               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.6.22.
            COM(2015) 304 final
            2015/0135(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos felelősségről és kártérítésről szóló nemzetközi egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyvnek – a polgári jogi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködéssel kapcsolatos szempontok kivételével – a tagállamok által az Unió nevében történő megerősítéséről és az ahhoz való csatlakozásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               1.1.Bevezetés

               A bizonyos típusú tengeri szállítási tevékenységekkel kapcsolatos felelősséget és a károk megtérítését nemzetközi szinten a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (International Maritime Organisation, a továbbiakban: IMO) több egyezménye szabályozza, amelyek ugyanazokon a főbb elveken alapulnak. Ezek az elvek a következők: a hajótulajdonos objektív felelőssége, a harmadik félnek okozott kár fedezetére szolgáló kötelező biztosítás, a sérülést szenvedett személyek azon joga, hogy közvetlenül a biztosítóhoz nyújtsák be igényüket, a kártérítési felelősség korlátozása, valamint olaj, illetve veszélyes és ártalmas anyagok (Hazardous and Noxious Substances, HNS) esetében egy külön kompenzációs alap, amelyből a hajótulajdonos felelősségi korlátait meghaladó károk esetén lehet kártérítést fizetni.

               A veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos felelősségről és kártérítésről szóló, 1996. évi nemzetközi egyezmény (a továbbiakban: az 1996. évi HNS-egyezmény) a felelősség kérdésével foglalkozó IMO-egyezmények közül az utolsó, amelynek hatályba lépéséhez még hiányoznak az állami megerősítések. Ez az egyezmény a nemzetközi tengerészeti felelősségi rendszer fontos része, különösen azért, mert a veszélyes és ártalmas anyagok – beleértve a cseppfolyósított földgázt (LNG) és a cseppfolyós propán-bután gázt (LPG) is – tengeri szállítása fellendülőben van és aránya a tengeri szállítási ágazatban jelentős.

               Az 1996. évi HNS-egyezmény 2010. évi jegyzőkönyve (a továbbiakban: 2010. évi jegyzőkönyv) az 1996. évi HNS-egyezmény által feltárt problémák megoldása érdekében szükséges módosításokat tartalmazott. A 2010. évi jegyzőkönyvet és a jegyzőkönyvvel módosított egyezmény rendelkezéseit a jegyzőkönyv 2. és 18. cikke értelmében egységes eszközként kell olvasni, értelmezni és alkalmazni. A jegyzőkönyv egységes szerkezetbe foglalt szövegét az IMO Főtitkársága készítette, majd az IMO 2011-ben, Jogi Bizottságának 98. ülésén fogadta el, és a 2010. évi HNS-egyezményként kell rá hivatkozni. A 2010. évi HNS-egyezmény, mint az egyezmény egységes szerkezetbe foglalt eszköze, akkor lép életbe, amikor a 2010. évi jegyzőkönyv hatályba lép.

               A jegyzőkönyv 20. cikkének (8) bekezdése (a 2010. évi HNS-egyezmény 45. cikkének (8) bekezdése) értelmében a 2010. évi jegyzőkönyv egy adott állam általi aláírása, megerősítése vagy elfogadása semmissé teszi az 1996. évi HNS-egyezmény ugyanezen állam általi aláírását vagy megerősítését.

               Sem az 1996. évi HNS-egyezmény, sem pedig a HNS-egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyv nem lépett hatályba. Ez utóbbinak a mai napig nincsenek szerződő felei.

               Fontos megjegyezni, hogy a 2010. évi jegyzőkönyv kötelezőnek való elismerésével egyidejűleg annak 20. cikke (4) bekezdése értelmében adatokat kell szolgáltatni az előző naptári évben fogadott, veszélyes és ártalmas anyagokat tartalmazó, járulékalapot képező rakomány teljes mennyiségéről (a 2010. évi HNS-egyezmény 45. cikkének (4) bekezdése). Ez az előfeltétel a legfőbb oka annak, hogy még egy állam sem erősítette meg az egyezményt.

               A HNS-egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyv IMO általi elfogadását követően néhány állam a Nemzetközi Olajszennyezési Kompenzációs Alap (International Oil Pollution Compensation Funds, a továbbiakban: IOPC-alap) titkárságának segítségével iránymutatásokat dolgozott ki a veszélyes és ártalmas anyagokat tartalmazó, járulékalapot képező rakományok jelentéséhez. Ezeket az iránymutatásokat az IMO jogi bizottsága 2013. április 19-i 100. ülésén
                  1
                elfogadta, és ezáltal kezelte az egyezmény megerősítésével kapcsolatos legfőbb gyakorlati nehézséget.

               A megerősítési folyamat előkészítése érdekében 101. ülésén az IMO Jogi Bizottsága létrehozott egy HNS kapcsolattartó csoportot, amelynek feladata, hogy segítséget nyújtson az államoknak az egyezmény végrehajtásához szükséges eljárások létrehozásában, különösen a járulékalapot képező veszélyes és ártalmas anyagok jelentésével kapcsolatban. Számos uniós tagállam és az Európai Bizottság is tagja ennek a csoportnak.

               1.2.Az EU illetékessége és annak következményei

               Az Unió külső hatáskörére vonatkozó, az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3. cikkének (2) bekezdésében foglalt szabályokkal összhangban a 2010. évi jegyzőkönyv és a jövőben a 2010. évi HNS-egyezmény az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, mivel az uniós közös szabályokat érinti és megváltoztatja azok hatályát.

               Az ezen indokolás 1.4. pontjában leírtaknak megfelelően az egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyv hatással lenne a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló 2004/35/EK irányelv
                  2
                hatályára és a benne foglalt szabályokra. Ezenkívül az 1.5. pontban részletezett okok miatt a 2010. évi jegyzőkönyv megkötése hatással lenne a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 1215/2012/EU rendeletben (átdolgozott Brüsszel I. rendelet)
                  3
                foglalt szabályokra.

               A módosított egyezmény rendelkezései, valamint a polgári és kereskedelmi ügyekben megvalósuló igazságügyi együttműködés tekintetében meghatározott uniós szabályok közötti ezen átfedés alkotja a tagállamoknak a Közösség érdekében történő, az 1996-os, a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos károk iránti felelősségről és kártérítésről szóló nemzetközi egyezmény (HNS-egyezmény) megerősítésére, illetve az ahhoz való csatlakozásra vonatkozó felhatalmazásáról szóló 2002/971/EK tanácsi határozat
                  4
                jogalapját. Azonban, mint az a Bevezetőben is szerepel, a 2010. évi jegyzőkönyv módosította az 1996. évi HNS-egyezményt, és a 2010. évi HNS-egyezmény az e módosítás nyomán létrejött egységes szerkezetbe foglalt eszköz. Ezért a 2010. évi HNS-egyezmény uniós jogra gyakorolt hatását az Unió jogrendszerében a 2002/971/EK tanácsi határozat elfogadása óta történt fejlemények fényében kell értékelni.

               Az Unió maga önálló jogalanyként nem gyakorolhatja a 2010. évi jegyzőkönyv megkötésére vonatkozó kizárólagos hatáskörét, mivel sem az egyezmény, sem a jegyzőkönyv szövege nem tartalmaz a regionális gazdasági integrációs szervezetekről szóló (Regional Economic Integration Organisation, REIO) záradékot. Ennek következtében a tagállamok kötelezettsége, hogy e nemzetközi megállapodást az Unió nevében megkössék. Mivel a 2010. évi jegyzőkönyv az EU kizárólagos hatáskörébe tartozó kérdéskörökre vonatkozik, a tagállamok nem dönthetnek önállóan a jegyzőkönyv aláírásáról és megerősítéséről. Az EUMSZ 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával összhangban ezt az Unió nevében kizárólag a Bizottság javaslata alapján hozott tanácsi felhatalmazás és európai parlamenti hozzájárulás után tehetik meg.

               1.3.Az egyezmény részletei

               A 2010. évi jegyzőkönyv – és így az egységes szerkezetbe foglalt 2010. évi HNS-egyezmény is – 18 hónappal azután lép hatályba, hogy legalább 12 állam, köztük 4, egyenként legalább 2 millió bruttó tonnatartalommal rendelkező, megerősítette azt, és a járulékalapot képező rakományokra vonatkozó megfelelő adatokat továbbították az IMO főtitkárának, és ezen adatok szerint az érintett államok az előző év során összesen legalább 40 millió tonnányi, a veszélyes és ártalmas anyagok általános elszámolásába beleszámító rakományt fogadtak. Hatálybalépés feltételei ugyanezek voltak az 1996. évi HNS-egyezményben.

               Az 1996. évi HNS-egyezményhez képest a 2010. évi HNS-egyezményben a főbb változások a következők:

               a)a csomagolt formában szállított veszélyes és ártalmas anyagok kizárása a HNS-alapban járulékalapot képező rakomány meghatározásából, miközben az ezen anyagok által okozott kár továbbra is az egyezményben (a 2010. évi HNS-egyezmény 1. cikkének (10) bekezdése) létrehozott kétszintű kártérítési rendszer hatálya alá tartozik;

               b)a hajótulajdonos felelősségi korlátainak megemelése a veszélyes és ártalmas anyagokat csomagolt formában szállító hajók esetében, hogy a korlátok jobban tükrözzék azt, hogy a csomagolt formában szállított veszélyes és ártalmas anyagok ki vannak zárva a HNS-alapban járulékalapot képező rakományok közül (a 2010. évi HNS-egyezmény 9. cikke (1) bekezdésének b) pontja);

               c)az LNG-t átvevő fizikai személy lesz a felelős fél a megfelelő hozzájárulásnak a HNS-alapba való befizetéséért, kivéve, ha a tulajdonos és az átvevő között ettől eltérő megállapodás van érvényben (a 2010. évi HNS-egyezmény 19. cikkének (1bis) bekezdése);

               d)biztosítás által fedezett baleset esetén a HNS-alap csak azzal a feltétellel fizet kártérítést, ha az érintett állam a balesetet megelőző minden évben eleget tett a járulékalapot képező rakományokra vonatkozó jelentési kötelezettségének (a 2010. évi HNS-egyezmény 21bis. cikkének (2) bekezdése).

               Ezek a változások elhárítják az 1996. évi HNS-egyezmény megerősítési folyamatát elakasztó fő akadályokat.

