				|

		52012PC0643

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a fluortartalmú üvegházhatású gázokról /* COM/2012/0643 final - 2012/0305 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Problémameghatározás
és célkitűzések
A nemzetközi tudományos konszenzus szerint a
nemkívánatos éghajlati hatások megelőzése érdekében 2 °C-ra kell
korlátozni a globális hőmérséklet-emelkedést[1]. E célkitűzésre figyelemmel az Európai
Tanács a fejlett országok hasonló intézkedéseivel összefüggésben arra szólított
fel, hogy az Unióban 2050-re az 1990-es szinthez képest 80–95 %-kal kell
mérsékelni az üvegházhatású gázok kibocsátását. Az
alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megvalósításának uniós ütemterve[2] rámutat arra, hogy e célkitűzés akkor
valósítható meg a legalacsonyabb költségekkel, ha eléréséhez minden ágazat
hozzájárul, köztük az üvegházhatású gázok ágazata, különös tekintettel a
fluortartalmú üvegházhatású gázok (F-gázok) ágazatára; e gázok akár 23 000-szer
nagyobb globális felmelegedési potenciállal is rendelkezhetnek, mint a
szén-dioxid (CO2).
2011 szeptemberében az Európai Bizottság
jelentést[3]
tett közzé a 842/2006/EK rendelet[4]
alkalmazásáról. Ebben arra a következtetésre jutott, hogy a rendelet finomítása
és teljes körű alkalmazása esetén jelentős kibocsátáscsökkenés
érhető el. Azt is megállapította, hogy még többet kell tenni az
F-gáz-kibocsátás Unión belüli további csökkentése érdekében. Amennyiben az
F-gázokat olyan biztonságos alternatívák váltják fel, amelyek nem vagy csak
csekély mértékben befolyásolják az éghajlatot, akkor a
szén-dioxid-egyenértékben kifejezett éves kibocsátás 2030-ig kétharmadával
csökkenthető viszonylag alacsony költségek mellett[5].
Az F-gáz-kibocsátás csökkentésére kínálkozó,
viszonylag költségtakarékos lehetőségek kihasználására tett korai
intézkedésekkel egyértelműen elkerülhető, hogy egyéb üvegházhatású
gázok kibocsátásának csökkentése esetlegesen magasabb költségekkel járjon más
ipari ágazatokban[6].
Egyes érdekelt felek[7]
állítása szerint azonban a jelenleg érvényesülő piaci feltételek
megnehezítik a környezetbarátabb alternatív technológiák forgalmazását. Ezzel
szemben az F-gázokra vonatkozóan szigorúbb nemzeti szabályokat alkalmazó
Dániában az induló vállalkozások és a kkv-k sikeresen fejlesztettek ki és
hoztak forgalomba új, környezetbarát technológiákat, ezáltal pedig
piacvezetővé váltak.
Ebben az összefüggésben e javaslat céljai a
következők:
(1)
az egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokról szóló
842/2006/EK rendelet felváltása, annak biztosítása érdekében, hogy
költséghatékonyabb módon lehessen elősegíteni az Európai Unió
éghajlatvédelmi célkitűzéseinek megvalósítását az éghajlatot
jelentősen befolyásoló F-gázok használatának visszaszorításával, inkább
energiahatékony és biztonságos alternatívákkal, valamint az F-gázokat
tartalmazó termékek és berendezések tározásával és használatból való kivonáskor
végzett kezelésével;
(2)
a fenntartható növekedés fokozása, az innováció
serkentése és környezetbarát technológiák fejlesztése az éghajlatot kis
mértékben befolyásoló, alternatív technológiák és gázok piaci
lehetőségeinek javítása révén;
(3)
az Európai Unió felzárkóztatása a legfrissebb
nemzetközi szintű tudományos eredményekhez az ENSZ Éghajlat-változási
Kormányközi Testületének negyedik értékelő jelentésében leírtaknak
megfelelően, tekintettel például az e rendelet által érintett anyagokra és
azok globális felmelegedési potenciáljának (global warming potential, GWP)
számítására;
(4)
konszenzus előmozdítása egy olyan nemzetközi
megállapodásról, amelynek célja, hogy a montreali jegyzőkönyv értelmében
fokozatosan csökkentse az F-gázok legfontosabb csoportjának, a fluorozott
szénhidrogéneknek (HFC-knek) a felhasználását;
(5)
a 842/2006/EK rendelet egyszerűsítése és
átláthatóbbá tétele a szükségtelen adminisztratív terhek csökkentése érdekében,
a Bizottság jobb szabályozás melletti elköteleződésével összhangban.
Háttér-információk
Az uniós gazdaság szén-dioxid-mentesítésének
költséghatékony módja szerint az F-gázok kibocsátását 2050-ig nagyjából 70–78 %-kal,
2030-ig pedig 72–73 %-kal kell csökkenteni megközelítőleg
50 EUR, egy tonna szén-dioxid-egyenértékre vetített kibocsátáscsökkentési
határköltség mellett.2 Az F-gázok jelenleg az összes üvegházhatású
gáz 2 %-át teszik ki az Európai Unióban, azonban a szén-dioxidnál jóval
nagyobb légköri felmelegedési potenciállal rendelkeznek. Számos hűtő-
és légkondicionáló berendezésben, szigetelőhabokban, elektromos
berendezésekben, aeroszolpermetekben, oldószerként vagy tűzvédelmi rendszerekben
használatosak. F-gáz-kibocsátás főként kibocsátást eredményező
használat során (például aeroszolpermetek vagy oldószerek esetében) vagy az
F-gázt tartalmazó termékek működése közben és ártalmatlanításakor
fellépő szivárgás következtében fordul elő.
Az F-gázok többségét az ipar azzal a céllal
fejlesztette ki, hogy felváltsa az ózonkárosító anyagokat, amelyeknek a
forgalomból való fokozatos kivonása jelenleg is folyik a montreali
jegyzőkönyv értelmében. A nagyobb jólét és a népességnövekedés miatt több
olyan terméket és berendezést értékesítenek, amelyek F-gázokat vagy ózonréteget
lebontó anyagokat használnak. Ennek eredményeképpen 1990 óta gyorsan
növekszik világszerte az F-gázok előállítása és felhasználása, emiatt
pedig a megfelelő ellenintézkedések hiányában jelentősen fokozódhat a
légköri kibocsátás. Mivel az F-gázokat tartalmazó termékek és berendezések
gyakran hosszú élettartamúak, ezért a most elmaradó intézkedések esetén az
elkövetkezendő évtizedekben is magas lesz a kibocsátás, ami máskülönben
elkerülhető lenne.
A jelenleg hatályos, F-gázokról szóló rendelet
elsősorban az F-gázt tartalmazó termékek és berendezések tározására és
használatból való kivonáskor végzett kezelésére összpontosít. Az F-gázokra
vonatkozó, jelenlegi uniós szakpolitikák várhatóan stabilizálják az Unión
belüli F-gáz-kibocsátást, amennyiben az egyes intézkedések végrehajtása terén
felmerülő hiányosságokat sikerül orvosolni. További intézkedések
végrehajtásának hiányában azonban nem valószínű, hogy a kibocsátás
abszolút értelemben véve csökkenne.
Jelenleg csak kevés intézkedés szolgálja az
F-gázok használatának elkerülését. Ennek ellenére napjainkban szinte minden,
F-gázokat felhasználó ágazatban megvan a lehetőség arra, hogy e gázokat
részben vagy teljes mértékben felváltsák biztonságos és legalább ugyanannyira
energiahatékony alternatívákkal. A szakpolitikai intézkedéseknek azonban
figyelembe kell venniük azt, hogy számos termék- és berendezéstípus érintett,
és az F-gázok felváltásának műszaki megvalósíthatósága, valamint költségei
és előnyei függhetnek a termék vagy berendezés méretétől és
használatának helyétől.
Az F-gáz-kibocsátás fokozódó problémája
nemzetközi szinten is egyre nagyobb figyelmet kap. A montreali jegyzőkönyv
részes felei közül többen 2009-ben, 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben is javaslatokat
nyújtottak be a HFC-ellátás és -fogyasztás világszintű, fokozatos
csökkentéséről. Az e rendelet értelmében előirányzott intézkedések a
montreali jegyzőkönyv alapján tett jelenlegi javaslatok mentén
végrehajtott, világszintű, fokozatos csökkentéssel számolnak, ezáltal
felkészítik az Európai Uniót e jövőbeli kötelezettségek teljesítésére. Az
Unió az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezményében (UNFCCC) meghatározott, az
éghajlatváltozás mérséklésére vonatkozó intézkedés kiegészítéseként támogatta[8] e javaslatokat. A tárgyalások során eddig
csekély előrehaladás történt, mivel Kína, India, Brazília és más országok
nem voltak hajlandóak e kérdéseket megvitatni a montreali jegyzőkönyv
keretében. Az ENSZ fenntartható fejlődésről tartott konferenciája
(„Rio+20”) azonban nemrég kifejezésre juttatta, hogy támogatja a HFC-k
fogyasztásának és előállításának fokozatos csökkentését[9].
Emellett 2012-ben létrejött a rövid távú
éghajlatbefolyásolók visszaszorításáért küzdő Éghajlat és Tiszta
Levegő Koalíció (Climate and Clean Air Coalition on Short-Lived Climate
Pollutants), amelyhez a G8-országok, az ENSZ Környezetvédelmi Programja (UNEP),
a Világbank és az Európai Bizottság is csatlakozott. Az egyik kiemelt
cselekvési terület a HFC-kibocsátás[10]. Az Európai Parlament is
többször felszólított ambiciózusabb intézkedések végrehajtására az F-gázokkal,
különösen a HFC-kkel kapcsolatosan[11].
Az F-gázokra vonatkozó, hatályos uniós jogi
szabályozást két fő jogi aktus alkotja:
(1)
a 842/2006/EK rendelet (az F-gázokról szóló
rendelet), amelynek elsődleges célja, hogy megelőzze a (többnyire)
helyhez kötött berendezések szivárgását a használat során (tározás) és a
használatból való kivonáskor, emellett korlátozott számban tilalmakat vezessen
be szűken meghatározott, specifikus alkalmazási területeken,
(2)
az Európai Parlament és a Tanács 2006/40/EK
irányelve (a mobil légkondicionáló rendszerekről szóló irányelv), amely
korlátozásokat vezetett be a 150 fölötti globális felmelegedési potenciálú
F-gázoknak az új gépjárművek légkondicionáló rendszereiben történő
használatára vonatkozóan.
A 842/2006/EK rendeletet tíz bizottsági
rendelet egészíti ki, amelyek megállapítják a jelentések formáját[12], a címkék formáit és a különleges címkézési
követelményeket[13],
az általános szivárgás-ellenőrzési követelményeket[14], [15],
a képzési és képesítési programokra vonatkozó követelményeket[16], [17],
[18], [19], [20] és az e programok bejelentésére
szolgáló értesítés formátumát[21].
Összhang az
Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel
Az Európai Unió az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 191. és 192. cikke
alapján jogosult eljárni ezen a területen. A 191. cikk kifejezetten az
uniós környezetvédelmi politika részeként folytatott, éghajlatváltozás elleni
küzdelem célkitűzésére vonatkozik. Az e területen végrehajtott
intézkedések teljes mértékben tiszteletben tartják a szubszidiaritás elvét. Az
éghajlatváltozás határokon átnyúló ügy, amelyre vonatkozóan uniós szintű
fellépésre van szükség, különösen azért, mert az Európai Unió közös
kibocsátáscsökkentési célkitűzéssel rendelkezik.
A tervezett költséghatékony
kibocsátáscsökkentés összhangban van az alacsony szén-dioxid-kibocsátású
gazdaság 2050-ig történő megvalósításának uniós ütemtervében kijelölt
útiránnyal. Az új alternatívák támogatásával megőrizhető az európai
gazdaság versenyképessége és különösen előmozdítható a környezetbarát
növekedés az Európa 2020 stratégia fenntartható növekedésre vonatkozó
prioritásának megfelelően[22]. A
kkv-k érdekeinek védelmét szolgáló intézkedéseket kell bevezetni a „gondolkozz
először kicsiben” elv szerint[23],
egyúttal külön figyelmet kell fordítani az energiahatékonyságra gyakorolt
hatásokra, az Európai Unió által a környezetbarát tervezés[24] és az energiahatékonyság[25] ösztönzése terén végzett munkával való
összhang biztosítása érdekében. Végül pedig a javaslat célja az is, hogy
egyszerűsítse a szabályozást, és minimálisra csökkentse a közigazgatási
szervek (az európai uniós, illetve a nemzeti hatóságok) és a vállalkozások
adminisztratív terheit.
