|

52011PC0312

Javaslat A TANÁCS RENDELETE az Európai Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazására és nyugdíjára alkalmazott korrekciós együtthatók kiigazításáról  /* COM/2011/0312 végleges - NLE 2011/0163 */

	INDOKOLÁS1. A JAVASLAT HÁTTERE-  A javaslat okai és céljaiA személyzeti szabályzat XI. melléklete 4. cikkének (1) bekezdésével összhangban, a díjazásokra és a nyugdíjakra vonatkozóan a személyzeti szabályzat 65. cikkének (2) bekezdése értelmében a Eurostat által megadott információk alapján időközi kiigazítást kell végezni, amennyiben jelentős változás következik be a megélhetési költségekben június és december között, és e kiigazítás során kellőképpen figyelembe kell venni a vásárlóerő adott éves referencia-időszakon belüli változására vonatkozó előrejelzést.Szükség esetén a Bizottság javaslatát legkésőbb április második felében meg kell küldeni a Tanácsnak.-  Háttér-információkA XI. melléklet 6. cikkének (1) bekezdésének értelmében, ha az érzékenységi küszöbértéket Brüsszelben elérték vagy meghaladták, minden alkalmazási hely súlyozását ki kell igazítani időközben (Brüsszelt is beleértve). Ha ezt a küszöbértéket Brüsszelben nem érik el, az időközi kiigazítást csak azon helyeken végzik el, ahol a küszöbértéket meghaladták.A személyzeti szabályzat XI. mellékletének 7. cikke értelmében az időközi kiigazítás összege a brüsszeli nemzetközi index, adott esetben az előre jelzett fajlagos mutató felével szorozva, ha ezen előrejelzés negatív.A fajlagos mutató a tagállamok központi közigazgatásában dolgozó nemzeti köztisztviselők nettó reálbérének inflációmentes változását méri. A Eurostat e mutatót a személyzeti szabályzat XI. melléklete 1. cikkének (4) bekezdésében említett nyolc tagállam által szolgáltatott információk alapján határozta meg.A brüsszeli nemzetközi index a megélhetési költségek változását méri az Európai Unió Brüsszelben élő tisztviselői és egyéb alkalmazottai tekintetében. A Eurostat ezt a mutatót a belga hatóságok által szolgáltatott adatok alapján határozta meg.Ha Brüsszelben nem érik el a kiigazítási küszöbértéket, akkor a korrekciós együttható a vonatkozó gazdasági paritás és a személyzeti szabályzat 63. cikkében előírt átváltási árfolyam hányadosának és a kiigazítás összegének szorzata.A díjazásokra vonatkozó gazdasági paritások határozzák meg a díjazások vásárlóerejének Brüsszel mint referenciaváros és a többi alkalmazási hely közötti egyenértékűségét. A Eurostat e paritásokat a tagállamok nemzeti statisztikai hivatalaival egyetértésben számította ki.A nyugdíjakra vonatkozó gazdasági paritások határozzák meg a nyugdíjak vásárlóerejének Belgium mint referenciaország és a többi tartózkodási ország közötti egyenértékűségét. A Eurostat e paritásokat a tagállamok nemzeti statisztikai hivatalaival egyetértésben számította ki.-  Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területenE javaslat kiegészíti a díjazások és a nyugdíjak kiigazítása céljából évente benyújtott javaslatot.2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT-  Konzultáció az érdekeltekkelA konzultáció módja, a legfontosabb célterületek és a válaszadók köreA javaslat pontjait a hatályos eljárásoknak megfelelően egyeztették a személyzet képviselőivel.A beérkezett válaszok és azok figyelembevétele módjának összefoglalásaA javaslat figyelembe veszi a konzultációban részt vevő felek által benyújtott véleményeket.-  Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználásaKülső szakértők bevonására nem volt szükség.-  Hatásvizsgálat-  A javaslat célja a díjazások és a nyugdíjak kiigazítása a hatályban levő jogszabályok értelmében.-  A hatályban levő jogszabályok nem tesznek lehetővé egyéb alternatívát.3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI-  A javasolt intézkedés összefoglalásaA személyzeti szabályzat XI. mellékletének 4. cikkével összhangban a javasolt intézkedések célja a díjazások és nyugdíjak kiigazítása azokon a helyeken, ahol a megélhetési költségekben jelentős változás következik be.A megélhetési költségek változása, amelyet Brüsszel tekintetében az előző év júniusa és decembere közötti időszakra vonatkozó brüsszeli nemzetközi index mér, 1,3 %.A Belgiumon és Luxemburgon kívüli megélhetési költségek referencia-időszakon belüli változását a Eurostat által kiszámított közvetett mutatók segítségével mérik. Ezeket a mutatókat a brüsszeli nemzetközi index és a gazdasági paritás változásának szorzatával kell megadni.A megélhetési költségek jelentős változására vonatkozó érzékenységi küszöbérték 12 hónapos időszakra 7 %-nak megfelelő százalékarány (6 hónapra 3,5 %).A díjazásokra alkalmazandó közvetett mutató Észtországban meghaladta az érzékenységi küszöböt (4,5 %).A nyugdíjakra alkalmazandó közvetett mutató egyetlen országban sem haladta meg az érzékenységi küszöböt.Az időközi kiigazítás összege a brüsszeli nemzetközi index, adott esetben az előre jelzett fajlagos mutató felével szorozva, ha az előrejelzés negatív.A fajlagos mutató előrejelzése – 1,3 %, ezért az időközi kiigazítás 0,7 %.Ha Brüsszelben a kiigazítási érzékenységi küszöbértéket nem érik el, akkor a korrekciós együttható a vonatkozó gazdasági paritás és az átváltási árfolyam közötti aránynak és az időközi kiigazítás összegének szorzata.Az új korrekciós együtthatók január 1-jén lépnek hatályba. Azonban azokban az országokban, illetve helyeken, ahol a közvetett mutató meghaladja a 6,3 %-ot, a hatálybalépés napja november 16. Azokban az országokban, illetve helyeken, ahol a közvetett mutató meghaladja a 12,6 %-ot, a hatálybalépés napja november 1.Ennek eredményeképpen 2011. január 1-jei hatállyal az Európai Unió tisztviselőinek és egyéb alkalmazottainak díjazására alkalmazandó korrekciós együttható Észtországban 78,5.A nyugdíjakra és az átutalásokra alkalmazandó korrekciós együtthatók nem változnak.-  JogalapA jogalap a személyzeti szabályzat és különösen annak XI. melléklete.-  A szubszidiaritás elveA javaslat olyan területet érint, amely az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik. A szubszidiaritás elve ezért nem alkalmazható.-  Az arányosság elveA javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt:-  A személyzeti szabályzat XI. melléklete tanácsi rendeletet ír elő.-  A pénzügyi teher közvetlenül a személyzeti szabályzatban megállapított kiigazítási módszer alkalmazásából fakad.-  A jogi aktus típusának megválasztásaJavasolt eszköz(ök): rendelet.Egyéb eszköz nem lenne alkalmas a következő okból:-  A személyzeti szabályzat XI. melléklete tanácsi rendeletet ír elő.4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOKAz Európai Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazására és nyugdíjára alkalmazott korrekciós együtthatók kiigazításának az igazgatási kiadásokra és bevételekre gyakorolt hatását a csatolt pénzügyi kimutatás részletezi.2011/0163 (NLE)JavaslatA TANÁCS RENDELETEaz Európai Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazására és nyugdíjára alkalmazott korrekciós együtthatók kiigazításárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,tekintettel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyvre és különösen annak 12. cikkére,tekintettel az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzatáról, valamint egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeiről szóló 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletre[1] és különösen a személyzeti szabályzat 64. cikkére és 65. cikkének (2) bekezdésére, VII., XI. és XIII. mellékletére, valamint az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételeinek 20. cikke első bekezdésére, 64. és 92. cikkére,tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,mivel:1.  A megélhetési költségek Észtországban a 2010. júniustól decemberig terjedő időszakban jelentősen emelkedtek, ezért az Unió tisztviselőinek és egyéb alkalmazottainak díjazására alkalmazott korrekciós együtthatót ki kell igazítani,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikk2011. január 1-jei hatállyal a személyzeti szabályzat 64. cikke értelmében az alább felsorolt országokban és helyeken alkalmazásban álló tisztviselők és egyéb alkalmazottak díjazására vonatkozó korrekciós együttható a következő:-  Észtország 78,5.2. cikkEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnökMELLÉKLETPÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZA JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAIA javaslat/kezdeményezés címeAz Európai Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazására és nyugdíjára alkalmazott korrekciós együtthatók kiigazításáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatA tevékenységalapú irányítás / tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[2]Valószínűleg valamennyi terület és tevékenység érintett.A javaslat/kezdeményezés típusa( A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul (időszakos, a hatályos rendeletet kiigazító)CélkitűzésekVárható eredmény(ek) és hatás(ok)Tüntesse fel, milyen hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/az érintett célcsoportokra.Az Európai Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazására és nyugdíjára alkalmazott korrekciós együtthatóknak Észtországban a megélhetési költségek jelentős változását követő kiigazítása a személyzeti szabályzatban előírt vásárlóerő-egyenértékűség fenntartását fogja eredményezni.A javaslat/kezdeményezés indoklásaRövid vagy hosszú távon kielégítendő szükséglet(ek)Annak biztosítása, hogy a megélhetési költségek jelentős változása esetén az Európai Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazására és nyugdíjára alkalmazott korrekciós együtthatókat kiigazítják és adott esetben visszamenőleges hatállyal alkalmazzák. Annak biztosítása, hogy az uniós tisztviselők díjazása és nyugdíja vásárlóerejének alakulása követi a tagállamok központi közigazgatásában dolgozó tisztviselők hasonló juttatásai vásárlóerejének változásait, amint arra a személyzeti szabályzat XI: melléklete utal.Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama( A javaslat/kezdeményezés határozatlan időtartamra vonatkozik-  A beindítási időszak 2011. január 1-jétől kezdődik,-  azt követően: rendes ütem.Tervezett irányítási módszer(ek)[3]( Centralizált irányítás közvetlenül a Bizottság által PMO.A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSAA kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik?-  Jelenlegi költségvetési kiadási tételekA többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében .A többéves pénzügyi keret fejezete | Költségvetési tétel | Kiadás típusa | Részvétel |Szám [Megnevezés…] | diff./nem diff. előirányzat ([4]) | EFTA-országok-ból[5] | tagjelölt országok-ból[6] | harmadik országok-ból | a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének aa) pontja értelmében |XX 01 01 01. jogcím és 11. alcím Egyéb intézmények, 42. alcím A parlamenti asszisztensek alkalmazásával kapcsolatos kiadások. | nem diff. | NEM | NEM | NEM | NEM |A kiadásokra gyakorolt becsült hatásA kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzésemillió EUR (három tizedesjegyig)A többéves pénzügyi keret fejezete: | Szám | XX 01 01 01. jogcím és 11. alcím Egyéb intézmények, 42. alcím A parlamenti asszisztensek alkalmazásával kapcsolatos kiadások. |millió EUR (három tizedesjegyig)Becsült humánerőforrás-szükségletek-  ( A javaslat/kezdeményezés nem vonja maga után humánerőforrások felhasználását.A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség-  ( A javaslat/kezdeményezés összeegyeztethető a jelenlegi többéves pénzügyi kerettel.Harmadik felek részvétele a finanszírozásban-  ( A javaslat/kezdeményezés nem irányoz elő harmadik felek általi társfinanszírozást.A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás-  ( A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.[1] HL L 56., 1968.3.4., 1. o.[2] Tevékenységalapú irányítás: ABM (Activity Based Management) – Tevékenységségalapú költségvetés-tervezés: ABB (Activity-Based Budgeting) .[3] Az egyes irányítási módszerek ismertetése, valamint a költségvetési rendeletben szereplő megfelelő hivatkozások megtalálhatók a Költségvetési Főigazgatóság honlapján: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html[4] Differenciált / nem differenciált előirányzatok.[5] EFTA: Európai Szabadkereskedelmi Társulás.[6] Tagjelölt országok és adott esetben a nyugat-balkáni potenciális tagjelölt országok.[7] Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első éve.[8] Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.[9] Az N. év a javaslat/kezdeményezés végrehajtásának első éve.[10] Technikai és/vagy igazgatási segítségnyújtás, valamint uniós programok és/vagy intézkedések végrehajtásához biztosított támogatási kiadások (korábban: BA-tételek), közvetett kutatás, közvetlen kutatás.