               Hatály: A 2010. évi HNS-egyezmény a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításából eredő károkhoz kapcsolódó igényekre vonatkozik, kivéve az áru- vagy személyszállításra vonatkozó szerződések keretében felmerülő igényeket. Az egyezmény hatálya alá tartozó károk magukban foglalják a részes államok területét – beleértve a parti tengert is – ért károkat, a részes államok kizárólagos gazdasági övezetében keletkezett környezeti károkat, egy részes államban lajtromozott hajó által az adott részes állam területén vagy parti tengerén kívül okozott bármilyen – nem környezeti – károkat, valamint az előzőekben említett károk csökkentését szolgáló megelőző intézkedéseket. A hadihajók és az egyéb, állami tulajdonban lévő, vagy állami üzemeltetésű, nem kereskedelmi célokra használt hajók ki vannak zárva az egyezmény hatálya alól, kivéve, ha az érintett állam másképp határoz. A tagállamok kizárhatják továbbá az egyezmény hatálya alól azon 200 bruttó tonna alatti hajókat, amelyek veszélyes és ártalmas anyagokat kizárólag csomagolt formában szállítanak, amennyiben ezek a kérdéses állam kikötői vagy létesítményei között közlekednek. Az utóbbi mentesség két szomszédos állam között is alkalmazható, ha a két állam kifejezetten megállapodott erről. Az ilyen, egy államot vagy két szomszédos államot érintő mentességekről szükség szerint értesíteni kell a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetet (IMO) is.

               A felelősség és a kártérítés fő szempontjai: A 2010. évi HNS-egyezmény megállapítja a veszélyes és ártalmas anyagokat szállító hajó tulajdonosának objektív felelősségét a kérdéses hajó fedélzetén szállított veszélyes és ártalmas anyagokkal összefüggő eseményből adódó bármilyen kárért. A tulajdonos objektív felelőssége alól van néhány korlátozott számú kivétel: ezekkel kapcsolatban a bizonyítás terhe a tulajdonosra hárul.

               Az objektív felelősség együtt jár a tulajdonos azon kötelezettségével, hogy az egyezmény hatálya alá tartozó károkkal kapcsolatos felelőssége fedezetére biztosítással vagy más pénzügyi biztosítékkal rendelkezzen. Az egyezmény szerint a részes feleknek igazolniuk kell az ilyen biztosítás vagy pénzügyi biztosíték meglétét.

               Annak érdekében, hogy az iparág is támogassa az objektív felelősségre és a kötelező biztosításra vonatkozó követelményeket, az egyezmény lehetővé teszi, hogy a tulajdonos felelőssége az ömlesztett formában szállított veszélyes és ártalmas anyagok esetében 100 millió elszámolási egységre, a csomagolt formában szállított veszélyes és ártalmas anyagok pedig 115 millió elszámolási egységre korlátozódjon. Továbbá, mint minden tengeri felelősségre vonatkozó egyezményben, ebben is szerepel egy olyan záradék, amely szerint a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya alá tartozó káresetekben hajótulajdonossal szemben „kizárólag ezen egyezménnyel összhangban” lehet fellépni.

               A tengeri szállítási tevékenységek és különösen a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri kereskedelme által okozott balesetekkel kapcsolatos felelősséget és kártérítést szabályozó nemzetközi rendszer szempontjából ez az egyezmény elsősorban azért fontos, mert létrehoz egy speciális kompenzációs alapot. A HNS-alap célja, hogy kártérítést fizessen minden olyan személynek, aki olyan mértékű kárt szenved a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításából eredően, hogy nem kaphat teljes és megfelelő kártérítést a hajó tulajdonosától és annak biztosítójától. A teljes kártérítés elmaradása különböző körülményekből eredhet: fennállhat a hajótulajdonos felelősségének hiánya, előfordulhat, hogy a hajótulajdonos és biztosítója pénzügyileg képtelen fedezni a kárigényeket, vagy a kár meghaladja a hajótulajdonos pénzügyi felelősségének korlátját.

               Az e kétszintű rendszerben rendelkezésre álló teljes kártérítésre fordítható összeg 250 millió elszámolási egység (a mai átváltási árfolyamokon ez mintegy 310 millió euró). Annak érdekében, hogy ez az összeg rendelkezésre álljon, a 2010. évi HNS-egyezmény részletes rendszert hoz létre, amelynek keretében az egyes részes államokban veszélyes és ártalmas anyagokat átvevő személyek hozzájárulást fizetnek a HNS-alapba. A részes államok felelősek a HNS-alapban járulékalapot képező rakományról szóló jelentés pontosságáért, időbeni megtörténtéért és rendszerességéért; azonban az egyes államok dönthetnek úgy is, hogy az alaphoz való hozzájárulásokat a veszélyes és ártalmas anyagok átvevői helyett maguk fizetik be.

               Kárigények és keresetek a részes államok bíróságai előtt: A 2010. évi HNS-egyezmény a részes államok bíróságainak joghatóságára vonatkozó szabályokat is tartalmaz olyan esetekre, amikor az egyezmény hatálya alá tartozó kárt szenvedett személyek lépnek fel kárigénnyel a hajótulajdonossal vagy annak biztosítójával, illetve a HNS-alappal szemben. Az egyezmény kitér a részes államok bíróságai által hozott határozatok elismerésére és végrehajtására is. Ezek az elemek – melyek az 1996. évi HNS-egyezményhez képest nem változtak – azt a célt szolgálják, hogy az egyezmény hatálya alá tartozó balesetek esetén a károsultak számára világosak legyenek az eljárási szabályok és jogbiztonságot élvezzenek, és ezáltal eredményesebben tudják érvényesíteni kárigényeiket.

               1.4.A 2004/35/EK irányelvet érintő következmények

               A tagállamok joghatósága alá tartozó területeken és parti tengereken okozott környezeti károk megelőzésével és felszámolásával kapcsolatban a keresőtevékenységek – így a tengeri szállítás – végzőit terhelő felelősség tekintetében az EU-ban 2004 óta a 2004/35/EK irányelv az alkalmazandó jogszabály.

               Mind az 1996. évi, mind a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya átfedéseket tartalmaz az irányelvvel a következők tekintetében: i. egy részes állam területén – beleértve a parti tengert is – keletkezett károk (a 2010. évi HNS-egyezmény 3. cikkének a) pontja), ii. egy részes állam kizárólagos gazdasági övezetében vagy azzal egyenértékű területén (a partvonaltól számított 200 tengeri mérföldön belül) a környezet szennyezése által keletkezett károk (a 2010. évi HNS-egyezmény 3. cikkének b) pontja), valamint iii. „az ilyen károk megelőzése vagy minimálisra csökkentése érdekében bárhol tett megelőző intézkedések” (a 2010. évi HNS-egyezmény 3. cikkének d) pontja). Az irányelvben ezeknek a rendelkezéseknek 2. cikken belül a „környezeti kár” fogalommeghatározását tartalmazó 1. pont és a az azt „megelőző intézkedések” fogalommeghatározását tartalmazó 10. pont felel meg, összefüggésben a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló 2008/56/EK irányelv
                  5
                3. cikke (1) bekezdésének a) pontjával, a madarakról szóló 79/409/EGK irányelv
                  6
                1. cikkének (1) bekezdésével, valamint a természetes élőhelyekről szóló 92/43/EGK irányelv
                  7
                2. cikke (1) bekezdésével, amint az az „Iránymutatás a tengeri környezetben a Natura 2000 hálózat létrehozásáról – Az élőhelyvédelmi és a madárvédelmi irányelvek alkalmazása”
                  8
               című dokumentumban is szerepel. Noha a „környezeti kár” fogalmának az egyezményben és a 2004/35/EK irányelvben történő meghatározása között jelentős átfedések vannak, ezek nem azonosak. A gyakorlatban azonban az az elvárás, hogy a környezeti károk felszámolása tekintetében az Egyezménynek is olyan szigorú követelményeket kell tartalmaznia, mint az irányelv.

               A 2004/35/EK irányelv és a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya közötti átfedés miatt egyértelmű, hogy az 1996. évi HNS-egyezményt módosító és új jogi szöveget (vagyis a 2010. évi HNS-egyezményt) létrehozó 2010. évi jegyzőkönyv megkötése hatást gyakorol a meglévő uniós jogszabályokra.

               Konkrétan a 2004/35/EK irányelv kifejezetten hivatkozik az 1996. évi HNS-egyezményre, és minden, az egyezmény – és annak későbbi módosításai – hatálya alá tartozó eseményből eredő kárt kizár az irányelv hatálya alól, feltéve, hogy az egyezmény az érintett tagállamban érvényben van (a 2004/35/EK irányelv 4. cikkének (2) bekezdése és IV. melléklete). Ez azért van így, hogy lehetővé tegye az egyes keresőtevékenységek tekintetében fennálló polgári jogi felelősségre vonatkozó specializált nemzetközi rendszerek elsőbbségét az irányelvvel szemben, mivel azok hatékonyabbnak bizonyultak a környezeti károkra adott gyors és megfelelő kártérítés tekintetében, valamint jobban megfelelnek az ilyen tevékenységek jellegének. A 2010. évi jegyzőkönyv az 1996. évi HNS-egyezmény módosítása, és mint ilyen a 2004/35/EK irányelv e mentességének hatálya alá tartozik; ezért egyértelmű, hogy az egyezmény megerősítése vagy az ahhoz való csatlakozás befolyásolja a meglévő uniós szabályok hatályát.

               Az egyezmény és az irányelv szabályai közötti jelentős átfedésen túl van még egy olyan jelentős konfliktus is, amely meghatározza az egyezmény uniós jogra gyakorolt hatását. A HNS-egyezmény 7. cikkének (4) bekezdése (közös mind az 1996. évi, mind a 2010. évi egyezmény szövegében) a hajó tulajdonosával szemben az egyezményen kívül bármely más módon – vagy fórumon – érvényesíthető kárigényt kizár. Ez azt jelenti, hogy az irányelv nem alkalmazható az egyezmény mellett a hajótulajdonos HNS-károkkal kapcsolatos felelőssége vonatkozásában; ezért az irányelv hatályát az egyezmény korlátozza, ami a 2010. évi jegyzőkönyv tagállamok általi elfogadása szempontjából releváns.

