feladatokat látják el. A meghatalmazásnak
legalább az alábbiak elvégzését kell lehetővé tennie a meghatalmazott
képviselő számára:
a)      a részegység vagy a biztonsági alkatrész
forgalomba hozatalát követően 30 évig megőrzi és a nemzeti
felügyeleti hatóságok rendelkezésére bocsátja az EU-megfelelőségi
nyilatkozatot és a műszaki dokumentációt;
b)      valamely illetékes nemzeti hatóság
indokolt kérésére az említett hatóság rendelkezésére bocsátja a részegység vagy
a biztonsági alkatrész megfelelőségének igazolásához szükséges összes
információt és dokumentumot;
c)      az illetékes nemzeti hatóságok kérésére
együttműködik ezekkel a meghatalmazás körébe tartozó részegységek és
biztonsági alkatrészek jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében tett
intézkedések terén.
13. cikk [a 768/2008/EK határozat
R4. cikke]
Az
importőrök kötelezettségei
(1)
Az importőrök kizárólag e rendeletnek
megfelelő részegységet és biztonsági alkatrészt hoznak forgalomba.
(2)
A részegység vagy a biztonsági alkatrész forgalomba
hozatala előtt az importőrök meggyőződnek arról, hogy a
gyártó elvégezte a 18. cikkben előírt alkalmazandó
megfelelőségértékelési eljárást. Meggyőződnek arról, hogy a
gyártó elkészítette a műszaki dokumentációt, hogy a részegységhez vagy a
biztonsági alkatrészhez mellékelték az EU-megfelelőségi nyilatkozatot, a
használati utasítást és a biztonsági tájékoztatót, valamint hogy feltüntették
rajta a CE-jelölést, továbbá hogy a gyártó teljesítette a 11. cikk (5),
illetve (6) bekezdésében foglalt követelményeket.
Amennyiben az importőr úgy ítéli meg, vagy
okkal feltételezi, hogy valamely részegység vagy biztonsági alkatrész nem felel
meg a II. mellékletben meghatározott alapvető követelményeknek, az
érintett részegységet vagy biztonsági alkatrészt mindaddig nem hozza
forgalomba, amíg annak megfelelősége nincs biztosítva. Továbbá amennyiben
az adott részegység vagy biztonsági alkatrész kockázatot jelent, az
importőr erről tájékoztatja a gyártót, valamint a piacfelügyeleti
hatóságokat.
(3)
Az importőrök feltüntetik a részegységen vagy
a biztonsági alkatrészen, vagy ha ez nem lehetséges, a biztonsági alkatrész
csomagolásán vagy az azt kísérő használati utasításban a nevüket,
bejegyzett kereskedelmi nevüket vagy bejegyzett védjegyüket és azt a
postacímüket, amelyen kapcsolatba lehet lépni velük. Az elérhetőségi
adatokat az érintett tagállam által meghatározott, a felhasználók és a
piacfelügyeleti hatóságok számára könnyen érthető nyelven kell megadni.
(4)
Az importőrök meggyőződnek arról,
hogy a részegységhez vagy a biztonsági alkatrészhez mellékelték a használati
utasítást és a biztonsági tájékoztatót, az érintett tagállam által
meghatározott, a felhasználók által könnyen érthető nyelven.
(5)
Az importőrök biztosítják, hogy amíg valamely
részegység vagy biztonsági alkatrész a felelősségi körükbe tartozik, a
tárolás és a szállítás körülményei ne veszélyeztessék annak a
II. mellékletben meghatározott követelményeknek való megfelelését.
(6)
Amennyiben ezt a részegység vagy a biztonsági
alkatrész jelentette kockázatok szempontjából indokoltnak vélik, az
importőrök a felhasználók egészségének és biztonságának védelme érdekében
az illetékes hatóságok megfelelően indokolt kérésére elvégzik a
forgalmazott részegységek és biztonsági alkatrészek mintáinak vizsgálatát,
amelynek keretében kivizsgálják a nem megfelelő részegységekkel és
biztonsági alkatrészekkel kapcsolatos panaszokat, szükség esetén nyilvántartást
vezetnek ezekről, valamint az ilyen részegységeket vagy biztonsági
alkatrészeket érintő visszahívásokról, és folyamatosan tájékoztatják a
forgalmazót az ilyen nyomon követésről.
(7)
Azok az importőrök, amelyek úgy ítélik meg,
illetve okkal feltételezik, hogy valamely általuk forgalomba hozott részegység
vagy biztonsági alkatrész nem felel meg ennek a rendeletnek, haladéktalanul
meghozzák az érintett részegység vagy biztonsági alkatrész
megfelelőségének biztosítása, illetve adott esetben a forgalomból
történő kivonása vagy visszahívása érdekében szükséges korrekciós
intézkedéseket. Továbbá ha a részegység vagy a biztonsági alkatrész kockázatot
jelent, az importőrök erről haladéktalanul tájékoztatják azon
tagállamok illetékes nemzeti hatóságait, amelyekben a részegységet vagy a
biztonsági alkatrészt forgalmazták, részletes tájékoztatást adva különösen a
megfelelés hiányáról és a meghozott korrekciós intézkedésekről.
(8)
Az importőrök a részegység vagy a biztonsági
alkatrész forgalomba hozatalát követően 30 évig megőrzik és a nemzeti
piacfelügyeleti hatóságok rendelkezésére bocsátják az EU-megfelelőségi
nyilatkozat másolatát, és biztosítják, hogy a műszaki dokumentáció kérésre
az említett hatóságok rendelkezésére bocsátható legyen.
(9)
Az importőrök valamely illetékes nemzeti
hatóság indokolt kérésére átadják a részegység vagy a biztonsági alkatrész megfelelőségének
igazolásához szükséges összes információt és dokumentumot, az említett hatóság
számára könnyen érthető nyelven. Az említett információk és dokumentumok
nyomtatott vagy elektronikus formátumban is benyújthatók. Az importőrök az
adott hatóság kérésére együttműködnek ezzel a hatósággal az általuk
forgalomba hozott részegységek vagy biztonsági alkatrészek jelentette
kockázatok kiküszöbölése érdekében tett intézkedések terén.
14. cikk [a 768/2008/EK határozat
R5. cikke]
A forgalmazók
kötelezettségei
(1)
Részegység vagy biztonsági alkatrész
forgalmazásakor a forgalmazók kellő gondossággal járnak el az e
rendeletben foglalt követelményekkel kapcsolatban.
(2)
A részegység vagy a biztonsági alkatrész
forgalmazását megelőzően a forgalmazók megbizonyosodnak arról, hogy a
részegységen vagy a biztonsági alkatrészen fel van tüntetve a CE-jelölés, és
mellékelve van hozzá az EU-megfelelőségi nyilatkozat, valamint a
használati utasítás és a biztonsági tájékoztató, az érintett tagállam által
meghatározott, a felhasználók által könnyen érthető nyelven, valamint
arról, hogy a gyártó és az importőr teljesítette a 11. cikk (5) és
(6) bekezdésében, illetve a 13. cikk (3) bekezdésében
meghatározott követelményeket.
Amennyiben a forgalmazó úgy ítéli meg, vagy okkal
feltételezi, hogy valamely részegység vagy biztonsági alkatrész nem felel meg a
II. mellékletben meghatározott alapvető követelményeknek, az érintett
részegységet vagy biztonsági alkatrészt mindaddig nem hozza forgalomba, amíg
annak megfelelősége nincs biztosítva. Továbbá amennyiben a részegység vagy
a biztonsági alkatrész kockázatot jelent, a forgalmazó tájékoztatja erről
a gyártót vagy az importőrt, valamint a piacfelügyeleti hatóságokat.
(3)
A forgalmazók biztosítják, hogy amíg valamely
részegység vagy biztonsági alkatrész a felelősségi körükbe tartozik, a
tárolás és a szállítás körülményei ne veszélyeztessék annak a
II. mellékletben meghatározott alapvető követelményeknek való
megfelelését.
(4)
Azok a forgalmazók, amelyek úgy ítélik meg, illetve
okkal feltételezik, hogy valamely általuk forgalmazott részegység vagy
biztonsági alkatrész nem felel meg ennek a rendeletnek, gondoskodnak az
érintett részegység vagy biztonsági alkatrész megfelelőségének
biztosítása, illetve adott esetben a forgalomból történő kivonása vagy
visszahívása érdekében szükséges kiigazító intézkedések meghozataláról. Továbbá
amennyiben az adott részegység vagy biztonsági alkatrész kockázatot jelent, a
forgalmazók erről haladéktalanul tájékoztatják azon tagállamok illetékes
nemzeti hatóságait, amelyekben a részegységet vagy a biztonsági alkatrészt
forgalmazták, részletes tájékoztatást adva különösen a megfelelés hiányáról és
a meghozott kiigazító intézkedésekről.
(5)
A forgalmazók valamely illetékes nemzeti hatóság
indokolt kérésére átadják a részegység vagy a biztonsági alkatrész
megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és
dokumentumot. Az említett információk és dokumentumok nyomtatott vagy
elektronikus formátumban is benyújthatók. Az említett hatóság kérésére a
forgalmazók együttműködnek azzal a hatósággal az általuk forgalmazott
részegységek vagy biztonsági alkatrészek jelentette kockázatok kiküszöbölése
érdekében tett intézkedések terén.
15. cikk [a 768/2008/EK határozat
R6. cikke]
Azon esetek,
amelyekben a gyártói kötelezettségek vonatkoznak az importőrökre és a
forgalmazókra
Azt az importőrt vagy forgalmazót, aki
vagy amely a saját nevében vagy védjegye alatt hoz forgalomba részegységet vagy
biztonsági alkatrészt, illetve olyan módon módosít egy már piaci forgalomba
hozott részegységet vagy biztonsági alkatrészt, amely befolyásolhatja annak az
e rendeletben foglalt követelményeknek való megfelelését, e rendelet
alkalmazásában gyártónak kell tekinteni és a gyártó 11. cikkben
előírt kötelezettségei terhelik.
16. cikk [a 768/2008/EK határozat
R7. cikke]
A gazdasági
szereplők azonosítása
Kérésre a gazdasági szereplőknek a
piacfelügyeleti hatóságok részére azonosítaniuk kell:
a)           minden gazdasági szereplőt,
amely részükre részegységet vagy biztonsági alkatrészt szállított;
b)           minden gazdasági szereplőt,
amelynek a részére részegységet vagy biztonsági alkatrészt szállítottak.
A gazdasági szereplőknek a részegység
vagy a biztonsági alkatrész részükre történő szállítását követően
30 éven át, illetve a részegység vagy a biztonsági alkatrész általuk történő
szállítását követően 30 éven át rendelkezésre kell tudniuk bocsátani
az első bekezdésben említett információkat.
III. FEJEZET
A
RÉSZEGYSÉGEK ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEK MEGFELELŐSÉGE
17. cikk [a 768/2008/EK határozat
R8. cikke]
A
megfelelőség vélelme
Azokról a
részegységekről, amelyek megfelelnek azon harmonizált szabványoknak vagy
azok részeinek, amelyek hivatkozásait közzétették az Európai Unió Hivatalos
Lapjában, vélelmezni kell, hogy megfelelnek azoknak a II. mellékletben
meghatározott alapvető követelményeknek, amelyekre az említett szabványok,
illetve azok említett részei vonatkoznak.
18. cikk
Megfelelőségértékelés
(1)
Részegység vagy biztonsági alkatrész forgalomba
hozatala előtt a gyártó a részegységet vagy a biztonsági alkatrészt a
megfelelőség megállapítására szolgáló, a (2) bekezdés szerinti
eljárásnak veti alá.
(2)
A részegységek és a biztonsági alkatrészek
megfelelőségének tanúsítása a gyártó választása szerint az alábbi
megfelelőségértékelési eljárások egyike útján végezhető el:
a)      a IV. mellékletben meghatározott
EU-típusvizsgálat (B. modul – gyártási típus) az alábbiak egyikével
együtt:
i.        az V. mellékletben meghatározott,
a gyártás minőségbiztosításán alapuló típusmegfelelőség
(D. modul);
ii.       a részegység vagy a biztonsági
alkatrész ellenőrzésén alapuló, a VI. mellékletben meghatározott
típusmegfelelőség (F. modul).
b)      a VII. mellékletben meghatározott,
egyedi ellenőrzésen alapuló megfelelőség (G. modul).
c)      a VIII. mellékletben meghatározott,
a teljes minőségbiztosításon alapuló megfelelőség (H. modul).
(3)
A (2) mellékletben említett eljárások
végrehajtását követően a gyártó a 21. cikknek megfelelően
feltünteti a CE-jelölést az e rendeletnek megfelelő részegységen vagy
biztonsági alkatrészen.
(4)
Az (1), (2) és (3) bekezdést a gyártó saját
felhasználásra szánt részegységeire és biztonsági alkatrészeire is alkalmazni
kell.
(5)
A megfelelőségértékeléssel kapcsolatos
nyilvántartást és levelezést a (2) bekezdésben említett eljárásokat
végző szervezet székhelye szerinti tagállam hivatalos nyelvén (nyelvein)
vagy az említett szervezet által elfogadott nyelven kell elkészíteni.
19. cikk
EU-megfelelőségi
nyilatkozat
(1)
A részegységre vagy a biztonsági alkatrészre
vonatkozó EU-megfelelőségi nyilatkozat megállapítja, hogy a
II. mellékletben meghatározott alapvető követelmények teljesültek.
(2)
Az EU-megfelelőségi nyilatkozatot a
X. mellékletben szereplő minta alapján kell elkészíteni, és annak
tartalmaznia kell a IV–VIII. mellékletben meghatározott, alkalmazandó
megfelelőségértékelési eljárások előírt elemeit, valamint azt rendszeresen
aktualizálni kell. A nyilatkozatot mellékelni kell a részegységhez vagy a
biztonsági alkatrészhez, és le kell fordítani az azon tagállam által
előírt nyelvre vagy nyelvekre, amelynek piacán a részegységet vagy a
biztonsági alkatrészt forgalomba hozzák vagy forgalmazzák.
(3)
Amennyiben egy adott részegység vagy biztonsági
alkatrész egyszerre több EU-megfelelőségi nyilatkozatot előíró uniós jogi
aktus hatálya alá is tartozik, valamennyi ilyen jogi aktus tekintetében
egyetlen EU-megfelelőségi nyilatkozatot kell készíteni. A nyilatkozatban
meg kell nevezni az érintett uniós jogi aktusokat, a közzétételükre vonatkozó
hivatkozásokkal együtt.