				|

		52013PC0737

			Javaslat A TANÁCS RENDELETE a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK rendelet I. mellékletének módosításáról /* COM/2013/0737 final - 2013/0353 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
E tanácsi rendelettervezet célja, hogy
meghatározza a nómenklatúra és a vámok autonóm alapon történő
egyszerűsítését egyes egészségügyi cikkek [egészségügyi betét (párna) és
tampon, csecsemőpelenka és pelenkabetét, valamint hasonló cikkek bármely
anyagból] vonatkozásában.
A harmonizált rendszer (HR)[1] 2012. évi változatának
bevezetése előtt az említett egészségügyi cikkeket – jellegüktől vagy
alapanyaguktól függően – a HR-nómenklatúra különböző
árucsoportjaiban, elsősorban a 39., 48., 56., 61., 62. és 63.
árucsoportban kerültek besorolásra. E cikkekre különböző vámtételeket
alkalmaztak, ami bonyolult osztályozási rendszert eredményezett.
A HR-nómenklatúra 2012. évi változata egyetlen
HR-vámtarifaszám alá sorolja az említett egészségügyi cikkeket. A 2012
előtti helyzet azonban további módosítások nélkül bekerült a Kombinált
Nómenklatúra 2012. évi változatába. Így az új 9619 00 KN-kód alatt megmaradt
ugyanaz a bonyolult osztályozási rendszer.
Mivel ez az összetettség felesleges
nehézségeket okozhat és terhet róhat a KN alkalmazására, indokolt autonóm
alapon (az EU-WTO vámengedményeinek módosítása nélkül) 2014. január 1-jei
hatállyal egyszerűsíteni mind a nómenklatúrát, mind a vámstruktúrát.
A javaslat célja, hogy (nyolc helyett) négy
termékkategória jöjjön létre, amelyek közül mindegyik egyetlen autonóm
vámtételhez (a nyolc helyett négy különböző vámtétel) kapcsolódik.
A mellékelt javaslatot megvitatták az európai
szövetségekkel. A javaslat a jogi háttér és az európai ipar érdekeinek
figyelembevételével kiegyensúlyozott megközelítésnek tekinthető.
Releváns statisztikai adatok nem vesznek el.
A javaslatot a tagállamokkal is megvitatták.
A javaslat összhangban van az Unió
külkereskedelmi és iparpolitikájával.
Az előzőek fényében javasolt a
2658/87/EGK tanácsi rendeletet ennek megfelelően módosítani.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
A Bizottságon belül a Vámkódexbizottság vám-
és statisztikai nómenklatúrával foglalkozó csoportjával több alkalommal is
(2012 októberében és decemberében, valamint 2013 márciusában és júliusában) sor
került konzultációra.
A Bizottság gazdasági vámkérdésekkel
foglalkozó csoportjával 2013. július 10-én konzultáltak.
Az ipar képviselőivel az egész eljárás
során (és elsősorban 2011 júniusában és júliusában tartott üléseken)
folytattak konzultációt.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
E javaslat jogalapja az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 31. cikke.
A szubszidiaritás elve nem érvényesül, mivel a
javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.
A javaslat megfelel az arányosság elvének,
tekintve, hogy a Szerződésben előírtak szerint ösztönzi a tagállamok
és a harmadik országok közötti kereskedelmet és egyensúlyt teremt a gazdasági
szereplők (uniós gyártók és importőrök) kereskedelmi érdekei között
az Unió WTO vámengedményeinek módosítása nélkül.
Az Európai Unió működéséről szóló
szerződés 31. cikke értelmében az autonóm vámtételeket a Bizottság
javaslata alapján a Tanács állapítja meg, a jóváhagyáshoz minősített többség
szükséges.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
A tradicionális saját forrásokban mutatkozó
bevételkiesés összege éves alapon megközelítőleg 320 000 EUR (a 2012. évi
behozatali statisztika alapján és a preferenciális rendszerek figyelmen kívül
hagyásával).
2013/0353 (NLE)
Javaslat
A TANÁCS RENDELETE
a vám- és a statisztikai nómenklatúráról,
valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK rendelet I. mellékletének
módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak
31. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       2012-ig az egészségügyi betét
(párna) és tampon, csecsemőpelenka és pelenkabetét, és hasonló cikk
bármely anyagból a Harmonizált Rendszer különböző árucsoportjai alá kerültek
besorolásra, az áru jellegétől vagy alapanyagától függően. E cikkekre
különböző vámtételeket alkalmaztak, ami bonyolult osztályozási rendszert
eredményezett.
(2)       2012-ben a harmonizált
rendszerben létrehoztak egyetlen vámtarifaszámot, a 9619 00-t, amely alá az
említett egészségügyi cikkek kerültek besorolásra. A besorolásnak ugyanezen
bonyolult rendszere azonban az új vámtarifaszám alatt maradt, amelyet az áruk
alapanyaga szerint tizenkettő vámtarifaalszámra osztottak; ezek mindegyike
különböző szerződéses vámtételnek felel meg.
(3)       Ez a bonyolult rendszer
felesleges nehézségekhez vezetett és terhet rótt a Kombinált Nómenklatúra
alkalmazására. A jogszabályi egyszerűsítés és a Kombinált Nómenklatúra
alkalmazásában jelentkező szükségtelen nehézségek elkerülése érdekében
ezért indokolt egyszerűsíteni a nómenklatúrát és a vámstruktúrát az
említett egészségügyi cikkek vonatkozásában annak érdekében, hogy (nyolc
helyett) négy termékkategóriát lehessen létrehozni, amelyek mindegyikére külön
autonóm vámtétel alkalmazandó.
(4)       A 2658/87/EGK tanácsi
rendeletet[2]
ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2658/87/EGK rendelet I. melléklete e
rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet 2014. január 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET
A 2658/87/EGK rendelet I. mellékletének
Második részében a XX. áruosztályhoz tartozó 96. árucsoportban feltüntetett
9619 00 – 9619 00 90 KN-kódok alá tartozó bejegyzések helyébe a
következő szöveg lép:
 „9619 00 ||   || Egészségügyi betét és tampon, csecsemőpelenka, pelenkabetét és hasonló cikk, bármely anyagból:
 9619 00 30 || – || Textilvattából
(1)
—
   || – || Más textilanyagból:
 9619 00 40 || – –  || Egészségügyi betét (párna), tampon és hasonló cikk
(2)
—
 9619 00 50 || – –  || Csecsemőpelenka és pelenkabetét, és hasonló cikk
(3)
—
   || –  || Más anyagból:
   || – –  || Egészségügyi betét (párna), tampon és hasonló cikk
 9619 00 71 || – – – || Egészségügyi betét (párna)
(4)
—
 9619 00 75 || – – – || Tampon
(4)
—
 9619 00 79 || – – – || Egyéb
(4)
—
   || – –  || Csecsemőpelenka és pelenkabetét, és hasonló cikk
 9619 00 81 || – – – || Csecsemőpelenka és pelenkabetét
(4)
—
 9619 00 89 || – – – || Más (például inkontinenciát kezelő cikk)
(4)
—
(1)
Autonóm vámtétel: 3,8 %.
Szerződéses
vámtétel:
- Műszálból:
5 %.
- A műszálból
készült cikkek kivételével: 3,8 %.
(2)
Autonóm vámtétel: 6,3 %.
Szerződéses
vámtétel:
− Kötött vagy
hurkolt: 12 %.
- Más: 10,5 %.
(3)
Autonóm vámtétel: 10,5 %.
Szerződéses
vámtétel:
− Kötött vagy
hurkolt: 12 %.
- Más: 10,5 %.
(4)
Autonóm vámtétel: mentes.
Szerződéses
vámtétel:
Papíripari
rostanyagból, papírból, cellulózvattából vagy cellulózszálból álló
szövedékből: mentes.
- Más anyagból:
6,5 %.”
PÉNZÜGYI KIMUTATÁS
1.           A JAVASLAT FŐBB ADATAI
              1.1.    A
javaslat címe Javaslat:
A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint
a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének
módosításáról szóló tanácsi rendelet
1.2.    A javaslat típusa
Autonóm vámtétel biztosítása egyes egészségügyi
cikkekre [egészségügyi betét (párna) és tampon, csecsemőpelenka és
pelenkabetét, és hasonló cikk bármely anyagból] vonatkozóan, a vámstruktúra
megfelelő változásaival.
              1.3.    Célkitűzés:
Egyes egészségügyi cikkek besorolásának
elősegítése, valamint a vámtarifa autonóm alapon történő
egyszerűsítése
              1.4.    A javaslat okai
A harmonizált rendszer (HR) 2012. évi változatának
bevezetésével egyes egészségügyi cikkek a Kombinált Nómenklatúra különböző
árucsoportjaiba történő besorolás helyett ugyanazon vámtarifaszám alá
kerültek besorolásra. Az említett egészségügyi cikkekhez kapcsolódó vámtételek
az alapanyaguktól függően különbözőek.
E javaslat célja, hogy az importőrök és
exportőrök egyszerűbben megtalálhassák az érintett cikkek
megfelelő osztályozását, valamint egyszerűsíteni kívánja a
vámhivatalok által végrehajtott ellenőrzéseket. Sem a költségvetést, sem
pedig a releváns statisztikai adatokat nem éri jelentős veszteség.
1.5.    Az intézkedés és a pénzügyi hatás
időtartama
Időtartam:      a javaslat határozatlan
időtartamra vonatkozik.
A tradicionális saját forrásokban mutatkozó
bevételkiesés:       éves alapon 320 000 EUR körüli összegre tehető
(a 2012. évi behozatali statisztikák alapján); a preferenciális
megállapodásokat figyelmen kívül hagyva).
              1.6.    Tervezett irányítási módszer(ek)
Az Uniós Vámkódex nyomonkövetési, ellenőrzési
és irányítási rendelkezéseinek alkalmazása.
2.           A JAVASLAT BECSÜLT PÉNZÜGYI
HATÁSA
A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi
hatás
–
¨  A javaslatnak/kezdeményezésnek nincs pénzügyi hatása a bevételre.
–
x   A javaslatnak/kezdeményezésnek van pénzügyi
hatása – a bevételre gyakorolt hatása a következő:
x          a javaslat a saját
forrásokra gyakorol hatást
¨         a javaslat az egyéb bevételekre gyakorol hatást
 Bevételi költségvetési tétel: || Az aktuális költségvetési évben rendelkezésre álló előirányzatok || A javaslat/kezdeményezés hatása[3] || ||
 2012. év 0,326 (millió EUR (három tizedesjegyig)) ||
 120. cikk || / ||
A javaslat határozatlan időtartamra vonatkozik.
Ismertesse a bevételre gyakorolt hatás
számításának módszerét.
A
tradicionális saját forrásokban mutatkozó bevételkiesés összegét 2012 során az
Unióba irányuló behozatal értéke alapján kell kiszámítani. Ezeket az adatokat a
Eurostat szolgáltatja.
A
számítás nem vesz figyelembe esetleges tarifális preferenciákat, ezért ez
maximális lehetséges veszteséget jelent.
A
meglévő KN-kódok négy kategóriába sorolhatók; minden kategória esetében a
kiválasztott autonóm vámtétel az alacsonyabb; a vámok forrásainak vesztesége a
jelenlegi vámmérték és a javasolt vámmérték vonatkozásában behajtott összeg
közötti különbségre korlátozódik.
A
teljes bevételkiesés részletes becsült összegét ezért a következőképpen
kell kiszámítani:
Az új 9619 00 30 KN-kód (a korábbi 9619 00 31
és 9619 00 39 KN-kódok összevonásával):
3,8 %-os
autonóm vámtétel alkalmazása (korábbi 9619 00 39 KN-kód) a korábban
az 5 %-os vámtétel alá tartozó termékekre (korábbi 9619 00 39
KN-kód), a veszteség 5 490 EUR   (kereskedelmi értékek: 457 140 € × 5 %
= 22 860 €; 457 140 × 3,8 % = 17 370 €; különbség =
5 490 €);
Az új 9619 00 40 KN-kód (a korábbi
9619 00 41 és 9619 00 49 KN-kódok összevonásával):
6,3 %-os
autonóm vámtétel alkalmazása (korábbi 9619 00 49 KN-kód) a korábban a
12 %-os vámtétel alá tartozó termékekre (korábbi 9619 00 41
KN-kód), a veszteség 3 880 EUR   (kereskedelmi értékek: 68 030 € × 12 % =
8 160 €; 68 030 € × 6,3 % = 4 290 €; különbség =
3 880 €);
Az új 9619 00 50 KN-kód (a korábbi
9619 00 51 és 9619 00 59 KN-kódok összevonásával):
10,5 %-os
autonóm vámtétel alkalmazása (korábbi 9619 00 59 KN-kód) a korábban a
12 %-os vámtétel alá tartozó termékekre (korábbi 9619 00 51
KN-kód), a veszteség 31 020 EUR (kereskedelmi értékek: 2 068 060 € × 12 %
= 248 170 €; 2 068 060 € × 10,5 % = 217 150 €; különbség =
31 020 €);
Az új 9619 00 71 – 9619 00 89 KN-kódok (a korábbi 9619 00 11 – 9619 00 29 KN-kódok
összevonása a 9619 00 90 KN-kóddal):
0 %-os
autonóm vámtétel alkalmazása (korábbi 9619 00 11 –
9619 00 29 KN-kódok) a korábban a 6,5 %-os vámtétel alá tartozó
termékekre (korábbi 9619 00 90 KN-kód), a veszteség 394 690 EUR    (kereskedelmi
értékek: 6 072 100 € × 6,5 % = 394 690 €;
6 072 100 € × 0 % = 0 €; különbség =
394 690 €);
A
tradicionális saját forrásokban mutatkozó teljes bevételkiesés becsült összegét
éves alapon ezért a következőképpen kell kiszámítani (a behajtási
költségek (25%) összegének levonásával):
5 490 €
+ 3 880 €+ 31 020 € + 394 690 € =
435 080 € * 75% = 326 310 €
A
tradicionális saját forrásokban mutatkozó bevételkiesést a GNI-alapú tagállami
hozzájárulásokból kell ellentételezni.
[1]               A
Harmonizált Áruleíró- és Kódrendszer (harmonizált rendszer) egy, a
Vámigazgatások Világszervezete (WCO) által kidolgozott és szabályozott
nemzetközi termék-nómenklatúra. Az Unió Kombinált Nómenklatúrája (KN) a
harmonizált rendszer alapján jött létre. Minden egyes vámtarifaalszám nyolc
számjegyű kódszámból áll. E kódszám első hat számjegye megfelel a
harmonizált rendszer kapcsolódó vámtarifaszámának és vámtarifaalszámának.
[2]               Az
1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet a vám- és statisztikai
nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról (HL L 256., 1987.9.7., 1. o.).
[3]               A
tradicionális saját források (vámok, cukorilletékek) tekintetében nettó
összegeket, vagyis a 25 %-kal (beszedési költségek) csökkentett bruttó
összegeket kell megadni.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Strasbourg, 2017.2.14.
            COM(2017) 85 final
            2017/0035(COD)
            Javaslat
            AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE
            a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló 182/2011/EU rendelet módosításáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  Ez a kezdeményezés a Bizottság elnökének az Unió helyzetéről az Európai Parlament előtt 2016 szeptemberében megtartott beszédében elhangzott alábbi kijelentésére épül: „Helytelen, hogy miközben az uniós országok nem tudnak egymással megegyezni a glifozát gyomirtó szerekben való alkalmazásáról, a Bizottság az Európai Parlament és a Tanács nyomására arra kényszerül, hogy határozatot hozzon. Ezért meg fogjuk változtatni ezeket a szabályokat, mivel a demokrácia nem így működik
                     1
                  .”