2.           KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL;
HATÁSVIZSGÁLAT
Konzultáció az
érdekeltekkel, szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása
A Bizottság széles körű szakmai tanácsokat
gyűjtött össze számos szakértői tanulmányból[26], [27], [28], [29] többek között a 842/2006/EK rendelet
felülvizsgálatához készült, átfogó előkészítő tanulmányból5.
Egy, a különböző ágazatokat, tagállamokat és nem kormányzati szervezeteket
képviselő 47 szakértőből álló csoport kapott felkérést
arra, hogy útmutatást adjon és szakmai észrevételeket tegyen e tanulmány
elkészítéséhez. A Közös Kutatóközpont (JRC) pedig elvégezte a szakpolitikai
lehetőségek makrogazdasági elemzését.
A Bizottság széles körű konzultációt folytatott
az érdekeltekkel, többek között három hónapos, nyilvános internetes
konzultációt bonyolított le 2011. szeptember 26. és december 19.
között, és nyilvános meghallgatást tartott 2012. február 13-án
Brüsszelben. Az internetes konzultáció keretében válaszoló 261 érdekelt
fél háromnegyede az iparban tevékenykedik. Arra,
hogy a HFC-k világszintű fokozatos csökkentésének hiányában mi a
legmegfelelőbb szakpolitikai megközelítés, az érdekeltek kevesebb mint 2 %-a
válaszolt úgy, hogy nincs szükség további intézkedésre.
A három leggyakrabban választott szakpolitikai lehetőség a
tározásra és a visszanyerésre vonatkozó intézkedések szigorítása, az önkéntes
megállapodások létrehozása, valamint a HFC-k forgalomba hozatalára vonatkozó
mennyiségi korlátok bevezetése (fokozatos csökkentés) volt. Számos válaszadó gondolta úgy, hogy több
szakpolitikai intézkedés is helyénvaló.
Az érdekeltek meghallgatásán 130 érdekelt
fél jelent meg, és fény derült arra, hogy az iparági szereplők
jelentős többsége az F-gáz-ellátás fokozatos csökkentését előnyben
részesíti vagy legalábbis elfogadja. Ezzel
némi rugalmasságot lehetne biztosítani olyan esetekben, ahol az alternatív
technológiák még nem tekinthetők megfelelőnek. Ezzel szemben az érdekeltek úgy ítélték meg, hogy az új
berendezésekre vonatkozó tilalom túl merev megoldás lenne, vagy összetett
kivételrendszert tenne szükségessé. Az F-gázok
kereskedelmi felhasználói számára kulcsfontosságú volt, hogy a meglévő
berendezéseik ne váljanak feleslegessé. Az
alternatív technológiákon dolgozó nem kormányzati szervezetek és iparági
érdekeltek úgy vélték, hogy feltétlenül szükség van tilalomra, de kisebb
kivételek megengedése mellett. A fokozatos
csökkentést a tilalmat kiegészítő megoldásnak tekintették. Néhány érdekelt fél kizárólag a rendelet jobb
alkalmazására kívánna összpontosítani. A
tagállamok ekkor még nem alakították ki hivatalos álláspontjukat, ugyanakkor
jelezték, hogy támogatják a fokozatos csökkentést. A
Környezetvédelmi Hatóságok Hálózata[30]
javaslata szerint a fokozatos csökkentési mechanizmust tilalmakkal kell ötvözni
a fokozatos csökkentés megerősítése érdekében.
Hatásvizsgálat
A Bizottság hatásvizsgálatot végzett annak
megállapítása érdekében, hogy a szakpolitikai alternatívák mennyire hatékonyak
a szakpolitikai célkitűzések elérése szempontjából, és milyen környezeti,
gazdasági és társadalmi hatást gyakorolnak az érdekeltekre. Számos olyan
szakpolitikai intézkedést mérlegeltek, amelyek kiegészíthetik a jelenlegi
intézkedéseket. A végleges lehetőségek kizárólag olyan intézkedéseket
foglaltak magukban, amelyekről bebizonyosodott, hogy végrehajtásukkal
jelentős kibocsátáscsökkenés érhető el alacsony kibocsátáscsökkentési
költségek mellett, egyúttal összhangban vannak más uniós szakpolitikákkal.
Az F-gázokról szóló rendelet teljes körű
alkalmazása volt a kiindulási lehetőség. Az alábbi négy másik
szakpolitikai lehetőséget értékelték részletesen:
a)           önkéntes megállapodások;
b)           a tározási és visszanyerési
intézkedések hatályának kiterjesztése;
c)           a HFC-ellátás mennyiségi korlátozása
(fokozatos csökkentés);
d)           bizonyos, F-gázokat tartalmazó
termékek és berendezések uniós forgalomba hozatalának tilalma.
A hatásvizsgálat módszertani alapját egy
részletes és átfogó elemzés képezte, amely felmérte, hogy bevezethetők-e
biztonságos és energiahatékony alternatívák az F-gázokat használó
28 fő ágazatban. Mivel az alternatív technológiákat csak abban az
esetben vették figyelembe, ha legalább annyira energiahatékonynak bizonyultak,
mint a hagyományos F-gáz-technológiák, ezért a villamosenergia-fogyasztásból
eredő, közvetett kibocsátás kérdése már kezdettől fogva megoldott
volt.
Sor került az előállítási lánc és a
felhasználás különböző szakaszaiban fellépő, vagyis a
vegyianyag-gyártókra, a termék- és berendezésgyártókra, a
nagykereskedőkre, a termékek és berendezések ipari felhasználóira, a
berendezéseket szervizelő vállalkozásokra és a végső fogyasztókra
gyakorolt hatások vizsgálatára.
A hatásvizsgálat kimutatta, hogy a legnagyobb
kibocsátáscsökkenés a HFC-k fokozatos csökkentésével érhető el, amely
ezeknek az F-gázoknak az Unióban forgalomba hozandó mennyiségére 2030-ig
lépcsőzetesen csökkenő határértékeket vezetne be, ezáltal a jelenlegi
kibocsátást a kétharmadával (nagyjából 70 millió tonna CO2-egyenértékkel)
csökkentené 2030-ig. Helyénvaló az F-gázok felhasználására vonatkozóan bizonyos
korlátozásokat bevezetni különösen azért, hogy megőrizhető legyen a
fokozatos csökkentés integritása, és kizárhatók legyenek a fokozatos
csökkentéssel nem érintett F-gázok. A tározási és visszanyerési intézkedések
hatályát ki kell terjeszteni bizonyos szállítási módokra. E lehetőségek
együttesen a legnagyobb mértékben ösztönöznék az innovációt és a környezetbarát
technológiák fejlesztését. A gazdaság és a társadalom egésze számára alacsony
költségekkel járnának (a GDP-re gyakorolt maximális hatásuk -0,006 %),
ugyanakkor az ipar számára rugalmasságot biztosítanának. A kétharmados
kibocsátáscsökkenés megfelelne a montreali jegyzőkönyv alapján tett,
jelenlegi javaslatoknak, és felkészítené az uniós ipart a fokozatos
csökkentésre. Az alternatív technológiák nagyobb piaci térnyerése és
méretgazdaságossága révén költségcsökkenést eredményezne, ezáltal segítene
megállapodásra jutni a montreali jegyzőkönyv alapján tett javaslatokról.
Az adminisztratív költségek viszonylag
alacsonyan tarthatók (fokozatos csökkentés esetén megközelítőleg évi
kétmillió EUR adminisztratív költség). Ennek az az oka, hogy a 842/2006/EK
rendelet szerinti jelentéstételi rendszer már biztosítja azoknak az adatoknak a
többségét, amelyek bármely szakpolitikai lehetőség jövőbeli
megvalósításához szükségesek.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
A javasolt intézkedés összefoglalása
A javaslat fenntartja az F-gázokról szóló
rendelet jelenleg hatályos rendelkezéseit, ugyanakkor módosításokat irányoz
elő a szabályozás nemzeti hatóságok általi alkalmazásának és
végrehajtásának javítása érdekében. Bizonyos tározási intézkedések hatályát
kiterjeszti a hűtőkamionokra és –pótkocsikra is. A
IX. mellékletben található megfelelési táblázat áttekintést nyújt arról,
hogy a hatályos rendelkezések hogyan épülnek be a tervezett rendeletbe.
A legfontosabb új intézkedés az ömlesztett
HFC-anyagok Unión belüli szolgáltatására vonatkozó mennyiségi korlátok
bevezetése, amelyek idővel majd egyre szűkülnek. Ezt a fokozatos
csökkentést olyan intézkedések egészítik ki, amelyek biztosítják, hogy a
termékekben és a berendezésekben felhasznált mennyiségek is e mechanizmus
hatálya alá tartozzanak.
A fokozatos csökkentési mechanizmus keretében
bevezetésre kerül az Európai Unióban forgalomba hozott, ömlesztett HFC-k (tonna
CO2-egyenértékben kifejezett) összmennyiségére vonatkozó,
lépcsőzetesen csökkenő plafonérték, amelyet 2015-ben befagyasztanak,
majd 2016-ban sor kerül az első csökkentésére, 2030-ig pedig eléri a
2008–2011-ben értékesített mennyiség 21 %-át. Azok a termék- és
berendezésgyártók, amelyek csak korlátozott mennyiségben jutnak F-gázokhoz,
alternatív technológiákra állnak át, amennyiben ez megvalósítható.
A fokozatos csökkentési mechanizmus nagyrészt
az ózonréteget lebontó anyagok felhasználásának fokozatos visszaszorítása során
gyűjtött tapasztalatokra épül. Az ömlesztett HFC-ket az Unióban forgalomba
hozó vállalkozásoknak először kell jogosultsággal rendelkezniük ömlesztett
anyagok Unión belüli forgalomba hozatalára. A Bizottság ingyenes kvótákat oszt
ki a vállalkozásoknak a múltbéli adatközlés alapján, e kvóták egy részét pedig
új belépők számára különíti el. A vállalkozásoknak meg kell
győződniük arról, hogy elegendő jogosultsággal rendelkeznek a
termékek és berendezések tényleges forgalomba hozatalának fedezéséhez. A
vállalkozások átruházhatnak egymásra kvótákat. A Bizottság a következő
évben a jelentések független ellenőrzésével megvizsgálja a megfelelést.
Közel 100 vállalkozás részvételére lehet számítani, egy küszöbértékkel
pedig biztosítható, hogy mentességet kapjanak azok a vállalkozások, amelyek csak
kis mennyiséget hoznak forgalomba.
Az előtöltött berendezésekben importált
HFC-ket is figyelembe kell venni a fokozatos csökkentés keretében, így a
kiegészítő intézkedések elengedhetetlenek e gázok visszaszorításában, hogy
ezáltal a fokozatos csökkentés mechanizmusának környezetvédelmi integritása[31] és az egyenlő piaci versenyfeltételek
biztosíthatók legyenek. Ennek köszönhetően a nem hermetikusan zárt, HFC-t
alkalmazó készülékek még előállíthatók az Európai Unióban, vagy behozhatók
a területére, de azokat az üzembe helyezés helyén kell feltölteni[32]. Hasonlóképpen a HFC-t tartalmazó mobil
légkondicionáló berendezések forgalomba hozatala is tiltott lesz 2020-tól. A
fokozatos csökkentési mechanizmus alátámasztása és egyéb, a mechanizmus által
nem érintett F-gázok használatának korlátozása érdekében néhány további tilalom
bevezetésére kerül sor, amelyekről bebizonyosodott, hogy költséghatékony
megoldást jelentenek a kibocsátáscsökkentés elvárt általános szintjének elérése
szempontjából. Az összefoglalást lásd az 1. táblázatban.
1. táblázat Összefoglaló áttekintés az új
berendezésekre vonatkozó korlátozásokról
 Termékek és berendezések           || Tilalom időpontja
 HFC-23 használata tűzvédelmi rendszerekben és tűzoltó készülékekben, || 2015. január 1.
 Háztartási hűtőszekrények és fagyasztók a 150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-k esetében || 2015. január 1.