(4)
Az EU-megfelelőségi nyilatkozat elkészítésével
a gyártó felelősséget vállal azért, hogy az adott részegység vagy biztonsági
alkatrész megfelel az e rendeletben előírt követelményeknek.
20. cikk [a 768/2008/EK határozat R11. cikke]
A
CE-jelölésre vonatkozó általános elvek
A CE-jelölésre a 765/2008/EK rendelet
30. cikkében meghatározott általános elvek vonatkoznak.
21. cikk [a 768/2008/EK határozat R12. cikke]
A
CE-jelölés elhelyezésének szabályai és feltételei
(1)
A CE-jelölést a részegységen vagy a biztonsági
alkatrészen vagy azok adattábláján jól láthatóan, olvashatóan és
letörölhetetlenül kell elhelyezni.
(2)
A CE-jelölést a részegység vagy a biztonsági
alkatrész forgalomba hozatala előtt kell elhelyezni.
(3)
A CE-jelölést azon bejelentett szervezet azonosító
száma követi, amely a gyártásellenőrzés szakaszában részt vett.
(4)
A CE-jelölést és a (3) bekezdésben említett
azonosító számot különleges kockázatokra vagy felhasználásra utaló bármilyen
egyéb jelölés követheti.
IV. FEJEZET
A
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELŐ SZERVEZETEK BEJELENTÉSE
22. cikk [a 768/2008/EK határozat R13. cikke]
Bejelentés
A tagállamok bejelentik a Bizottságnak és a
többi tagállamnak azokat a szervezeteket, amelyek jogosultak a 18. cikk
szerinti, harmadik fél által végzendő megfelelőségértékelési
feladatok ellátására.
23. cikk [a 768/2008/EK határozat R14. cikke]
Bejelentő
hatóságok
(1)
A tagállamok kijelölnek egy bejelentő hatóságot,
amely felel a megfelelőségértékelési szervezetek értékeléséhez és
bejelentéséhez szükséges eljárások kialakításáért és végrehajtásáért, valamint
a bejelentett szervezet felügyeletéért, ideértve a 26. cikk
rendelkezéseinek való megfelelés felügyeletét is.
(2)
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az (1)
bekezdésben említett értékelést és felügyeletet egy, a 765/2008/EK rendelet
szerinti nemzeti akkreditáló testület végzi el annak rendelkezéseivel
összhangban.
(3)
Amennyiben a bejelentő hatóság az
(1) bekezdés szerinti értékelést, értesítést vagy figyelemmel kísérést
átruházza vagy más módon egy olyan szervezetre bízza, amely nem kormányzati
szervezet, akkor az utóbbi szervezetnek jogi személynek kell lennie, és
értelemszerűen meg kell felelnie a 26. cikk (1)–(6) bekezdésében
foglalt követelményeknek. Emellett ennek a szervezetnek gondoskodnia kell a tevékenységeiből
eredő felelősségéért való helytállásról.
(4)
A bejelentő szervezet teljes felelősséget
vállal a (3) bekezdésben említett szervezet által elvégzett feladatokért.
24. cikk [a 768/2008/EK határozat R15. cikke]
A
bejelentő hatóságokra vonatkozó követelmények
(1)
A bejelentő hatóságot úgy kell létrehozni,
hogy ne alakuljon ki összeférhetetlenség a megfelelőségértékelő
szervezetekkel.
(2)
A bejelentő hatóságot úgy kell megszervezni és
működtetni, hogy biztosítható legyen tevékenységeinek objektivitása és
pártatlansága.
(3)
A bejelentő hatóságot úgy kell megszervezni,
hogy a megfelelőségértékelő szervezet bejelentésével kapcsolatban
minden egyes döntést az értékelést végzőktől eltérő illetékes
személy hozzon meg.
(4)
A bejelentő hatóság nem kínál és nem végez
kereskedelmi vagy piaci alapon semmilyen olyan tevékenységet vagy
szaktanácsadási szolgáltatást, amelyet a megfelelőségértékelő
szervezetek végeznek.
(5)
A bejelentő hatóság megőrzi a kapott
információ bizalmas jellegét.
(6)
A bejelentő hatóság kellő létszámú
hozzáértő személyzettel rendelkezik ahhoz, hogy megfelelően ellássa
feladatait.
25. cikk [a 768/2008/EK határozat R16. cikke]
A
bejelentő hatóságok tájékoztatási kötelezettsége
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot
azokról a nemzeti eljárásokról, amelyeket megfelelőségértékelő
szervezetek értékelése és bejelentése, valamint a bejelentett szervezet
felügyelete érdekében hoztak létre, továbbá ezek bármilyen változásáról.
A Bizottság
nyilvánosan hozzáférhetővé teszi az erre vonatkozó információkat.
26. cikk [a 768/2008/EK határozat R17. cikke]
A
bejelentett szervezetre vonatkozó követelmények
(1)
A bejelentés érdekében a bejelentett szervezet
teljesíti a (2)–(11) bekezdésben meghatározott követelményeket.
(2)
A megfelelőségértékelő szervezet valamely
tagállam nemzeti jogszabályai szerint jön létre, és jogi személyiséggel
rendelkezik.
(3)
A megfelelőségértékelő szervezet olyan
harmadik fél, amely független az általa értékelt szervezettől, illetve
részegységtől vagy biztonsági alkatrésztől.
Ilyen szervezetnek tekinthető az a szervezet
is, amely az általa értékelt részegység vagy biztonsági alkatrész tervezésében,
gyártásában, szállításában, összeszerelésében, használatában vagy
karbantartásában részt vevő vállalkozásokat képviselő üzleti
szerveződésekhez vagy szakmai szövetségekhez tartozik, feltéve hogy
bizonyítottan független és mentes az összeférhetetlenségtől.
(4)
A megfelelőségértékelő szervezet,
valamint annak felső szintű vezetése és a megfelelőségértékelést
végző személyzete nem lehet annak a részegységnek vagy biztonsági
alkatrésznek a tervezője, gyártója, szállítója, üzembe helyezője,
vásárlója, tulajdonosa, felhasználója vagy karbantartója, amelyet értékelnek,
valamint nem lehet a felsorolt felek képviselője sem. Ez nem zárja ki az
olyan értékelt részegységek vagy biztonsági alkatrészek felhasználását, amelyek
a megfelelőségértékelő szervezet működéséhez szükségesek,
illetve az ilyen részegységek vagy biztonsági alkatrészek személyes célra történő
használatát.
A megfelelőségértékelő szervezet,
valamint annak felső szintű vezetése és a megfelelőségértékelést
végző személyzete nem vehet részt közvetlenül e részegységek vagy
biztonsági alkatrészek tervezésében, gyártásában vagy építésében, forgalmazásában,
üzembe helyezésében, használatában vagy karbantartásában, és nem képviselheti
az ilyen tevékenységben részt vevő feleket sem. Nem vehet részt olyan
tevékenységben, amely veszélyeztetné a bejelentett megfelelőségértékelési
tevékenységeikkel kapcsolatos döntéshozói függetlenségét vagy
feddhetetlenségét. Ez különösen érvényes a szaktanácsadási szolgáltatásokra.
A megfelelőségértékelő szervezetek
biztosítják, hogy a leányvállalataiknak és alvállalkozóiknak tevékenysége ne
befolyásolja megfelelőségértékelési tevékenységeik bizalmas jellegét,
objektivitását és pártatlanságát.
(5)
A megfelelőségértékelő szervezetek és
személyzetük a megfelelőségértékelési tevékenységeket az adott területtel
kapcsolatos legmagasabb szintű szakmai feddhetetlenséggel és a szükséges
műszaki szaktudással végzik el, és függetlennek kell lenniük minden olyan,
különösen az ilyen tevékenységek eredményeiben érdekelt személyektől vagy
személyek csoportjaitól eredő – főként pénzügyi – nyomásgyakorlástól
és ösztönzéstől, amely befolyásolhatná döntésüket vagy a
megfelelőségértékelési tevékenységeik eredményeit.
(6)
A megfelelőségértékelő szervezetnek
alkalmasnak kell lennie a számára a IV–VIII. mellékletben előírt
valamennyi olyan megfelelőségértékelési feladat elvégzésére, amelynek
elvégzésére bejelentették, függetlenül attól, hogy ezeket a feladatokat a
megfelelőségértékelő szervezet maga végzi el, vagy a nevében és
felelősségi körében végzik el.
A megfelelőségértékelő szervezetnek –
mindenkor és minden egyes megfelelőségértékelési eljárás, valamint a
részegységek vagy a biztonsági alkatrészek minden olyan típusa vagy kategóriája
tekintetében, amelyre bejelentették – rendelkeznie kell a következőkkel:
a)      személyzettel, amely műszaki
ismeretekkel, valamint elegendő és megfelelő tapasztalattal rendelkezik
a megfelelőségértékelési feladatok elvégzéséhez;
b)      azon eljárások leírásával, amelyekkel
összhangban a megfelelőségértékelés zajlik, és amely biztosítja ezen
eljárások átláthatóságát és reprodukálhatóságát. Rendelkeznie kell
megfelelő stratégiákkal és eljárásokkal, amelyek segítségével a
bejelentett szervezetként végzett feladatok és az egyéb tevékenységek
elkülönülnek egymástól;
c)      olyan eljárásokkal, amelyek segítségével
tevékenysége végzése során megfelelően figyelembe tudja venni egy
vállalkozás méretét, azt az ágazatot, amelyben az tevékenykedik, a vállalkozás
szerkezetét, az adott részegység vagy biztonsági alkatrész gyártásához használt
technológia összetettségének fokát és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy
sorozatjellegét.
A megfelelőségértékelő szervezetnek
rendelkeznie kell a megfelelőségértékelési tevékenységekkel kapcsolatos
műszaki és adminisztrációs feladatok megfelelő ellátásához szükséges
eszközökkel, továbbá hozzáféréssel valamennyi szükséges felszereléshez vagy
létesítményhez.
(7)
A megfelelőségértékelési tevékenységek
elvégzéséért felelős személyzetnek a következőkkel kell rendelkeznie:
a)      alapos műszaki és szakmai
képzettség, amely kiterjed az összes olyan megfelelőségértékelési
tevékenységre, amelyre vonatkozóan a szervezetet bejelentették;
b)      megfelelő ismeretek az általuk
végzett értékelések követelményeiről, és megfelelő hatáskör az ilyen
értékelések elvégzésére;
c)      a II. mellékletben meghatározott
alapvető követelmények, az alkalmazandó harmonizált szabványok, valamint
az uniós harmonizációs jogi aktusok és a nemzeti jogszabályok alkalmazandó
rendelkezéseinek megfelelő ismerete és megértése;
d)      az értékelés elvégzését bizonyító
tanúsítványok, nyilvántartások és jelentések elkészítéséhez szükséges
alkalmasság.
(8)
Biztosítani kell a megfelelőségértékelő
szervezet, a szervezet felső szintű vezetése és az értékelést
végző személyzet pártatlanságát.
A megfelelőségértékelő szervezet
felső szintű vezetésének és az értékelést végző személyzetnek a
javadalmazása nem függhet az elvégzett értékelések számától vagy azok
eredményétől.
(9)
A megfelelőségértékelő szervezetek
felelősségbiztosítást kötnek, kivéve ha a felelősséget a nemzeti
joggal összhangban az állam vállalja át, vagy ha a tagállam közvetlenül felel a
megfelelőségértékelésért.
(10)
A megfelelőségértékelő szervezet
személyzetének be kell tartania a szakmai titoktartás követelményeit minden
olyan információ tekintetében, amely a IV–VIII. melléklet vagy az azokat
átültető nemzeti jogszabály rendelkezései alapján ellátott feladatai
végrehajtása során jutott a birtokába; ez alól kivételt képez az azon tagállam
illetékes hatóságaival folytatott kommunikáció, ahol a szervezet a
tevékenységét gyakorolja. A tulajdonjogokat védelmezni kell.
(11)
A megfelelőségértékelő szervezetek részt
vesznek a vonatkozó szabványosítási tevékenységekben, valamint az e rendelet
alapján létrehozott, a bejelentett szervezeteket koordináló csoport
tevékenységeiben, illetve gondoskodnak arról, hogy az értékelést végző
személyzetük tájékoztatást kapjon ezekről a tevékenységekről, továbbá
általános útmutatóként alkalmazzák az említett csoport munkája eredményeként
létrejött adminisztratív döntéseket és dokumentumokat.
27. cikk [a 768/2008/EK határozat R18. cikke]
A
megfelelőség vélelme
Amennyiben a megfelelőségértékelő
szervezet igazolja, hogy teljesíti az olyan vonatkozó harmonizált szabványokban
vagy azok részeiben rögzített kritériumokat, amelyek hivatkozásait közzétették
az Európai Unió Hivatalos Lapjában, akkor vélelmezni kell, hogy megfelel a
26. cikkben meghatározott követelményeknek, amennyiben az alkalmazandó
harmonizált szabványok kiterjednek az említett követelményekre.
28. cikk [a 768/2008/EK határozat R20. cikke]
A
bejelentett szervezetek leányvállalatai és alvállalkozói
(1)
Amennyiben a bejelentett szervezet egyes, a megfelelőség
értékelésével kapcsolatos feladatokat alvállalkozásba ad, vagy leányvállalatot
vesz igénybe, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat
megfeleljen a 26. cikkben meghatározott követelményeknek, továbbá ennek
megfelelően tájékoztatnia kell a bejelentő hatóságot.
(2)
A bejelentett szervezetek teljes felelősséget
vállalnak az alvállalkozók vagy leányvállalatok által elvégzett feladatokért,
függetlenül attól, hogy azok hol vannak letelepedve.
(3)
A tevékenységeket csak az ügyfél beleegyezésével
lehet alvállalkozásba adni vagy leányvállalattal elvégeztetni.
(4)
A bejelentett szervezetek a bejelentő hatóság
számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat
képesítéseinek értékelésére, valamint az utóbbiak által a
IV–VIII. melléklet szerint elvégzett munkára vonatkozó megfelelő
dokumentumokat.
29. cikk [a 768/2008/EK határozat R22. cikke]
Bejelentés
iránti kérelem
(1)
A megfelelőségértékelő szervezet
bejelentés iránti kérelmet nyújt be a székhelye szerinti tagállam
bejelentő hatóságához.
(2)
A kérelemhez mellékelni kell a
megfelelőségértékelési tevékenység, a megfelelőségértékelési modul
vagy modulok, valamint azon részegység/biztonsági alkatrész vagy azon
részegységek/biztonsági alkatrészek leírását, amelyek tekintetében a szervezet szakmailag
illetékesnek tekinti magát, továbbá – amennyiben van ilyen – a nemzeti
akkreditáló testület által kiállított akkreditálási tanúsítványt, amely
tanúsítja, hogy a megfelelőségértékelő szervezet teljesíti a
26. cikkben előírt követelményeket.