                  A bizottsági eljárásrend tárgyát képező jogi aktusok elfogadása során a Bizottság az utóbbi években több alkalommal találta magát olyan helyzetben, amikor jogilag köteles engedélyező határozatot hozni a bizottságban (a tervezetet támogató vagy ellenző) álláspontot képviselő tagállamok minősített többsége nélkül. A Bizottság számára az olyan helyzet, amikor a bizottság nem nyilvánít véleményt („nincs vélemény” helyzet), különösen problematikus akkor, amikor a polgárokat és a vállalkozásokat közvetlenül érintő, politikailag érzékeny kérdésekről van szó, pl. az emberek, állatok vagy növények egészségét vagy biztonságát érintő kérdések.

                  Az adott évben elfogadott uniós jogi aktusok többségét a Bizottság fogadja el az Európai Parlament és a Tanács mint társjogalkotók által ráruházott hatáskörök alapján, vagy az EUMSZ 290. cikke szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal, vagy az EUMSZ 291. cikke szerinti végrehajtási jogi aktusokkal
                     2
                  . Az EUMSZ 290. cikke szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szemben a Bizottság végrehajtási hatáskörének gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályait és általános elveit az EUMSZ 291. cikkének (3) bekezdése szerint rendes jogalkotási eljárás keretében elfogadott rendeletekben előre meg kell határozni. Ezeket a szabályokat és elveket a 182/2011/EU rendelet
                     3
                   (a bizottsági eljárásrendről szóló rendelet) tartalmazza.

                  Ez a javaslat a 182/2011/EU rendelet célzott és korlátozott módosításaira irányul és csak a végrehajtási jogi aktusokra vonatkozik.

                  A Bizottság 2016 februárjában tett jelentést
                     4
                   az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 182/2011/EU rendelet végrehajtásáról. A jelentés következtetése szerint a rendelet lehetővé tette a Bizottság végrehajtási hatásköreinek hatékony gyakorlását tagállami ellenőrzés mellett. E javaslatnak nem célja megváltoztatni a bizottsági eljárásrend keretét. A jelentés ismertetett továbbá néhány problematikus esetet, nevezetesen a géntechnológiával módosított szervezeteket (GMO-kat) érintő döntéshozatallal kapcsolatban. Ezekben az esetekben a tagállamok sohasem értek el minősített többséget a Bizottság géntechnológiával módosított szervezeteket és a géntechnológiával módosított (GM) élelmiszereket és takarmányokat engedélyező határozattervezete mellett vagy ellen. Ehelyett az összes szavazat ún. „nincs vélemény” eredményekhez vezetett, vagyis a bizottság nem tudott álláspontra jutni a jogiaktus-tervezet mellett vagy ellene. Ez az eredmény mindig megismétlődött a fellebbviteli bizottságban, abban a szervben, melynek segítenie kellene a döntéshozatalt az érzékeny és problematikus esetekben. Következésképpen ezen a területen a határozatokat rendszerint úgy kellett meghozni, hogy a tagállamok nem érték el a minősített többséget a bizottságban
                     5
                  .

                  A Bizottság már tett lépéseket a GMO-k területén kialakult speciális helyzet figyelembevételére. A termesztés engedélyezéséről szóló, 2015-ben hatályba lépett irányelvet
                     6
                   követően a Bizottság 2015 áprilisában ugyanerre a logikára épülő javaslatot fogadott el az élelmiszerrel és takarmánnyal kapcsolatos jogszabályi keret módosítása céljából
                     7
                  . A megoldás javasolta a központosított engedélyezési folyamat megőrzését, miközben lehetőséget biztosított a tagállamok számára kimaradási intézkedésekre. E javaslat még mindig a jogalkotási folyamatban van.

                  A glifozát hatóanyag jóváhagyási időszakának meghosszabbítása körül a fellebbviteli bizottságban 2016 nyarán kialakult viták rámutattak arra, hogy a „nincs vélemény” probléma nem csak a GMO-kat érinti. Ugyanebben az esetben a tagállamok nem tudtak többségre jutni a fellebbviteli bizottságban a jóváhagyó határozat mellett vagy ellen, így a Bizottságnak a tagállamok támogatása nélkül kellett határoznia
                     8
                  . A fentiek alapján ez annál is inkább problematikus, mivel ezek a határozatok gyakran a polgárokat és a vállalkozásokat közvetlenül érintő, politikailag érzékeny kérdéseket érintenek, pl. az emberek, állatok vagy növények egészségét vagy biztonságát érintő kérdések. A Bizottságnak ilyen esetekben ugyan felhatalmazása van arra, hogy határozatot hozzon, azonban a Bizottság úgy véli, hogy a szóban forgó kérdések érzékeny jellege miatt az ilyen helyzetekben a tagállamoknak is nagyobb mértékben kellene felelősséget vállalniuk a döntéshozatali eljárásban. Ez azonban nincs kellőképpen biztosítva azokban az esetekben, ahol a tagállamok nem érik el a minősített többséget, mert néhányuk a szavazás pillanatában a tartózkodás mellett dönt, vagy nincsenek jelen a bizottságok vagy a fellebbviteli bizottság ülésein.