 Kereskedelmi célú hűtő- és fagyasztógépek (hermetikusan zárt rendszerek) || 2015. január 1. a 2500-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-k esetében 2017. január 1. a 150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-k esetében
 Hordozható beltéri légkondicionáló berendezések (hermetikusan zárt rendszerek) a 150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-k esetében || 2016. január 1. a 2500-nél magyobb GWP-vel rendelkező HFC-k esetében 2020. január 1. a 150-nél nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-k esetében
Emellett 2020-tól nem lesz megengedett az
5 tonnát meghaladó CO2-egyenértéknek megfelelő
hűtőközeget tartalmazó, meglévő hűtőberendezések
nagyon magas (>2500) globális felmelegedési potenciállal rendelkező
HFC-vel való újratöltése, mivel az alkalmasabb, energiahatékonyabb és
alacsonyabb GWP-jű helyettesítő hűtőközegek már széles
körben elterjedtek a piacon.
A magnézium-nyomásosöntésben alkalmazott SF6
használatára vonatkozó korlátozásokat azokra a létesítményekre is ki kell
terjeszteni, amelyek évente 850 kg-nál kevesebbet használnak ebből az
anyagból, mivel a technológiai fejlődés feleslegessé tette annak
használatát.
A további jelentéstételi kötelezettségeknek nyomon
követhetővé kell tenniük a jelenlegi szabályozás hatálya alá nem tartozó
F-gázok használatát.
Jogalap
A rendelet elsődleges célja, hogy magas
szintű környezetvédelmet biztosítson, különösen az éghajlatváltozás elleni
küzdelem terén. Ezért ez a javaslat az Európai
Unió működéséről szóló szerződés 192. cikkének
(1) bekezdésén alapul.
A szubszidiaritás elve
A tagállamok nem tudják kielégítően
megvalósítani a javaslat célkitűzéseit. A
célkitűzéseket uniós fellépéssel a következők miatt lehet
hatékonyabban megvalósítani.
Az éghajlati rendszer védelme határokon
átnyúló ügy. A tagállamok külön-külön nem képesek a problémák megoldására. A probléma léptéke az egész Unióra kiterjedő
és világméretű fellépést is igényel. A javaslatnak az is a célja, hogy
jogi keretet teremtsen a HFC-k fokozatos csökkentésére vonatkozó nemzetközi
megállapodás végrehajtáshoz, amelyben az Európai Unió is szerződő fél
lenne. A megállapodásról jelenleg nemzetközi
szintű tárgyalások folynak.
A rendelet előírja bizonyos, F-gázokat
tartalmazó termékek és berendezések forgalomba hozatalának és felhasználásának
tilalmát. Ezért a belső piac működése szempontjából lényeges.
A javaslat az uniós szabályozás módosítására
és kiegészítésére, valamint egyes rendelkezések megerősítésére
összpontosít, hogy ezáltal javuljon a szabályozás tagállami alkalmazása és
végrehajtása.
A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás
elvének.
Az arányosság elve
A javaslat megfelel az arányosság elvének. Az intézkedések költséghatékonyság szempontjából
alapos értékelésen mentek át.: Az elfogadható
kibocsátáscsökkentési költségek küszöbértéke összhangban van az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megvalósításának ütemtervével[33], amely meghatározza az éghajlatváltozás
elleni küzdelem általános stratégiáját. A
kellően hosszú átmeneti időszakok lehetővé teszik, hogy minden
érintett ágazat gazdaságilag hatékonyan alkalmazkodhasson.
Ha a javaslat egyes F-gáz-alkalmazások
korlátozását helyezi kilátásba, gondoskodik a műszakilag és gazdaságilag
megvalósítható alternatívák meglétéről. Ha
bizonyos körülmények között ez nem teljesül, a javaslat lehetőséget ad
eltérésekre.
A javaslat nem tartalmaz olyan területre
vonatkozó részletes rendelkezéseket, amelynek célkitűzései más
szakpolitikai területeken történő fellépéssel – például a hulladékokra
vagy a környezetbarát tervezésre vonatkozó jogi szabályozással – jobban
elérhetők. Ezzel elkerülhetők olyan
átfedések, amelyek tisztázatlan felelősségmegosztással járhatnak, így a
hatóságoknak és a vállalkozásoknak további terhet jelenthetnek.
A jogi aktus típusának megválasztása
A kiválasztott jogi aktus a rendelet, mivel a
javaslat a meglévő rendelet felváltására és javítására irányul, és mivel a
fokozatos csökkentési mechanizmusnak az ózonkárosító anyagok fokozatos
csökkentésére létrehozott, uniós szintű rendszerre kell épülnie. Az említett rendszer hatékonynak bizonyult. A tagállamokat és az ágazatban tevékenykedő
vállalkozásokat indokolatlanul megterhelné, ha ez a rendszer bármiben
megváltozna.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslat hatására nem növekszik az Európai
Unió költségvetése.
2012/0305 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a fluortartalmú üvegházhatású gázokról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke
(1) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti
parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[34],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[35],
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)       Az Egyesült Nemzetek
Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) – amelynek az Európai Unió is
részes fele[36] –
Éghajlat-változási Kormányközi Testületének (IPCC) negyedik értékelő
jelentése szerint a rendelkezésre álló tudományos adatok alapján a fejlett
országoknak az 1990-es szinthez képest 2050-ig 80–95 %-kal kell
csökkenteniük az üvegházhatású gázok kibocsátását, hogy a globális
éghajlatváltozást 2 °C hőmérséklet-emelkedésre korlátozzák, ezzel
megelőzve a nem kívánt éghajlati hatásokat[37].
(2)       E cél elérése érdekében az
Európai Bizottság az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megvalósításának
ütemtervében lefektette, hogyan érhető el a szükséges kibocsátáscsökkentés
költséghatékony módon az Unióban 2050-ig[38].
Ez az ütemterv meghatározza, milyen ágazati hozzájárulásokra van szükség hat
területen. A CO2-kibocsátástól eltérő kibocsátásokat (a
fluortartalmú üvegházhatású gázokkal együtt, de a mezőgazdasági, CO2-kibocsátástól
eltérő kibocsátások kivételével) az 1990-es szinthez képest 72–73 %-kal
kell csökkenteni 2030-ig, és 70–78 %-kal 2050-ig. A 2005-ös referenciaév
alapján a CO2-kibocsátástól eltérő kibocsátásokat a
mezőgazdasági kibocsátások kivételével 60–61 %-kal kell csökkenteni
2030-ig. A fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának becsült értéke
90 millió tonna (Mt) CO2-egyenérték volt 2005-ben. A 60 %-os
csökkenés azt jelenti, hogy a kibocsátást körülbelül 35 Mt CO2-egyenértékkel
kellene csökkenteni 2030-ig. Mivel a jelenleg hatályos szabályozás teljes
körű alkalmazása esetén a kibocsátás megközelítőleg 104 Mt CO2-egyenérték
lesz 2030-ban, ezért további, közel 70 Mt CO2-egyenértéknek
megfelelő csökkenést kell elérni.
(3)       Az egyes fluortartalmú
gázokról szóló 842/2006/EK rendelet[39]
alkalmazásáról, hatásairól és megfelelőségéről szóló bizottsági
jelentés[40]
megállapította, hogy a jelenlegi tározási intézkedések – teljes körű
alkalmazásuk esetén – csökkenthetik a fluortartalmú üvegházhatású gázok
kibocsátását Ezeket az intézkedéseket ezért meg kell tartani, és a
végrehajtásuk során gyűjtött tapasztalatok alapján pontosítani kell.
Bizonyos intézkedések hatályát egyéb olyan készülékekre is ki kell terjeszteni,
amelyek jelentős mennyiségű fluortartalmú üvegházhatású gázt használnak;
ilyenek például a hűtőkamionok és -pótkocsik. Az ilyen gázokat
tartalmazó berendezésekre vonatkozó nyilvántartás létrehozásának és vezetésének
kötelezettségét az elektromos kapcsolóberendezésekre is ki kell terjeszteni.
(4)       A Bizottság jelentése azt is
megállapította, hogy még többet lehet tenni a fluortartalmú üvegházhatású gázok
Unión belüli kibocsátásának csökkentése érdekében, ehhez pedig elsősorban
kerülni kell e gázok használatát, amennyiben léteznek olyan biztonságos és
energiahatékony alternatív technológiák, amelyek nem vagy kisebb mértékben
befolyásolják az éghajlatot. A kibocsátás 2010 és 2030 között akár
kétharmadával, költséghatékonyan csökkenthető, mivel sok ágazatban
bizonyítottan jó, kipróbált alternatívák állnak rendelkezésre.
(5)       E technológiák használatának
előmozdítása érdekében ezért a fluortartalmú üvegházhatású gázokkal
kapcsolatos tevékenységeket végző személyek képzésének olyan
technológiákra is ki kell terjednie, amelyek a fluortartalmú üvegházhatású
gázok használatának felváltására vagy visszaszorítására szolgálnak. A
képesítési igazolások csak korlátozott ideig lehetnek érvényesek, a kezdeti
érvényesség pedig csak kötelező továbbképzés alapján hosszabbítható meg,
így biztosítható, hogy az érintett személyek folyamatosan tájékozódjanak az új
műszaki fejlesztésekről.
(6)       Az ENSZ Éghajlat-változási
Keretegyezményében meghatározott nyomonkövetési és jelentéstételi
követelményekkel és a részes feleknek egyben a Kiotói Jegyzőkönyv részes
feleinek találkozójaként szolgáló, a részes felek konferenciája
4/CMP.7 határozatával való összhang megteremtse érdekében a globális
felmelegedési potenciált úgy kell kiszámítani, hogy a gáz egy kilogrammjának
100 éves időszakra vonatkozó felmelegedési potenciálját viszonyítani
kell egy kilogramm CO2 ugyanezen potenciáljához. A számításnak
lehetőség szerint az Éghajlat-változási Kormányközi Testület által
elfogadott negyedik értékelő jelentésen kell alapulnia.
(7)       Mivel rendelkezésre állnak
megfelelő alternatívák, ezért a kén-hexafluorid magnézium-fröccsöntésben
való használatára és a magnézium-fröccsöntési ötvözetek újrahasznosítására
vonatkozó, jelenlegi tilalmat ki kell terjeszteni azokra a létesítményekre is,
amelyek évente 850 kg-nál kevesebbet használnak fel ezekből az
anyagokból. Hasonlóképpen, megfelelő átmeneti időszak mellett meg
kell tiltani a rendkívül magas globális felmelegedési potenciállal
rendelkező hűtőközegek használatát a legalább 5 tonna CO2-egyenértéknek
megfelelő hűtőközeget tartalmazó hűtőberendezések
szervizelésére vagy karbantartására.
(8)       További tilalmakat kell
bevezetni a bizonyos fluortartalmú üvegházhatású gázokkal üzemelő, új
hűtő-, légkondicionáló vagy tűzvédelmi berendezések forgalomba
hozatalára, amennyiben rendelkezésre állnak ezen anyagok megfelelő alternatívái.
A jövőbeli műszaki fejlesztésekre és a fluortartalmú üvegházhatású
gázok költséghatékony alternatíváinak rendelkezésre állására figyelemmel a
Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy más termékeket és berendezéseket is
e tilalmak alá vonjon, illetve hogy mentesítse alóluk – akár átmenetileg –
termékek vagy berendezések azon egyes kategóriáit, amelyek esetében technikai
vagy gazdasági okokból nem állnak rendelkezésre a globális felmelegedési
potenciál meghatározott határértéke alá eső alternatív anyagok, ideértve
azokat az eseteket is, amikor az alternatív anyagok a piaci igényeket ki nem
elégítő módon állnak rendelkezésre vagy ha az adott alternatíva az
alkalmazandó biztonsági előírások miatt nem alkalmazható.
(9)       Ilyen tilalmakat csak akkor
célszerű bevezetni, ha azok hatására mérséklődik a teljes
üvegházhatású – különösen a fluortartalmú üvegházhatású gázok szivárgásából és
a termékek vagy berendezések energiafelhasználásából származó
szén-dioxid-kibocsátásból fakadó – gázkibocsátás. Ezért helyénvaló engedélyezni
a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezéseket, ha azok teljes
üvegházhatású gázkibocsátása alacsonyabb, mint a velük egyenértékű azon
berendezések kibocsátása, amelyek nem tartalmaznak fluortartalmú üvegházhatású
gázokat és legnagyobb megengedett energiafelhasználásuk tekintetében
megfelelnek a (környezetbarát tervezésről szóló) 2009/125/EK irányelv[41] keretében elfogadott vonatkozó végrehajtási
intézkedéseknek.