(3)
Amennyiben a megfelelőségértékelő
szervezet nem nyújt be akkreditálási tanúsítványt, be kell nyújtania a
bejelentő hatóságnak az annak ellenőrzéséhez, elismeréséhez és
rendszeres figyelemmel kíséréséhez szükséges összes igazoló okmányt, hogy
teljesíti a 26. cikkben rögzített követelményeket.
30. cikk [a 768/2008/EK határozat R23. cikke]
Bejelentési
eljárás
(1)
A bejelentő hatóságok csak olyan
megfelelőségértékelő szervezeteket jelenthetnek be, amelyek
teljesítették a 26. cikkben rögzített követelményeket.
(2)
A tagállamok a Bizottság által kifejlesztett és
kezelt elektronikus bejelentési eszközzel értesítik a Bizottságot és a többi
tagállamot.
(3)
A bejelentés részletes információkat tartalmaz a
megfelelőségértékelési tevékenységekről, a
megfelelőségértékelési modulról vagy modulokról, az érintett
részegységről/biztonsági alkatrészről vagy
részegységekről/biztonsági alkatrészekről, és tartalmazza a
megfelelő szakmai alkalmasság igazolását.
(4)
Amennyiben a bejelentés nem a 29. cikk
(2) bekezdésében említett akkreditálási tanúsítványon alapul, a
bejelentő hatóság benyújtja a Bizottságnak és a többi tagállamnak azokat
az okmányokat, amelyek tanúsítják a megfelelőségértékelő szervezet
szakmai felkészültségét, valamint azokat a meghozott intézkedéseket, amelyek
biztosítják a szervezet rendszeres ellenőrzését és azt, hogy az továbbra
is megfelel a 26. cikkben foglalt követelményeknek.
(5)
Az érintett szervezet csak akkor láthatja el a
bejelentett szervezet tevékenységeit, ha a Bizottság és a többi tagállam
akkreditálási tanúsítvány használata esetén a bejelentést követő két héten
belül, akkreditálás használata nélkül a bejelentést követő két hónapon
belül nem emelt kifogást.
Ezen rendelet alkalmazásában csak az ilyen
szervezet tekinthető bejelentett szervezetnek.
(6)
A Bizottságot és a többi tagállamot értesíteni kell
a bejelentés bármely későbbi változásáról.
31. cikk [a 768/2008/EK határozat R24. cikke]
Azonosító
számok és a bejelentett szervezetek jegyzéke
(1)
A Bizottság azonosító számmal látja el a
bejelentett szervezetet.
A Bizottság egyetlen azonosító számot ad ki, akkor
is, ha a szervezetet több uniós jogi aktus alapján is bejelentik.
(2)
A Bizottság nyilvánosan hozzáférhetővé teszi
az ezen rendelet szerint bejelentett szervezetek jegyzékét, beleértve a
számukra kiadott azonosító számokat és azokat a tevékenységeket is, amelyekre
ezeket bejelentették.
A Bizottság gondoskodik a jegyzék folyamatos
naprakészen tarjásáról.
32. cikk [a 768/2008/EK határozat R25. cikke]
A
bejelentés változásai
(1)
Amennyiben a bejelentő hatóság megállapítja,
vagy ezt hatóságot arról tájékoztatják, hogy a bejelentett szervezet már nem
teljesíti a 26. cikkben meghatározott követelményeket, vagy elmulasztja
teljesíteni kötelezettségeit, akkor a bejelentő hatóság adott esetben
korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a bejelentést, attól
függően, hogy mennyire súlyos mértékben mulasztották el teljesíteni a
követelményeket vagy kötelezettségeket. A bejelentő hatóságnak erről
haladéktalanul tájékoztatnia kell a Bizottságot és a többi tagállamot.
(2)
Amennyiben a bejelentés korlátozásra, felfüggesztésre
vagy visszavonásra kerül, illetve ha a bejelentett szervezet megszüntette
tevékenységét, a bejelentő tagállam megteszi a szükséges lépéseket annak
biztosítása érdekében, hogy vagy egy másik bejelentett szervezet dolgozza fel az
említett szervezet ügyiratait, vagy azok kérésre az illetékes bejelentő
vagy piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetők legyenek.
33. cikk [a 768/2008/EK határozat R26. cikke]
A
bejelentett szervezet szakmai alkalmasságának vitatása
(1)
A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amikor
kétségesnek tekinti a bejelentett szervezet szakmai alkalmasságát vagy azt,
hogy a bejelentett szervezet folyamatosan teljesíti-e a rá háruló
követelményeket és kötelezettségeket, illetve amikor erre felhívják a
figyelmét.
(2)
A bejelentő tagállam kérésre a Bizottság
rendelkezésére bocsátja az érintett bejelentett szervezet bejelentésének vagy
szakmai alkalmassága fenntartásának alapjául szolgáló összes információt.
(3)
A Bizottság biztosítja, hogy a vizsgálata során
kapott kényes információkat bizalmasan kezeli.
(4)
Amennyiben a Bizottság meggyőződik róla,
hogy a bejelentett szervezet nem, illetve már nem tesz eleget a rá vonatkozó
bejelentés követelményeinek, végrehajtási aktust fogad el, amelyben felkéri a
bejelentő tagállamot a szükséges kiigazító intézkedések meghozatalára,
szükség esetén akár a bejelentés visszavonására is.
Az első albekezdésben említett végrehajtási
aktust a 39. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági
eljárással kell elfogadni.
34. cikk [a 768/2008/EK határozat R27. cikke]
A
bejelentett szervezetek működési kötelezettségei
(1)
A bejelentett szervezetek a megfelelés értékelését
a IV–VIII. mellékletben előírt megfelelőségértékelési
eljárásokkal összhangban végzik el.
(2)
A megfelelőségértékelést az arányosság elvével
összhangban, a gazdasági szereplőkre háruló szükségtelen terhek
elkerülésével végzik el.
A megfelelőségértékelő szervezetek a
vállalkozás méretét, azt az ágazatot, amelyben az tevékenykedik, a vállalkozás
szerkezetét, az adott részegység vagy biztonsági alkatrész gyártásához használt
technológia összetettségének fokát és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy
sorozatjellegét megfelelően figyelembe véve végzik tevékenységüket.
Ennek során ugyanakkor tiszteletben kell tartaniuk
a részegység vagy a biztonsági alkatrész e rendeletben foglalt rendelkezéseknek
való megfeleléséhez szükséges szigorúság mértékét és védelem szintjét.
(3)
Amennyiben a bejelentett szervezet megállapítja,
hogy a gyártó nem teljesítette a II. mellékletben, a megfelelő
harmonizált szabványokban vagy más műszaki előírásokban megállapított
követelményeket, felszólítja a gyártót a megfelelő kiigazító intézkedések
meghozatalára, és nem ad ki megfelelőségi tanúsítványt.
(4)
Amennyiben a tanúsítvány kiadása után a
megfelelőség ellenőrzése során a bejelentett szervezet megállapítja,
hogy egy részegység vagy biztonsági alkatrész már nem megfelelő,
felszólítja a gyártót a megfelelő kiigazító intézkedések meghozatalára, és
szükség esetén felfüggeszti vagy visszavonja a tanúsítványt.
(5)
Amennyiben a kiigazító intézkedéseket nem hajtják
végre, vagy azok nem érik el a kívánt hatást, a bejelentett szervezet adott
esetben korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a tanúsítványt.
35. cikk
Fellebbezés
a bejelentett szervezetek döntéseivel szemben
A tagállamok biztosítják, hogy a bejelentett
szervezetek döntése ellen fellebbezési eljárást lehessen kezdeményezni.
36. cikk [a 768/2008/EK határozat R28. cikke]
A
bejelentett szervezetek tájékoztatási kötelezettsége
(1)
A bejelentett szervezetek tájékoztatják a
bejelentő hatóságot a következőkről:
a)      a tanúsítványok bármilyen elutasításáról,
korlátozásáról, felfüggesztéséről vagy visszavonásáról;
b)      azokról a körülményekről, amelyek
érintik a bejelentés hatályát vagy feltételeit;
c)      a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a
megfelelőségértékelési tevékenységekre vonatkozó tájékoztatási
felkérésekről;
d)      kérésre a bejelentésük hatálya alá
tartozó megfelelőségértékelési tevékenységekről, valamint minden más
elvégzett tevékenységről, beleértve a határokon átnyúló tevékenységeket és
a tevékenységek alvállalkozásba adását is.
(2)
A bejelentett szervezetek tájékoztatják az e
rendelet szerint bejelentett, hasonló megfelelőségértékelési
tevékenységeket végző és ugyanazokkal a részegységekkel vagy biztonsági
alkatrészekkel foglakozó más szervezeteket a negatív és – kérésre – a pozitív
megfelelőségértékelési eredményekről.
37. cikk [a 768/2008/EK határozat R29. cikke]
Tapasztalatcsere
A Bizottság gondoskodik a tagállamok
bejelentéssel kapcsolatos szakpolitikai intézkedésekért felelős nemzeti
hatóságai közötti tapasztalatcsere megszervezéséről.
38. cikk [a 768/2008/EK határozat R30. cikke]
A
bejelentett szervezetek koordinálása
A Bizottság biztosítja, hogy a bejelentett
szervezetek ágazati csoportja vagy csoportjai formájában megfelelő
koordináció és együttműködés jöjjön létre az ezen rendelet szerint
bejelentett szervezetek között, és az valóban működjön.
A tagállamok biztosítják, hogy az általuk
bejelentett szervezetek közvetlenül vagy kijelölt képviselőkön keresztül
részt vesznek e csoport vagy csoportok munkájában.
V. FEJEZET
A
BIZOTTSÁGI ELJÁRÁS, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
39. cikk
Bizottsági
eljárás
(1)
A Bizottság munkáját a kötélpálya-létesítményekkel
foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti
bizottság.
(2)
E bekezdésre történő hivatkozáskor a
182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
40. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják az e rendelet
rendelkezéseinek a gazdasági szereplők általi megsértése esetén
alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést
megtesznek azok végrehajtásának biztosítása érdekében. Ezek a szabályok súlyos
jogsértések esetére büntetőjogi szankciókat is magukban foglalhatnak.
Az előírt szankcióknak hatékonyaknak,
arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
A tagállamok legkésőbb [a
43. cikk (2) bekezdésében meghatározott időpont előtt
3 hónappal] értesítik a Bizottságot ezekről a
rendelkezésekről, és haladéktalanul tájékoztatják a szabályokat
érintő későbbi módosításokról is.
41. cikk
Átmeneti
rendelkezések
A tagállamok nem akadályozzák a 2000/9/EK
irányelv hatálya alá tartozó és az említett irányelvnek megfelelő, [a
43. cikk (2) bekezdésében említett időpont] előtt
forgalomba hozott részegységek vagy biztonsági alkatrészek forgalmazását.
A tagállamok nem akadályozzák a 2000/9/EK
irányelv hatálya alá tartozó és az említett irányelvnek megfelelő, [a
43. cikk (2) bekezdésében említett időpont] előtt
forgalomba hozott kötélpálya-létesítmények üzembe helyezését.
42. cikk
Hatályon
kívül helyezés
A 2000/9/EK irányelv [a 43. cikk
(2) bekezdésében említett napon] hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett irányelvre való
hivatkozásokat erre a rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni, a X.
mellékletben foglalt megfelelési táblázatnak megfelelően.
43. cikk
Hatálybalépés
és az alkalmazás időpontja
(1)
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában
való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
(2)
Ezt a rendeletet [két évvel a hatálybalépését
követően]-tól/-től kell alkalmazni.
(3)
A (2) bekezdéstől eltérve a 22–38. cikket
[hat hónappal a hatálybalépést követően]-tól/-től kell
alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               HL L 106., 2000.5.3., 21. o.
[2]               COM(2013) 471 final.
[3]               HL L 316., 2012.11.14.
[4]               Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a
termékek piaci felügyeletéről és a 89/686/EK és a 93/15/EK irányelv, a
94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, az 1999/5/EK, a 2000/9/EK, a
2000/14/EK, a 2001/95/EK, a 2004/108/EK, a 2006/42/EK, a 2006/95/EK, a
2007/23/EK, a 2008/57/EK, a 2009/48/EK, a 2009/105/EK, a 2009/142/EK, a
2011/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint a 305/2011/EU, a 764/2008/EK
és a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról.
COM(2013) 75 final.
[5]               HL L 11., 2002.1.15., 4. o.
[6]               HL L 218., 2008.8.13., 30. o.
[7]               A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a
Tanácsnak, a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának,
COM(2011) 206 végleges.
[8]               A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek és a
Tanácsnak, COM(2011) 123 végleges, 2011.3.16.
[9]               HL L 213., 1995.9.7., 1. o.
[10]             HL C […]., [...], […]. o.
[11]             Az Európai Parlament és a Tanács 2000. március 20-i
2000/9/EK irányelve a személyszállító kötélvontatású vasutakról
(HL L 106., 2000.5.3., 21. o.).
[12]             HL L 136., 1985.6.4., 1. o.
[13]             Az Európai Parlament és a Tanács 2012. október 25-i
1025/2012/EU rendelete az európai szabványosításról, a 89/686/EGK és a
93/15/EGK tanácsi irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a
98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/23/EK és a 2009/105/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 87/95/EGK tanácsi
határozat és az 1673/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hatályon
kívül helyezéséről (HL L 316., 2012.11.14., 12. o.).
[14]             Az Európai Parlament és a Tanács 2008. július 9-i
768/2008/EK határozata a termékek forgalomba hozatalának közös
keretrendszeréről, valamint a 93/465/EGK tanácsi határozat hatályon kívül
helyezéséről (HL L 218., 2008.8.13., 82. o.).
[15]             Az Európai Parlament és a Tanács 2008. július 9-i
765/2008/EK rendelete a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és
piacfelügyelet előírásainak megállapításáról és a 339/93/EGK rendelet
hatályon kívül helyezéséről (HL L 218., 2008.8.13.,
30. o.).
[16]             HL L […].
[17]             Az Európai Parlament és a Tanács 2011. február 16-i
182/2011/EU rendelete a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására
vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános
elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.)
[18]             Az Európai Parlament és a Tanács 1995. június 29-i
95/16/EK irányelve a felvonókra vonatkozó tagállami jogszabályok
közelítéséről (HL L 213., 1995.9.7., 1. o.).