               1.5.Az 1215/2012/EU rendeletet (a 44/2001/EK rendelet átdolgozása – „Brüsszel I”) érintő következmények

               A 2010. évi HNS-egyezmény IV. fejezete meghatározza a részes államok bíróságai előtt az egyezmény hatálya alá tartozó követelésekre és keresetekre alkalmazandó eljárási szabályokat. Különösen az egyezmény 38., 39. és 40. cikke állapít meg a bírósági joghatóságra, valamint az e bíróságok határozatainak elismerésére és végrehajtására vonatkozó szabályokat. E cikkek azonosak az 1996. évi HNS-egyezmény 38., 39. és 40. cikkeivel, amelyek a 2002/971/EK tanácsi határozatot indokló kizárólagos közösségi hatáskör jogalapját képezték.

               Az 1215/2012/EU rendelet szabályokat állapít meg a joghatóságról, valamint a polgári és kereskedelmi ügyekben hozott bírósági határozatok uniós tagállamok közötti elismeréséről és végrehajtásáról; az egyezmény hatálybalépése esetén annak fent említett rendelkezései hatással lennének a rendelet szabályaira. A „Javaslat – A Tanács határozata a tagállamoknak a Közösség érdekében történő, az 1996-os, a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos károk iránti felelősségről és kártérítésről szóló nemzetközi egyezmény (HNS-egyezmény) megerősítésére vonatkozó felhatalmazásáról”, COM (2001) 674 final
                  9
                dokumentum részletes áttekintését tartalmaz az egyezmény IV. fejezete és a Brüsszel I. rendelet (44/2001/EK rendelet)
                  10
                közötti átfedésekről.

               A fentieken túlmenően a 2010. évi HNS-egyezmény IV. fejezetének 37., 41. és 42. cikkei kiegészítő jellegűek, és mint ilyenek, nem állhatnak önmagukban és nem alkalmazhatók az egyezmény egyéb rendelkezéseitől függetlenül. Az Unió kizárólagos hatásköre ezért az egyezmény IV. fejezetének egészére vonatkozik.

               Az egyezmény IV. fejezete tekintetében Dánia különleges helyzetét külön kell kezelni a Szerződésekhez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyvvel
                  11
                összhangban. Dánia mentesül az EUMSZ harmadik része V. címének alkalmazása alól, és ennek megfelelően a polgári jogi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés tekintetében a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos károk iránti felelősségről és kártérítésről szóló nemzetközi egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyvnek a tagállamok által az Unió nevében történő megerősítéséről és az ahhoz való csatlakozásról szóló javasolt tanácsi határozat elfogadásában nem vesz részt.

               1.6.Következtetések

               A veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításából eredő, szerződésen kívüli kártérítési felelősségre vonatkozó nemzetközi szabályok elfogadása és hatálybalépése alapvető fontosságú, mivel a veszélyes és ártalmas anyagokat tartalmazó rakományok jelentős részét teszik ki a tengeri áruszállításnak világszerte.

               A más tengeri szállítási tevékenységekkel, például a tartályhajókkal való olajszállítással kapcsolatos kártérítési felelősséget szabályozó hasonló nemzetközi rendszerekkel kapcsolatban szerzett tapasztalatok alapján az IMO elfogadta – és a 2010. évi HNS-jegyzőkönyvvel módosította – ezt a nemzetközi megállapodást, hogy a tengeri felelősségre vonatkozó egyezmények rendszerét egy olyan speciális eszközzel egészítse ki, amely egy új kártérítési alapot is létrehoz a veszélyes és ártalmas anyagokkal kapcsolatos károk kezelésére.

               A 2002/971/EK tanácsi határozat alapján a tagállamok felhatalmazást kaptak arra, hogy megerősítsék az 1996. évi HNS-egyezményt. A Szerződésekkel összhangban és figyelembe véve az uniós jogban 2002 óta bekövetkezett fejleményeket, az egyezményt módosító 2010. évi jegyzőkönyvnek is új tanácsi határozat tárgyát kell képeznie. A 2010. évi jegyzőkönyv egy új nemzetközi megállapodást hoz létre (lásd különösen az egységes szerkezetbe foglalt 2010. évi HNS-egyezmény 45. cikkének (8) bekezdését). Következésképpen a 2010. évi jegyzőkönyv megerősítése vagy az ahhoz való csatlakozás által az Unió felhatalmazza tagállamait, hogy a 2010. évi HNS-egyezményt ne csak a jegyzőkönyv hatálya alá tartozó kérdésekben alkalmazzák, hanem a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya alá tartozó minden egyéb kérdésben is.

               Annak érdekében, hogy a Szerződéseknek a 2004/35/EK irányelvben és az 1215/2012/EU rendeletben foglalt célkitűzései megvalósuljanak, és a 22. jegyzőkönyv rendelkezései is érvényesüljenek, a fentiekre tekintettel a Bizottság két külön tanácsi határozat elfogadását javasolja, egyet a 2010. évi jegyzőkönyvnek a tagállamok által az Unió nevében történő megerősítéséről és egy másikat az ahhoz való csatlakozásról. A fent említett rendelettel kapcsolatban, és különösen a tagállami bíróságok által hozott határozatok elismerésére és végrehajtására vonatkozóan a tagállamoknak a 2010. évi jegyzőkönyv megerősítésekor, illetve az ahhoz való csatlakozáskor a javasolt tanácsi határozat mellékletében meghatározott megfelelő nyilatkozatot kell tenniük, mivel egy adott tagállam bírósága által hozott határozatnak egy másik tagállamban való elismerése és végrehajtása tekintetében így biztosítható a bírósági határozatok elismerésére és végrehajtására vonatkozó 1215/2012/EU rendelet további alkalmazása. A nyilatkozatnak ki kell terjednie az egyéb vonatkozó uniós szabályokra, különösen a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2007. október 30-i Luganói Egyezményre
                  12
               .

               2.AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               A folyamat e szakaszában nincs szükség formális hatásvizsgálatra, mivel az EU intézkedéseinek körét a nemzetközi okmány megkötéséről folyó tárgyalások már eleve korlátozzák.

               Azonban több lehetőséget is megvizsgáltak és értékeltek:

               (1)Nincs intézkedés

               Jelenleg, mivel a HNS-egyezmény még nem lépett hatályba, az EU-ban tengeri úton veszélyes és ártalmas anyagokat szállító hajók által okozott balesetekkel kapcsolatos környezeti felelősség vonatkozásában a 2004/35/EK irányelvet kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy a környezeti károknak az irányelv szerinti meghatározása alkalmazandó, továbbá érvényesül a hajótulajdonosok azon joga, hogy a – módosított – 1976. évi, a tengeri követelésekkel összefüggő felelősség korlátozásáról szóló egyezmény (International Convention on Limitation of Liability for Maritime Claims, továbbiakban: LLMC) szerint korlátozzák felelősségüket, amint az az irányelv 4. cikkének (3) bekezdésében szerepel. A hajótulajdonos azon joga alól, hogy felelősségét az LLMC által megállapított általános korlátokig terjedően korlátozza, csupán néhány kivétel van, nevezetesen az ilyen kár szándékos okozása vagy a gondatlanság. A felelősség LLMC szerinti korlátjai alacsonyabbak a 2010. évi HNS-egyezmény 9. cikkében meghatározottaknál. A 2010. évi HNS-egyezmény III. fejezetében létrehozotthoz hasonló kártérítési alap hiányában jelenleg az irányelv hatálya alatt a hajótulajdonos felelősségi határán felül semmi nem nyújt kártérítést a tengeri HNS-szennyezés elszenvedőinek (például halászok, helyi közösségek). Továbbá a jelenlegi jogi keretből hiányzik a kötelező biztosításra vonatkozó követelmény, míg a 2010. évi HNS-egyezmény 12. cikke kifejezetten előírja ezt a kötelezettséget a hajótulajdonosoknak, és ahhoz a kárigénnyel fellépők azon jogát társítja, hogy közvetlenül a biztosítóval szemben léphessenek fel (12. cikk (8) bekezdés). Végül a 2004/35/EK irányelvben az uniós társjogalkotók úgy döntöttek, hogy a hajózási tevékenységek nemzetközi felelősségi rendszerére vonatkozó valamennyi egyezmény – így a HNS-egyezmény – javára mentességről rendelkeznek, és a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó eseményeket mentesítik az irányelv hatálya alól. Ha nem történnek uniós szintű intézkedések annak érdekében, hogy a tagállamok megerősítsék a 2010. évi jegyzőkönyvet, vagy ahhoz csatlakozzanak, és ezáltal az IMO legutóbbi felelősségről szóló egyezménye hatályba léphessen, a tengeri szállításra vonatkozó nemzetközi és uniós felelősségi rendszer közötti eltérés miatt sérül a jogbiztonság és – többek között a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításából eredő károkra vonatkozóan – nem lesznek egységesek a szabályok.

               (2)A HNS-egyezmény hozzáigazítása az uniós vívmányokhoz

               A környezeti kár fogalmára vonatkozóan a 2004/35/EK irányelv és a 2010. évi HNS-egyezmény nem teljesen fedik egymást. Nevezetesen az irányelvben található fogalommeghatározás tágabb, és a felszámolás több típusát foglalja magában, mint például a károsodott környezeti erőforrások eredeti állapotba történő visszaállítását, és ezen belül szükség esetén, ha az erőforrásokat nem lehet eredeti állapotukba visszaállítani, kiegészítő és kompenzációs intézkedések végrehajtását, illetve az erőforrásokban keletkezett átmeneti veszteségek kompenzálását (ezek az intézkedések sosem anyagi természetű kártérítést jelentenek, hanem a károsult helyszín vagy egy ahhoz közeli hely természeti erőforrásait javító intézkedéseket). Ezért szorgalmazni lehetne az egyezmény esetleges módosítását, hogy az megfeleljen az irányelv rendelkezéseinek.

               Nagyon valószínűtlen azonban, hogy ez elegendő támogatást kapjon az IMO részes államai körében, különös tekintettel azokra a nehézségekre, amelyeket az egyezmény jelenlegi változatáról való megállapodás előtt kellett leküzdeni. Ezenkívül a szennyezés okozta kár fogalmát igen gondosan határozták meg az egyezményben, hogy az összhangban legyen a különböző típusú hajózási tevékenységekből eredő tengeri balesetek esetén fennálló felelősségről szóló egyéb, már létező rendszerekkel (például az olajszennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló 1992. évi egyezménnyel, vagy a bunkerolaj-szennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló, 2001. évi nemzetközi egyezménnyel). A 2010. évi HNS-egyezmény ezen fogalommeghatározásának módosítása jelentősen megzavarná a különböző hajózási ágazatok közötti egyensúlyt, és széles körű ellenállást váltana ki az IMO részéről.