(10)     Annak biztosítása érdekében,
hogy kizárólag a megfelelő képesítéssel rendelkező személyek végezzék
a nem hermetikusan zárt hűtő-, légkondicionáló és
hőszivattyú-berendezések üzembe helyezését, az ilyen, fluorozott
szénhidrogénnel előtöltött berendezések forgalomba hozatalára tilalomnak
kell érvényben lennie. Ezen intézkedésnek azt is biztosítania kell, hogy az e
berendezések első feltöltésére felhasznált mennyiségre vonatkozzanak a
csökkentési intézkedések.
(11)     A fluorozott szénhidrogének
forgalomba hozatalának fokozatos visszaszorítása bizonyult a leghatékonyabb,
költségtakarékos megoldásnak ezen anyagok kibocsátásának hosszú távú
csökkentésére.
(12)     A fluorozott szénhidrogének
forgalomba hozatalának fokozatos csökkentése érdekében a Bizottságnak
forgalombahozatali kvótákat kell kiosztania az egyes gyártóknak és
importőröknek, hogy azok ne lépjék túl a fluorozott szénhidrogének Unión
belüli forgalomba hozatalára vonatkozó, teljes mennyiségi korlátot.
(13)     Az egyes vállalkozásoknak
szánt kvóták kiosztásának a 2008 és 2011 közötti
referencia-időszakban előállított vagy importált fluorozott
szénhidrogének mennyiségén kell alapulnia. Azonban annak elkerülése érdekében,
hogy a kis piaci szereplők ne jussanak kvótához, a teljes mennyiségi
korlát öt százalékát olyan gyártók és importőrök számára kell fenntartani,
amelyek legfeljebb 1 tonna fluortartalmú üvegházhatású gázt importáltak
vagy állítottak elő a referencia-időszakban.
(14)     A Bizottságnak a kvóták
rendszeres újraszámításával kell biztosítania, hogy az új piaci szereplők
az általuk a közelmúltban forgalomba hozott, átlagos mennyiség alapján
folytathassák tevékenységeiket.
(15)     A Bizottságnak gondoskodnia
kell az ózonréteget lebontó anyagokról szóló, 2009. szeptember 16-i
1005/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[42] szerinti kereskedelemengedélyezési
rendszeren alapuló, kvótakezelésre szolgáló központi elektronikus
nyilvántartásról.
(16)     Annak érdekében, hogy az
ömlesztett fluorozott szénhidrogének piaca rugalmas maradjon, engedélyezni kell
a kvóták átruházását többek között olyan gyártók és importőrök számára is,
amelyek korábban nem tevékenykedtek az ágazatban.
(17)     A rendelet hatékonyságának
nyomon követhetősége érdekében a hatályos jelentéstételi kötelezettségek
hatályát ki kell terjeszteni egyéb olyan fluortartalmú anyagokra, amelyek
jelentős globális felmelegedési potenciállal rendelkeznek, vagy várhatóan
felváltják az I. mellékletben felsorolt fluortartalmú üvegházhatású
gázokat is. Ugyanezért a fluortartalmú üvegházhatású gázok ártalmatlanítását és
e gázok termékekben vagy berendezésekben való behozatalát is jelenteni kell. De
minimis küszöbértékeket kell megállapítani az adminisztratív terhek
aránytalanságának elkerülése érdekében, különösen a kis- és középvállalkozások
esetében.
(18)     A Bizottságnak folyamatosan
nyomon kell követnie, milyen hatásokkal jár a fluorozott szénhidrogének
forgalomba hozatalának korlátozása, ideértve a csökkentés azon készülékek
ellátására gyakorolt hatását, amelyek esetében a fluorozott szénhidrogének
használata az alternatív technológiákhoz képest alacsonyabb kibocsátással járna
az életciklus során. A nyomon követéssel az egészségügyi vagy biztonsági veszélyforrások
korai észlelését is biztosítani kell a gyógyszerek elérhetőségére
gyakorolt negatív hatások miatt. Átfogó felülvizsgálatot kell végezni
2030 előtt, még időben ahhoz, hogy e rendelet rendelkezéseit a
végrehajtásuk és az új fejlemények fényében módosítani lehessen, és szükség
esetén további csökkentési intézkedéseket lehessen elfogadni.
(19)     Ezen rendelet végrehajtása
egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási
hatásköröket kell ruházni, hogy meghatározza az üzembe helyezett, szervizelt,
karbantartott, javított vagy használaton kívül helyezett berendezésekre
vonatkozó nyilvántartás, a képzési és képesítési programok bejelentésére
szolgáló értesítés, valamint a termékeken és berendezéseken elhelyezett címkék
formáját, hogy az Unióban forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének
mennyisége alapján megállapítsa az importőrökre és a gyártókra vonatkozó
referenciaértékeket, és hogy meghatározza a jelentések formátumát és
benyújtásának módját. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási
hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok
szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló,
2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi
rendeletben[43]
foglaltak szerint kell gyakorolni.
(20)     A technológia
fejlődésének és az e rendelet által érintett piacok fejlődésének
figyelembevétele és a nemzetközi megállapodásoknak való megfelelés biztosítása
érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell adni, hogy az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően
jogi aktusokat fogadjon el a következőkre vonatkozóan: általános
szivárgás-ellenőrzési követelmények megállapítása, fluortartalmú
üvegházhatású gázok kötelező visszanyerésével érintett berendezések listájának
bővítése, a berendezések üzembe helyezését, karbantartását, javítását vagy
használaton kívül helyezését, szivárgás-ellenőrzést és a fluortartalmú
üvegházhatású gázok visszanyerését végző személyek képzési programjaira,
valamint az ilyen feladatokat ellátó személyek és vállalkozások képesítésére
vonatkozó minimumkövetelmények és kölcsönös elismerési feltételek
meghatározása, a címkézési követelmények módosítása, a fluortartalmú
üvegházhatású gázokat tartalmazó vagy használó további termékek és berendezések
forgalomba hozatalának tilalma, a fluorozott szénhidrogének maximálisan
forgalomba hozható mennyiségének módosítása és a bizonyos kulcsfontosságú
célokra felhasznált fluorozott szénhidrogének szolgáltatásának a kvótával
kapcsolatos követelmények alól egészségügyi és biztonsági indokkal való
mentesítése, a fluorozott szénhidrogének egyes vállalkozások általi forgalomba
hozatalára vonatkozó referenciaértékek újraszámítása vagy a kvótakiosztási
mechanizmus módosítása vagy kiegészítése, a jelentéstételi követelmények
küszöbértékeinek felülvizsgálata, a fluortartalmú üvegházhatású gázok
kibocsátásával kapcsolatos jelentéstételi rendszerekre és a tagállamok által
gyűjtött, kibocsátással kapcsolatos adatokra vonatkozó követelmények
megállapítása, jelentős globális felmelegedési potenciállal
rendelkező egyéb anyagoknak az e rendelet hatálya alá tartozó anyagok
listáiba való belefoglalása és a listák új tudományos ismeretek alapján
történő frissítése, különös tekintettel a rendelet mellékleteiben
felsorolt anyagok globális felmelegedési potenciáljára.
(21)     Különösen fontos, hogy a
Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat
folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló
jogi aktus előkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia
kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére
történő egyidejű, időben történő és megfelelő
továbbításáról.
(22)     E rendelet módosítja és
kiegészíti a 842/2006/EK rendeletet, azért annak helyébe lép,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. fejezet
Általános rendelkezések
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.           „fluortartalmú üvegházhatású gázok”:
az I. mellékletben felsorolt fluorozott szénhidrogének (HFC-k), a
perfluor-karbonok (PFC-k), a kén-hexafluorid (SF6) és egyéb, fluort
tartalmazó üvegházhatású gázok, önmagukban vagy keverékben;
2.           „globális felmelegedési potenciál”
(global warming potential, GWP): az üvegházhatású gázok éghajlat-melegedést
okozó, szén-dioxidhoz viszonyított potenciálja, amelyet úgy kell kiszámítani,
hogy egy gáz egy kilogrammjának 100 éves időszakra vonatkozó
felmelegedési potenciálját viszonyítani kell egy kilogramm CO2
ugyanezen potenciáljához, az I., II. és III. mellékletben foglaltaknak
megfelelően.
3.           „tonna CO2-egyenérték”:
az üvegházhatású gázok vagy ilyen gázokat tartalmazó keverék mennyisége, az
üvegházhatású gázok metrikus tonnában megadott tömegének és globális
felmelegedési potenciáljának szorzataként kifejezve;
4.           „üzemeltető”: az a természetes
vagy jogi személy, aki, illetve amely az e rendelet hatálya alá tartozó
berendezéseket vagy rendszereket birtokolja és azok technológiai működése
felett tényleges ellenőrzést gyakorol;
5.           „felhasználás”: a fluortartalmú
üvegházhatású gázok felhasználása termékek vagy berendezések gyártásánál, karbantartásánál
vagy szervizelésénél, beleértve az újratöltést is, vagy más folyamatok során;
6.           „forgalomba hozatal”: másik személy
részére első alkalommal történő szolgáltatás vagy rendelkezésre
bocsátás az Unión belül akár ellenérték fejében, akár ingyenesen, vagy gyártó
esetében a a saját célra történő felhasználás, vagy a behozott áru Unión
belüli használatát vagy üzemeltetését lehetővé tevő vámeljárás
keretében az Unió vámterületére történő behozatal;
7.           „hermetikusan zárt rendszer”: olyan
rendszer, amelyben az összes, fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó
alkatrészt a gyártás során hegesztéssel, keményforrasztással, illetve hasonló
tartós csatlakozással hermetikusan lezártak, és amelynek üzembe helyezéséhez
nem szükséges megbontani a hűtőkört;
8.           „nem utántölthető tartály”:
olyan tartály, amelyet kifejezetten a fluortartalmú üvegházhatású gázok
szállítására vagy tárolására terveztek, és nem tölthető újra az e célból
végrehajtott átalakítás nélkül, vagy az újratöltés érdekében történő
visszaszolgáltatásra vonatkozó előírás nélkül került forgalomba;
9.           „visszanyerés”: termékekből,
berendezésekből vagy tartályokból származó fluortartalmú üvegházhatású
gázok összegyűjtése és tárolása a karbantartás vagy szervizelés során,
vagy a termékek, berendezések vagy tartályok ártalmatlanítását
megelőzően;
10.         „újrahasznosítás”: visszanyert
fluortartalmú üvegházhatású gázoknak az alapvető tisztítást követő
újrafelhasználása;
11.         „regenerálás”: visszanyert
fluortartalmú üvegházhatású gáz újrafeldolgozása a gyári új anyagnak
megfelelő teljesítményszint elérése érdekében, a felhasználási cél
figyelembevétele mellett;
12.         „ártalmatlanítás”: az
a folyamat, amelynek során valamennyi fluortartalmú üvegházhatású gázt
vagy annak túlnyomó részét állandó jelleggel átalakítják vagy lebontják egy
vagy több olyan stabil anyaggá, amely nem fluortartalmú üvegházhatású gáz;
13.         „helyhez kötött”: működés közben
nincs mozgásban;
14.         „egykomponensű hab”:
egyterű aeroszolos palackban, szabad vagy részben kötött, folyékony
halmazállapotban tárolt habvegyület, amely a palackból való távozásakor kitágul
és megszilárdul;
15.         „hűtőkamion”:
elsősorban áruszállításra tervezett és gyártott, hűtőegységgel
felszerelt, 3,5 tonnánál nagyobb össztömegű gépjármű;
16.         „hűtőpótkocsi”: kamion vagy
vontató általi vontatásra, elsősorban áruszállításra tervezett és
gyártott, hűtőegységgel felszerelt jármű;
II. fejezet
Tározás
2. cikk
A kibocsátás megelőzése
(1)
Tilos fluortartalmú üvegházhatású gázokat
szándékosan a légkörbe kibocsátani, amennyiben a kibocsátás a rendeltetésszerű
használat szempontjából műszakilag nem indokolt.
(2)
A fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó
berendezések üzemeltetőinek óvintézkedéseket kell tenniük a véletlen
kibocsátás (a továbbiakban: szivárgás) megelőzése érdekében.
(3)
E gázok szivárgásának észlelése esetén az
üzemeltetőnek haladéktalanul gondoskodnia kell a berendezés javításáról.
Amennyiben kijavították a berendezés szivárgását,
a üzemeltetőnek biztosítania kell, hogy képesítéssel rendelkező
személyek a javítás után egy hónapon belül ellenőrizzék a berendezést
annak megállapítása céljából, hogy a javítás eredményes volt-e.