I. MELLÉKLET
RÉSZEGYSÉGEK
Ezen irányelv alkalmazásában a
kötélpálya-létesítmények infrastruktúrára és az alább felsorolt részegységekre
vannak felosztva, a működési és karbantartási követelményeket azonban
minden esetben figyelembe kell venni:
1.         Kötelek és kötélkapcsolások
2.         Hajtások és fékek
3.         Gépészeti berendezések:
3.1.      Kötélhajtás
3.2.      Állomási gépészet
3.3.      Pálya menti gépészeti berendezés
4.         Járművek:
4.1.      Kabinok, függőszékek, illetve
vonószerkezetek
4.2.      Függesztékek
4.3.      Futómű
4.4.      Kapcsolókészülékek
5.         Elektromos berendezések:
5.1.      Ellenőrző, vezérlő-
és biztonsági berendezések
5.2.      Kommunikációs és tájékoztató
berendezések
5.3.      Villámvédelmi berendezés
6.         Mentőberendezések:
6.1.      Rögzített mentőberendezések
6.2.      Mobil mentőberendezések
II. MELLÉKLET
ALAPVETŐ
KÖVETELMÉNYEK
1. Tárgy
Ez a melléklet a kötélpálya-létesítményekre vonatkozó
alapvető tervezési, építési és üzembehelyezési követelményeket állapítja
meg, beleértve a karbantartási és üzemelési követelményeket is.
2. Általános követelmények
2.1. Személybiztonság
A felhasználók, dolgozók és harmadik személyek biztonsága a
kötélpálya-létesítmény tervezésének, megépítésének és üzemeltetésének
alapvető követelménye.
2.2. A biztonság alapelvei
A kötélpálya-létesítményeket az alábbi alapelvek szerint
kell megtervezni, üzemeltetni és karbantartani, és ezeket az alábbi sorrendben
kell alkalmazni:
–
a veszélyek tervezési és építési megoldásokkal
történő kiküszöbölése, vagy ha ez nem lehetséges, csökkentése,
–
a védelemhez szükséges tervezési és építési megoldásokkal
nem kiküszöbölhető veszélyek elleni intézkedések meghozatala és
végrehajtása,
–
olyan óvintézkedések meghatározása és rögzítése,
amelyek azon veszélyek elhárítására szolgálnak, amelyeket az első két
francia bekezdésben szereplő intézkedésekkel és rendelkezésekkel nem
lehetett kiküszöbölni.
2.3. Külső
tényezők figyelembevétele
A kötélpálya-létesítményeket úgy kell megtervezni és
megépíteni, hogy biztonságosan üzemeltethetők legyenek, figyelembe véve a
kötélpálya-létesítmény típusát, annak a területnek a jellegét és fizikai
jellemzőit, ahol telepítésre kerül, környezetét, valamint a légköri és
meteorológiai tényezőket, illetve a közelben – akár a földön, akár a
levegőben – lévő építményeket és akadályokat.
2.4. Méretezés
A kötélpálya-létesítményt, a részegységeket és minden
biztonsági alkatrészét úgy kell méretezni, megtervezni és beszerelni, hogy
kielégítő biztonsággal ellenálljanak minden igénybevételnek a várható
körülmények között, beleértve azokat is, amelyek üzemen kívüli helyzetben következhetnek
be, továbbá figyelembe véve különösen a külső behatásokat, a dinamikus
hatásokat és a fáradási jelenségeket, és eleget téve a szakma elismert
szabályainak. A fentiek különösen vonatkoznak az anyagok megválasztására.
2.5. Összeszerelés
2.5.1. A kötélpálya-létesítményt, a részegységeket és
minden biztonsági alkatrészt úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy azokat
biztonságosan össze lehessen szerelni és be lehessen építeni.
2.5.2. A biztonsági alkatrészeket úgy kell megtervezni,
hogy – akár kialakításuk, akár a rajtuk feltüntetett jelölések révén –
szerelési hibákra ne kerülhessen sor.
2.6. A
kötélpálya-létesítmény üzembiztossága
2.6.1. A biztonsági alkatrészeket úgy kell megtervezni és
beszerelni, illetve felhasználásukat olyan módon kell kialakítani, hogy az
minden esetben biztosítsa működésük és/vagy a kötélpálya-létesítmény
biztonságát a III. mellékletben szereplő biztonsági elemzés szerint
úgy, hogy meghibásodásuk nagyon valószínűtlen és a megfelelő
biztonsági tűrésen belüli legyen.
2.6.2. A kötélpálya-létesítményt olyan módon kell
megtervezni és megépíteni, hogy bármely olyan alkatrész üzemelés közbeni
meghibásodása, amely a biztonságot akár csak közvetetten is befolyásolja,
kellő időben kiváltsa a megfelelő intézkedést.
2.6.3. A 2.6.1. és a 2.6.2. pontokban említett
biztosítékok az érintett alkatrész két tervszerű felülvizsgálata közötti
időszakra érvényesek. A biztonsági alkatrészek tervszerű
felülvizsgálatának időintervallumát a kezelési útmutatóban
egyértelműen meg kell adni.
2.6.4. A kötélpálya-létesítményekbe pótalkatrészként
beépített biztonsági alkatrészeknek meg kell felelniük ezen irányelv
alapvető követelményeinek és a kötélpálya-létesítmények egyéb
alkatrészeivel történő zökkenőmentes kölcsönhatásra vonatkozó
feltételeknek.
2.6.5. Intézkedéseket kell tenni annak érdekében, hogy amennyiben
a kötélpálya-létesítményben tűz keletkezik, az ne veszélyeztesse az
utazóközönség és a személyzet biztonságát.
2.6.6. Külön intézkedéseket kell tenni a
kötélpálya-létesítmények és a személyek villámcsapás elleni védelmére.
2.7. Biztonsági berendezések
2.7.1. A kötélpálya-létesítmény minden olyan hibáját, amely
biztonságot veszélyeztető meghibásodást idézhet elő, ha ez
lehetséges, biztonsági készülékkel kell érzékelni, jelezni és feldolgozni.
Ugyanez vonatkozik minden előre látható külső eseményre, amely
veszélyeztetheti a biztonságot.
2.7.2. A kötélpálya-létesítmény manuális leállításának
lehetőségét mindenkor biztosítani kell.
2.7.3. Biztonsági készülék általi leállítása után a
kötélpálya-létesítmény csak a megfelelő intézkedés megtételét
követően teheti lehetővé az újraindítást.
2.8. Karbantartási
követelmények
A kötélpálya-létesítményt úgy kell megtervezni és
megépíteni, hogy a rendszeres és eseti karbantartási és javítási
műveleteket biztonságosan lehessen rajta végrehajtani.
2.9. Káros környezeti hatás
A kötélpálya-létesítményt úgy kell megtervezni és
megépíteni, hogy az ártalmas gáz-, zaj-, illetve rezgésforrások okozta
belső, illetve külső káros hatás az előírt határértékeken belül
maradjon.
3. Infrastrukturális követelmények
3.1. Elrendezés, sebesség,
járművek közötti távolság
3.1.1. A kötélpálya-létesítményt úgy kell megtervezni, hogy
biztonságosan működjön, olyan módon figyelembe véve a terület és a
környezet jellemzőit, a légköri és meteorológiai feltételeket, a közelben
a földön és a levegőben található építményeket és akadályokat, hogy azok
ne zavarjanak és ne jelentsenek veszélyt semmilyen üzemi, illetve karbantartási
körülmény, illetőleg a mentőszemélyzet tevékenysége esetén.
3.1.2. A járművek, vonóeszközök, pályák, kötelek stb.,
valamint a földön vagy a levegőben a közelben található esetleges
építmények és akadályok között elegendő távolságot kell tartani
oldalirányban és függőlegesen egyaránt, figyelembe véve a kötelek és a járművek,
illetve a vontatókészülékek függőleges, hosszirányú és oldalirányú
mozgását a várható legszélsőségesebb üzemelési feltételek között.
3.1.3. A jármű és a terep közötti maximális
távolságnál figyelembe kell venni a kötélpálya-létesítmény jellegét, a
járművek típusát és a mentési eljárásokat. Nyitott kocsik esetében
számításba kell venni a leesés veszélyét, valamint a járművek és a terep
közötti távolsággal összefüggő pszichológiai szempontokat is.
3.1.4. A járművek, illetve vonóeszközök maximális
sebességét, a köztük lévő minimális távolságot, a gyorsulásukat és a
fékezési teljesítményt úgy kell megválasztani, hogy a személyek biztonsága és a
kötélpálya-létesítmény biztonságos üzemelése biztosítható legyen.
3.2. Állomások és pályaszerkezetek
3.2.1. Az állomásokat és a pálya menti szerkezeteket a
stabilitásuk biztosításával kell megtervezni, felállítani és felszerelni. Az
állomásoknak és a pálya menti szerkezeteknek lehetővé kell tenniük a
kötelek, a járművek és a vonóeszközök biztonságos vezetését és a karbantartás
biztonságos elvégzését, bármilyen üzemelési feltételek között.
3.2.2. A kötélpálya-létesítmény beszállási és kiszállási
területeit úgy kell megtervezni, hogy az biztosítsa a járművek, a
vonóeszközök és a személyek közlekedésének biztonságát. A járművek és a
vonóeszközök állomásokon történő mozgását úgy kell lehetővé tenni,
hogy ne veszélyeztessék az utasokat, figyelembe véve a járművek és a
vonóeszközök mozgásához való lehetséges aktív hozzájárulásukat.
4. A kötelekkel, hajtóművekkel, fékekkel, valamint
a gépészeti és elektromos berendezésekkel szemben támasztott követelmények
4.1. Kötelek és tartószerkezeteik
4.1.1. A legújabb technikai fejlesztéseknek
megfelelően minden intézkedést meg kell tenni:
–
a kötelek és rögzítéseik szakadásának elkerülésére,
–
ezek minimális és maximális feszítési értékeinek
biztosítására,
–
annak biztosítására, hogy ezek biztonságosan
legyenek felerősítve tartószerkezeteikre és megelőzzék a kisiklást,
–
a fentiek felügyeletének lehetővé tételére.
4.1.2. A kötél kisiklásának lehetőségét nem lehet
teljesen kizárni, ezért intézkedéseket kell tenni annak érdekében, hogy
kisiklás esetén a kötélpálya-létesítményt a személyek veszélyeztetése nélkül le
lehessen állítani, és a köteleket a megfelelő helyzetükbe vissza lehessen
helyezni.
4.2. Gépészeti berendezések
4.2.1. Hajtóművek
A kötélpálya-létesítmény meghajtórendszerének a
különböző üzemelési rendszereknek és üzemmódoknak megfelelő
kialakításúnak és kapacitásúnak kell lennie.
4.2.2. Tartalék hajtómű
A kötélpálya-létesítményt tartalék hajtóművel kell
felszerelni, amelynek energiaellátása a fő meghajtás rendszerétől
független. Nincs szükség azonban tartalék hajtóműre akkor, ha a biztonsági
elemzés azt mutatja ki, hogy az utasok akkor is könnyen, gyorsan és
biztonságosan el tudják hagyni a szállítóeszközöket, és különösen a
vonóeszközöket, ha nincs tartalék hajtómű.
4.2.3. Fékezés
4.2.3.1. A megengedett terhelés és hajtókorong-súrlódás
legkedvezőtlenebb körülményei között is lehetővé kell tenni a
kötélpálya-létesítménynek és/vagy a járműveknek az üzemelés közben
bekövetkezett veszélyhelyzet esetén történő mindenkori leállítását. A
megállási távolságnak olyan rövidnek kell lennie, amit a kötélpálya-létesítmény
biztonsága megkövetel.
4.2.3.2. A lassulási értékeket a megfelelő határokon
belül úgy kell megállapítani, hogy ezáltal biztosítani lehessen a személyek
biztonságát és a járművek, kötelek, valamint a kötélpálya-létesítmény
egyéb részeinek megfelelő viselkedését.
4.2.3.3. A kötélpálya-létesítményeken két vagy több
fékrendszernek kell lennie, amelyek képesek a kötélpálya-létesítményt
megállítani, és amelyeket úgy hangolnak össze, hogy automatikusan az aktív
rendszer helyére lépjenek, ha annak hatékonysága nem megfelelő. A
vonókötél utolsó fékrendszerének közvetlenül a hajtókorongra kell hatnia. E rendelkezések
a sí- és szánfelvonókra nem vonatkoznak.
4.2.3.4. A kötélpálya-létesítményt hatékony rögzítő-
és zárómechanizmussal kell felszerelni, amely az idő előtti
újraindítást megakadályozza.
4.3. Vezérlőberendezések
A vezérlőberendezéseket úgy kell megtervezni és
beszerelni, hogy biztonságosak és megbízhatók legyenek, ellenálljanak az
általános üzemi igénybevételnek és olyan külső tényezőknek, mint a
nedvesség, a szélsőséges hőmérsékletek vagy az elektromágneses
interferencia, és még működési hiba esetén se idézzenek elő
veszélyhelyzeteket.
4.4. Kommunikációs eszközök
Megfelelő berendezéseket kell biztosítani ahhoz, hogy a
személyzet tagjai bármikor kommunikálhassanak egymással és veszélyhelyzet
esetén az utasokat tájékoztathassák.
5. Járművek és vonóeszközök
5.1. A szállítóeszközöket és/vagy vonóeszközöket úgy kell
megtervezni és felszerelni, hogy előre látható üzemi körülmények között az
utasok ne eshessenek ki, és ne legyenek egyéb veszélynek sem kitéve.
5.2. A járművek és vonóeszközök szerelvényeit úgy kell
méretezni és kialakítani, hogy:
–
ne sértsék meg a kötelet, illetve
–
ne csússzanak meg – kivéve ha ez a megcsúszás nem
érinti jelentősen a jármű, a vonóeszköz, illetőleg a létesítmény
biztonságát –
a legkedvezőtlenebb körülmények között sem.
5.3. A járművek ajtóit (kocsikon, kabinokon) úgy kell
megtervezni és megépíteni, hogy be lehessen csukni és zárni őket. A
jármű padlózatát és falait úgy kell megtervezni és megépíteni, hogy minden
körülmény között ellenálljanak az utasok által kifejtett nyomásnak és terhelésnek.
5.4. Ha a járművön üzemeltetési okból kezelő
jelenléte szükséges, a járművet fel kell szerelni a kezelő
feladatainak ellátásához szükséges berendezésekkel.
5.5. A járműveket és/vagy vonóeszközöket és különösen
ezek felfüggesztőszerkezeteit úgy kell megtervezni és felszerelni, hogy
ezek a vonatkozó szabályoknak és utasításoknak megfelelően biztosítsák a
karbantartó személyzet biztonságát.