               (3)Egy „jogalkalmazási záradék” (disconnection-clause) beillesztése a HNS-egyezménybe és a 2004/35/EK irányelv kapcsolódó módosítása

               Elvileg meg lehetne vizsgálni annak a lehetőségét, hogy az egyezmény egy „jogalkalmazási záradékkal” egészüljön ki, amely biztosítaná, hogy amikor a tagállamok az egyezmény részes feleivé válnak, továbbra is az uniós jog határozza meg az EU és tagállamai közötti különleges viszonyt. Harmadik államok viszonylatában az egyezmény szerinti kötelezettségek változatlanok maradnának.

               Egy ilyen „jogalkalmazási záradék” elfogadásával az egyezményhez csatlakozott valamennyi részes fél (ideértve a nem uniós országokat is) beleegyezne abba, hogy az EU és a tagállamok egymás közötti kapcsolataikban az uniós jogot alkalmazzák, mivel az egyezmény tárgyát az is szabályozza. A fent leírt okfejtés azonban erre a lehetőségre is vonatkozik, ami azt jelenti, hogy ez nem egy reális lehetőség, amelyet a tagállamok az Unió nevében képviselhetnének az IMO felé.

               Ezen túlmenően egy ilyen rendelkezés a 2004/35/EK irányelv olyan módosítását tenné szükségessé, amelynek értelmében megszűnne az irányelv hatálya alóli azon mentességet, amely a HNS-egyezmény hatálya alá tartozó eseményekből eredő károkra vonatkozik. Az irányelv azonban valamennyi, a IV. mellékletében felsorolt tengeri felelősségi egyezményt egyenrangúként kezel. Ezért az egyik egyezményre vonatkozóan egy eltérő rendszer bevezetése ellentétes lenne magának az irányelvnek a szellemével, különösen azért, mert minden IMO felelősségi egyezmény azonos elvek szerint épül föl, hogy szigorú felelősségi keretet határozzon meg a hajótulajdonos részére, ehhez kötelező biztosítás és elegendő forrás álljon rendelkezésre egy hajóbalesetből eredő, szennyezéssel okozott kár megtérítésére.

               (4)A 2010. évi HNS-jegyzőkönyv megerősítése

               A HNS-egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyv megkötése biztosítani fogja az EU-ban tengeri úton veszélyes és ártalmas anyagokat szállító hajók által okozott balesetekkel kapcsolatos felelősségre és kártérítésre vonatkozó szabályok egységes alkalmazását. Emellett biztosítani fogja, hogy elegendő forrás álljon rendelkezésre az ilyen balesetek károsultjainak kártalanításához. A hajózás globális jellegéből kifolyólag és tekintettel az ilyen balesetek általában határokon átívelő hatására, regionális megoldások helyett célszerűbb nemzetközi rendszert alkalmazni.

               Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a legmegfelelőbb eljárás ez a határozattervezet, amely felhatalmazza a tagállamokat arra, hogy erősítsék meg a 2010. évi HNS-jegyzőkönyvet, és így a 2010. évi HNS-egyezmény egységes szerkezetbe foglalt szövegét magukra nézve kötelezőnek ismerjék el.

               3.A JAVASLAT JOGI ELEMEI

               Amint már a bevezetőben említettük, a 2010. évi jegyzőkönyvnek az egyes államok általi aláírása, megerősítése vagy elfogadása semmissé teszi az 1996. évi HNS-egyezmény ugyanezen állam általi aláírását vagy megerősítését. A jegyzőkönyvet megerősítő államok kifejezik beleegyezésüket, hogy a 2010. évi HNS-egyezmény szövegét, mint az egyezmény egységes szerkezetbe foglalt eszközét, amely a 2010. évi jegyzőkönyv hatálybalépésével lép életbe, magukra nézve kötelezőnek ismerjék el.

               A javasolt tanácsi határozatok ezért felhatalmazzák a tagállamokat, hogy az Unió nevében megerősítsék a 2010. évi HNS-jegyzőkönyvet, vagy csatlakozzanak ahhoz, és következésképpen kössék őket a 2010. évi HNS-egyezmény szabályai.

               A javasolt tanácsi határozatok jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (6) bekezdése, összefüggésben egyrészt az EUMSZ 81. cikkével, amely a 2010. évi HNS-egyezmény IV. fejezetének hatálya alá tartozó kárigényekre és intézkedésekre alkalmazandó eljárási szabályok szempontjából releváns, a polgári jogi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre vonatkozó uniós jogszabályok fő jogalapját képezi, másrészt az EUMSZ 192. cikkével, amely a környezetvédelemre vonatkozó uniós jogszabályok fő jogalapját képezi.

               A 2010. évi HNS-egyezmény olyan célkitűzéseket követ, amelyek elválaszthatatlanul kapcsolódnak egymáshoz anélkül, hogy az egyik a másikhoz képest másodlagos vagy közvetett lenne. Egyetlen határozat kettős jogalappal történő elfogadására nincs mód abban az esetben, ha a két jogalap esetében előírt eljárások egymással nem összeegyeztethetők
                  13
               . A jelen esetben ez a helyzet áll fenn, mivel a polgári jogi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködéshez kapcsolódó rendelkezések Dániára nézve nem kötelező érvényűek, ami eltérő szavazati jogokat eredményez a Tanácsban. Következésképpen két külön tanácsi határozat elfogadása szükséges.

               A két határozat hasonló felépítésű. Az 1. cikk felhatalmazza a tagállamokat, hogy az Unió nevében erősítsék meg a HNS-egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyvet, vagy az Unió nevében csatlakozzanak ahhoz, mivel az Európai Unió nem válhat egy ilyen egyezmény részes felévé.

               A közös 2. cikk arra kötelezi a tagállamokat, hogy e határozat hatálybalépésétől számított két éven belül ismerjék el magukra nézve kötelezőnek a 2010. évi jegyzőkönyvet. Ha az összes uniós tagállam mihamarabb csatlakozik a 2010. évi jegyzőkönyvhöz, az lehetővé teszi a hatályba lépéshez szükséges határ elérését mind az IMO tagállamok száma, mind a hajók összesített száma tekintetében (12 állam, amelyek közül 4 egyenként legalább 2 millió bruttó tonnatartalommal rendelkezik). Ennél is fontosabb, hogy ha meghatározott időn belül sor kerül a megerősítésre, azzal elkerülhető, hogy az olyan tagállamok versenyelőnyhöz jussanak, amelyek a 2010. évi jegyzőkönyvhöz, és ezáltal a 2010. évi HNS-egyezményhez való csatlakozásukat szándékosan késleltetnék, és ezáltal a HNS-el kapcsolatos tengeri események károsultjai számára nem állnának rendelkezésre azonos jogorvoslati lehetőségek. A megerősítési és csatlakozási folyamat során különösen fontos lesz az információk és a bevált gyakorlatok cseréje, mindenekelőtt a járulékalapot képező rakománynak az egyezmény keretében történő jelentése tekintetében.

               Azon javasolt tanácsi határozat, amely bizonyos, a polgári jogi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködéshez kapcsolódó szempontokra nem terjed ki, 3. cikkében előírja a tagállamok számára, hogy a 2010. évi jegyzőkönyv megerősítését vagy az ahhoz való csatlakozásukat kifejező okiratuk letétbe helyezésekor írásban hivatkozzanak mindkét tanácsi határozatra.

               Azon javasolt tanácsi határozat, amely a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködéssel kapcsolatos kérdésekre vonatkozik, 3. cikkében hivatkozik arra a nyilatkozatra, amelyet a tagállamoknak – az Uniót e területen megillető kizárólagos hatásköre miatt – a határozatok elismerése és végrehajtása tárgyában kell tenniük, ha magukra nézve kötelezőnek ismerik el a 2010. évi jegyzőkönyvet. A nyilatkozat hasonló a 2002/971/EK tanácsi határozat 2. cikkében foglalt nyilatkozathoz.

               A közös 4. cikk meghatározza a javasolt tanácsi határozatok hatálybalépésének időpontját.

               A közös 5. cikkből egyértelműen kiderül, hogy mivel a határozatok célja a tagállamok arra való felhatalmazása, hogy a 2010. évi jegyzőkönyvet az Unió nevében magukra nézve kötelezőnek ismerjék el, a Szerződéseknek megfelelően ők a határozatok címzettjei.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Nincsenek

               2015/0135 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos felelősségről és kártérítésről szóló nemzetközi egyezményhez csatolt 2010. évi jegyzőkönyvnek – a polgári jogi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködéssel kapcsolatos szempontok kivételével – a tagállamok által az Unió nevében történő megerősítéséről és az ahhoz való csatlakozásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 192. cikkére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdése a) pontjának v. alpontjával,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               tekintettel az Európai Parlament egyetértésére
                  14
               ,

               mivel:

               (1)A veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos felelősségről és kártérítésről szóló,1996. évi nemzetközi egyezmény (a továbbiakban „az 1996 évi HNS-egyezmény”) célja azoknak a személyeknek a megfelelő, azonnali és hatékony kártalanítása volt, akik tengeren szállított veszélyes és ártalmas anyagok kiömlése következtében kárt szenvednek. Az 1996 évi HNS-egyezmény jelentős joghézagot szüntetett meg a tengeri környezet szennyezésére vonatkozó felelősség nemzetközi szabályozásában.

               (2)2002-ben a Tanács elfogadta a 2002/971/EK tanácsi határozatot
                  15
               , amely felhatalmazza a tagállamokat, hogy a Közösség érdekében megerősítsék az 1996. évi HNS-egyezményt, vagy csatlakozzanak hozzá. A 2002/971/EK határozat arra kötelezte a tagállamokat, hogy tegyék meg a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy 2006. június 30. előtt megerősítsék az 1996. évi HNS-egyezményt, vagy csatlakozzanak hozzá. Ezt követően négy tagállam erősítette meg az egyezményt. Az 1996. évi HNS-egyezmény soha nem lépett hatályba.

               (3)Az 1996. évi HNS-egyezményt a 2010. évi jegyzőkönyv módosította. A 2010. évi jegyzőkönyv 2. cikke és 18. cikkének (1) bekezdése szerint a 2010. évi jegyzőkönyvet és az 1996. évi HNS-egyezményt együtt, a 2010. évi jegyzőkönyv részes feleinek egységes eszközeként kell olvasni, értelmezni és alkalmazni.