                  A Bizottság ezért úgy véli, hogy ezt a kérdést a bizottsági eljárásokra vonatkozó szabályok néhány célzott módosításával kell kezelni. A Bizottság a 2017. évi munkaprogramjában
                     9
                   ennek megfelelően bejelentette a bizottsági eljárások modernizálását célzó kezdeményezést.

                  Ez a javaslat négy célzott módosításból áll. E javaslat tárgya szigorúan e négy célzott módosításra korlátozódik és nem terjed ki a 182/2011/EU rendelet további elemeire. A Bizottság véleménye szerint a 182/2011/EU rendelet által létrehozott rendszerről bebizonyosodott, hogy általában véve jól működik a gyakorlatban és megfelelő intézményi egyensúlyt teremtett a Bizottság szerepei és a többi érintett szereplő között. A Bizottság ezért döntő fontosságúnak tartja, hogy a rendszer a továbbiakban is változatlanul működjön, a javasolt célzott módosításokat leszámítva. E módosítások egyedüli célja a bizottsági eljárások működésének javítása a fellebbviteli bizottság szintjén a szélesebb körű politikai elszámoltathatóság és a politikailag érzékeny végrehajtási jogi aktusokért vállalt felelősség biztosítása érdekében, anélkül, hogy módosítani kellene a végrehajtási jogi aktusokra vonatkozóan a 182/2011/EU rendeletben előírt jogi és intézményi felelősségeket.

               •A jelenlegi jogi keret

                  A 182/2011/EU rendelet meghatározza a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmust. A leggyakrabban alkalmazott eljárás, nevezetesen a „vizsgálóbizottsági eljárás”
                     10
                   keretében a Bizottság képviselői végrehajtásijogiaktus-tervezeteket nyújtanak be a tagállamok képviselőiből álló bizottságnak, mely véleményt nyilvánít, általában szavazással. A szavazás a Szerződésekben meghatározott, minősített többség szabálya szerint történik. A bizottsági szavazás során ebben a szakaszban három forgatókönyv lehetséges:

               –Amennyiben a Bizottság jogiaktus-tervezetét a tagállamok minősített többsége támogatja (kedvező vélemény), a Bizottságnak el kell fogadnia a jogi aktust.

               –Amennyiben a minősített többség nem támogatja a tervezetet (kedvezőtlen vélemény), a Bizottság nem fogadhatja el a jogi aktust.

               –Amennyiben nincs minősített többség a tervezet mellett vagy ellen („nincs vélemény”), a Bizottság elfogadhatja a végrehajtásijogiaktus-tervezetet – ami azt is jelentheti, hogy nem fogadja el a tervezetet.

                  A jogszabály hatékony végrehajtásának biztosítása indokolja azt, hogy a Bizottság a tagállamok intézkedés elleni minősített többségének hiányában elfogadhat végrehajtási jogi aktusokat. Csak a tagállamok minősített többségének ellenállása blokkolhatja a végrehajtási jogi aktusok Bizottság általi elfogadását. Ezen a ponton párhuzam áll fenn a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra vonatkozó rendelkezésekkel, mivel ezek esetében is (minősített) többség szükséges – bár nem bizottságban, hanem az Európai Parlamentben vagy a Tanácsban – egy adott jogi aktus hatálybalépésének megakadályozásához.

                  A bizottsági eljárásrendről szóló rendelet ugyanakkor több olyan esetet sorol fel
                     11
                  , ahol a Bizottság nem jogosult végrehajtási jogi aktus elfogadására a vizsgálóbizottsági szakaszban, amikor a bizottság nem nyilvánít véleményt. Ez három különböző esetben alkalmazandó:

                  (1)bizonyos szakpolitikai területeken (adózás, pénzügyi szolgáltatások, az emberek, állatok, illetve növények egészségének vagy biztonságának védelme vagy végleges többoldalú védintézkedések);

                  (2)az alap-jogiaktus úgy rendelkezik, hogy a végrehajtási jogi aktus tervezete nem fogadható el, ha a bizottság nem nyilvánított véleményt (az ún. „nincs vélemény záradék”);

                  (3)a bizottság tagjainak egyszerű többsége ellenzi a jogiaktus-tervezetet.

                  Ilyen esetekben a Bizottság a végrehajtási jogi aktust a fellebbviteli bizottság elé terjeszti, mely szintén a tagállamok képviselőiből áll, de magasabb szinten. Amennyiben a fellebbviteli bizottság ismét nem nyilvánít véleményt, a Bizottság elfogadhatja a tervezetet. Ilyen esetekben ez azt jelenti, hogy amikor a Bizottság a vizsgálóbizottsági eljárás végén „nincs vélemény” forgatókönyvvel találja szemben magát, mérlegelheti, hogy a végrehajtásijogiaktus-tervezetet elfogadja-e vagy sem.

                  A Bizottság „nincs vélemény” esetekre vonatkozó ezen mérlegelési jogkörét a 182/2011/EU rendelet vezette be. 2011 előtt, abban az esetben, amikor a bizottság nem nyilvánított véleményt, vagy a Tanács nem reagált, a Bizottságnak nem volt más választása, mint hogy elfogadja a végrehajtásijogiaktus-tervezetet. A rendelet nagyobb rugalmasságot vezetett be annak érdekében, hogy a Bizottság újragondolhassa a végrehajtásijogiaktus-tervezetet, és hogy eldönthesse, elfogadja-e azt, vagy nyújtson-e be módosított tervezetet a bizottságnak, figyelembe véve többek között a tagállamok által a bizottságban kifejtett álláspontokat. Ezt a 182/2011/EU rendelet (14) preambulumbekezdése is hangsúlyozza, mely szerint „a különösen érzékeny ágazatokra – különösen az adózásra, a fogyasztók egészségének védelmére, az élelmiszer-biztonságra és a környezetvédelemre – vonatkozó egyéb végrehajtásijogiaktus-tervezetek elfogadásának mérlegelésekor a Bizottság a kiegyensúlyozott megoldás érdekében lehetőség szerint úgy fog eljárni, hogy kerülje a fellebbviteli bizottságban a végrehajtási jogi aktus megfelelőségével szemben esetlegesen kialakuló többségi állásponttal való összeütközést”.

                  Ez a rugalmasság azonban nem menti fel a Bizottságot azon kötelezettsége alól, hogy határozatot hozzon az olyan esetekben, mint a termékek vagy anyagok forgalomba hozatala iránti kérelmekkel kapcsolatos esetek. Mivel az engedély iránt kérelmet benyújtó termelőnek joga van válaszra a kérelmére vonatkozóan, a Bizottság köteles határozatot elfogadni észszerű időn belül. A bizottsági eljárásrend korábbi keretében a Törvényszék álláspontja szerint a Bizottság mulasztást követett el, amikor tartózkodott az engedélyezési eljárás lefolytatásától abban az esetben, amikor a bizottság nem nyilvánított véleményt
                     12
                  .

               A bizottságok által 2015-ben kinyilvánított összesen 1726 véleményből két vélemény volt kedvezőtlen, 36 esetben nem nyilvánítottak véleményt, ami az összes vélemény kb. 2 %-a. Ezekből 10 véleményt a fellebbviteli bizottság elé terjesztettek, ezek esetében a bizottság ismételten nem hozott véleményt. A 2011–2015 közötti időszakban a fellebbviteli bizottsághoz benyújtott 40 ügyből 36 esetében a bizottság megerősítette a „nincs vélemény” eredményt. Bár ez általában véve csak kevés ügyet érint, az ilyen helyzetek igen érzékeny területeken fordulnak elő. A fellebbviteli bizottság ezért nem segítette elő a tagállamok egyértelmű álláspontjának kialakítását és eddig csak kevés hozzáadott értéket nyújtott. A Bizottság ezért úgy véli, hogy meg kell változtatni a fellebbviteli bizottságra irányadó szabályokat annak érdekében, hogy teljes mértékben betölthesse szerepét.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               A 182/2011/EU rendeletre irányuló javasolt módosítások célzottak és korlátozottak, és kivételes eseteket érintenek a fellebbviteli bizottság szintjén. Mivel a rendelet által létrehozott rendszerről bebizonyosodott, hogy általában véve jól működik, a Bizottság döntő fontosságúnak tartja, hogy a rendszer többi része érintetlen maradjon.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A javaslat összhangban van a Bizottság géntechnológiával módosított élelmiszerekkel és takarmányokkal kapcsolatos javaslatával
                  13
               . Míg azt a javaslatot részben az motiválta, hogy ezen a területen „nincs vélemény” eredmények születtek, az abban javasolt megközelítés lehetővé teszi a tagállamoknak a géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok használatának korlátozását vagy tiltását a területükön. Ez az ágazatban kialakult különleges helyzetet kezeli és nem kapcsolódik magához a döntéshozatali eljáráshoz. Az ebben a javaslatban követett megközelítés magukra az eljárási szabályokra vonatkozik, ágazattól függetlenül. A két megközelítés ezért kiegészíti egymást.