5.6. Kioldható kapcsolókészülékekkel ellátott járművek
esetében az utasok veszélyeztetése nélkül minden intézkedést meg kell tenni az
olyan járműnek az indulás pillanatában történő megállítására,
amelynek kapcsolókészüléke helytelenül kapcsolódott a kötélhez, illetve az
olyan járműnek az érkezés pillanatában történő megállítására,
amelynek kapcsolója nem oldott ki, továbbá a szállítóeszköz lezuhanásának
megelőzésére.
5.7. A siklókocsikat és – ha a kötélpálya-létesítmény
kialakítása ezt megengedi – a kétköteles függősínpályák járműveit a
pályán lévő automatikusan működő fékberendezéssel kell
felszerelni, ha a vonókötél szakadásának lehetőségét nem lehet kizárni.
5.8. Ha a jármű kisiklásának veszélyét más
intézkedésekkel nem lehet kiküszöbölni, a járművet olyan kisiklás elleni
berendezéssel kell felszerelni, amely lehetővé teszi a jármű
megállítását a személyek veszélyeztetése nélkül.
6. Utazóközönséget kiszolgáló berendezések
A beszállóhelyek megközelítését és a kiszállóhelyek
elhagyását, valamint az utasok be- és kiszállását a járművek mozgását és
megállását is figyelembe véve úgy kell megszervezni, hogy biztosítva legyen a
személyek biztonsága, különösen olyan helyeken, ahol fennáll a leesés veszélye.
A kötélpálya-létesítménynek alkalmasnak kell lennie arra,
hogy gyermekek és mozgáskorlátozott személyek használják, ha a
kötélpálya-létesítményt ilyen személyek szállítására tervezték.
7. Működési követelmények
7.1. Biztonság
7.1.1. Minden műszaki intézkedést és rendelkezést meg
kell hozni annak érdekében, hogy a kötélpálya-létesítményt
rendeltetésszerűen, a műszaki előírásoknak és a megadott
üzemelési feltételeknek megfelelően használják, illetve hogy a biztonságos
üzemelésre és karbantartásra vonatkozó utasítások betarthatóak legyenek. A
kezelési utasítást és az útmutatókat az azon tagállam által meghatározott, a
felhasználók által könnyen érthető nyelven kell elkészíteni, amelynek a területén
a kötélpálya-létesítmény megépül.
7.1.2. A kötélpálya-létesítmény üzemeltetéséért
felelős személyeket megfelelő munkaeszközökkel kell ellátni, és
feladatuk ellátásához megfelelő képesítéssel kell rendelkezniük.
7.2. Biztonság a kötélpálya-létesítmény üzemzavara
esetén
Minden műszaki intézkedést és rendelkezést meg kell
tenni annak érdekében, hogy az utasokat a kötélpálya-létesítmény típusától és
környezetétől függően megadott időn belül biztonságba lehessen
helyezni, ha a kötélpálya-létesítmény működése leáll és nem állítható
helyre rövid időn belül.
7.3. A biztonságra vonatkozó egyéb különleges
rendelkezések
7.3.1. Kezelői állások és munkahelyek
Az állomásokon felszerelt hozzáférhető mozgó
alkatrészeket úgy kell megtervezni és beszerelni, hogy eleve ki legyen zárva
minden veszélyhelyzet, illetve ha a veszély lehetősége fennáll, az
alkatrészeket olyan védőberendezésekkel kell ellátni, amelyek
megakadályozzák a kötélpálya-létesítmény azon részeivel való érintkezést,
amelyek balesetet okozhatnak. E védőberendezéseknek nehezen eltávolíthatóknak,
illetve nehezen üzemen kívül helyezhetőknek kell lenniük.
7.3.2. Lezuhanás veszélye
A munkahelyeket és a munkaterületeket, köztük azokat,
amelyeket csak alkalomszerűen használnak, valamint az azokhoz vezető
útvonalakat úgy kell kialakítani és megépíteni, hogy az ott dolgozó vagy
közlekedő személyek védve legyenek a leeséssel szemben. Ha ez így
önmagában nem elegendő, a munkahelyeket a leesés megelőzésére a
személyes védőeszközök rögzítésére szolgáló pontokkal kell felszerelni.
III. MELLÉKLET
BIZTONSÁGI
ELEMZÉS
A 8. cikknek megfelelő
kötélpálya-létesítményeknél megkövetelt biztonsági elemzésben figyelembe kell
venni valamennyi tervezett üzemmódot. Az elemzést valamely elismert és bevált
módszer szerint kell végezni, és figyelembe kell venni a technika aktuális
fejlettségét és a szóban forgó kötélpálya-létesítmény összetettségét. A cél
emellett az, hogy a kötélpálya-létesítmény megtervezése és felszerelése során a
megfelelő biztonsági feltételek teljesítése érdekében a helyi környezetet
és a legkedvezőtlenebb helyzeteket is figyelembe vegyék.
A biztonsági elemzésnek ki kell terjednie a biztonsági
berendezésekre és arra, hogy ezek milyen hatással vannak a
kötélpálya-létesítményre mint egészre és azokra a részegységekre, amelyeket
működésbe hoznak, olyan módon, hogy
–
úgy képesek reagálni az általuk érzékelt kezdeti
meghibásodásra vagy a jelzett hibára, hogy a biztonságot garantáló állapotban,
alacsonyabb üzemmódban vagy csökkent biztonsági állapotban maradnak,
–
redundánsak, és megfigyelés alatt vannak, vagy
–
meghibásodásuk valószínűségét jellegükből
fakadóan fel lehet mérni, és szabványosan egyenértékűek az első és
második francia bekezdésben szereplő kritériumoknak megfelelő
biztonsági berendezésekkel.
A biztonsági elemzést arra kell felhasználni, hogy sor
kerüljön a veszélyek és a veszélyes helyzetek felmérésére a 8. cikk
(1) bekezdésének megfelelően, továbbá hogy a 8. cikk
(2) bekezdésében említett biztonsági alkatrészek jegyzékét
összeállíthassák. A biztonsági elemzés eredményét biztonsági jelentésben kell
összefoglalni.
IV. MELLÉKLET
A
RÉSZEGYSÉGEKRE ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEKRE VONATKOZÓ
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁSOK: B. MODUL: EU-TÍPUSVIZSGÁLAT – GYÁRTÁSI
TÍPUS
1. Az EU-típusvizsgálat a
megfelelőségértékelési eljárásnak azon része, amelynek keretében a
bejelentett szervezet megvizsgálja egy részegység vagy egy biztonsági alkatrész
műszaki tervezését, valamint ellenőrzi és tanúsítja, hogy a
műszaki tervezés megfelel ezen rendelet követelményeinek.
2. Az EU-típusvizsgálat elvégzésekor értékelik
a részegység vagy a biztonsági alkatrész megfelelő műszaki tervezését
a műszaki dokumentáció és az 3. pontban említett alátámasztó
bizonyítékok vizsgálata, valamint a teljes részegységnek vagy a biztonsági alkatrésznek
a tervezett gyártás tekintetében reprezentatív mintadarabján (gyártási típuson)
végzett vizsgálat révén.
3. A gyártónak az EU-típusvizsgálatra
vonatkozó kérelmet egyetlen, általa választott bejelentett szervezethez kell
benyújtania.
A kérelemnek a következőket kell tartalmaznia:
a)      a gyártó neve és címe, és amennyiben a
kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, az ő neve és címe is;
b)      írásbeli nyilatkozat arról, hogy a
kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be;
c)      a részegység és/vagy a biztonsági alkatrész
IX. melléklet szerinti műszaki dokumentációja.
d)      a tervezett részegység vagy biztonsági
alkatrész típusmintáját vagy annak a helynek az adatait, ahol az
megvizsgálható. A bejelentett szervezet további mintadarabokat is kérhet, ha ez
a vizsgálati program végrehajtásához szükséges.
4. A bejelentett
szervezet köteles:
4.1. megvizsgálni
a műszaki dokumentációt és a részegység vagy a biztonsági alkatrész
műszaki tervezése megfelelőségének értékelésére szolgáló
bizonyítékot;
4.2.
ellenőrizni, hogy a mintadarabo(ka)t a műszaki dokumentációnak
megfelelően gyártották-e, és azonosítani a vonatkozó harmonizált
szabványok és műszaki előírások alkalmazandó rendelkezéseinek
megfelelően tervezett elemeket, továbbá azokat az elemeket, amelyeket e
szabványok vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazása nélkül terveztek;
4.3. ahol a gyártó
úgy döntött, hogy a vonatkozó harmonizált szabványok előírásait alkalmazza,
elvégezni vagy elvégeztetni azokat a megfelelő vizsgálatokat és teszteket,
amelyekkel ellenőrizheti, hogy a gyártó azokat megfelelően
alkalmazta;
4.4. elvégezni vagy elvégeztetni azokat a
megfelelő vizsgálatokat és teszteket, amelyekkel ellenőrizheti, hogy
ahol a gyártó úgy döntött, hogy alkalmazza a vonatkozó harmonizált szabványok
és/vagy műszaki előírások szerinti megoldásokat, azokat
megfelelően alkalmazta;
4.5. elvégzi vagy elvégezteti azokat a
megfelelő vizsgálatokat és teszteket, amelyekkel ellenőrizheti, hogy
ahol nem a vonatkozó harmonizált szabványok és/vagy műszaki előírások
szerinti megoldásokat alkalmazták, a gyártó által alkalmazott megoldások
megfelelnek-e e rendelet megfelelő alapvető követelményeinek;
4.6. megállapodni a gyártóval a tesztek és a
vizsgálatok elvégzésének helyszínéről.
5. A bejelentett szervezetnek értékelő
jelentést kell készítenie, melyben rögzíti az 1.4. ponttal összhangban
vállalt tevékenységeket és az azok eredményeit. A bejelentő hatóságokkal
szembeni kötelezettségeinek sérelme nélkül a bejelentett szervezet e jelentés
tartalmát kizárólag a gyártó hozzájárulásával teszi részben vagy egészben közzé.
6. Amennyiben a
típus megfelel e rendelet követelményeinek, a bejelentett szervezetnek a gyártó
részére EU-típusvizsgálati tanúsítványt kell kiállítania. A tanúsítványnak
tartalmaznia kell a gyártó nevét és címét, a vizsgálat eredményeit,
érvényességének esetleges feltételeit és a jóváhagyott típus (részegység vagy
biztonsági alkatrész) azonosításához szükséges adatokat, valamint adott esetben
működésének leírását. A tanúsítványnak egy vagy több melléklete is lehet.
A tanúsítványnak és mellékleteinek
tartalmazniuk kell az összes olyan lényeges információt, amely lehetővé
teszi annak értékelését, hogy a gyártott részegységek vagy biztonsági
alkatrészek megfelelnek-e a vizsgált típusnak, továbbá amelyek lehetővé
teszik az üzemelés közbeni ellenőrzést.
A tanúsítvány érvényességi ideje a
kiállításától számítva legfeljebb harminc éves időszakra terjedhet ki
Amennyiben a típus nem felel meg e rendelet alkalmazandó követelményeinek, a
bejelentett szervezetnek vissza kell utasítania az EU-típusvizsgálati
tanúsítvány kiállítását, és a visszautasítás részletes indoklása mellett
tájékoztatnia kell erről a kérelmezőt.
7. A bejelentett szervezetnek a technika
általánosan elismert jelenlegi fejlettségének valamennyi olyan változásáról
tájékozódnia kell, amely arra utal, hogy a jóváhagyott típus a továbbiakban nem
feltétlenül felel meg e rendelet alkalmazandó követelményeinek, és meg kell
állapítania, hogy ezek a változások igényelnek-e további vizsgálatot.
Amennyiben igen, a bejelentett szervezetnek tájékoztatnia kell erről a
gyártót.
A gyártónak értesítenie kell az
EU-típusvizsgálati tanúsítvánnyal kapcsolatos műszaki dokumentációt
őrző bejelentett szervezetet a jóváhagyott típus minden olyan
módosításáról, amely befolyásolhatja a berendezés vagy a részegység e rendelet
alapvető követelményeinek való megfelelőségét vagy a tanúsítvány
érvényességének feltételeit.
A bejelentett szervezet megvizsgálja a
módosítást, és tájékoztatja a gyártót arról, hogy az EU-típusvizsgálati
tanúsítvány továbbra is érvényes-e, illetve hogy szükség van-e újabb
vizsgálatokra, ellenőrzésekre vagy tesztekre. A bejelentett szervezet
adott esetben kiegészítést ad ki az eredeti EU-típusvizsgálati tanúsítványhoz,
vagy új EU-típusvizsgálati tanúsítvány iránti kérelem benyújtását írja elő.
8. Minden
bejelentett szervezetnek tájékoztatnia kell a bejelentő hatóságokat és a
többi bejelentett szervezetet az általa kiadott EU-típusvizsgálati
tanúsítványokról és/vagy kiegészítésekről.
Az a
bejelentett szervezet, amely megtagadja az EU-típusvizsgálati tanúsítvány
kibocsátását, illetve visszavonja, felfüggeszti vagy más módon korlátozza azt,
döntése indokainak megjelölésével tájékoztatni köteles erről
bejelentő hatóságait és a többi bejelentett szervezetet.
Kérésre az EU-típusvizsgálati tanúsítványok
és/vagy kiegészítéseik egy-egy példánya a Bizottság, a tagállamok és a többi
bejelentett szervezet rendelkezésére bocsátható. Kérésre a műszaki
dokumentáció és a bejelentett szervezet által végzett vizsgálatok eredményeinek
egy-egy példánya a Bizottság és a tagállamok rendelkezésére bocsátható. A
bejelentett szervezet a tanúsítvány érvényességének végéig köteles
megőrizni az EU-típusvizsgálati tanúsítvány, illetve a tanúsítvány
mellékleteinek és kiegészítéseinek másolatát, valamint a gyártó által benyújtott
dokumentációt tartalmazó műszaki dokumentációt.
9. A gyártó a
részegység vagy a biztonsági alkatrész forgalomba hozatalát követő 30 éven
keresztül köteles a nemzeti hatóságok számára elérhetővé tenni az
EU-típusvizsgálati tanúsítványnak a tanúsítvány mellékleteit és kiegészítéseit
is tartalmazó példányát, valamint a műszaki dokumentációt.
10. A gyártónak a
7. és 9. pontban meghatározott kötelezettségei a meghatalmazott
képviselője révén is teljesíthetők, amennyiben ez szerepel a
meghatalmazásban.