               (4)A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (International Maritime Organisation, IMO) Titkársága elkészítette a 2010. évi jegyzőkönyv és az 1996. évi HNS-egyezmény egységes szerkezetbe foglalt szövegét (a továbbiakban: 2010. évi HNS-egyezmény), melyet az IMO Jogi Bizottsága 98. ülésén jóváhagyott. A 2010. évi HNS-egyezményt nem lehet aláírni vagy megerősíteni. A 2010. évi HNS-egyezmény akkor lép életbe, amikor a 2010. évi jegyzőkönyv a tagállamokban hatályba lép.

               (5)A jegyzőkönyv 20. cikkének (8) bekezdése (a 2010. évi HNS-egyezmény 45. cikkének (8) bekezdése) értelmében a 2010. évi jegyzőkönyvnek egy adott állam által magára nézve kötelezőnek való elismerése semmissé teszi az 1996. évi HNS-egyezmény ugyanezen állam által kötelezőként való elismerését. Ennek eredményeként, a 2010. évi jegyzőkönyv 20. cikke és különösen annak (2), (3) és (4) bekezdése szerint azok az államok, amelyek részes felei az 1996. évi HNS-egyezménynek, abban a pillanatban megszűnnek azok lenni, amikor a 2010. évi jegyzőkönyvet magukra nézve kötelezőnek ismerik el.

               (6)A 2002/971/EK határozat elfogadása óta az uniós jog újonnan elfogadott másodlagos jogi aktusok elfogadása és a Szerződéseknek a Lisszaboni Szerződés általi módosítása révén változott. A 2010. évi HNS-egyezmény immár teljes egészében az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.

               (7)A tagállamok joghatósága alá tartozó területeken és parti tengereken okozott környezeti károk megelőzésével és felszámolásával kapcsolatban a keresőtevékenységek – így a tengeri szállítás – végzőit terhelő felelősség tekintetében az EU-ban a 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  16
                az alkalmazandó jogszabály. Mind az 1996. évi, mind a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya átfedéseket tartalmaz a 2004/35/EK irányelvvel, az egy részes állam joghatósága alá eső területen és parti tengereken keletkezett környezeti károk (a 2010. évi HNS-egyezmény 3. cikkének a) és b) pontja), valamint az ilyen károk megelőzése vagy minimálisra csökkentése érdekében bárhol tett megelőző intézkedések (a 2010. évi HNS-egyezmény 3. cikkének d) pontja) tekintetében.

               (8)Eltekintve a 2010. évi HNS-egyezmény és a 2004/35/EK irányelv hatálya közötti átfedéstől, a két eszköz között potenciális ellentmondás is van, amelyet az említett irányelv 4. cikkének (2) bekezdése és IV. melléklete szabályoz. A 2010. évi HNS-egyezmény 7. cikkének (4) és (5) bekezdése szerint az egyezmény megállapítja a hajótulajdonos objektív felelősségét a kérdéses hajó fedélzetén szállított, az egyezmény hatálya alá tartozó veszélyes és ártalmas anyagokkal összefüggő eseményből adódó bármilyen kárért, a felelősséget a hajótulajdonoshoz köti, valamint kizárja, hogy a hajótulajdonossal szemben az egyezmény szerintieken kívül más kárigény érvényesíthető legyen. Így a 2004/35/EK irányelv 4. cikkének (2) bekezdése és IV. melléklete alapján az egyezmény hatálya alá tartozó károkra vonatkozó mentességnek köszönhetően nincs ellentmondás az egyezmény 7. cikke és az említett irányelv között.

               (9)A 2004/35/EK irányelv és a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya közötti átfedés, valamint az irányelv szerint az egyezményre vonatkozó mentesség miatt egyértelmű, hogy a 2010. évi jegyzőkönyv megkötésének hatása van a meglévő uniós jogszabályokra, és hogy a 2010. évi jegyzőkönyv kötelezőként való elismerésének az Unió kizárólagos hatáskörébe kell tartoznia.

               (10)A 2010. évi HNS-egyezmény, akárcsak elődje, különösen fontos az Európai Unió és tagállamai számára, mivel – a tengeri környezet szennyezésére vonatkozó felelősséget szabályozó nemzetközi jog alapján, összhangban az Egyesült Nemzetek Szervezetének a tengerjogról szóló 1982. évi egyezményével – fokozott védelmet biztosít a környezet és a veszélyes és ártalmas anyagok okozta tengeri szennyezésből eredő károk elszenvedői részére.

               (11)Annak érdekében, hogy az államok a 2010. évi jegyzőkönyv, és ezáltal a 2010. évi HNS-egyezmény részes felévé váljanak, az egyezmény magukra nézve kötelezőnek való elismerését kifejező okirattal egyidejűleg az egyezmény 20. cikkének (4) bekezdése szerint releváns adatokat is kell szolgáltatniuk az IMO főtitkára részére az előző naptári évben fogadott, a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya alá tartozó, járulékalapot képező rakományok teljes mennyiségéről. E célból az államoknak – mielőtt a 2010. évi jegyzőkönyvet magukra nézve kötelezőnek ismernék el – létre kell hozniuk egy rendszert a járulékalapot képező rakományok jelentésére.

               (12)A 2010. évi jegyzőkönyv megerősítéséhez, illetve az ahhoz való csatlakozáshoz vezető eljárásokra vonatkozó információk és bevált módszerek tagállamok közötti cseréje elősegítheti a 2010. évi HNS-egyezmény hatálya alá tartozó, a veszélyes és ártalmas anyagokat tartalmazó, járulékalapot képező rakományok jelentésére szolgáló működő rendszer létrehozására irányuló tagállami erőfeszítéseket.

               (13)Mint már az 1996. évi HNS-egyezmény esetében is, a regionális gazdasági integrációs szervezetekről szóló (Regional Economic Integration Organisation, REIO) záradék hiányában a 2010. évi jegyzőkönyvnek is csak szuverén államok lehetnek részes felei. Ezért jelenleg nem lehetséges, hogy az Unió a 2010. évi jegyzőkönyvet megerősítse vagy ahhoz – és ezáltal a 2010. évi HNS-egyezményhez – csatlakozzon. A lojális együttműködés elve azonban a Szerződések alapján kötelezi a tagállamokat és az Uniót a környezetvédelemre és a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre vonatkozó uniós célkitűzések megvalósítására. Ebben az esetben ez azt jelenti, hogy a tagállamoknak törekedniük kell arra, és minden erőfeszítést meg kell tenniük annak érdekében, hogy az Unió csatlakozzon ezen egyezményhez.

               (14)Ha a 2010. évi jegyzőkönyvet meghatározott időn belül minden tagállam megerősíti, az a 2010. évi HNS-egyezmény alkalmazása tekintetében egyenlő versenyfeltételeket biztosít valamennyi érintett fél számára, és megakadályozza, hogy a csatlakozás késleltetése által egyesek versenyelőnyhöz jussanak.

               (15)A tagállamok számára ezért engedélyezni kell – a polgári ügyekben való igazságügyi együttműködésre vonatkozó szempontok kivételével – a 2010. évi jegyzőkönyv megerősítését. Az egyezménynek a polgári ügyekben való igazságügyi együttműködés keretében az Unióra ruházott hatáskörbe tartozó rendelkezéseiről egy e határozattal párhuzamosan elfogadott határozat fog rendelkezni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A tagállamok ezennel felhatalmazást kapnak arra, hogy az Unió nevében vagy megerősítsék a 2010. évi jegyzőkönyvet, vagy adott esetben csatlakozzanak ahhoz, kivéve a polgári ügyekben való igazságügyi együttműködésre vonatkozó szempontokat, amelyekre az e határozat 2., 3. és 4. cikkében meghatározott feltételek vonatkoznak.

               2. cikk

               (1)A tagállamok haladéktalanul – de mindenképpen legkésőbb két évvel e határozat hatálybalépését követően – megteszik a 2010. évi jegyzőkönyv megerősítésére, illetve az ahhoz való csatlakozásra vonatkozó okiratuk letétbe helyezéséhez szükséges lépéseket.

               (2)A tagállamok e határozat hatálybalépésétől számított egy éven belül tájékoztatják a Tanácsot és a Bizottságot megerősítő vagy csatlakozási eljárásaik véglegesítésének várható időpontjáról.

               (3)A tagállamok törekednek a megerősítési vagy csatlakozási eljárásaik helyzetére – különösen a 2010. jegyzőkönyv keretében a járulékalapot képező rakományok jelentésére szolgáló rendszer létrehozására – vonatkozó információk cseréjére.

               3. cikk

               A 2010. évi jegyzőkönyv megerősítésekor, illetve az ahhoz való csatlakozáskor a tagállamok írásban tájékoztatják a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet főtitkárát, hogy a megerősítés vagy a csatlakozás e határozattal, valamint a polgári ügyekben való igazságügyi együttműködés terén az Unióra ruházott hatáskörbe tartozó szempontokra való tekintettel ezzel párhuzamosan elfogadott határozattal
                  17
                összhangban történt.

               4. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  IMO LEG 100. ülés, LEG 100/14, „Jelentés a Jogi Bizottság századik ülésének munkájáról”, 5–6. o.; LEG 100/3, Kanada beadványa „A 2010. évi HNS-jegyzőkönyv végrehajtásának nyomon követéséről”, 2. melléklet: „Bejelentési iránymutatások a veszélyes és ártalmas anyagokat tartalmazó, járulékalapot képező rakományok jelentéséhez.”

                     (2)
                  HL L 143., 2004.4.30., 56. o..

                     (3)
                  HL L 351., 2012.12.20., 1. o..

                     (4)
                  A Tanács 2002. november 18-i 2002/971/EK határozata a tagállamoknak a Közösség érdekében történő, az 1996-os, a veszélyes és káros anyagok tengeri szállításával kapcsolatos károk iránti felelősségről és kártérítésről szóló nemzetközi egyezmény (HNS-egyezmény) megerősítésére, illetve az ahhoz való csatlakozásra vonatkozó felhatalmazásáról, HL L 337., 2002.12.13., 55. o.

                     (5)
                  HL L 164., 2008.6.25., 19. o.

                     (6)
                  A Tanács 79/409/EGK irányelve a vadon élő madarak védelméről (HL L 103., 1979.4.25., 1. o.).

                     (7)
                  A Tanács 92/43/EGK irányelve a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről, HL L 206., 1992.7.22., 7. o.

                     (8)

                     http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/marine/docs/marine_guidelines.pdf

                     (9)
                  HL C 51E, 2002.2.26., 370. o.

                     (10)
                  HL L 12., 2001.1.16., 1. o.

                     (11)
                  HL C 326., 2002.10.26., 299. o.