(4)
Az alábbi feladatokat elvégző személyeknek és
vállalkozásoknak a 8. cikk szerinti képesítéssel kell rendelkezniük:
a)      a 3. cikk (1) bekezdésében
említett berendezések üzembe helyezése, szervizelése, karbantartása, javítása
vagy használaton kívül helyezése;
b)      fluortartalmú üvegházhatású gázokat
tartalmazó hordozható légkondicionáló berendezések szervizelése, karbantartása,
javítása vagy használaton kívül helyezése;
c)      SF6-ot tartalmazó elektromos
kapcsolóberendezések üzembe helyezése, szervizelése, karbantartása, javítása
vagy használaton kívül helyezése;
d)      fluortartalmú üvegházhatású gázok
szállítása vagy átvétele az a), b) és c) pontban felsorolt feladatok elvégzéséhez.
E feladatok végrehajtásakor az első
alkbekezdésben említett személyeknek és vállalkozásoknak óvintézkedéseket kell
tenniük a fluortartalmú üvegházhatású gázok szivárgásának megelőzése
érdekében.
(5)
Annak a személynek, aki másik felet bíz meg az SF6-ot
tartalmazó elektromos kapcsolóberendezések vagy a 3. cikk
(1) bekezdésében említett berendezések üzembe helyezésével,
szervizelésével, karbantartásával, javításával vagy használaton kívül
helyezésével, meg kell bizonyosodnia arról, hogy a másik fél a szükséges
feladatok elvégzéséhez rendelkezik a 8. cikkben előírt, szükséges
képesítési igazolásokkal.
3. cikk
A szivárgás ellenőrzése
(1)
Az 5 tonna CO2-egyenértéknek
megfelelő globális felmelegedési potenciállal rendelkező, nem hab
formájában tárolt fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések
üzemeltetőinek gondoskodniuk kell a berendezések
szivárgás-ellenőrzéséről. E cikk értelmében azonban nem kell
szivárgás-ellenőrzést végezni azokon a hermetikusan zárt rendszerekkel rendelkező
berendezéseken, amelyek erre utaló szövegű címkével vannak ellátva, és
kevesebb mint 10 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő
globális felmelegedési potenciállal rendelkező fluortartalmú üvegházhatású
gázt tartalmaznak.
Az ellenőrzéseket a 8. cikkben
előírt szabályoknak megfelelő képesítéssel rendelkező
személyeknek kell elvégezniük.
Ez a bekezdés az alábbi, fluortartalmú
üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések üzemeltetőire vonatkozik:
a)      helyhez kötött
hűtőberendezések;
b)      helyhez kötött légkondicionáló
berendezések;
c)      helyhez kötött hőszivattyúk;
d)      beépített tűzvédelmi berendezés;
e)      hűtőkamionok és
hűtőpótkocsik.
(2)
Az (1) bekezdés szerinti ellenőrzéseket
az alábbiakban meghatározott gyakorisággal kell elvégezni:
a)      a legalább 5, de kevesebb mint
50 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő globális
felmelegedési potenciállal rendelkező fluortartalmú üvegházhatású gázokat
tartalmazó berendezéseken legalább 12 havonta kell
szivárgás-ellenőrzést végezni;
b)      a legalább 50, de kevesebb mint
500 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő globális
felmelegedési potenciállal rendelkező fluortartalmú üvegházhatású gázokat
tartalmazó berendezéseken legalább hathavonta kell szivárgás-ellenőrzést
végezni;
c)      a legalább 500 tonna CO2-egyenértéknek
megfelelő globális felmelegedési potenciállal rendelkező
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezéseken legalább
háromhavonta kell szivárgás-ellenőrzést végezni.
(3)
Amennyiben az (1) bekezdés d) pontjában
említett tűzvédelmi rendszerek esetében az ISO 14520 vagy az
EN 15004 szabvány szerinti ellenőrzési rend működik, és a
tűzvédelmi rendszert a (2) bekezdésben előírt gyakorisággal
ellenőrzik, akkor úgy tekintendő, hogy ezek az ellenőrzések
teljesítik az (1) bekezdésben előírt kötelezettségeket.
(4)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikknek megfelelően olyan, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el, amelyek részletezik az e cikk (1) bekezdésében említett
berendezéstípusok mindegyikén az adott bekezdés szerint elvégzendő
szivárgás-ellenőrzésre vonatkozó követelményeket, meghatározzák a
berendezések legnagyobb valószínűséggel szivárgó alkatrészeit, továbbá a
piaci trendek és a technológiai fejlődés fényében módosítják az e cikk
(1) bekezdésében szereplő berendezéslistát egyéb berendezéstípusok
felvétele érdekében.
4. cikk
Szivárgásérzékelő rendszerek
(1)
A 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott,
legalább 500 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő globális
felmelegedési potenciállal rendelkező, nem hab formájában tárolt
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések üzemeltetőinek
gondoskodniuk kell arról, hogy a berendezés rendelkezzen szivárgásérzékelő
rendszerrel, amely szivárgás esetén riasztja az üzemeltetőt.
              E szivárgásészlelő
rendszert legalább 12 havonta meg kell vizsgálni megfelelő
működésének biztosítása érdekében.
(2)
A 3. cikk (2) bekezdésének
b) pontjától eltérve abban az esetben, ha legalább 50, de kevesebb mint
500 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő globális
felmelegedési potenciállal rendelkező fluortartalmú üvegházhatású gázokat
tartalmazó berendezést szerelnek fel szivárgásérzékelő rendszerrel, akkor
e berendezésen legalább 12 havonta kell szivárgás-ellenőrzést
végezni.
5. cikk
Nyilvántartás
(1)
A nem hab formájában tárolt fluortartalmú
üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések üzemeltetőinek mindegyik
berendezésre vonatkozóan nyilvántartást kell létrehozniuk és vezetniük, amely
tartalmazza a következő, berendezéseket azonosító adatokat:
a)      a beépített fluortartalmú üvegházhatású
gázok mennyisége és típusa;
b)      a hozzáadott fluortartalmú üvegházhatású
gázok mennyisége és a hozzáadás oka;
c)      a visszanyert fluortartalmú üvegházhatású
gázok mennyisége;
d)      az észlelt szivárgási veszteség mértéke;
e)      a berendezés üzembe helyezését,
szervizelését, karbantartását és adott esetben javítását vagy használaton kívül
helyezését végző vállalkozás vagy személy azonosítása;
f)       a 3. cikk (1) és
(3) bekezdése szerint végzett ellenőrzések időpontjai és
eredményei;
g)      a berendezés használaton kívül helyezése
esetén a fluortartalmú üvegházhatású gázok visszanyerésére és ártalmatlanítására
tett intézkedések.
Ez a bekezdés az SF6-tartalmú
elektromos kapcsolóberendezések, valamint a 3. cikk (2) bekezdésében
említett berendezések üzemeltetőire vonatkozik.
(2)
Amennyiben az (1) bekezdésben említett
nyilvántartás nincs regisztrálva az illetékes tagállami hatóságok által
létrehozott adatbázisban, akkor az (1) bekezdésben említett
üzemeltetőknek legalább a berendezés használaton kívül helyezését
követő két évig meg kell őrizniük a nyilvántartást.
Amennyiben az (1) bekezdésben említett
nyilvántartás nincs regisztrálva az illetékes tagállami hatóságok által
létrehozott adatbázisban, akkor az üzemeltetők számára az
(1) bekezdés e) pontjában említett tevékenységeket végző
személyeknek vagy vállalkozásoknak legalább öt évig meg kell őrizniük a
nyilvántartás másolatait.
A nyilvántartást kérelemre az illetékes hatóság
vagy a Bizottság rendelkezésére kell bocsátani.
(3)
A Bizottság végrehajtási aktusban meghatározhatja
az (1) bekezdésben említett nyilvántartás formátumát, valamint létrehozása
és vezetése módját. Ezt a végrehajtási aktust a 21. cikkben említett
vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
6. cikk
Gyártásból származó kibocsátás
A fluortartalmú vegyületek gyártóinak meg kell
tenniük minden szükséges óvintézkedést annak érdekében, hogy előállítás,
szállítás és tárolás során a lehető legnagyobb mértékben korlátozzák a
fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátását.
A gyártóknak gondoskodniuk kell arról, hogy a
melléktermékként keletkező trifluor-metánt (HFC-23) a gyártási folyamat
során jelentős mennyiségben ártalmatlanítsák.
7. cikk
Visszanyerés
(1)
A nem hab formájában tárolt fluortartalmú
üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések, többek között a hordozható
berendezések üzemeltetőinek e gázok újrahasznosítása, regenerálása vagy
ártalmatlanítása céljából olyan intézkedéseket kell bevezetniük, amelyek
keretében a 8. cikk szerint megfelelő képesítéssel rendelkező
személyek vagy vállalkozások visszanyerik ezeket a gázokat.
Ez a kötelezettség az alábbi berendezések
üzemeltetőire vonatkozik:
a)      a hűtő-, légkondicionáló és
hőszivattyú-berendezések hűtőköre;
b)      fluortartalmú üvegházhatású gázokból
előállított oldószereket tartalmazó berendezések;
c)      tűzvédelmi rendszerek és
tűzoltó készülékek;
d)      elektromos kapcsolóberendezések.
(2)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el az (1) bekezdésben szereplő berendezéslista módosításáról
olyan egyéb berendezéstípusok felvétele érdekében, amelyek jelentősége a
kereskedelmi vagy a műszaki fejlődés miatt növekszik.
(3)
A fluortartalmú üvegházhatású gáz tárolására
szolgáló tartály ártalmatlanítása előtt a tartályt szállítási vagy tárolási
célra használó személy gondoskodik a maradékgázok megfelelő
visszanyeréséről, újrahasznosításuk, regenerálásuk vagy ártalmatlanításuk
biztosítása érdekében.
(4)
Az (1) bekezdésben nem szereplő,
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek felhasználóinak és
berendezések üzemeltetőinek gondoskodniuk kell a gázoknak az
újrahasznosítás, regenerálás vagy ártalmatlanítás céljából végzett,
gyakorlatban kivitelezhető mértékű visszanyeréséről, vagy
visszanyerés nélküli ártalmatlanításáról.
8. cikk
Képzés és képesítés
(1)
A tagállamoknak képzési és képesítési programokat
kell létrehozniuk következő személyek számára:
a)      a 3 cikk (1) bekezdésének
harmadik albekezdésében felsorolt berendezések üzembe helyezését,
szervizelését, karbantartását, javítását vagy használaton kívül helyezését
végző személyek;
b)      SF6-ot tartalmazó elektromos
kapcsolóberendezések üzembe helyezését, szervizelését, karbantartását,
javítását vagy használaton kívül helyezését végző személyek;
c)      a 3. cikk (1) bekezdése
szerinti szivárgás-ellenőrzést végző személyek;
d)      a fluortartalmú üvegházhatású gázok
7. cikk szerinti visszanyerését végző személyek.
(2)
Az (1) bekezdésben előírt képzési
programoknak az alábbiakra kell kiterjednie:
a)      az alkalmazandó szabályok és műszaki
szabványok;
b)      a kibocsátás megelőzése;
c)      a fluortartalmú üvegházhatású gázok
visszanyerése
d)      a képesítési igazolásban foglalt típusú
és méretű berendezések biztonságos kezelése;
e)      a fluortartalmú üvegházhatású gázok
felhasználását felváltó vagy csökkentő technológiák és azok biztonságos
kezelése.
(3)
Az (1) bekezdésben meghatározott képzési
programok keretében kibocsátott képesítési igazolásokat azzal a feltétellel
kell kiállítani, hogy a kérelmező elvégzi az (1) és (2) bekezdés
szerint létrehozott képzési programot.
(4)
A tagállamok képesítési programokat hoznak létre az
(1) bekezdés a)–d) pontjában említett tevékenységeket más feleknek
elvégző vállalkozások számára.
(5)
Az (1) és (3) bekezdésben meghatározott
képesítési igazolások érvényességi ideje legfeljebb 5 év. A tagállamok
meghosszabbíthatják az (1) bekezdésben szereplő képesítési igazolások
érvényességét, amennyiben az érintett személy ötévente kötelező
továbbképzésen vesz részt, hogy frissítse tudását a (2) bekezdésben
említett témakörökben.
(6)
A tagállamok 2015. január 1-jéig
tájékoztatják a Bizottságot képzési és képesítési programjaikról.
A tagállamok elismerik a más tagállamok által kibocsátott képesítési
igazolásokat. A tagállamok nem korlátozzák a szolgáltatásnyújtás
szabadságát vagy a letelepedési szabadságot amiatt, hogy a képesítési
igazolást másik tagállamban állították ki.