V. MELLÉKLET
A
RÉSZEGYSÉGEKRE ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEKRE VONATKOZÓ
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁSOK: D. MODUL: A GYÁRTÁSI FOLYAMAT
MINŐSÉGBIZTOSÍTÁSÁN ALAPULÓ TÍPUSMEGFELELŐSÉG
1. A gyártás
minőségbiztosításán alapuló típusmegfelelőség a
megfelelőségértékelési eljárásnak az a része, amellyel a gyártó eleget
tesz a 2.2. és a 2.5. pontban foglalt kötelezettségeknek, továbbá
biztosítja és saját kizárólagos felelősségére kijelenti, hogy az érintett
részegységek vagy biztonsági alkatrészek megfelelnek az EU-típusvizsgálati
tanúsítványban leírt típusnak, és eleget tesznek e rendelet rájuk vonatkozó
követelményeinek.
2. Gyártás
A gyártó a
2.3. pontban meghatározott módon jóváhagyott minőségbiztosítási
rendszert működtet az érintett részegységek vagy biztonsági alkatrészek
gyártása, végső termékellenőrzése és vizsgálata céljából, a gyártót
pedig a 2.4. pontban meghatározott módon felügyelik.
3.
Minőségbiztosítási rendszer
3.1. A gyártónak a
minőségirányítási rendszere értékelése érdekében a választása szerinti
bejelentett szervezethez kérelmet kell benyújtania.
A kérelemnek a
következőket kell tartalmaznia:
a)           a gyártó neve és címe, és ha a
kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe
is;
b)           írásbeli nyilatkozat arról, hogy a
kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be;
c)           a B. modul keretében
jóváhagyott részegységre vagy biztonsági alkatrészre vonatkozó összes lényeges
információ;
d)           a minőségbiztosítási rendszerre
vonatkozó dokumentáció;
e)           a jóváhagyott típus műszaki
dokumentációja, valamint az EU-típusvizsgálati tanúsítvány(ok) egy
másolata;
f)            azon telephely adatai, ahol a
részegység vagy a biztonsági alkatrész gyártása zajlik.
3.2. A
minőségbiztosítási rendszernek biztosítania kell, hogy a részegységek vagy
biztonsági alkatrészek megfeleljenek az EU-típusvizsgálati tanúsítványban leírt
típusnak és e rendelet rájuk vonatkozó követelményeinek.
A gyártó által figyelembe
vett összes szempontot, követelményt és rendelkezést rendszeres és rendezett
módon dokumentálni kell írásbeli iránymutatások, eljárások és utasítások
formájában. A minőségbiztosítási rendszer dokumentációjának lehetővé
kell tennie a minőségbiztosítási programok, tervek, kézikönyvek és
feljegyzések egységes értelmezését.
Különösen a következők megfelelő leírását kell tartalmaznia:
a)           minőségügyi célkitűzések,
szervezeti felépítés, a vállalatirányítás feladatai és hatásköre a
termékminőséget illetően,
b)           a megfelelő gyártási,
minőség-ellenőrzési és minőségbiztosítási módszerek, folyamatok
és rendszeres intézkedések, amelyeket alkalmaznak,
c)           a gyártás előtt, alatt és után
elvégzendő vizsgálatok és ellenőrzések, és ezek elvégzésének
gyakorisága,
d)           a minőségügyi feljegyzések,
mint például az ellenőrzési jelentések és vizsgálati adatok, beállítási
adatok és az érintett személyzet képesítéséről szóló jelentések stb.,
e)           az elvárt termékminőség
elérésének és a minőségbiztosítási rendszer működési hatékonyságának
a nyomon követéséhez használt eszközök.
3.3. A bejelentett
szervezet köteles értékelni a minőségbiztosítási rendszert annak
megállapítása érdekében, hogy az megfelel-e a 3.2. pontban említett
követelményeknek.
A minőségbiztosítási
rendszer azon elemei tekintetében, amelyek megfelelnek a vonatkozó harmonizált
szabványt és/vagy műszaki előírásokat végrehajtó nemzeti szabvány
megfelelő előírásainak, a bejelentett szervezetnek vélelmeznie kell
az ezeknek a követelményeknek való megfelelést.
Az ellenőrzés
keretében értékelő szemlét kell tartani azon a telephelyen, ahol a
részegységek vagy a biztonsági alkatrészek gyártása, vizsgálata és tesztelése
zajlik.
A
minőségirányítási rendszerekkel kapcsolatos tapasztalatok mellett az
ellenőrzést végző csoport legalább egy tagjának a
kötélpálya-létesítmény érintett területének és a részegység vagy biztonsági
alkatrész adott technológiájának értékelésében kellő tapasztalattal, e
rendelet vonatkozó követelményei terén pedig kellő ismerettel kell
rendelkeznie. Az ellenőrzésnek a gyártó telephelyén tett értékelő
szemlét is magában kell foglalnia. Az ellenőrzést végző csoport
köteles felülvizsgálni a 3.1. pont e) alpontjában említett
műszaki dokumentációt annak ellenőrzése érdekében, hogy a gyártó
képes-e meghatározni e rendelet alkalmazandó követelményeit, és hogy el tudja-e
végezni a szükséges vizsgálatokat a részegység vagy biztonsági alkatrész e
követelményeknek való megfelelőségének biztosítása tekintetében.
A döntésről
értesíteni kell a gyártót. Az értesítésnek tartalmaznia kell az ellenőrzés
alapján levont következtetéseket és az indokolással ellátott értékelési
döntést.
3.4. A gyártó
vállalja, hogy teljesíti a jóváhagyott minőségbiztosítási rendszerből
fakadó kötelezettségeit, és hogy fenntartja a rendszert annak érdekében, hogy
az megfelelő és hatékony maradjon.
3.5. A gyártónak a minőségbiztosítási
rendszert érintő minden tervezett változtatásról tájékoztatnia kell a
minőségbiztosítási rendszert jóváhagyó bejelentett szervezetet.
A bejelentett
szervezet értékeli a javasolt módosításokat, és eldönti, hogy a módosított
minőségbiztosítási rendszer a továbbiakban is megfelel-e a 3.2. pontban
említett követelményeknek, vagy újabb értékelés szükséges.
Az értékelés
eredményéről értesítenie kell a gyártót. Újbóli értékelés esetén szintén
értesítenie kell a gyártót. Az értesítésnek tartalmaznia kell a vizsgálat
alapján levont következtetéseket és az indokolással ellátott értékelési
döntést.
4. A kijelölt
szerv által gyakorolt felügyelet
4.1. A felügyelet
célja annak biztosítása, hogy a gyártó megfelelően teljesítse a
jóváhagyott gyártásminőség-biztosítási rendszerből eredő
kötelezettségeket.
4.2. A gyártónak
lehetővé kell tennie, hogy a bejelentett szervezet értékelési célból
beléphessen a gyártás, az ellenőrzés, a vizsgálat és a raktározás
helyszíneire, és rendelkezésre kell bocsátania a szükséges információkat,
különösen a következőket:
a)           a minőségbiztosítási rendszer
dokumentációja;
b)           a minőségügyi feljegyzések,
mint például az ellenőrzési jelentések és vizsgálati adatok, beállítási
adatok és az érintett személyzet képesítéséről szóló jelentések stb.;
4.3. A bejelentett
szervezetnek legalább kétévente időszakos ellenőrzéseket kell
végeznie, hogy megbizonyosodjon arról, hogy a gyártó fenntartja és alkalmazza-e
a minőségbiztosítási rendszert, továbbá az ellenőrzési jelentést a
gyártó rendelkezésére kell bocsátania.
4.4. Emellett a
bejelentett szervezet váratlan látogatásokat is tehet a gyártónál. E
látogatások alkalmával a bejelentett szervezet szükség esetén
termékvizsgálatokat végezhet – vagy végeztethet – a minőségbiztosítási
rendszer helyes működésének ellenőrzése céljából. A bejelentett szervezetnek
a gyártó rendelkezésére kell bocsátania a látogatási jelentést, valamint –
amennyiben vizsgálatokat is végeztek – a vizsgálati jelentést.
5. CE-jelölés és
EU-megfelelőségi nyilatkozat
5.1. A gyártó az e
rendeletben előírt módon minden olyan részegységen vagy biztonsági
alkatrészen köteles feltüntetni a CE-jelölést, valamint – a 3.1. pontban
említett bejelentett szervezet felelősségére – a bejelentett szervezet
azonosító számát, amely megfelel az EU-típusvizsgálati tanúsítványban leírt
típusnak, és eleget tesz e rendelet vonatkozó követelményeinek. A gyártó – a
bejelentett szervezet beleegyezése és felelőssége mellett – a gyártási
eljárás során elhelyezheti a bejelentett szervezet azonosító számát a
részegységeken vagy biztonsági alkatrészeken.
5.2. A gyártó
mindegyik részegységre vagy biztonsági alkatrészre vonatkozóan köteles írásbeli
EU-megfelelőségi nyilatkozatot készíteni, és azt a részegység vagy
biztonsági alkatrész forgalomba hozatala után 30 évig a nemzeti hatóságok
számára elérhetővé tenni. Az EU-megfelelőségi nyilatkozatban meg kell
nevezni a részegység vagy biztonsági alkatrész azon modelljét, amelynek
tekintetében a nyilatkozatot kiállították.
Az
EU-megfelelőségi nyilatkozat egy másolatát kérésre hozzáférhetővé
kell tenni az érintett hatóságok számára.
6. A gyártó
köteles a részegység vagy biztonsági alkatrész forgalomba hozatala után
legalább 30 évig tartó időszakban a nemzeti hatóságok számára
elérhetővé tenni a következőket:
a)           a 3.1. pontban említett
dokumentáció;
b)           a 3.5. pontban említett
jóváhagyott módosítás;
c)           a bejelentett szervezettől
kapott, a 3.5., a 4.3. és a 4.4. pontban említett döntések és jelentések.
7. Minden
bejelentett szervezetnek tájékoztatnia kell bejelentő hatóságait a
minőségbiztosítási rendszerek jóváhagyásának visszavonásáról, továbbá –
rendszeres időközönként vagy kérésre – elérhetővé kell tennie
bejelentő hatóságai számára a minőségbiztosítási rendszerek
értékeléseire vonatkozó információkat.
Mindegyik bejelentett szervezetnek
tájékoztatnia kell a többi bejelentett szervezetet a minőségbiztosítási
rendszerek általa visszautasított, felfüggesztett, visszavont vagy más módon
korlátozott jóváhagyásáról, valamint döntése indoklásáról.
8. Meghatalmazott
képviselő
A gyártónak a
3.1., a 3.5., az 5. és a 6. pontban meghatározott kötelezettségei a gyártó
nevében és felelősségére eljáró meghatalmazott képviselője révén is
teljesíthetőek, amennyiben ez szerepel a meghatalmazásban.
VI. MELLÉKLET
A
RÉSZEGYSÉGEKRE ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEKRE VONATKOZÓ
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁSOK: F. MODUL: TÍPUSMEGFELELŐSÉG A
RÉSZEGYSÉG VAGY BIZTONSÁGI ALKATRÉSZ ELLENŐRZÉSE ALAPJÁN
1. A részegység
vagy biztonsági alkatrész termékellenőrzésén alapuló
típusmegfelelőség a megfelelőségértékelési eljárásnak az a része,
amellyel a gyártó eleget tesz az 3.2., a 3.5.1. és az 3.6. pontban
megállapított kötelezettségeknek, továbbá biztosítja és saját kizárólagos
felelőssége mellett nyilatkozik arról, hogy az érintett – az
3.3. pont rendelkezéseinek hatálya alá tartozó – részegységek vagy
biztonsági alkatrészek megfelelnek az EU-típusvizsgálati tanúsítványban leírt
típusnak, és eleget tesznek e rendelet rájuk vonatkozó követelményeinek.
2. Gyártás
A gyártónak minden
szükséges intézkedést meg kell hoznia annak érdekében, hogy a gyártási eljárás
és annak ellenőrzése biztosítsa, hogy a gyártott részegységek vagy
biztonsági alkatrészek megfeleljenek az EU-típusvizsgálati tanúsítványban leírt
típusnak és e rendelet követelményeinek.
3. Ellenőrzés
3.1. A gyártónak a
részegység vagy biztonsági alkatrész vizsgálata érdekében a választása szerinti
bejelentett szervezethez be kell nyújtania egy kérelmet.
A kérelemnek a
következőket kell tartalmaznia:
a)           a gyártó neve és címe, és ha a
kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe
is;
b)           írásbeli nyilatkozat arról, hogy a
kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be;
c)           a B. modul keretében
jóváhagyott részegységre vagy biztonsági alkatrészre vonatkozó összes lényeges
információ;
d)           a jóváhagyott típus műszaki
dokumentációja, valamint az EU-típusvizsgálati tanúsítvány(ok) egy
másolata;
e)           azon telephely adatai, ahol a
részegység vagy a biztonsági alkatrész (gyártása zajlik) megvizsgálható.
3.2       A
bejelentett szervezetnek el kell végeznie vagy el kell végeztetnie a
megfelelő vizsgálatokat és teszteket annak ellenőrzése érdekében,
hogy a részegység vagy biztonsági alkatrész megfelel-e az EU-típusvizsgálati
tanúsítványban leírt jóváhagyott típusnak, valamint e rendelet vonatkozó
követelményeinek.
A részegység vagy
biztonsági alkatrész megfelelő követelményeknek való megfelelőségét
ellenőrző vizsgálatokat és teszteket a gyártó választása szerint vagy
úgy kell elvégezni, hogy a 4. pontban meghatározott módon minden
részegységet vagy biztonsági alkatrészt megvizsgálnak és tesztelnek, vagy úgy,
hogy az 5. pontban meghatározott módon statisztikai alapon vizsgálják és
tesztelik a részegységeket vagy biztonsági alkatrészeket.
4. A
megfelelőség ellenőrzése minden részegység vagy biztonsági alkatrész
vizsgálatával és tesztelésével
4.1. Minden egyes
részegységet vagy biztonsági alkatrészt külön meg kell vizsgálni, és el kell
végezni rajtuk a vonatkozó harmonizált szabvány(ok)ban előírt vagy ezekkel
egyenértékű vizsgálatokat az EU-típusvizsgálati tanúsítványban ismertetett
jóváhagyott típusnak és az e rendelet megfelelő követelményeinek való
megfelelésük ellenőrzése érdekében.
Harmonizált
szabvány hiányában az érintett bejelentett szervezetnek kell döntenie arról,
hogy mely teszteket kell elvégezni.
4.2. A bejelentett
szervezetnek megfelelőségi tanúsítványt kell kiadnia az elvégzett
vizsgálatokra és tesztekre vonatkozóan, és minden egyes jóváhagyott
részegységen vagy biztonsági alkatrészen el kell helyeznie, illetve saját
felelősségére el kell helyeztetnie az azonosító számát.