                     (12)
                  HL L 339., 2007.12.21., 3. o.

                     (13)
                  Ld. a Bíróság 2014. június 11-i ítéletét a C-377/12 sz. ügyben, 34. pont.

                     (14)
                  HL C 326., 2012.10.26., 47. o.

                     (15)
                  A Tanács 2002. november 18-i 2002/971/EK határozata a tagállamoknak a Közösség érdekében történő, az 1996-os, a veszélyes és káros anyagok tengeri szállításával kapcsolatos károk iránti felelősségről és kártérítésről szóló nemzetközi egyezmény (HNS-egyezmény) megerősítésére, illetve az ahhoz való csatlakozásra vonatkozó felhatalmazásáról (HL L 337., 2002.12.13., 55. o.).

                     (16)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 21-i 2004/35/EK irányelve a környezeti károk megelőzése és helyreállítása tekintetében a környezeti felelősségről (HL L 143., 2004.4.30., 56. o.).

                     (17)
                  HL L


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.8.23.
            COM(2016) 529 final
            2016/0255(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Hásimita Jordán Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Horvát Köztársaság csatlakozási okmánya alapján Horvátország vállalja, hogy az Európai Unió és tagállamai által aláírt vagy megkötött nemzetközi megállapodásokhoz az e megállapodásokhoz csatolt jegyzőkönyv útján csatlakozik.

               1997. november 24-én Brüsszelben aláírták az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Jordán Hásimita Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodást (a továbbiakban: a megállapodás), és az 2002. május 1-jén hatályba lépett.

               A javasolt jegyzőkönyv a megállapodás szerződő feleként foglalja magában a Horvát Köztársaságot, és kötelezi az Uniót, hogy biztosítsa a megállapodás hiteles változatát horvát nyelven. A csatolt javaslat képezi a jegyzőkönyv aláírásának és ideiglenes alkalmazásának jogi eszközét.

               2014. május 6-án hivatalosan lezárultak a Hásimita Jordán Királysággal megkötendő jegyzőkönyvről szóló tárgyalások. A Bizottság a tárgyalások eredményeit kielégítőnek ítéli és felkérte a Tanácsot, hogy fogadja el a jegyzőkönyv aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló csatolt határozatot.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A Tanács 2012. szeptember 14-i határozata
                     1
                   felhatalmazta a Bizottságot, hogy a vonatkozó jegyzőkönyvek megkötése érdekében tárgyalásokat kezdjen az érintett harmadik országokkal.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 217. cikke, összefüggésben 218. cikkének (5) bekezdésével, valamint a Horvát Köztársaság csatlakozási okmánya 6. cikkének (2) bekezdése.

               3.EGYÉB ELEMEK

               Ezzel egyidejűleg az e megállapodás megkötésére irányuló külön javaslatot is benyújtották.

               2016/0255 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Hásimita Jordán Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 217. cikkére, összefüggésben 218. cikke (5) bekezdésével,

               tekintettel a Horvát Köztársaság csatlakozási okmányára és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)1997. november 24-én Brüsszelben aláírták az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Jordán Hásimita Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodást
                  2
               , és az 2002. május 1-jén hatályba lépett.

               (2)A Horvát Köztársaság 2013. július 1-jén az Európai Unió tagjává vált.

               (3)A Horvát Köztársaság csatlakozási okmánya 6. cikkének (2) bekezdése szerint a Horvát Köztársaságnak a megállapodáshoz való csatlakozásáról a megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv (a továbbiakban: a jegyzőkönyv) útján kell megállapodni. E csatlakozásra egyszerűsített eljárás alkalmazandó, amely szerint a jegyzőkönyvet a tagállamok nevében egyhangúlag eljáró Tanács és az érintett harmadik ország köti meg.

               (4)A Tanács 2012. szeptember 14-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy a Horvát Köztársaság Unióhoz történő csatlakozására való tekintettel kezdjen tárgyalásokat az érintett harmadik országokkal. A Hásimita Jordán Királysággal folytatott tárgyalások 2014. május 6-án levélváltás útján sikeresen lezárultak.

               (5)A jegyzőkönyvet – figyelemmel a későbbi időpontban történő megkötésére – az Unió és a tagállamok nevében alá kell írni.

               (6)A jegyzőkönyv a 7. cikkének (3) bekezdése értelmében a hatálybalépéséig ideiglenesen alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Hásimita Jordán Köztársaság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében történő aláírását a Tanács az Unió és tagállamai nevében jóváhagyja, feltételezve e jegyzőkönyv megkötését.

               A jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz.

               2. cikk

               A Tanács Főtitkársága teljes mértékben felhatalmazza a jegyzőkönyv főtárgyalója által kijelölt személy(eke)t a jegyzőkönyv aláírására – figyelemmel annak megkötésére..

               3. cikk

               A jegyzőkönyvet a 7. cikkének (3) bekezdése értelmében hatálybalépéséig ideiglenesen, 2013. július 1-jétől kezdődő hatállyal kell alkalmazni.

               4. cikk

               Ez a határozat […]-án/-én lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Tanács határozata az Európai Unió vagy az Európai Unió és tagállamai, valamint egy vagy több harmadik ország vagy nemzetközi szervezet által aláírt vagy megkötött megállapodásoknak a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozására való tekintettel történő kiigazítására irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról (13351/12 sz. tanácsi dokumentum, LIMITED).

                     (2)
                  HL L 129., 2002.5.15., 1. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.8.23.
            COM(2016) 529 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Hásimita Jordán Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

               JEGYZŐKÖNYV
                  AZ EGYRÉSZRŐL AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK ÉS TAGÁLLAMAIK,

               MÁSRÉSZRŐL A JORDÁN HÁSIMITA KIRÁLYSÁG KÖZÖTTI TÁRSULÁS LÉTREHOZÁSÁRÓL SZÓLÓ EUROMEDITERRÁN MEGÁLLAPODÁSHOZ,

               A HORVÁT KÖZTÁRSASÁG EURÓPAI UNIÓHOZ TÖRTÉNŐ CSATLAKOZÁSÁNAK

               FIGYELEMBEVÉTELE CÉLJÁBÓL

               A BELGA KIRÁLYSÁG,

               A BOLGÁR KÖZTÁRSASÁG,

               A CSEH KÖZTÁRSASÁG,

               A DÁN KIRÁLYSÁG,

               A NÉMETORSZÁGI SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG,

               AZ ÉSZT KÖZTÁRSASÁG,

               ÍRORSZÁG,

               A GÖRÖG KÖZTÁRSASÁG,

               A SPANYOL KIRÁLYSÁG,

               A FRANCIA KÖZTÁRSASÁG

               A HORVÁT KÖZTÁRSASÁG,

               AZ OLASZ KÖZTÁRSASÁG

               A CIPRUSI KÖZTÁRSASÁG,

               A LETT KÖZTÁRSASÁG,

               A LITVÁN KÖZTÁRSASÁG,

               A LUXEMBURGI NAGYHERCEGSÉG,

               MAGYARORSZÁG,

               A MÁLTAI KÖZTÁRSASÁG,

               A HOLLAND KIRÁLYSÁG,

               AZ OSZTRÁK KÖZTÁRSASÁG,

               A LENGYEL KÖZTÁRSASÁG,

               A PORTUGÁL KÖZTÁRSASÁG,

               ROMÁNIA,

               A SZLOVÉN KÖZTÁRSASÁG,

               A SZLOVÁK KÖZTÁRSASÁG,

               A FINN KÖZTÁRSASÁG

               A SVÉD KIRÁLYSÁG,

               NAGY-BRITANNIA ÉS ÉSZAK-ÍRORSZÁG EGYESÜLT KIRÁLYSÁGA,

               az Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés szerződő felei, a továbbiakban: a tagállamok, amelyeket az Európai Unió Tanácsa képvisel,

               és AZ EURÓPAI UNIÓ, a továbbiakban: az Unió,

               egyrészről, valamint

               A JORDÁN HÁSIMITA KIRÁLYSÁG, a továbbiakban: Jordánia,

               másrészről,

               e jegyzőkönyv alkalmazásában a továbbiakban együttesen: a Szerződő Felek,

               MIVEL:

               (1)1997. november 24-én Brüsszelben aláírták az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Jordán Hásimita Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodást (a továbbiakban: a megállapodás), és az 2002. május 1-jén hatályba lépett.

               (2)2011. december 9-én Brüsszelben aláírták a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződést (a továbbiakban: a csatlakozási szerződés), és az 2013. július 1-jén hatályba lépett.

               (3)A Horvát Köztársaság csatlakozási okmánya 6. cikkének (2) bekezdése szerint a Horvát Köztársaságnak a megállapodáshoz való csatlakozásáról a megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megkötése útján kell megállapodni.

               (4)Az euromediterrán megállapodás 22. cikkének (2) bekezdése szerinti konzultációkra került sor annak biztosítása érdekében, hogy figyelembe vegyék az Unió és Jordánia kölcsönös érdekeit,

               A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

               1. cikk

               A Horvát Köztársaság az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Jordán Hásimita Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló euromediterrán megállapodás szerződő felévé válik, és a Közösség többi tagállamához hasonlóan elismeri és elfogadja a megállapodás szövegét, valamint a közös nyilatkozatokat és levélváltásokat.

               I. FEJEZET

               Módosítások az euromediterrán megállapodás szövegéhez, beleértve annak mellékleteit és jegyzőkönyveit

               2. cikk

               Származási szabályok

               A 3. jegyzőkönyv a következőképpen módosul:

               1. A IVa. melléklet helyébe a következő szöveg lép:

               „IVa. MELLÉKLET

               A SZÁMLANYILATKOZAT SZÖVEGE

               Az alább megadott szövegű számlanyilatkozatot a lábjegyzeteknek megfelelően kell kitölteni. A nyilatkozatnak ugyanakkor a lábjegyzetek szövegét nem kell tartalmaznia.

               Bolgár változat

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (
                  1
                ) декларира, че освен където е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (
                  2
               ).

               Spanyol változat

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento [autorización aduanera no …(1)] declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial…(2).

               Cseh változat

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky preferenční původ v … (2).

               Dán változat

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i … (2).

               Német változat

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anders angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.

               Észt változat

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr … (1)) deklareerib, et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti.

               Görög változat

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο [άδεια τελωνείου υπ’ αριθ. … (
                  3
               )] δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής … (
                  4
               ).

               Angol változat

               The exporter of the products covered by this document (customs authorisation No … (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (2) preferential origin.