(7)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el az (1) bekezdésben meghatározott képzésre és képesítésre
vonatkozó minimumkövetelményekről és a képesítési igazolások kölcsönös
elismerésének feltételeiről.
(8)
A Bizottság végrehajtási aktusok útján meghatározhatja
a (6) bekezdésben említett értesítés formátumát. A végrehajtási aktusokat
a 21. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell
elfogadni.
III. fejezet
Forgalomba hozatal és a felhasználás ellenőrzése
9. cikk
A forgalomba hozatalra vonatkozó korlátozások
(1)
Bizonyos, a III. mellékletben felsorolt
konkrét termékeket és berendezéseket tilos forgalomba hozni a mellékletben
meghatározott időponttól, adott esetben az e termékekben vagy
berendezésekben található fluortartalmú üvegházhatású gáz típusa vagy globális
felmelegedési potenciálja szerinti megkülönböztetést alkalmazva.
Az e termékekben és berendezésekben található
fluortartalmú üvegházhatású gázok keverékeinek globális felmelegedési
potenciálját a IV. mellékletben meghatározott módszer szerint kell
kiszámítani.
(2)
Az (1) bekezdésben előírt tilalom nem
vonatkozik olyan berendezésekre, amelyekről a 2009/125/EK irányelv[44]
értelmében elfogadott környezetbarát tervezési követelmények kimondják, hogy –
mivel üzemelésük során nagyobb energiahatékonyság érhető el – teljes
életciklusukra számított szén-dioxid-kibocsátásuk alacsonyabb, mint azon
egyenértékű berendezések kibocsátása, amelyek megfelelnek a vonatkozó
környezetbarát tervezési követelményeknek és nem tartalmaznak fluorozott szénhidrogéneket.
(3)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el a III. mellékletben szereplő lista módosításáról olyan
termékek és berendezések felvétele érdekében, amelyek 150-es vagy annál nagyobb
GWP-vel rendelkező fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmaznak vagy
működésükhöz ilyen gázok szükségesek, amennyiben megállapítást nyert, hogy
rendelkezésre állnak a fluortartalmú üvegházhatású gázoknak vagy azok bizonyos
fajtáinak alternatívái, és azok alkalmazása a teljes üvegházhatású
gázkibocsátás csökkenését eredményezné, illetve annak érdekében, hogy a
listáról kizárásra kerüljenek – adott esetben csak meghatározott
időtartamra – termékek vagy berendezések azon egyes kategóriái, amelyek
esetében technikai, gazdasági vagy biztonsági okokból nem állnak rendelkezésre
a globális felmelegedési potenciál meghatározott határértéke alá eső
alternatív anyagok.
10. cikk
Címkézés és termékismertető
(1)
A fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek
és berendezések kizárólag a megfelelő címkézéssel hozhatók forgalomba.
Ezt a bekezdést az alábbi berendezéstípusokra kell
alkalmazni:
a)      hűtőberendezések;
b)      légkondicionáló berendezések;
c)      hőszivattyúk;
d)      tűzvédelmi rendszerek;
e)      elektromos kapcsolóberendezések;
f)       fluortartalmú üvegházhatású gázokat
tartalmazó aeroszolos dobozok;
g)      minden, fluortartalmú üvegházhatású gázt
tartalmazó tartály.
(2)
Az (1) bekezdésben előírt címkén a
következőket kell feltüntetni:
a)      tájékoztatás arról, hogy a termék vagy
berendezés fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmaz;
b)      a fluortartalmú üvegházhatású gázok neve
az elfogadott ipari megnevezés, vagy ilyen megnevezés hiányában a kémiai név
használatával;
c)      2017. január 1-jétől a termékben
vagy berendezésben lévő üvegházhatású gázok tömegben és CO2-egyenértékben
kifejezett mennyisége.
Fel kell tüntetni a címkén, ha a fluortartalmú
üvegházhatású gázokat hermetikusan zárt rendszer tartalmazza.
(3)
A címkének jól olvashatónak és
eltávolíthatatlannak kell lennie, és azt a fluortartalmú üvegházhatású
gázok töltésére vagy visszanyerésére létesített csatlakozók mellett, vagy
a termék, illetve berendezés azon részén kell elhelyezni, amely
a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazza.
(4)
A fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó
habok csak abban az esetben hozhatók forgalomba, ha a fluortartalmú
üvegházhatású gázokat megnevezi az elfogadott ipari megnevezést, vagy ilyen
megnevezés hiányában a kémiai nevet tartalmazó címke. A címkén
egyértelműen fel kell tüntetni, hogy a hab fluortartalmú üvegházhatású
gázokat tartalmaz.
Keményhab lapok esetében ezt az információt jól
olvashatóan és letörölhetetlen módon fel kell tüntetni a lapokon.
(5)
A (2) és (3) bekezdésben említett
információknak az érintett termékek és berendezések használati útmutatójában is
szerepelniük kell. A 150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek és berendezések
esetében ezeket az információkat a reklámozáshoz használt leírásokban is fel
kell tüntetni.
(6)
A Bizottság végrehajtási aktusok útján
meghatározhatja az (1) és (3) bekezdésben említett címkék formátumát.
A végrehajtási aktusokat a 21. cikkben említett vizsgálóbizottsági
eljárással összhangban kell elfogadni.
(7)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el az (1) és (3) bekezdésben előírt címkézési
követelmények módosításáról, valamint adott esetben az (1) bekezdésben
szereplő termék- és berendezéslista módosításáról olyan egyéb termékek és
berendezések felvétele érdekében, amelyek feltüntetése a kereskedelmi vagy a
műszaki fejlődés miatt indokolt.
11. cikk
A felhasználás ellenőrzése
(1)
Az SF6 magnézium-fröccsöntésben és a
magnézium-fröccsöntési ötvözetek újrahasznosításában való használata tilos. Az
évente kevesebb mint 850 kg SF6-ot felhasználó létesítményekre ez a
tilalom csak 2015. január 1-jétől vonatkozik.
(2)
Az SF6-ot tilos járművek gumiabroncsainak
feltöltéséhez használni.
(3)
2020. január 1-jétől tilos a 2500-es
vagy annál nagyobb globális felmelegedési potenciállal rendelkező
fluortartalmú üvegházhatású gázokat vagy fluortartalmú üvegházhatású gázokat
tartalmazó keverékeket a legalább 5 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő
hűtőközeget tartalmazó hűtőberendezések szervizeléséhez
vagy karbantartásához használni.
E rendelkezés alkalmazásában a fluortartalmú
üvegházhatású gázokat tartalmazó keverékek globális felmelegedési potenciálját
a IV. melléklet szerint kell kiszámítani.
12. cikk
Berendezések előtöltése
(4)
[éééé/hh/nn – három évvel e rendelet hatályba
lépését követően]-tól/-től hűtő-, légkondicionáló és
hőszivattyú-berendezések a forgalomba hozatal vagy a végfelhasználó
részére első üzembe helyezésre való átadás előtt nem tölthetők
fel fluorozott szénhidrogénekkel.
A berendezést a rendeltetésszerű használat
helyén a 8. cikk szerinti képesítéssel rendelkező személynek kell
feltöltenie.
(5)
Az (1) bekezdés nem vonatkozik a hermetikusan
zárt berendezésekre és azokra a berendezésekre sem, amelyekben a fluorozott
szénhidrogének mennyisége a tervezett maximális kapacitásnak kevesebb mint 2 %-a.
IV. fejezet
A fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalának csökkentése
13. cikk
A fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalának csökkentése
(1)
A Bizottság gondoskodik arról, hogy a gyártók és az
importőrök által az Unión belül évente forgalomba hozható fluorozott
szénhidrogének mennyisége az adott évben ne haladja meg az V. melléklet
szerint kiszámított maximális mennyiséget. Minden gyártó és importőr
gondoskodik arról, hogy az általa forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének
V. melléklet szerint kiszámított mennyisége ne haladja meg a számára a
14. cikk (5) bekezdése szerint kiosztott vagy rá a 16. cikk
szerint átruházott kvótát.
(2)
Ez a cikk nem vonatkozik az Unióba importált,
ártalmatlanítandó fluorozott szénhidrogénekre.
Ez a cikk az évente kevesebb mint 1000 tonna
CO2-egyenértéknek megfelelő fluorozott szénhidrogént gyártókra
vagy importálókra sem terjed ki.
(3)
E cikket, valamint a 14., 16., 17. és
22. cikket nem kell alkalmazni a poliolelegyekben található fluorozott
szénhidrogénekre.
(4)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el
az alábbiak vonatkozásában:
a)      az V. mellékletben meghatározott
maximális mennyiségek módosítása a fluorozott szénhidrogének piacán és a
kapcsolódó kibocsátás terén mutatkozó fejlemények figyelembevételével; és
b)      a forgalomba hozatal mentesítése a
(1) bekezdésben meghatározott, kvótára vonatkozó követelmény alól bizonyos
felhasználási módok esetén, amennyiben a fluorozott szénhidrogének használata
egészségügyi vagy biztonsági okból szükséges, és ellenkező esetben nem
lenne biztosított az elegendő ellátás.
14. cikk
A fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó kvóták kiosztása
(5)
A Bizottság 2014. október 31-ig
végrehajtási határozatok útján meghatározza a 842/2006/EK rendelet
6. cikke szerint adatokat közlő gyártókra és importőrökre
vonatkozó referenciaértéket a 2008 és 2011 között a gyártó által
előállított vagy az importőr által behozott fluorozott szénhidrogének
mennyiségének éves átlaga alapján. A referenciaérték meghatározásához nem kell
figyelembe venni a bejelentett, kvótát meghaladó mennyiséget. A
referenciaértéket e rendelet V. mellékletének megfelelően kell
kiszámítani.
A végrehajtási aktusokat a 21. cikkben
említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(6)
Azok a gyártók vagy importőrök, amelyek a
842/2006/EK rendelet 6. cikke szerint az (1) bekezdésben említett
referencia-időszakra vonatkozóan nem jelentettek gyártást vagy behozatalt,
nyilatkozhatnak arról, hogy a következő évben szándékoznak-e fluorozott
szénhidrogéneket előállítani vagy importálni.
A nyilatkozatot a Bizottságnak kell címezni, és
abban meg kell határozni fluorozott szénhidrogének típusát és várhatóan forgalomba
hozott mennyiségét.
A Bizottság e nyilatkozatok benyújtásának
határidejéről közleményt tesz közzé. A nyilatkozat (2) és
(3) bekezdés szerinti benyújtása előtt a vállalkozásoknak
regisztrálniuk kell a 15. cikk szerinti nyilvántartásban.
(7)
A Bizottság 2017. október 31-ig, majd azt
követően háromévente újraszámítja az (1) és (2) bekezdésben
említett gyártókra és importőrökre vonatkozó referenciaértékeket a
2015. január 1. után előállított vagy importált fluorozott
szénhidrogének 17. cikk szerint bejelentett mennyiségének éves átlaga
alapján. A Bizottság a referenciaértékeket végrehajtási aktusokkal határozza
meg.
A végrehajtási aktusokat a 21. cikkben
említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(8)
Azok a gyártók vagy importőrök, amelyek számára
referenciaértéket állapítottak meg, további várható mennyiséget jelenthetnek be
a (2) bekezdésben meghatározott eljárás szerint.
(9)
A Bizottság a VI. mellékletben előírt
kiosztási mechanizmust alkalmazva kiosztja a fluorozott szénhidrogének
forgalomba hozatalára vonatkozó kvótákat az egyes gyártók és importőrök
számára 2015-től kezdve minden évre.
(10)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el
a referenciaértékek (3) bekezdés szerinti újraszámítására vonatkozó
mechanizmus meghatározásáról, valamint a VI. mellékletben előírt
kvótakiosztási mechanizmus módosításáról vagy kiegészítéséről.
15. cikk
Kvótanyilvántartás
(1)
Létre kell hozni a fluorozott szénhidrogének
forgalomba hozatalára vonatkozó kvóták elektronikus nyilvántartását. A
Bizottság meghozza az elektronikus nyilvántartás létrehozásához és
működésének biztosításához szükséges intézkedéseket.
Az elektronikus nyilvántartásba kérésre fel kell
venni a következőket:
a)      azok a gyártók és importőrök,
amelyek a 14. cikk (5) bekezdése értelmében forgalombahozatali kvótát
kaptak;
b)      azok a gyártók és importőrök,
amelyekre a 16. cikk értelmében kvótát ruháztak át;
c)      azok a gyártók és importőrök,
amelyek jelezték, hogy szándékukban áll benyújtani a 14. cikk
(2) bekezdése szerinti nyilatkozatot.