A gyártónak a
részegység vagy biztonsági alkatrész forgalomba hozatala után 30 évig meg kell
őriznie a megfelelőségi tanúsítványokat a nemzeti hatóságok által
történő ellenőrzés céljából.
5. A
megfelelőség statisztikai ellenőrzése
5.1. A gyártónak
minden szükséges intézkedést meg kell tennie annak érdekében, hogy a gyártási
eljárás és annak figyelemmel kísérése biztosítsa az egyes gyártott tételek
homogenitását, továbbá részegységeit vagy biztonsági alkatrészeit homogén
tételek formájában kell benyújtania ellenőrzésre.
5.2. E rendelet
követelményeinek megfelelően minden tételből véletlenszerű
mintát kell venni. A mintában lévő valamennyi részegységet vagy biztonsági
alkatrészt egyenként kell megvizsgálni, és ezeken el kell végezni a vonatkozó
harmonizált szabvány(ok)ban és/vagy műszaki előírásokban előírt
megfelelő vizsgálatokat vagy az ezekkel egyenértékű vizsgálatokat
annak biztosítására, hogy azok megfeleljenek az EU-típusvizsgálati
tanúsítványban leírt jóváhagyott típusnak, valamint e rendelet alkalmazandó
követelményeinek, továbbá annak megállapítása érdekében, hogy a tétel
elfogadható-e vagy visszautasítandó. Harmonizált szabvány hiányában az érintett
bejelentett szervezetnek kell döntenie arról, hogy mely teszteket kell
elvégezni.
5.3. Ha egy tételt
elfogadnak, a tételbe tartozó valamennyi részegységet vagy biztonsági
alkatrészt jóváhagyottnak kell tekinteni, kivéve azokat a mintába tartozó
részegységeket vagy biztonsági alkatrészeket, amelyekről megállapították,
hogy a vizsgálatok alapján nem felelnek meg.
A bejelentett szervezetnek
megfelelőségi tanúsítványt kell kiadnia az elvégzett vizsgálatokra és
tesztekre vonatkozóan, és minden egyes jóváhagyott részegységen vagy biztonsági
alkatrészen el kell helyeznie, illetve saját felelősségére el kell
helyeztetnie az azonosító számát.
A gyártónak a
részegység vagy biztonsági alkatrész forgalomba hozatala után 30 évig a nemzeti
hatóságok részére elérhetővé kell tennie a megfelelőségi
tanúsítványokat.
5.4. Ha egy tételt
visszautasítanak, a bejelentett szervezetnek vagy az illetékes hatóságnak
megfelelő intézkedéseket kell tennie a tétel forgalomba hozatalának
megakadályozására. Abban az esetben, ha a tételeket gyakran visszautasítják, a
bejelentett szervezet felfüggesztheti a statisztikai ellenőrzést, és
megfelelő intézkedéseket tehet.
6. CE-jelölés és
EU-megfelelőségi nyilatkozat
6.1. A gyártó az e
rendeletben előírt módon minden olyan részegységen vagy biztonsági
alkatrészen köteles feltüntetni a CE-jelölést, valamint – a 3. pontban
említett bejelentett szervezet felelősségére – a bejelentett szervezet
azonosító számát, amely megfelel az EU-típusvizsgálati tanúsítványban leírt
jóváhagyott típusnak, és eleget tesz e rendelet alkalmazandó követelményeinek.
6.2. A gyártó
mindegyik részegységre vagy biztonsági alkatrészre vonatkozóan köteles írásbeli
EU-megfelelőségi nyilatkozatot készíteni, és azt a részegység vagy
biztonsági alkatrész forgalomba hozatala után 30 évig a nemzeti hatóságok
számára elérhetővé teszi. Az EU-megfelelőségi nyilatkozatban meg kell
nevezni a részegységet vagy a biztonsági alkatrészt, amely tekintetében a
nyilatkozatot kiállították.
Az
EU-megfelelőségi nyilatkozat egy másolatát kérésre hozzáférhetővé
kell tenni az érintett hatóságok számára.
Az
EU-megfelelőségi nyilatkozat egy másolatát kérésre hozzáférhetővé kell
tenni.
A gyártó – a
3. pontban említett bejelentett szervezet beleegyezése és felelőssége
mellett – a bejelentett szervezet azonosító számát is elhelyezheti a
részegységen vagy biztonsági alkatrészen.
7. A gyártó – a
bejelentett szervezet beleegyezése és felelőssége mellett – a gyártási
eljárás során elhelyezheti a bejelentett szervezet azonosító számát a
részegységeken vagy biztonsági alkatrészeken.
8. Meghatalmazott
képviselő
A gyártónak a 2.
és 5.1. pontban meghatározott kötelezettségei a gyártó nevében és
felelősségére eljáró meghatalmazott képviselője révén is
teljesíthetők, amennyiben ez szerepel a meghatalmazásban.
VII. MELLÉKLET
A
RÉSZEGYSÉGEKRE ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEKRE VONATKOZÓ
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁSOK: G. MODUL: AZ EGYEDI TERMÉKELLENŐRZÉSEN
ALAPULÓ MEGFELELŐSÉG
1. Az egyedi termékellenőrzésen alapuló
megfelelőség az a megfelelőségértékelési eljárás, amellyel a gyártó
eleget tesz a 4.2., 4.3. és 4.5. pontban megállapított kötelezettségeknek,
továbbá biztosítja és saját kizárólagos felelősségére kijelenti, hogy az
érintett – a 4.4. pont rendelkezései hatálya alá tartozó – részegység vagy
biztonsági alkatrész megfelel e rendelet rá alkalmazandó követelményeinek.
2. Gyártás
A gyártónak minden szükséges intézkedést meg
kell hoznia annak érdekében, hogy a tervezés, a gyártási eljárás és annak
nyomon követése biztosítsa, hogy a gyártott részegység vagy biztonsági
alkatrész megfeleljen e rendelet vonatkozó követelményeinek.
3. Ellenőrzés
3.1. A gyártónak a
részegység vagy biztonsági alkatrész vizsgálata érdekében a választása szerinti
bejelentett szervezethez be kell nyújtania egy kérelmet.
A kérelemnek a
következőket kell tartalmaznia:
a)           a gyártó neve és címe, és ha a
kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe is;
b)           írásbeli nyilatkozat arról, hogy a
kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be;
c)           a részegység vagy a biztonsági
alkatrész IX. melléklet szerinti műszaki dokumentációja;
d)           azon telephely adatai, ahol a
részegység vagy a biztonsági alkatrész (gyártása zajlik) megvizsgálható.
3.2       A bejelentett szervezetnek meg kell
vizsgálnia a részegység vagy a biztonsági alkatrész műszaki
dokumentációját, és el kell végeznie vagy el kell végeztetnie a vonatkozó
harmonizált szabványokban és/vagy műszaki előírásokban megállapított
megfelelő vizsgálatokat és teszteket vagy az ezekkel egyenértékű
vizsgálatokat annak biztosítása érdekében, hogy a berendezés megfeleljen e
rendelet vonatkozó követelményeinek. Ilyen harmonizált szabvány és/vagy műszaki
előírás hiányában az érintett bejelentett szervezetnek kell döntenie
azokról a megfelelő vizsgálatokról, amelyeket el kell végezni.
A bejelentett szervezetnek megfelelőségi
tanúsítványt kell kiadnia az elvégzett vizsgálatokra és tesztekre vonatkozóan,
és a jóváhagyott berendezésen vagy részegységen el kell helyeznie, illetve
saját felelősségére el kell helyeztetnie az azonosító számát.
Ha a bejelentett szervezet megtagadja a
megfelelőségi tanúsítvány kiadását, e döntését részletesen meg kell
indokolnia, és meg kell neveznie a szükséges kiigazító intézkedéseket.
A gyártónak az érintett részegység vagy
biztonsági alkatrész egyedi ellenőrzése iránti újbóli kérelmet ugyanahhoz
a bejelentett szervezethez kell benyújtania.
A bejelentett szervezet kérésre a Bizottság és
a tagállamok rendelkezésére bocsátja a megfelelőségi tanúsítvány
másolatát.
A gyártónak a részegység vagy biztonsági
alkatrész forgalomba hozatala után 30 évig a nemzeti hatóságok részére
elérhetővé kell tennie a műszaki dokumentációt és a
megfelelőségi tanúsítvány másolatát.
4. CE-jelölés és EU-megfelelőségi
nyilatkozat
4.1. A gyártónak minden olyan részegységen
vagy biztonsági alkatrészen fel kell tüntetnie a CE-jelölést, valamint – a
4. pontban említett bejelentett szervezet felelősségére – a
bejelentett szervezet azonosító számát, amely eleget tesz e rendelet
alkalmazandó követelményeinek.
4.2. A gyártónak írásbeli megfelelőségi
nyilatkozatot kell készítenie, és azt a részegység vagy biztonsági alkatrész
forgalomba hozatala után 30 évig a nemzeti hatóságok számára elérhetővé
kell tennie. Az EU-megfelelőségi nyilatkozatban meg kell nevezni a
részegységet vagy a biztonsági alkatrészt, amely tekintetében a nyilatkozatot
kiállították.
Az EU-megfelelőségi nyilatkozat egy
másolatát kérésre hozzáférhetővé kell tenni az érintett hatóságok számára.
5. A meghatalmazott képviselő
A gyártónak a 3.1. és 4. pontban
meghatározott kötelezettségei a gyártó nevében és felelősségére eljáró
meghatalmazott képviselője révén is teljesíthetők, amennyiben ez
szerepel a meghatalmazásban.
VIII. MELLÉKLET
A
RÉSZEGYSÉGEKRE ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEKRE VONATKOZÓ
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁSOK: H. MODUL: A TELJES
MINŐSÉGBIZTOSÍTÁSON ALAPULÓ MEGFELELŐSÉG
1.         A teljes minőségbiztosításon
alapuló megfelelőség az a megfelelőségértékelési eljárás, amellyel a
gyártó eleget tesz a 2. és 5. pontban megállapított kötelezettségeknek,
továbbá biztosítja azt, és saját kizárólagos felelőssége mellett
nyilatkozik arról, hogy a szóban forgó részegységek vagy biztonsági alkatrészek
megfelelnek a vonatkozó jogalkotási aktus követelményeinek.
2. Gyártás
A gyártó a 3. pontban meghatározott módon
jóváhagyott minőségbiztosítási rendszert működtet az érintett
részegység vagy biztonsági alkatrész tervezése, gyártása, végső
termékellenőrzése és vizsgálata céljából, a gyártót pedig a
4. pontban meghatározott módon felügyelik.
3. Minőségbiztosítási rendszer
3.1. A gyártó az általa választott bejelentett
szervezetnél az érintett részegységgel vagy biztonsági alkatrésszel
kapcsolatban köteles kérelmezni minőségbiztosítási rendszere értékelését.
A kérelemnek a következőket kell
tartalmaznia:
a)           a gyártó neve és címe, és ha a
kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe
is;
b)           a gyártani tervezett részegységre
vagy biztonsági alkatrészre vonatkozó összes szükséges információ;
c)           a gyártani tervezett részegységek
vagy biztonsági alkatrészek kategóriáiként egy-egy reprezentatív típusra
vonatkozóan a IX. melléklet szerinti műszaki dokumentáció;
d)           a minőségbiztosítási rendszerre
vonatkozó dokumentáció;
e)           azon telephely adatai, ahol a
részegységek vagy a biztonsági alkatrészek tervezése, gyártása, vizsgálata és
tesztelése zajlik;
f)            írásos nyilatkozat arról, hogy a
kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be.
3.2. A minőségbiztosítási rendszernek
biztosítania kell, hogy a részegység vagy a biztonsági alkatrész megfeleljen az
e rendelet rá vonatkozó követelményeinek.
A gyártó által figyelembe vett összes szempontot,
követelményt és rendelkezést rendszeres és rendezett módon dokumentálni kell
írásbeli iránymutatások, eljárások és utasítások formájában. A
minőségbiztosítási rendszer dokumentációjának lehetővé kell tennie a
minőségbiztosítási programok, tervek, kézikönyvek és feljegyzések egységes
értelmezését.
Különösen a következők megfelelő
leírását kell tartalmaznia:
a)           a minőségbiztosítási
célok, a szervezeti felépítés, a vezetés feladatai és jogköre a részegység vagy
biztonsági alkatrész tervezésére és minőségére vonatkozóan;
b)           a műszaki terv előírásai,
ideértve az alkalmazandó szabványokat, és amennyiben a harmonizált szabványokat
nem alkalmazzák teljes mértékben, az ezen irányelv alapvető követelményei
teljesítésének biztosítása érdekében alkalmazott módszereket is;
c)           a terv-ellenőrzési és
terv-felülvizsgálati módszerek, eljárások és rendszeres intézkedések, amelyeket
a részegység vagy biztonsági alkatrész tervezésénél alkalmaznak;
d)           az ezeknek megfelelő gyártási,
minőség-ellenőrzési és minőségbiztosítási módszerek, eljárások
és módszeres intézkedések, amelyeket használni fognak;
e)           a gyártás előtt, alatt és után
végzendő vizsgálatok és próbák, valamint azok elvégzésének gyakorisága;
f)            a minőségügyi feljegyzések,
mint például az ellenőrzési jelentések és vizsgálati adatok, beállítási
adatok és az érintett személyzet képesítéséről szóló jelentések stb.;
g)           az elvárt termékminőség
elérésének és a minőségbiztosítási rendszer működési hatékonyságának
a nyomon követéséhez használt eszközök.
3.3. A bejelentett szervezet köteles értékelni
a minőségbiztosítási rendszert annak megállapítása érdekében, hogy az
megfelel-e a 3.2. pontban említett követelményeknek. A vonatkozó
harmonizált szabványt és/vagy műszaki előírást végrehajtó nemzeti
szabvány megfelelő előírásait teljesítő minőségbiztosítási
rendszer elemei tekintetében a bejelentett szervezetnek vélelmeznie kell az
ezeknek a követelményeknek való megfelelést.
Az ellenőrzés keretében értékelő
szemlét kell tartani azon a telephelyen, ahol a részegységek vagy a biztonsági
alkatrészek tervezése, gyártása, vizsgálata és tesztelése zajlik.
A minőségirányítási rendszerekkel
kapcsolatos tapasztalatok mellett az ellenőrzést végző csoport
legalább egy tagjának a kötélpálya-létesítmény releváns területének és a
részegység vagy biztonsági alkatrész adott technológiájának értékelésében kellő
tapasztalattal, e rendelet vonatkozó követelményei terén pedig kellő
ismerettel kell rendelkeznie.