               Francia változat

               L’exportateur des produits couverts par le présent document [autorisation douanière no … (1)] déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine préférentielle … (2).

               Horvát változat

               Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br… (1)) izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi proizvodi .... (2) preferencijalnog podrijetla.

               Olasz változat

               L’esportatore delle merci contemplate nel presente documento [autorizzazione doganale n. … (1)] dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (2).

               Lett változat

               Eksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no … (2).

               Litván változat

               Šiame dokumente išvardintų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo Nr … (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra … (2) preferencinės kilmės prekės.

               Magyar változat

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (
                  5
               )) kijelentem, hogy egyértelmű eltérő jelzés hiányában az áruk preferenciális … (
                  6
               ) származásúak.

               Máltai változat

               L-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).

               Holland változat

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële …oorsprong zijn (2).

               Lengyel változat

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr … (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.

               Portugál változat

               O exportador dos produtos cobertos pelo presente documento [autorização aduaneira n.o … (1)], declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).

               Román változat

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document [autorizația vamală nr. … (1)] declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială … (2).

               Szlovén változat

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št. … (
                  7
               )) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno … (
                  8
               ) poreklo.

               Szlovák változat

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente [číslo povolenia … (1)] vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v … (2).

               Finn változat

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa nro … (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja … (2) alkuperätuotteita.

               Svéd változat

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr … (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande … ursprung (2).

               Arab változat

               ............................................................................................................................................(
                  9
                ) (Hely és dátum)

               ............................................................................................................................................(
                  10
               )

               (Exportőr aláírása; az aláírás mellett a nyilatkozatot aláíró nevét egyértelműen és olvashatóan fel kell tüntetni.)”

               2. A IVb. melléklet helyébe a következő szöveg lép:

               „IVb. MELLÉKLET

               Az EUR-MED számlanyilatkozat szövege

               Az alább megadott szövegű EUR-MED számlanyilatkozatot a lábjegyzeteknek megfelelően kell kiállítani. A nyilatkozatnak ugyanakkor a lábjegyzetek szövegét nem kell tartalmaznia.

               Bolgár változat

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № ... (
                  11
               )) декларира, че освен където ясно е отбелязано друго, тези продукти са с ... преференциален произход (
                  12
               ).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (
                  13
               )

               Spanyol változat

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento [autorización aduanera no ... (1)] declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial ... (2).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Cseh változat

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení ... (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v ... (2).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Dán változat

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr.... (
                  14
               )), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i ... (
                  15
               ).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (
                  16
               )

               Német változat

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. ... (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte ... (2) Ursprungswaren sind.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Észt változat

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr. ... (1)) deklareerib, et need tooted on ... (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul kui on selgelt näidatud teisiti.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Görög változat

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ'αριθ. ... (
                  17
               )) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής ... (
                  18
               ).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (
                  19
               )

               Angol változat

               The exporter of the products covered by this document (customs authorization No ... (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of ... (2) preferential origin.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Francia változat

               L'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière no ... (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle ... (2)).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Horvát változat

               Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. …(1)) izjavljuje da su, osim ako je to drugačije izričito navedeno, ovi proizvodi ... (2) preferencijalnog podrijetla.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Olasz változat

               L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. ... (
                  20
               )) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale ... (
                  21
               ).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (
                  22
               )

               Lett változat

               Eksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. ... (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no ... (2).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Litván változat

               Šiame dokumente išvardytų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo Nr ... (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra ... (2) preferencinės kilmės prekės.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Magyar változat

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: ... (1)) kijelentem, hogy eltérő jelzés hiányában az áruk kedvezményes ... (2) származásúak.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Máltai változat

               L-esportatur tal-prodotti koperti b'dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. ... (
                  23
               )) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b'mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta' oriġini preferenzjali ... (
                  24
               ).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (
                  25
               )

               Holland változat

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. ... (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële ... oorsprong zijn (2).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Lengyel változat

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr ... (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają ... (2) preferencyjne pochodzenie.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Portugál változat

               O exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira no. ... (
                  26
               )) declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial ... (
                  27
               ).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (
                  28
               )

               Román változat

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizația vamală nr. ... (1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială ... (2).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Szlovén változat

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št .(1)..) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno ... (2) poreklo.

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Szlovák változat

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia ... (1) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v ... (2).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Finn változat

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o ... (
                  29
               )) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (
                  30
               ).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (
                  31
               )

               Svéd változat

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. ... (1)) försäkrar att dessa varor,  om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande ... ursprung (2).

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               Arab változat

               – kumuláció alkalmazására került sor … -val/-vel (ország/országok neve)

               – nem került sor kumuláció alkalmazására (3)

               ........................................................................................................................................... (
                  32
               ) (Hely és dátum)

               ............................................................................................................................................(
                  33
               ).

               (Exportőr aláírása; az aláírás mellett a nyilatkozatot aláíró nevét egyértelműen és olvashatóan fel kell tüntetni.)”

               II. FEJEZET

               Átmeneti rendelkezések

               3. cikk

               Tranzitáruk

               1.
                     A megállapodás rendelkezései alkalmazhatók azon Jordániából Horvátországba, vagy Horvátországból Jordániába exportált árukra, amelyek megfelelnek a megállapodás 3. jegyzőkönyve rendelkezéseinek, és amelyek Horvátország csatlakozásának napján Jordániában vagy Horvátországban éppen úton vannak, vagy ideiglenes megőrzés alatt, vámraktárban vagy vámszabad területen állnak.

               2.
                     Ilyen esetekben preferenciális elbánás akkor alkalmazható, ha a behozatali ország vámhatóságához a Horvátország csatlakozásának napját követő négy hónapon belül benyújtják a kiviteli ország vámhatóságai által visszamenőlegesen kibocsátott származási igazolást.

               III. FEJEZET

               Záró és általános rendelkezések

               4. cikk

               A Jordán Hásimita Királyság vállalja, hogy az Unió e bővítésével kapcsolatosan semmiféle követelés, igény vagy folyamodvány alkalmazásával nem fog élni, és az 1994. évi GATT XXIV. cikkének 6. pontja és XXVIII. cikke értelmében megadott semmiféle kedvezményt nem módosít vagy von vissza.

               5. cikk

               E jegyzőkönyv parafálását követő kellő időben az Unió továbbítja tagállamainak, valamint Jordániának a megállapodás horvát nyelvű változatát. Feltételezve e jegyzőkönyv hatálybalépését, az e cikk első mondatában említett nyelvi változat a megállapodás angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák, szlovén és arab nyelvű változatára vonatkozóakkal megegyező feltételek mellett válik hitelessé.

               6. cikk

               E jegyzőkönyv a megállapodás szerves részét képezi.

               7. cikk

               1.
                     Ezt a jegyzőkönyvet az Európai Unió, a tagállamok nevében az Európai Unió Tanácsa, valamint Jordánia hagyja jóvá, saját eljárásaiknak megfelelően. A Szerződő Felek értesítik egymást az e célból szükséges eljárások befejezéséről. A jóváhagyási okiratot az Európai Unió Tanácsának Főtitkárságán helyezik letétbe.

               2.
                     Ez a jegyzőkönyv az azt a napot követő hónap első napján lép hatályba, amelyen valamennyi Fél értesítette egymást az ehhez szükséges eljárások befejezéséről.

               3.
                     A jegyzőkönyv 2013. július 1-jétől a hatálybalépéséig ideiglenesen alkalmazandó.

               8. cikk

               E jegyzőkönyv két-két eredeti példányban készült angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák, szlovén, valamint arab nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

               FENTIEK HITELÉÜL az alulírott meghatalmazottak aláírták e jegyzőkönyvet.

               Kelt ….-ban/-ben, a … év … havának … napján.

               AZ EURÓPAI UNIÓ ÉS TAGÁLLAMAI RÉSZÉRŐL

               A JORDÁN HÁSIMITA KIRÁLYSÁG RÉSZÉRŐL

                     (1)
                  Amennyiben a számlanyilatkozatot a jegyzőkönyv 23. cikke értelmében elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a számlanyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy a helyét üresen kell hagyni.

                     (2)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben egy számlanyilatkozat teljes egészében vagy részben a jegyzőkönyv 38. cikke értelmében vett, Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat „CM” jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a számlanyilatkozatot kiállítják.

                     (3)
                  Amennyiben a számlanyilatkozatot a jegyzőkönyv 23. cikke értelmében elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a számlanyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy a helyét üresen kell hagyni.

                     (4)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben egy számlanyilatkozat teljes egészében vagy részben a jegyzőkönyv 38. cikke értelmében vett, Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat „CM” jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a számlanyilatkozatot kiállítják.

                     (5)
                  Amennyiben a számlanyilatkozatot a jegyzőkönyv 23. cikke értelmében elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a számlanyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy a helyét üresen kell hagyni.

                     (6)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben egy számlanyilatkozat teljes egészében vagy részben a jegyzőkönyv 38. cikke értelmében vett, Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat „CM” jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a számlanyilatkozatot kiállítják.

                     (7)
                  Amennyiben a számlanyilatkozatot a jegyzőkönyv 23. cikke értelmében elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a számlanyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy a helyét üresen kell hagyni.

                     (8)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben egy számlanyilatkozat teljes egészében vagy részben a jegyzőkönyv 38. cikke értelmében vett, Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat „CM” jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a számlanyilatkozatot kiállítják.

                     (9)

                        Ezek a jelzések elhagyhatók, ha maga a dokumentum tartalmazza az információkat.

                     (10)
                  Lásd a jegyzőkönyv 22. cikkének (5) bekezdését. Ha az exportőr aláírása nem előírás, az aláírás alóli felmentés vonatkozik az aláíró személyre is.

                     (11)

                        Amennyiben a származási nyilatkozatot elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a származási nyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy helyét üresen kell hagyni.

                     (12)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben a származási nyilatkozat teljes egészében vagy részben Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat »CM« jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a származási nyilatkozatot kiállítják.

                     (13)
                  Szükség szerint kitöltendő vagy törlendő.

                     (14)

                        Amennyiben a származási nyilatkozatot elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a származási nyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy helyét üresen kell hagyni.

                     (15)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben a származási nyilatkozat teljes egészében vagy részben Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat »CM« jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a származási nyilatkozatot kiállítják.

                     (16)
                  Szükség szerint kitöltendő vagy törlendő.

                     (17)

                        Amennyiben a származási nyilatkozatot elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a származási nyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy helyét üresen kell hagyni.