               A javaslat összhangban van továbbá a két rendeletjavaslattal, melyek az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás alkalmazását előíró egyes jogi aktusokat igazítanak hozzá az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. és 291. cikkéhez, a jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodásban tett vállalásnak megfelelően
                  14
               . E rendeletjavaslatok nem tartalmaznak változtatásokat magukat a döntéshozatali eljárásokat illetően, azonban a létező hatáskörök hozzáigazítását célozzák a felhatalmazáson alapuló, és néhány esetben a végrehajtási hatáskörökhöz.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               A javaslat alapja az EUMSZ 291. cikkének (3) bekezdése, mely a 182/2011/EU rendelet jogalapja, melyet jelen javaslat módosítani kíván.

               •Szubszidiaritás

               Az Uniónak az EUMSZ 291. cikkének (3) bekezdése szerint kizárólagos hatásköre van a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapítására.

               •Arányosság

               A javasolt módosítások a kérdés kezeléséhez feltétlenül szükséges mértékre korlátozódnak és nem lépnek túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéken. A javasolt módosítások a fellebbviteli bizottság szintjét érintő változtatások.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               A javaslat kisebb változtatásokat tartalmaz a végrehajtási jogi aktusok fellebbviteli bizottságban történő elfogadásának eljárásait illetően. Ezek a változtatások tisztán intézményi és eljárási jellegűek, nem változtatják meg például a hatóanyag jóváhagyása értékelésének alapjául szolgáló tényezők azonosítására vonatkozó szabályokat. E változtatásoknak nincs jelentős gazdasági, környezeti vagy társadalmi hatása. Ezért nincs szükség hatásvizsgálatra.

               4.A JAVASLAT JOGI ELEMEI

               A fellebbviteli bizottságot a 182/2011/EU rendelet vezette be azzal a céllal, hogy a vitát – különösen abban az esetben, amikor a vizsgálóbizottság nem nyilvánított véleményt – magasabb, politikai szintre emelje. A fellebbviteli bizottság azonban eddig általában véve nem akadályozta meg a „nincs vélemény” helyzetek kialakulását, és nem segítette elő a tagállami álláspontok tekintetében az egyértelműséget, ami szemlélteti a fellebbviteli bizottság korlátozott hozzáadott értékét. A javasolt változtatások célja, hogy csökkentsék a fellebbviteli bizottság szintjén a „nincs vélemény” eredmények kockázatát, továbbá elősegítsék a döntéshozatalt és biztosítsák a tagállamok politikai felelősségvállalását bizonyos érzékeny határozatok tekintetében. A javasolt módosításokat, elfogadásukat követően, bele kell foglalni a fellebbviteli bizottság eljárási szabályzatába, melyet ennélfogva ki kell igazítani a 182/2011/EU rendelet 3. cikke (7) bekezdésének megfelelően.

               •A szavazás szabályainak változásai a fellebbviteli bizottságban

               A bizottságok, így a fellebbviteli bizottság is, a 182/2011/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében meghatározott vizsgálóbizottsági eljárás keretében nyilvánítanak véleményt az EUSZ 16. cikkének (4) és (5) bekezdésében, és adott esetben az EUMSZ 238. cikkének (3) bekezdésében meghatározott többséggel. Az EUSZ 16. cikkének (4) bekezdése és az EUMSZ 238. cikkének (3) bekezdése kettős többségről rendelkezik. Ennek megfelelően a minősített többség akkor tekintendő elértnek, ha a többség:

                  1) A tagállamok legalább 55 %-ából áll. Ez azt jelenti, hogy a minősített többséghez legalább 16 tagállam beleegyezése szükséges.

                  2) Az Unió népességének legalább 65 %-át képviselő tagállamokból áll
                     15
                  .

                  Azokban az esetekben, amikor nem minden tagállam vesz részt a szavazásban, az EUMSZ 238. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerint a minősített többséghez a szavazásban részt vevő tagállamok legalább 55 %-ának egyben az ezen államok népességének legalább 65 %-át kitevő tagállamok szavazata szükséges. Ilyen esetekben a blokkoló kisebbségnek legalább a szavazásban részt vevő tagállamok népességének több mint 35 %-át képviselő tagállamokból és még egy tagállamból kell állnia; ennek hiányában a minősített többséget elértnek kell tekinteni.

               A jelenlegi szabályok szerint a tartózkodások, vagy a nem jelen lévő vagy nem képviselt tagállamok nem számítanak a – tervezetet támogató vagy ellenző – minősített többség elérésébe, azonban ezeket nem vonják le azokból az adatokból, amelyek alapján meghatározzák a tagállamok 55 %-át és az Unió népességének 65 %-át. Ez a gyakorlatban azt jelenti, hogy a szavazás során kinyilvánított tartózkodások, továbbá a jelen nem lévő vagy nem képviselt tagállamok megnövelik a „nincs vélemény” eredmények valószínűségét, ami a határozathozatalt a Bizottsághoz helyezi át. A jelenlegi szabályok nem ösztönzik a tagállamokat arra, hogy a végrehajtásijogiaktus-tervezet mellett vagy ellene szavazzanak. A szavazás jelenlegi szabályai ezért nem teszik lehetővé a fellebbviteli bizottságnak, hogy betölthesse szerepét.

               Ezért javasoljuk a „nincs vélemény” forgatókönyv kockázatának csökkentése, továbbá a tagállamok álláspontjainak egyértelműsége érdekében a fellebbviteli bizottságra vonatkozó szavazási szabályok oly módon történő megváltoztatását, hogy a jelen nem lévő vagy a tartózkodó tagállamok „a szavazásban részt nem vevő tagállamokként” szerepeljenek a minősített többség kiszámítása céljából. Ez azt jelenti, hogy a kettős többség (a népesség 65 %-át képviselő tagállamok 55 %-a) kiszámítása csak a szavazásban részt vevő – a tervezet mellett vagy ellene szavazó – tagállamok alapján történik az EUMSZ 238. cikke (3) bekezdésének a) pontjának megfelelően. A blokkoló kisebbséget is a Szerződés e rendelkezésének megfelelően kell kiszámítani.

               Annak biztosítása érdekében, hogy a szavazás reprezentatív legyen, be kell vezetni a határozatképesség feltételeit a bizottsági eljárásrendről szóló rendeletbe
                  16
               , melynek értelmében egy szavazat csak akkor érvényes, ha a fellebbviteli bizottságban a szavazásban a tagállamok egyszerű többsége részt vesz. A vonatkozó változtatások a 182/2011/EU rendelet 6. cikkének (1) bekezdésébe kerülnek bevezetésre. Annak elkerülése érdekében, hogy a határozatképesség feltételeinek nem teljesülése miatt blokkolják az eljárást, a jelenlegi gyakorlat szerint, amennyiben lejárt a fellebbviteli bizottság véleményének kinyilvánítására rendelkezésre álló határidő, azt úgy kell tekinteni, hogy a fellebbviteli bizottság nem nyilvánított véleményt.

               •A fellebbviteli bizottság elé terjesztés miniszteri szinten

                  A fentiek alapján a fellebbviteli bizottság eddig általában véve nem akadályozta meg „nincs vélemény” helyzetek kialakulását, és nem segítette elő a tagállami álláspontok tekintetében az egyértelműséget. A 182/2011/EU rendelet utal a képviselet megfelelő szintjére
                     17
                  , a fellebbviteli bizottság eljárási szabályzata, melyet a tagállamok fogadtak el, általános szabályként meghatározza, hogy a bizottságban a képviselet nem lehet alacsonyabb szintű az Állandó Képviselők tagjainál
                     18
                  . A tapasztalatok szerint a tagállamokat eddig a legtöbb esetben az állandó képviseleteik képviselték.