Az ellenőrzést végző csoport köteles
felülvizsgálni a 3.1. pontban említett műszaki dokumentációt annak
ellenőrzése érdekében, hogy a gyártó képes-e meghatározni e rendelet
alkalmazandó követelményeit, és hogy el tudja-e végezni a szükséges
vizsgálatokat a berendezés vagy a részegység e követelményeknek való
megfelelőségének biztosítása tekintetében.
A bejelentett szervezet értesíti
döntéséről a gyártót vagy annak meghatalmazott képviselőjét. Az
értesítésnek tartalmaznia kell az ellenőrzés alapján levont
következtetéseket és az indokolással ellátott értékelési döntést.
3.4. A gyártó vállalja, hogy teljesíti a
jóváhagyott minőségbiztosítási rendszerből fakadó kötelezettségeit,
és hogy fenntartja a rendszert annak érdekében, hogy az megfelelő és
hatékony maradjon.
3.5       A gyártónak a
minőségbiztosítási rendszert érintő minden tervezett változtatásról
tájékoztatnia kell a minőségbiztosítási rendszert jóváhagyó bejelentett
szervezetet.
A bejelentett szervezet értékeli a javasolt
módosításokat, és eldönti, hogy a módosított minőségbiztosítási rendszer a
továbbiakban is megfelel-e a 3.2. pontban említett követelményeknek, vagy
újabb értékelés szükséges.
Az értékelés eredményéről értesítenie
kell a gyártót. Újbóli értékelés esetén szintén értesítenie kell a gyártót. Az
értesítésnek tartalmaznia kell az ellenőrzés alapján levont
következtetéseket és az indokolással ellátott értékelési döntést.
4. A kijelölt szerv által gyakorolt felügyelet
4.1. A felügyelet célja annak biztosítása,
hogy a gyártó megfelelően teljesítse a jóváhagyott minőségbiztosítási
rendszerből eredő kötelezettségeket.
4.2. A gyártó felügyeleti célból beengedi a
bejelentett szervezetet a tervezés, a gyártás, az ellenőrzés, a vizsgálat
és a raktározás helyszíneire, és rendelkezésére bocsát minden szükséges
információt, különösen a következőket:
a)           a minőségbiztosítási rendszer
dokumentációja;
b)           a minőségbiztosítási
rendszernek a tervezési részre meghatározott minőségbiztosítási
feljegyzések, például az elemzések, számítások, próbák eredményei stb.
c)           a minőségbiztosítási rendszer
gyártási részében előirányzott minőségi nyilvántartás, így a
vizsgálati jegyzőkönyvek és a vizsgálatok adatai, a kalibrálási adatok, az
érintett személyzet képesítéséről szóló jelentések stb.
4.3. A bejelentett szervezet időszakos
ellenőrzéseket végez, hogy megbizonyosodjon arról, hogy a gyártó
fenntartja és alkalmazza-e a minőségbiztosítási rendszert, továbbá
ellenőrzési jelentést ad ki a gyártónak. Az időszakos
ellenőrzéseket háromévenként teljes egészében újra el kell végezni.
4.4. Emellett a bejelentett szervezet váratlan
látogatásokat is tehet a gyártónál.
E látogatások alkalmával a bejelentett
szervezet szükség esetén vizsgálatokat végezhet – vagy végeztethet – a
minőségbiztosítási rendszer megfelelő működésének
ellenőrzése érdekében. A szervezet a gyártó rendelkezésére bocsátja a
látogatási jelentést, valamint vizsgálat végzése esetén a vizsgálati jelentést.
5.         CE-jelölés és EU-megfelelőségi
nyilatkozat
5.1.      A gyártó az e rendeletben
előírt módon minden olyan részegységen vagy biztonsági alkatrészen köteles
feltüntetni a CE-jelölést, valamint – a 3.1. pontban említett bejelentett
szervezet felelősségére – a bejelentett szervezet azonosító számát, amely
megfelel az EU-típusvizsgálati tanúsítványban leírt típusnak, és eleget tesz e
rendelet alkalmazandó követelményeinek.
A gyártó – a bejelentett szervezet
beleegyezése és felelőssége mellett – a gyártási eljárás során
elhelyezheti a bejelentett szervezet azonosító számát a részegységeken vagy
biztonsági alkatrészeken.
5.2.      A gyártó mindegyik részegységre vagy
biztonsági alkatrészre vonatkozóan köteles írásbeli EU-megfelelőségi
nyilatkozatot készíteni, és annak másolatát a részegység vagy biztonsági
alkatrész forgalomba hozatala után 30 évig a nemzeti hatóságok számára
elérhetővé teszi. Az EU-megfelelőségi nyilatkozatban meg kell nevezni
a részegységet vagy a biztonsági alkatrészt, amely tekintetében a nyilatkozatot
kiállították.
Az EU-megfelelőségi nyilatkozat egy
másolatát kérésre hozzáférhetővé kell tenni az érintett hatóságok számára.
6. A gyártó köteles a részegység vagy
biztonsági alkatrész forgalomba hozatala után legalább 30 éven át a nemzeti
hatóságok számára elérhetővé tenni a következőket:
a)           a 3.1. pont c) alpontjában
említett műszaki dokumentáció;
b)           a 3.1. pontban említett
minőségbiztosítási rendszerre vonatkozó dokumentáció;
c)           a 3.5. pontban említett
jóváhagyott módosításra vonatkozó dokumentáció;
d)           a bejelentett szervezettől
kapott, a 3.3., a 3.5., a 4.3. és a 4.4. pontban említett döntések és
jelentések.
7. Minden bejelentett szervezetnek
tájékoztatnia kell bejelentő hatóságait a minőségbiztosítási
rendszerek általa kiadott vagy visszavont jóváhagyásairól, továbbá – rendszeres
időközönként vagy kérésre – elérhetővé kell tennie bejelentő
hatóságai számára a minőségbiztosítási rendszerek elutasított,
felfüggesztett vagy más módon korlátozott jóváhagyásainak jegyzékét.
Mindegyik bejelentett szervezet tájékoztatja a
többi bejelentett szervezetet a minőségbiztosítási rendszerek általa
visszautasított, felfüggesztett vagy visszavont jóváhagyásáról, valamint –
kérésre – a minőségbiztosítási rendszerek általa kiadott jóváhagyásáról.
8.         A meghatalmazott képviselő
A gyártónak a 3.1., a 3.5., az 5. és a
6. pontban meghatározott kötelezettségei a gyártó nevében és
felelősségére eljáró meghatalmazott képviselője révén is
teljesíthetőek, amennyiben ez szerepel a meghatalmazásban.
IX. MELLÉKLET
A
RÉSZEGYSÉGEKRE ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEKRE VONATKOZÓ MŰSZAKI
DOKUMENTÁCIÓ:
1.           A műszaki dokumentációnak
lehetővé kell tennie annak értékelését, hogy a részegység vagy biztonsági
alkatrész megfelel-e ezen rendelet alkalmazandó követelményeinek, valamint
tartalmaznia kell a kockázatok megfelelő elemzését és értékelését. A
műszaki dokumentációnak meg kell határoznia az alkalmazandó
követelményeket, és – amennyire ez az értékelés szempontjából releváns –
ismertetnie kell a részegység vagy a biztonsági alkatrész tervét, gyártását és
működését.
2.           A műszaki dokumentáció legalább
az alábbi információkat tartalmazza:
a)      a részegység vagy biztonsági alkatrész
általános leírása;
b)      az alkatrészek, részegységek, áramkörök
stb. tervezési és gyártási rajzai és ábrái, valamint a részegység vagy a
biztonsági alkatrész e rajzai és ábrái, illetve működése megértéséhez
szükséges ismertetők és magyarázatok;
c)      a részben vagy egészben alkalmazott olyan
harmonizált szabványok és/vagy egyéb műszaki leírások jegyzéke, amelyek
hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétették, illetve azon
esetekben, amikor ezeket a harmonizált szabványokat nem alkalmazzák, azon
megoldások leírása, amelyeket e rendelet alapvető követelményeinek
teljesítése érdekében alkalmaztak. A csak részben alkalmazott harmonizált
szabványok esetében a műszaki dokumentációban fel kell tüntetni, hogy mely
részeket alkalmazták;
d)      a terv megfelelőségét alátámasztó
bizonyítékok, beleértve a gyártó által vagy kérésére elvégzett tervezési
számítások, vizsgálatok vagy tesztek eredményeit és a kapcsolódó jelentéseket;
e)      a részegység vagy a biztonsági alkatrész
használati utasításának másolata;
f)       részegység esetében az abba beépített
biztonsági alkatrészek EU-megfelelőségi nyilatkozatának másolata.
X. MELLÉKLET
A
RÉSZEGYSÉGEKRE ÉS A BIZTONSÁGI ALKATRÉSZEKRE VONATKOZÓ EU-MEGFELELŐSÉGI
NYILATKOZAT
1.           Az EU-megfelelőségi
nyilatkozatot mellékelni kell a részegységhez vagy a biztonsági alkatrészhez. A
nyilatkozatot és a dokumentációt ugyanaz(ok)on a nyelv(ek)en kell elkészíteni,
mint a II. melléklet 7.1.1. pontjában említett kezelési utasítást.
2.           Az EU-megfelelőségi
nyilatkozatnak a következőket kell tartalmaznia:
a)      Részegység vagy biztonsági berendezés
modellje (termék-, tétel-, típus- vagy sorozatszám).
b)      A gyártó vagy adott esetben
meghatalmazott képviselőjének neve és címe.
c)      Ez a megfelelőségi nyilatkozat a
gyártó kizárólagos felelősségére kerül kiadásra.
d)      A nyilatkozat tárgya (a részegység vagy
biztonsági berendezés azonosítása a nyomonkövethetőség biztosítására. Ha
az a részegység vagy biztonsági berendezés azonosításához szükséges, fényképet
is tartalmazhat):
–
a részegység vagy biztonsági berendezés leírása
(gyártmány, típus stb.),
–
az alkalmazott megfelelőségértékelési eljárás;
–
a megfelelőségértékelést elvégző
bejelentett szervezet neve és címe;
–
az EU-típusvizsgálati tanúsítványra való hivatkozás
és annak adatai, ideértve a tanúsítvány dátumát, valamint szükség esetén
érvényességének időtartamát és feltételeit;
–
az összes vonatkozó rendelkezés, amelyeknek az
alkatrész meg kell feleljen, és az alkalmazási feltételek.
e)      A fent ismertetett nyilatkozat tárgya
megfelel a vonatkozó uniós harmonizációs jogi aktusnak: ……………. (hivatkozás a
többi alkalmazott uniós jogi aktusra):
f)       Hivatkozás az alkalmazott harmonizált
szabványokra, illetve azokra az előírásokra, amelyekre a
megfelelőségi nyilatkozatot vonatkozik:
g)      … (név, cím, szám) bejelentett
szervezet(ek) elvégezte (elvégezték) a(z) … (a beavatkozás ismertetése), és a
következő tanúsítvány(oka)t állította (állították) ki: …
h)      Annak a személynek az adatai, akit a gyártó
nevében történő aláírásra felhatalmaztak, vagy a gyártó meghatalmazott
képviselőjének adatai.
i)       További információk:
A tanúsítványt a következő nevében és
megbízásából írták alá: …………………….
(a kiállítás helye és dátuma):
(név, beosztás) (aláírás):
XI. MELLÉKLET
 MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT
 2000/9/EK irányelv || E rendelet
 ___ || 1. cikk
 1. cikk, (1) bekezdés || 2. cikk, (1) bekezdés
 1. cikk, (2) bekezdés || 3. cikk, (1) bekezdés
 1. cikk, (3) bekezdés || 3. cikk, (7)–(9) bekezdés
 1. cikk, (4) bekezdés, első és második albekezdés || ___
 1. cikk, (4) bekezdés, harmadik albekezdés || 8. cikk, (3) bekezdés
 1. cikk, (5) bekezdés || 3. cikk, (1), (3) és (6) bekezdés
 2. cikk || ___
 3. cikk || 6. cikk
 ___ || 3. cikk, (10)–(27) bekezdés
 4. cikk || 8. cikk
 5. cikk, (1) bekezdés || 4. cikk, (1) és (2) bekezdés
 5. cikk, (2) bekezdés || 3. cikk
 6. cikk || 7. cikk
 7. cikk || ___ cikk
 8. cikk || 4. cikk, (1) és (2) bekezdés
 9. cikk || 4. cikk, (1) és (2) bekezdés
 10. cikk || ___
 11. cikk, (1) bekezdés || 9. cikk, (1) bekezdés
 11. cikk, (2) bekezdés || 4. cikk, (2) bekezdés
 11. cikk, (3) bekezdés || ___
 11. cikk, (4) bekezdés || ___
 11. cikk, (5) bekezdés || ___
 11. cikk, (6) bekezdés || ___
 11. cikk, (7) bekezdés || ___
 ___ || 11. cikk
 ___ || 12. cikk
 ___ || 13. cikk
 ___ || 14. cikk
 ___ || 15. cikk
 ___ || 16. cikk
 12. cikk || 9. cikk, (4) bekezdés
 13. cikk || 10. cikk, (1) bekezdés
 14. cikk || ___ cikk
 15. cikk || 10. cikk, (2) bekezdés
 16. cikk || ___
 ___ || 17. cikk
 ___ || 18. cikk
 ___ || 19. cikk
 ___ || 20. cikk
 ___ || 21. cikk
 ___ || 22. cikk
 ___ || 23. cikk
 ___ || 24. cikk
 ___ || 25. cikk
 ___ || 26. cikk
 ___ || 27. cikk
 ___ || 28. cikk
 ___ || 29. cikk
 ___ || 30. cikk
 ___ || 31. cikk
 ___ || 32. cikk
 ___ || 33. cikk
 ___ || 34. cikk
 ___ || 35. cikk
 ___ || 36. cikk
 ___ || 37. cikk
 ___ || 38. cikk
 17. cikk || 39. cikk
 18. cikk || ___
 19. cikk || ___
 20. cikk || ___
 21. cikk || ___
 22. cikk || ___
 23. cikk || ___
 ___ || 40. cikk
 ___ || 41. cikk
 ___ || 42. cikk
 ___ || 43. cikk
 I. melléklet || I. melléklet
 II. melléklet || II. melléklet
 III. melléklet || III. melléklet
 IV. melléklet || IX. melléklet
 V. melléklet || IV–VIII. melléklet
 VI. melléklet || IX. melléklet
 VII. melléklet || IV–VIII. melléklet
 VIII. melléklet || __
 IX. melléklet || __
 __ || X. melléklet