                     (18)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben a származási nyilatkozat teljes egészében vagy részben Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat »CM« jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a származási nyilatkozatot kiállítják.

                     (19)
                  Szükség szerint kitöltendő vagy törlendő.

                     (20)

                        Amennyiben a származási nyilatkozatot elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a származási nyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy helyét üresen kell hagyni.

                     (21)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben a származási nyilatkozat teljes egészében vagy részben Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat »CM« jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a származási nyilatkozatot kiállítják.

                     (22)
                  Szükség szerint kitöltendő vagy törlendő.

                     (23)

                        Amennyiben a származási nyilatkozatot elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a származási nyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy helyét üresen kell hagyni.

                     (24)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben a származási nyilatkozat teljes egészében vagy részben Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat »CM« jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a származási nyilatkozatot kiállítják.

                     (25)
                  Szükség szerint kitöltendő vagy törlendő.

                     (26)

                        Amennyiben a származási nyilatkozatot elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a származási nyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy helyét üresen kell hagyni.

                     (27)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben a származási nyilatkozat teljes egészében vagy részben Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat »CM« jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a származási nyilatkozatot kiállítják.

                     (28)
                  Szükség szerint kitöltendő vagy törlendő.

                     (29)

                        Amennyiben a származási nyilatkozatot elfogadott exportőr állítja ki, ezen a helyen kell feltüntetni az elfogadott exportőr vámfelhatalmazási számát. Ha a származási nyilatkozatot nem elfogadott exportőr állítja ki, akkor a zárójelben lévő szöveget el kell hagyni, vagy helyét üresen kell hagyni.

                     (30)
                  Fel kell tüntetni a termék származását. Amennyiben a származási nyilatkozat teljes egészében vagy részben Ceutáról és Melilláról származó termékekre vonatkozik, az exportőrnek azokat »CM« jelöléssel egyértelműen meg kell jelölnie azon az okmányon, amelyen a származási nyilatkozatot kiállítják.

                     (31)
                  Szükség szerint kitöltendő vagy törlendő.

                     (32)
                  Ezek a jelzések elhagyhatók, ha maga a dokumentum tartalmazza az információkat.

                     (33)
                  Lásd a jegyzőkönyv 22. cikkének (5) bekezdését. Abban az esetben, ha az exportőr nem köteles aláírni, az aláírás alóli felmentés az aláíró nevének feltüntetésére is vonatkozik.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0251

Javaslat a Tanács határozata a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006/112/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének d) pontjától eltérő rendelkezéseket magában foglaló megállapodás Svájccal való megkötésének Ausztria részére történő engedélyezéséről (Csak a német nyelvű szöveg hiteles)  /* COM/2007/0251 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 15.5.2007COM(2007) 251 véglegesJavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006/112/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének d) pontjától eltérő rendelkezéseket magában foglaló megállapodás Svájccal való megkötésének Ausztria részére történő engedélyezéséről (Csak a német nyelvű szöveg hiteles)(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA JAVASLAT HÁTTERE |110 | A javaslat indokai és célkitűzései A Bizottság Főtitkárságán 2005. szeptember 13-án bejegyzett levélben Ausztria a 77/388/EGK irányelv 30. cikkének (1) bekezdése (jelenleg a 2006/112/EK irányelv 396. cikkének (1) bekezdése) szerint engedélyezést kért egy Svájccal való megállapodás megkötésére, amely az említett irányelv 2. cikke (1) bekezdésének d) pontjától eltérő adórendelkezéseket foglal magában. A 2006/112/EK irányelv 396. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság 2007. március 1-jén tájékoztatta a többi tagállamot a kérelemről, és egy 2007. március 6-i levélben a Bizottság értesítette Ausztriát, hogy birtokában van a kérés értékeléséhez szükségesnek ítélt valamennyi információnak. |120 | Általános összefüggések Az Ausztria és Svájc közötti megállapodás egy határokon átnyúló, az Inn folyót átszelő, Prutz (Ausztria) és Tschlin (Svájc) közötti erőmű építésével kapcsolatos. A megállapodás biztosítja, hogy nem számítanak fel hozzáadottérték-adót (HÉA) Svájcban az erőmű építéséhez és a kapcsolódó műveletekhez történő behozatalra, ami megkönnyítené a határátlépésre vonatkozó alakiságokat. Hasonlóképpen kikötötték, hogy az erőművel kapcsolatos használatra Ausztriába behozott árukat nem adóztathatnak meg osztrák HÉÁ-val. Normál körülmények között az áruk Ausztriába történő behozatala adóköteles tevékenység, amely HÉA-köteles. Ugyanakkor a svájci féltől való hasonló előnyök megszerzése céljából Ausztria szerződő félként beleegyezett abba, hogy a határokon átnyúló erőművel kapcsolatos behozatalra ne rójanak ki adót. Meg kell azonban érteni, hogy csak a teljes adólevonási joggal rendelkező adóalanyokat vonnák be ilyen áruk behozatalába, és hogy minden esetben jogosultak lennének behozataluk HÉÁ-jának levonására. |130 | A javaslat által érintett területen meglévő rendelkezések A Tanács korábban több alkalommal engedélyezte a tagállamoknak, hogy határmenti területekre vonatkozó megállapodásokat kössenek harmadik országokkal, és ezek a megállapodások többek között az itt javasolt adórendelkezésekhez hasonló adórendelkezéseket foglaltak magukban. |141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Nem alkalmazható. |KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT |Konzultáció az érdekelt felekkel |219 | Nem releváns. |Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |229 | Külső szakvéleményre nem volt szükség. |230 | Hatásvizsgálat A javasolt határozat célja Ausztria számára egy Svájccal való megállapodás kötésének engedélyezése azzal a céllal, hogy ne rójanak ki adót a határokon átnyúló erőmű tekintetében az Ausztriába történő behozatalra, hogy hasonló előnyöket szerezzenek Svájctól a Svájcba behozott árukra. Az eltérés nagyon behatárolt alkalmazási köre és azon tény miatt, hogy az importőrök a normál rendszer szerint a behozatalra fizetett HÉA levonására teljes mértékben jogosultak lennének, a hatás mértéke elhanyagolható lesz. |A JAVASLAT JOGI ELEMEI |305 | A javasolt fellépés összefoglalása Ausztria számára Svájccal történő megállapodás kötésének engedélyezése, amely a 2006/112/EK HÉA-irányelvtől eltérő rendelkezéseket foglal magában egy határokon átnyúló erőművel kapcsolatos behozatal adóztatása tekintetében. |310 | Jogalap A 2006. november 28-i 2006/112/EK HÉA-irányelv 396. cikke a közös hozzáadottértékadó-rendszerről. |329 | A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ennélfogva nem alkalmazandó. |Az arányosság elve A javaslat a következő ok(ok) miatt felel meg az arányosság elvének: |331 | A határozat tárgya engedély megadása egy tagállam számára annak saját kérelmére, és nem jelent semminemű kötelezettséget. |332 | Mivel az eltérés alkalmazási területe nagyon korlátozott, a különleges intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. |Az eszközök megválasztása |341 | Javasolt eszköz: egyéb. |342 | Más eszköz nem lenne alkalmas a következő ok(ok) miatt: A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK HÉA-irányelv 396. cikke értelmében a közös HÉA-szabályoktól való eltérés csak abban az esetben lehetséges, ha arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúan felhatalmazást ad. A Tanács határozata az egyetlen megfelelő eszköz, mivel a címzettjei az egyes tagállamok lehetnek. |KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK |409 | A javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére, mivel az importőrök minden esetben, teljes mértékben jogosultak a normál rendszer szerint a behozatalra fizetett HÉA levonásához. |E-2599 |1.  JavaslatA TANÁCS HATÁROZATAa közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006/112/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének d) pontjától eltérő rendelkezéseket magában foglaló megállapodás Svájccal való megkötésének Ausztria részére történő engedélyezésérőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK HÉA-irányelvre[1] és különösen annak 396. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel:(1) A 2006/112/EK irányelv 396. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság javaslatára, egyhangúlag eljárva bármely tagállamot felhatalmazhatja arra, hogy egy harmadik országgal olyan megállapodást kössön, amely ezen irányelvtől eltéréseket tartalmazhat.(2) A Bizottság Főtitkárságán 2005. szeptember 13-án iktatott levelében Ausztria engedélyt kért egy Svájccal való megállapodás megkötésére egy határokon átnyúló, az Inn folyót átszelő, Prutz (Ausztria) és Tschlin (Svájc) közötti erőművel kapcsolatosan.(3) A 2006/112/EK irányelv 396. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2007. március 1-jén kelt levelében tájékoztatta a tagállamokat Ausztria kérelméről. A Bizottság 2007. március 6-án kelt levelében értesítette Ausztriát, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükségesnek ítélt valamennyi információnak.(4) A megállapodás a 2006/112/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének d) pontjától eltérő HÉÁ-ról szóló rendelkezéseket tartalmaz a határokon átnyúló erőművel kapcsolatos Ausztriába behozott áruk tekintetében. Ezek a, teljes adólevonási joggal rendelkező adóalanyok által, Svájcból Ausztriába behozott áruk nem lesznek HÉA-kötelesek, egy az Ausztriából Svájcba behozott árukra vonatkozó hasonló svájci megállapodás megszerzése céljából.(5) Az eltérés ennélfogva nem lesz hátrányos hatással az Európai Közösségek hozzáadottérték-adóból származó saját forrásaira,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkAusztria engedélyt kap arra, hogy megállapodást kössön Svájccal, amely magában foglalja a 2006/112/EK HÉA-irányelvtől eltérő rendelkezéseket, lefedve a határokon átnyúló, az Inn folyót átszelő, Prutz (Ausztria) és Tschlin (Svájc) közötti erőmű építését, karbantartását, felújítását és működését.A megállapodással kapcsolatos eltérő adórendelkezések a 2. cikkben kerülnek megállapításra.2. cikkA 2006/112/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének d) pontjától eltérően a teljes adólevonási joggal rendelkező adóalanyok által, Svájcból Ausztriába behozott áruk nem hozzáadottértékadó-kötelesek, feltéve, hogy azokat az 1. cikkben említett határokon átnyúló erőmű építésére, karbantartására, felújítására és működésére használják.3. cikkEnnek a határozatnak Ausztria a címzettje.Kelt Brüsszelben,-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök [1] HL L 347., 2006.12.11., 1. o. A 2006/138/EK irányelvvel (HL L 384., 2006.12.29., 92. o.) módosított irányelv.