                  A fellebbviteli bizottság szerepének erősítése érdekében a különösen érzékeny eseteket illetően javasoljuk, hogy azokban az esetekben, amikor nem nyilvánítanak véleményt, a kérdést újból a fellebbviteli bizottság elé lehessen terjeszteni. Ez lehetővé teszi a problémás kérdések megfelelő politikai szinten történő újbóli megvitatását. E célból javasoljuk, hogy az elnök határozhasson egy további fellebbviteli bizottsági ülés összehívásáról, egyidejűleg jelezve, hogy ezen ülés megfelelő képviseleti szintje a miniszteri szint. Az ilyen további ülés megrendezése érdekében egy hónappal meg kell hosszabbítani a fellebbviteli bizottság véleménye kinyilvánítására rendelkezésre álló határidőt, attól a dátumtól számított összesen három hónapra, amikor a kérdést eredetileg elé terjesztették. A vonatkozó változtatások a 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (7) bekezdésébe kerülnek bevezetésre.

               •Az egyes tagállami képviselők fellebbviteli bizottsági szavazatainak nyilvánossá tétele

                  A tagállamok képviselőinek fellebbviteli bizottságban történő szavazására a fellebbviteli bizottság eljárási szabályzatában
                     19
                   meghatározott titoktartási szabályok az irányadóak, akárcsak a vizsgálóbizottság és a tanácsadó bizottság esetében
                     20
                  . A 182/2011/EU rendelet 10. cikke rendelkezik a bizottsági eljárásokra vonatkozóan közzétehető információkról, továbbá a szavazást illetően a „szavazási eredményekre” hivatkozik, vagyis csak a szavazás összeredményére, nem az egyes tagállamok szavazataira. A Bizottság úgy véli, hogy átláthatóbbá kell tenni a tagállamok képviselői által a fellebbviteli bizottságban kifejtett álláspontokat. A tagállamok képviselői szavazatainak nyilvánossá tételére irányuló javaslat célja a tagállamok álláspontjai tekintetében az egyértelműség növelése. Az egyes tagállamok képviselőinek fellebbviteli bizottsági szavazatainak nyilvánossá tételére vonatkozó rendelkezést bele kell foglalni a 182/2011/EU rendelet 10. cikke (1) bekezdésének e) pontjába és (5) bekezdésébe.

               • A kérdés véleményezés céljából Tanács elé terjesztéséhez való jog előírása

                  Az EUMSZ 291. cikke szerint a jogalkotó hatásköröket ruház a Bizottságra végrehajtási jogi aktusok tagállami ellenőrzés melletti elfogadása céljából. Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezért nincs szerepe önmagában a döntéshozatali eljárásban, részvételük pedig a 182/2011/EU rendelet 11. cikke szerinti ellenőrzéshez való jogra korlátozódik.

                  Az EUMSZ 291. cikkének (1) bekezdése szerint a tagállamok felelősek az uniós jogi aktusok végrehajtásáért és végrehajtási hatáskörök Bizottságra ruházása esetében az e hatáskörök gyakorlására vonatkozó ellenőrzésért. Azokban az esetekben, amikor a tagállamok nem jutnak egyértelmű véleményre ebben az ellenőrzési folyamatban, lehetővé kell tenni a kérdés Tanács elé terjesztését, mely uniós intézmény a tagállamok kormányait képviseli miniszteri szinten és átfogó képet nyújt számukra az összes uniós szakpolitikáról. Ezért javasoljuk, hogy azokban az esetekben, amikor a fellebbviteli bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság ezeket az eseteket a Tanács elé terjeszthesse abból a célból, hogy a Tanács nem kötelező véleményt nyilvánítson, mely politikai iránymutatásként szolgál a „nincs vélemény” eredmény következményeire vonatkozóan, ideértve annak intézményi, politikai és nemzetközi következményeit. A Bizottság figyelembe veszi a Tanács álláspontját, melyet a kérdés Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül nyilvánít. Kellően indokolt esetekben a Bizottság ennél rövidebb határidőt határozhat meg a Tanács elé terjesztésben.

               2017/0035 (COD)

               Javaslat

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

               a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló 182/2011/EU rendelet módosításáról

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 291. cikke (3) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

               rendes jogalkotási eljárás keretében,

               mivel:

               (1)Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete
                  21
                megállapítja a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályait és általános elveit.

               (2)A 182/2011/EU rendelet által létrehozott rendszerről bebizonyosodott, hogy általában véve jól működik a gyakorlatban és megfelelő intézményi egyensúlyt teremtett a Bizottság szerepei és a többi érintett szereplő között. A rendszernek ezért a továbbiakban is változatlanul kell működnie, kivéve a fellebbviteli bizottsági szintű eljárás néhány konkrét szempontját érintő, célzott módosításokat. E módosítások célja biztosítani a szélesebb körű politikai elszámoltathatóságot és a politikailag érzékeny végrehajtási jogi aktusokért vállalt felelősséget, anélkül, hogy módosítani kellene a végrehajtási jogi aktusokat illetően a 182/2011/EU rendeletben előírt jogi és intézményi felelősségeket.

               (3)A 182/2011/EU rendelet néhány különleges esetben előírja a fellebbviteli bizottság elé terjesztést. A gyakorlatban a fellebbviteli bizottságot olyan helyzetekben hívták össze, amikor a vizsgálóbizottsági eljárás keretében nem értek el a tervezetet támogató vagy ellenző minősített többséget, és ezért nem nyilvánítottak véleményt. Az esetek többségében erre a géntechnológiával módosított szervezetekkel, a géntechnológiával módosított (GM) élelmiszerekkel és takarmányokkal, valamint a növényvédő szerekkel kapcsolatban került sor.

               (4)A tapasztalatok szerint az esetek túlnyomó többségében a fellebbviteli bizottság megismétli a vizsgálóbizottság eredményét, vagyis nem nyilvánít véleményt. A fellebbviteli bizottság ezért nem segítette elő az egyértelműséget a tagállamok álláspontjai tekintetében.

               (5)A 182/2011/EU rendelet előírja, hogy ilyen esetekben a Bizottság elfogadhatja a végrehajtásijogiaktus-tervezetet, amivel a Bizottságnak mérlegelési jogkört ad.

               (6)A mérlegelési jogkör azonban jelentősen szűkül a termékek vagy anyagok engedélyezését illetően az olyan területeken, mint a géntechnológiával módosított (GM) élelmiszerek és takarmányok, mivel a Bizottság köteles határozatot elfogadni észszerű időn belül és nem tartózkodhat a határozathozataltól.

               (7)A Bizottságnak ilyen esetekben ugyan felhatalmazása van arra, hogy határozatot hozzon, azonban a szóban forgó kérdések érzékeny jellege miatt a tagállamoknak is teljes mértékben kellene felelősséget vállalniuk a döntéshozatali eljárásban. Azonban nem ez az eset akkor, amikor a tagállamok nem tudnak minősített többséget elérni, többek között azért, mert túl sokan tartózkodnak vagy nem jelennek meg a szavazás pillanatában.

               (8)A fellebbviteli bizottság hozzáadott értékének növelése céljából erősíteni kell a szerepét annak lehetővé tételével, hogy „nincs vélemény” helyzetekben további fellebbviteli bizottsági ülést lehessen összehívni. A fellebbviteli bizottság további ülésén a képviselet megfelelő szintje a miniszteri szint a politikai vita biztosítása érdekében. Az ilyen további ülés megszervezése érdekében meg kell hosszabbítani a fellebbviteli bizottság véleményének kinyilvánítására rendelkezésre álló időkeretet.

               (9)Meg kell változtatni a fellebbviteli bizottságra vonatkozó szavazási szabályokat annak a kockázatnak a csökkentése érdekében, hogy a fellebbviteli bizottság nem nyilvánít véleményt, továbbá a tagállamok arra való ösztönzése érdekében, hogy egyértelmű álláspontot képviseljenek. E célból a minősített többség kiszámítása tekintetében részt vevő tagállamnak csak a jelen levő vagy képviselt és nem tartózkodó tagállam tekintendő. Annak biztosítása érdekében, hogy a szavazás eredménye reprezentatív legyen, egy szavazat csak akkor érvényes, ha a fellebbviteli bizottságban a tagállamok egyszerű többsége részt vesz. Amennyiben nem teljesülnek a határozatképesség feltételei a bizottság véleményének kinyilvánítására rendelkezésre álló határidő lejárta előtt, azt a jelen gyakorlat szerint úgy kell tekinteni, hogy a bizottság nem nyilvánított véleményt.

               (10)A Bizottságnak bizonyos esetekben lehetővé kell tenni, hogy amennyiben a bizottság nem nyilvánít véleményt, ennek következményeiről, mint például az intézményi, a jogi, a politikai és a nemzetközi következményeiről, a Tanácstól véleményt és iránymutatást kérjen. A Bizottság figyelembe veszi a Tanács álláspontját, melyet a kérdés Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül nyilvánít. Kellően indokolt esetekben a Bizottság ennél rövidebb határidőt határozhat meg a Tanács elé terjesztésben.

               (11)Átláthatóbbá kell tenni a tagállamok képviselőinek fellebbviteli bizottságban történő szavazását és az egyes tagállamok képviselőinek szavazatait nyilvánossá kell tenni.

               (12)Ezért a 182/2011/EU rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,

               ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

               1. cikk

               A 182/2011/EU rendelet a következőképpen módosul:

               1. A 3. cikk (7) bekezdése a következő hatodik albekezdéssel egészül ki:

               „Ha a fellebbviteli bizottság nem nyilvánított véleményt a 6. cikk (3) bekezdése második albekezdése szerint, az elnök határozhat úgy, hogy a fellebbviteli bizottság további ülést tartson miniszteri szinten. Ilyen esetekben a fellebbviteli bizottság attól a dátumtól számított három hónapon belül nyilvánít véleményt, amikor a kérdést eredetileg elé terjesztették. ”;

               2. A 6. cikk a következőképpen módosul:

               a) Az (1) bekezdés a következő második albekezdéssel egészül ki:

               „Azonban a fellebbviteli bizottság csak azon tagjai tekintendők a fellebbviteli bizottságban részt vevő tagoknak, akik a szavazás idején jelen vannak vagy képviselve vannak és nem tartózkodnak a szavazástól. Az 5. cikk (1) bekezdésében említett többség az EUMSZ 238. cikke (3) bekezdésének a) pontjában említett minősített többség. A szavazat csak akkor érvényes, ha a tagállamok egyszerű többsége részt vevő tag.”;

               b) A szöveg a következő (3a) bekezdéssel egészül ki:

               „(3a) Amennyiben a fellebbviteli bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság ennek következményeiről, mint például az intézményi, a jogi, a politikai és a nemzetközi következményeiről, a Tanácstól véleményt és iránymutatást kérhet a kérdés Tanács elé terjesztésével. A Bizottság figyelembe veszi a Tanács álláspontját, melyet a kérdés Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül nyilvánít. Kellően indokolt esetekben a Bizottság ennél rövidebb határidőt határozhat meg a Tanács elé terjesztésben.”;

               3. A 10. cikk a következőképpen módosul:

               a) Az (1) bekezdés e) pontja helyébe a következő szöveg lép:

               „e) a szavazási eredmények, ideértve a fellebbviteli bizottság esetében az egyes tagállamok képviselőinek szavazatait; ”;

               b) Az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

               „(5) A nyilvántartásban közzé kell tenni az (1) bekezdés a)–d), f) és g) pontjában említett valamennyi dokumentum hivatkozási számát, valamint az (1) bekezdés e) és h) pontjában említett adatokat.”

               2. cikk

               Ez a rendelet nem alkalmazandó azon folyamatban levő eljárások tekintetében, amelyek esetében a fellebbviteli bizottság már véleményt nyilvánított e rendelet hatálybalépésének napján.

               3. cikk

               Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő  napon lép hatályba.

               Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

               Kelt Strasbourgban, -án/-én.

                  az Európai Parlament részéről
                        a Tanács részéről

                  az elnök
                        az elnök

                     (1)
                  Az Unió helyzete (2016):

                     https://ec.europa.eu/priorities/state-union-2016_hu

                     (2)
                  2016-ban a Bizottság 137 felhatalmazáson alapuló jogi aktust és 1494 végrehajtási jogi aktust fogadott el.

                     (3)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).

                     (4)
                  A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 182/2011/EU rendelet végrehajtásáról (COM(2016) 92, 2016. február 26.).

                     (5)
                  Lásd a Bizottság 2015. április 22-i közleményét az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a géntechnológiával módosított szervezetekre (GMO-kra) vonatkozó döntéshozatali eljárások felülvizsgálatáról, COM(2015) 176.

                     (6)
                  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/412 irányelve (2015. március 11.) a 2001/18/EK irányelvnek a tagállamok számára a géntechnológiával módosított szervezetek (GMO-k) területükön történő termesztésének korlátozására, illetve megtiltására biztosított lehetőség tekintetében történő módosításáról (HL L 68., 2015.3.13., 1. o.).

                     (7)
                  Javaslat: Az Európai Parlament és a Tanács rendelete az 1829/2003/EK rendeletnek a tagállamok számára a géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok területükön való felhasználásának korlátozására, illetve megtiltására biztosított lehetőség tekintetében történő módosításáról (COM(2015) 177 final, 2015. április 22).

                     (8)
                  A Bizottság (EU) 2016/4152/1 végrehajtási rendelete (2016. június 29.) az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek a glifozát hatóanyag jóváhagyása érvényességének meghosszabbítása tekintetében történő módosításáról.

                     (9)
                  A Bizottság 2017. évi munkaprogramja – Építsünk olyan Európát, amely védelmet nyújt, eszközöket ad polgárai kezébe és garantálja a biztonságot (COM(2016) 710, 2016. október 25.).

                     (10)
                  A tanácsadó-bizottsági eljárás ebben az esetben nem releváns.

                     (11)
                  A 182/2011/EU rendelet 5. cikkének (4) bekezdésében felsoroltak szerint.

                     (12)
                  A Törvényszék T-164/10. sz., Pioneer Hi-Bred International, Inc. kontra Bizottság ügyben hozott 2013. szeptember 26-i ítélete.

                     (13)
                  Javaslat: Az Európai Parlament és a Tanács rendelete az 1829/2003/EK rendeletnek a tagállamok számára a géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok területükön való felhasználásának korlátozására, illetve megtiltására biztosított lehetőség tekintetében történő módosításáról (COM(2015) 177 final, 2015. április 22).

                     (14)
                  Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás alkalmazását előíró egyes jogi aktusoknak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. és 291. cikkéhez történő hozzáigazításáról (COM(2016)799) és Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás alkalmazását előíró, a jogérvényesülés területére vonatkozó egyes jogi aktusoknak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkéhez történő hozzáigazításáról (COM(2016)798). Lásd az Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Bizottság közötti, a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodás 27. pontját, HL L 123., 2016.5.12., 1. o. Az egészségügyi és a biztonsági területet érintő azon jogi aktusokat illetően, amelyek nem tartoznak az előbb említettek hatályába, a Bizottság kellő időben hozzáigazításra irányuló javaslatot fog előterjeszteni.

                     (15)
                  A tagállamok népességére vonatkozó adatokat és az egyes tagállamok népességének az Unió népességének százalékában kifejezett arányát a Tanács eljárási szabályzatának elfogadásáról szóló, 2009. december 1-jei 2009/937/EU tanácsi határozat (HL L 325., 2009.12.11., 35. o.) III. melléklete tartalmazza, a határozatot a 2016. december 8-i (EU, Euratom) 2016/2353 tanácsi határozat módosította (HL L 348., 2016.12.21., 27. o.).

                     (16)
                  Az eljárási szabályzat jelenleg határozatképességi feltételeket ír elő és szükségessé teszi a tagállamok többségének jelenlétét. HL C 183., 2011.6.24., 13. o.

                     (17)
                  A 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (7) bekezdése.

                     (18)
                  A fellebbviteli bizottság eljárási szabályzata 1. cikkének (5) bekezdése, HL C 183., 2011.6.24., 13. o.

                     (19)
                  Az eljárási szabályzat 9. cikkének (2) bekezdése és 12. cikkének (2) bekezdése szerint az ülések összefoglaló jegyzőkönyvei nem térhetnek ki a fellebbviteli bizottság vitáiban részt vevő tagállamok egyéni álláspontjára és a fellebbviteli bizottság tanácskozásai bizalmasak.

                     (20)
                  Lásd a bizottságok eljárási szabályzata 10. cikkének (2) bekezdését és 13. cikkének (2) bekezdését, HL C 206., 2011.7.12., 11. o.

                     (21)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).