(2)
A Bizottság gondoskodik arról, hogy gyártók, az
importőrök és az illetékes tagállami hatóságok a nyilvántartáson keresztül
tájékoztatást kapjanak a kiosztott kvótákról, valamint a kvóták kiosztási
időszak alatti bármely módosításáról.
16. cikk
Kvóták átruházása
Bármely gyártó vagy importőr, amelyre
vonatkozóan a 14. cikk (1) vagy (3) bekezdése szerint
referenciaértéket állapítottak meg, és amely a 14. cikk (5) bekezdése
értelmében kvótát kapott, teljes egészében vagy részben átruházhatja kvótáját
az Unión belül másik olyan vállalkozásra, amely szerepel a 15. cikk
(1) bekezdésében említett nyilvántartásban. Erről az átruházásról a
Bizottságot előzetesen tájékoztatni kell.
V. fejezet
Jelentéstétel
17. cikk
Az előállításra, behozatalra, kivitelre és ártalmatlanításra vonatkozó
jelentések
(1)
Minden olyan gyártó, importőr és
exportőr, amely az előző naptári évben egy metrikus tonnánál
vagy 1000 tonna CO2-egyenértéknél több fluortartalmú
üvegházhatású gázt és a II. mellékletben felsorolt gázt állított elő,
importált vagy exportált, 2014. március 31-ig és azt követően
évente köteles jelentésben közölni a Bizottsággal a VII. mellékletben
meghatározott, az adott évben az egyes anyagokra vonatkozó adatokat.
(2)
Minden olyan vállalkozás, amely az előző
naptári évben egy metrikus tonnánál vagy 1000 tonna CO2-egyenértéknél
több fluortartalmú üvegházhatású gázt és a II. mellékletben felsorolt gázt
ártalmatlanított, 2014. március 31-ig és azt követően évente
köteles jelentésben közölni a Bizottsággal a VII. mellékletben
meghatározott, az adott évben az egyes anyagokra vonatkozó adatokat.
(3)
Minden olyan vállalkozás, amely az előző
naptári évben 10 000 tonna CO2-egyenértéknél több
fluortartalmú üvegházhatású gázt és a II. mellékletben felsorolt,
termékekben és berendezésekben tárolt gázt hozott forgalomba,
2014. március 31-ig és azt követően évente köteles jelentésben
közölni a Bizottsággal a VII. mellékletben meghatározott, az adott évben
az egyes anyagokra vonatkozó adatokat.
(4)
Minden olyan vállalkozás, amely az (1) és a
(3) bekezdés értelmében köteles jelentést tenni a több mint
10 000 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő fluorozott
szénhidrogén előző naptári évben történt forgalomba hozataláról, a
jelentés benyújtása előtt gondoskodik arról, hogy az adatok pontosságát a
2003/87/EK irányelv[45] szerint akkreditált vagy
az érintett tagállam jogszabályainak megfelelően pénzügyi kimutatások
ellenőrzésére akkreditált, független könyvvizsgáló ellenőrizze.
A vállalkozások az ellenőrzésről készült
jelentést legalább öt évig megőrizik. Az ellenőrzésről készült
jelentésbe kérésre betekintést kell biztosítani az illetékes hatóság és a
Bizottság számára.
(5)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy – a piac
fejlődésének figyelembevételével – a 20. cikknek megfelelően
felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az (1), (2) és
(3) bekezdésben előírt kötelezettségekre vonatkozó küszöbértékek
módosításáról, annak elkerülése érdekében, hogy jelentős mennyiségű
előállított, importált vagy exportált fluortartalmú üvegházhatású gáz
ellenőrizetlen maradjon, valamint az adminisztratív terhek csökkentése
céljából olyan esetekben, ahol a bejelentett mennyiség elenyésző.
(6)
A Bizottság végrehajtási aktusok útján
meghatározhatja az e cikkben említett jelentések formátumát és benyújtásának
módját.
A végrehajtási aktusokat a 21. cikkben
említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(7)
A Bizottság megfelelő intézkedéseket hoz az e
cikk értelmében a részére átadott információk bizalmas kezelése érdekében.
18. cikk
A kibocsátási adatok összegyűjtése
(1)
A tagállamok adatgyűjtést végeznek a
fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozóan.
E célból létrehozzák a megfelelő rendszert az
alábbiak közül:
a)      az 5. cikk (1) bekezdése
szerint rögzített adatok gyűjtésére szolgáló nemzeti szintű
adatbázist magában foglaló rendszer;
b)      olyan rendszer, amelynek keretében az
5. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó üzemeltetőkből
álló reprezentatív mintán alapuló, kibocsátással kapcsolatos felméréseket végeznek,
az eredményeket pedig e felmérésekből nyerik ki.
(2)
Az (1) bekezdésnek megfelelően
gyűjtött adatokba kérésre betekintést kell biztosítani a Bizottság
számára. A Bizottság ezeket az adatokat más tagállamok körében terjesztheti.
(3)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat
fogadjon el az e cikk (1) bekezdésének második albekezdésében
meghatározott adatgyűjtési rendszerekre vonatkozó követelményekről,
és annak megállapításáról, hogy adott ágazatokban az e cikk (1) bekezdése
második albekezdésének a) vagy b) pontja szerint kell-e létrehozni
rendszert.
VI. fejezet
záró rendelkezések
19. cikk
Felülvizsgálat
(1)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el
az I. melléklet módosításáról, hogy olyan, jelentős globális
felmelegedési potenciállal rendelkező anyagokat vegyen fel a listára,
amelyeket a mellékletben már felsorolt anyagok felváltására használnak, és
amelyeket jelentős mennyiségben exportálnak, importálnak, állítanak
elő vagy hoznak forgalomba.
(2)
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a
20. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el
az I., II. és IV. melléklet frissítésére elsősorban a felsorolt
anyagok globális felmelegedési potenciáljával kapcsolatos, új tudományos
ismeretek alapján.
(3)
A 17. cikknek megfelelően bejelentett,
forgalomba hozatallal és a 18. cikk (2) bekezdése szerint
rendelkezésre bocsátott fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásával
kapcsolatos információk alapján a Bizottság figyelemmel kíséri e rendelet
alkalmazását és hatásait.
A Bizottság legkésőbb
2020. december 31-ig jelentést tesz közzé a fluorozott szénhidrogének
uniós piacon való elérhetőségéről, különös tekintettel a gyógyászati
alkalmazásokra.
A Bizottság e rendelet hatásairól legkésőbb
2024. december 31-ig átfogó jelentést tesz közzé, amely
előrejelzést tartalmaz a fluorozott szénhidrogének iránt 2030 után
jelentkező keresletről.
20. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására
vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e
cikk határozza meg.
(2)
A Bizottság felhatalmazást kap a 3. cikk
(4) bekezdésében, a 7. cikk (2) bekezdésében, a 8. cikk
(7) bekezdésében, a 9. cikk (3) bekezdésében a 10. cikk
(7) bekezdésében, a 13. cikk (5) bekezdésében, a 14. cikk
(6) bekezdésében, a 17. cikk (5) bekezdésében, a 18. cikk
(3) bekezdésében, valamint a 19. cikk (1) és
(2) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
elfogadására; ez a felhatalmazás [éééé/hh/nn – e rendelet hatálybalépésének
időpontja]-tól/-től határozatlan időtartamra szól.
(3)
Az Európai Parlament vagy a Tanács a 3. cikk
(4) bekezdésében, a 7. cikk (2) bekezdésében, a 8. cikk
(7) bekezdésében, a 9. cikk (3) bekezdésében a 10. cikk
(7) bekezdésében, a 13. cikk (5) bekezdésében, a 14. cikk
(6) bekezdésében, a 17. cikk (5) bekezdésében, a 18. cikk
(3) bekezdésében és a 19. cikk (1) és (2) bekezdésében
említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó
felhatalmazást bármikor visszavonhatja. A visszavonásról szóló határozat
megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A visszavonásról szóló
határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő
napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A
határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi
aktusok érvényességét.
(4)
A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus
elfogadását követően arról egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet
és a Tanácsot.
(5)
A 3. cikk (4) bekezdése, a 7. cikk
(2) bekezdése, a 8. cikk (7) bekezdése, a 9. cikk
(3) bekezdése, a 10. cikk (7) bekezdése, a 13. cikk
(5) bekezdése, a 14. cikk (6) bekezdése, a 17. cikk
(5) bekezdése, a 18. cikk (3) bekezdése, valamint a
19. cikk (1) és (2) bekezdése értelmében elfogadott
felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai
Parlament vagy a Tanács az aktusról szóló értesítés kézhezvételétől
számított két hónapon belül nem emel ellene kifogást, vagy ha az Európai
Parlament és a Tanács az említett időtartam leteltét megelőzően
egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy nem emel kifogást. Ezen
időszak az Európai Parlament vagy a Tanács kérésére két hónappal meghosszabbítható.
21. cikk
Bizottsági eljárás
(1)
A Bizottságot munkájában egy bizottság támogatja.
Az említett bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak
tekintendő.
(2)
E bekezdésre való hivatkozás esetén a 182/2011/EU
rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
22. cikk
Szankciók
(1)
A tagállamok megállapítják az e rendelet
megsértéséért alkalmazható szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek
minden szükséges intézkedést azok alkalmazásának biztosítására. Az előírt
szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
A tagállamok legkésőbb [éééé/hh/nn – e
rendelet hatálybalépésének időpontja]-ig értesítik a Bizottságot ezen
rendelkezésekről, és haladéktalanul tájékoztatják az azokat érintő
bármely későbbi módosításról.
(2)
Az (1) bekezdésben említett szankciókon
túlmenően azok a vállalkozások, amelyek túllépték a 14. cikk
(5) bekezdése szerint számukra kiosztott vagy a 16. cikk szerint
rájuk átruházott, a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó
kvótát, csak csökkentett kvótát kaphatnak a túllépés észlelését követő
kiosztási időszakra.
A csökkentés mértéke a kvótatúllépés mértékének
200 %-a lesz. Amennyiben a csökkentés mértéke meghaladja a túllépés
észlelését követő kiosztási időszakra a 14. cikk
(5) bekezdése értelmében kiosztandó kvótát, a vállalkozás erre a kiosztási
időszakra nem kaphat kvótát, az azt követő kiosztási időszakokra
kiosztandó kvótát pedig hasonlóképpen csökkenteni kell mindaddig, amíg a
túllépés teljes mértéke levonásra nem kerül.
23. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 842/2006/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre
történő hivatkozások erre a rendeletre való hivatkozásnak
tekintendők, és azokat a VIII. mellékletben szereplő megfelelési
táblázattal összhangban kell értelmezni.
24. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet
2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes
egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
I. MELLÉKLET
Az
1. cikk 1. pontjában hivatkozott fluortartalmú üvegházhatású gázok
 Anyagnév || Globális felmelegedési potenciál[46]
 Ipari megnevezés || Kémiai név (közhasználatú név) || Kémiai képlet
 1. szakasz:           Fluorozott szénhidrogének (HFC-k)
 HFC-23 || trifluor-metán (fluoroform) || CHF3 || 14 800
 HFC-32 || difluor-metán || CH2F2 || 675
 HFC-41 || fluormetán (metil-fluorid) || CH3F || 92
 HFC-125 || pentafluor-etán || CHF2CF3 || 3 500
 HFC-134 || 1,1,2,2-tetrafluor-etán || CHF2CHF2 || 1 100
 HFC-134a || 1,1,1,2-tetrafluor-etán || CH2FCF3 || 1 430
 HFC-143 || 1,1,2-trifluor-etán || CH2FCHF2 || 353
 HFC-143a || 1,1,1-trifluor-etán || CH3CF3 || 4 470
 HFC-152 || 1,2-difluor-etán || CH2FCH2F || 53
 HFC-152a || 1,2-difluor-etán || CH3CHF2 || 124
 HFC-161 || fluor-etán (etil-fluorid) || CH3CH2F || 12
 HFC-227ea || 1,1,1,2,3,3,3-heptafluor-propán || CF3CHFCF3 || 3 220
 HFC-236cb || 1,1,1,2,2,3-hexafluor-propán || CH2FCF2CF3 || 1 340
 HFC-236ea || 1,1,1,2,3,3-hexafluor-propán || CHF2CHFCF3 || 1 370
 HFC-236fa || 1,1,1,3,3,3-hexafluor-propán || CF3CH2CF3 || 9 810
 HFC-245ca || 1,1,2,2,3-pentafluor-propán || CH2FCF2CHF2  || 693
 HFC-245fa || 1,1,1,3,3-pentafluor-propán || CHF2CH2CF3 || 1 030
 HFC-365 mfc || 1,1,1,3,3-pentafluor-bután || CF3CH2CF2CH3 || 794
 HFC-43-10 mee || 1,1,1,2,2,3,4,5,5,5-dekafluor-pentán || CF3CHFCHFCF2CF3 || 1 640
 2. szakasz:           Perfluor-karbonok (PFC-k)
 PFC-14 || tetrafluor-metán (szén-tetrafluorid) || CF4 || 7 390
 PFC-116 || hexafluor-etán (perfluor-etán) || C2F6 || 12 200
 PFC-218 || oktafluor-propán (perfluor-propán) || C3F8 || 8 830
 PFC-3-1-10 (R-31-10) || dekafluor-bután (perfluor-bután) || C4F10 || 8 860
 PFC-4-1-12 (R-41-12) || dodekafluor-pentán (perfluor-pentán) || C5F12 || 9 160
 PFC-5-1-14 (R-51-14) || tetradekafluor-hexán (perfluor-hexán) || C6F14 || 9 300
 PFC-c-318 || oktafluor-ciklobután              (perfluor-ciklobután) || c-C4F8 || 10 300
 3. szakasz:           Egyéb perfluorozott vegyületek
   || kén-hexafluorid || SF6 || 22 800
II. MELLÉKLET
A
17. cikk szerint jelentéstételi kötelezettség hatálya alá tartozó, egyéb
fluortartalmú gázok
 Anyagnév || Globális felmelegedési potenciál[47]
 Közhasználatú név / ipari megnevezés || Kémiai képlet
 1. szakasz:           Telítetlen fluorozott szénhidrogének
 HFC-1234yf || CF3CF=CH2 || 4 [48]
 HFC-1234ze || transz-CHF=CHCF3 || 7 48
 2. szakasz:           Fluorozott éterek
 HFE-125 || CHF2OCF3 || 14 900
 HFE-134 || CHF2OCHF2 || 6 320
 HFE-143a || CH3OCF3 || 756
 HCFE-235da2 || CHF2OCHClCF3 || 350
 HFE-245cb2 || CH3OCF2CF3 || 708
 HFE-245fa2 || CHF2OCH2CF3 || 659
 HFE-254cb2 || CH3OCF2CHF2 || 359
 HFE-347 mcc3 || CH3OCF2CF2CF3 || 575
 HFE-347pcf2 || CHF2CF2OCH2CF3 || 580
 HFE-356pcc3 || CH3OCF2CF2CHF2 || 110
 HFE-449sl (HFE-7100) || C4F9OCH3 || 297
 HFE-569sf2 (HFE-7200) || C4F9OC2:5 || 59
 HFE-43-10pccc124 (H-Galden 1040x) || CHF2OCF2OC2F4OCHF2 || 1 870
 HFE-236ca12 (HG-10) || CHF2OCF2OCHF2 || 2 800
 HFE-338pcc13 (HG-01) || CHF2OCF2CF2OCHF2 || 1 500
   || (CF3)2CFOCH3 || 343
   || CF3CF2CH2OH || 42
   || (CF3)2CHOH || 195
 HFE-227ea || CF3CHFOCF3 || 1 540
 HFE-236ea2 || CHF2OCHFCF3 || 989
 HFE-236fa || CF3CH2OCF3 || 487
 HFE-245fa1 || CHF2CH2OCF3 || 286
 HFE 263fb2 || CF3CH2OCH3 || 11
 HFE-329 mcc2 || CHF2CF2OCF2CF3 || 919
 HFE-338 mcf2 || CF3CH2OCF2CF3 || 552
 HFE-347 mcf2 || CHF2CH2OCF2CF3 || 374
 HFE-356 mec3 || CH3OCF2CHFCF3 || 101
 HFE-356pcf2 || CHF2CH2OCF2CHF2 || 265
 HFE-356pcf3 || CHF2OCH2CF2CHF2 || 502
 HFE 365 mcf3 || CF3CF2CH2OCH3 || 11
 HFE-374pc2 || CHF2CF2OCH2CH3 || 557
   || - (CF2)4CH (OH) - || 73
   || (CF3)2CHOCHF2 || 380
   || (CF3)2CHOCH3 || 27
 3. szakasz:           Egyéb perfluorozott vegyületek
 PFPMIE || CF3OCF(CF3)CF2OCF2OCF3 || 10 300
 nitrogén-trifluorid || NF3 || 17 200
 trifluor-metil-kén-pentafluorid || SF5CF3 || 17 700
 perfluor-ciklopropán || c-C3F6 || 17 340 [49]
III. MELLÉKLET
A
9. cikk (1) bekezdésében említett forgalomba hozatali tilalmak
 Termékek és berendezések A 9. cikk (1) bekezdésének 2. albekezdése értelmében megfelelő esetben a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó keverékek globális felmelegedési potenciálját (GWP) a IV. melléklettel összhangban kell kiszámolni. || Tilalom időpontja
 1.      A hűtő-, légkondicionáló vagy hőszivattyú-berendezések, tűzvédelmi rendszerek vagy kapcsolóberendezések szervizelésére, karbantartására vagy feltöltésére vagy oldószerként használt fluortartalmú üvegházhatású gázok tárolására szolgáló, nem utántölthető tartály || 2007. július 4.
 2.      Hűtőközegként HFC-ket és PFC-ket tartalmazó, nem zárt, közvetlen párologtatású rendszerek || 2007. július 4.
 3.      Tűzvédelmi rendszerek és tűzoltó készülékek || amelyek PFC-ket tartalmaznak || 2007. július 4.
 amelyek HFC-23-at tartalmaznak || 2015. január 1.
 4.      Fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, háztartásban használt ablakok || 2007. július 4.
 5.      Fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, egyéb ablakok || 2008. július 4.
 6.      Fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó lábbelik || 2006. július 4.
 7.      Fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó gumiabroncsok || 2007. július 4.
 8.      150-es vagy annál nagyobb GWP-el rendelkező fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó egykomponensű habok, kivéve ha nemzeti biztonsági előírásoknak kell megfelelniük || 2008. július 4.
 9.      Az 1907/2006/EK rendelet[50] XVII. mellékletének 40. pontjában felsorolt szórakoztató és díszítő célokat szolgáló, a lakosság számára forgalomba hozott aeroszolok, valamint a 150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-ket tartalmazó jelzőkürtök.   || 2009. július 4.
 10.    150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-ket tartalmazó háztartási hűtőszekrények és fagyasztógépek || 2015. január 1.
 11.    Hűtő- és fagyasztógépek, melyek termékek tárolására, bemutatására vagy forgalmazására szolgál a kiskereskedelmben és az élelmiszerellátó helyeken (kereskedelmi célú felhasználás) – hermetikusan zárt rendszerek || amelyek 2500-as vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-ket tartalmaznak || 2017. január 1.
 amelyek 150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-ket tartalmaznak || 2020. január 1.
 12.    Hordozható beltéri légkondicionáló berendezések (hermetikusan zárt, a végfelhasználó által egyik helyiségből a másikba átvihető rendszerek) amelyek 150-es vagy annál nagyobb GWP-vel rendelkező HFC-ket tartalmaznak || 2020. január 1.
IV. MELLÉKLET
A 9. cikk (1) bekezdésében és a 11. cikk (3) bekezdésében
említett keverék teljes globális felmelegedési potenciáljának kiszámítására
vonatkozó módszer
A fluortartalmú üvegházhatású gázokat
tartalmazó keverék teljes globális felmelegedési potenciálját eltérő
rendelkezés hiányában az egyes anyagok – ideértve a fluortartalmú üvegházhatású
gázoktól eltérő anyagokat is – GWP-jükkel szorzott súlyarányai összegének
súlyozott átlagaként kell kiszámítani.
Σ (X anyag % * GWP) +
(Y anyag % * GWP) + … (N anyag % * GWP)
ahol a % a +/- 1 %-os tűréshatárral
megengedett súly szerinti hozzájárulás.
Például: a képletet egy 60 %-ban
dimetil-étert, 10 %-ban HFC-152a-t és 30 %-ban
izobutánt tartalmazó képzelt gázelegyre alkalmazva:
Σ (60 % x 1) + (10 % x 125)
+ (30 % x 4)
→ Teljes GWP = 14,3
A keverékek GWP-jét az alábbi, nem
fluortartalmú anyagok GWP-je alapján kell kiszámítani. Az e mellékletben fel
nem sorolt, egyéb anyagokra vonatkozóan a 0 alapértelmezett értéket kell
használni.
 Anyagnév || Globális felmelegedési potenciál[51]
 Közhasználatú név || Ipari megnevezés || Kémiai képlet
 Metán ||   || CH4 || 25
 Nitrogén-oxid ||   || N2O || 298
 Dimetil-éter ||   || CH3OCH3 || 1
 Metilén-klorid ||   || CH2Cl2 || 9
 Metil-klorid ||   || CH3Cl || 13
 Kloroform ||   || CHCl3 || 31
 Etán || R-170 || CH3CH3 || 6
 Propán || R-290 || CH3CH2CH3 || 3
 Bután || R-600 || CH3CH2CH2CH3 || 4
 Izobután || R-600a || CH(CH3)2CH3 || 3
 Pentán || R-601 || CH3CH2CH2CH2CH3 || 20
 Izopentán || R-601a || (CH3)2CHCH2CH3 || 4
 Etoxietán (dietil-éter) || R-610 || CH3CH2OCH2CH3 || 4
 Metil-formiát || R-611 || HCOOCH3 || 25
 Hidrogén || R-702 || H2 || 6
 Ammónia || R-717 || NH3 || 0
 Etilén || R-1150 || C2H5 || 4
 Propilén || R-1270 || C3H6 || 2
V. MELLÉKLET
A
fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó maximális mennyiség,
referenciaértékek és kvóták kiszámítása
A 13. cikk (1) bekezdésében említett
maximális mennyiség kiszámításához a 2008 és 2011 között az Unióban
előállított és oda importált összmennyiség éves átlagát az alábbi
százalékokkal kell beszorozni:
 Évek ||
 2015 || 100 %
 2016–17 || 93 %
 2018–20 || 63 %
 2021–23 || 45 %
 2024–26 || 31 %
 2027–29 || 24 %
 2030 || 21 %
A fluorozott
szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozóan a 13. és 14. cikkben
említett maximális mennyiséget, referenciaértékeket és kvótákat az összes
fluorozottszénhidrogén-típus CO2-egyenértékben kifejezett
mennyiségének összegeként kell kiszámítani.
A fluorozott szénhidrogének forgalomba
hozatalára vonatkozóan a 13. és 14. cikkben említett
referenciaértékek és kvóták kiszámítását a gyártók és importőrök által a
kiosztási időszak során az Unióban forgalomba hozott fluorozott
szénhidrogének mennyisége alapján kell elvégezni.
Az azonos kiosztási időszakban
történő exportálás céljából a vállalkozásra átruházott mennyiséget nem
kell figyelembe venni a kvóta kiszámításakor vagy a 13. cikk (2) bekezdésében
előírtak teljesítésének értékelésekor, amennyiben az exportőr
ugyanabban az időszakban bonyolítja az exportot és arról a 17. cikk
(1) bekezdése szerint jelentést készít. Az átruházást az érintett
mennyiségektől függetlenül a 17. cikk (4) bekezdésének
megfelelően kell ellenőrizni.
VI. MELLÉKLET
A
14. cikkben említett kiosztási mechanizmus
1.           Azon vállalkozásoknak
kiosztandó kvóták meghatározása, amelyekre vonatkozóan a 14. cikk
(1) és (3) bekezdése értelmében referenciaérték megállapítására
került sor
Minden olyan vállalkozás, amelyre vonatkozóan
referenciaértéket állapítottak meg, a referenciaérték 95 %-a és az
V. mellékletben az adott évre vonatkozóan meghatározott százalékos érték
szorzatának megfelelő kvótát kap.
2.           A 14. cikk
(2) bekezdése értelmében nyilatkozatot benyújtott vállalkozások körében
felosztható mennyiség meghatározása
Az 1. pont szerint kiosztott kvóták
összegének az V. mellékletben az adott évre vonatkozóan megállapított
maximális mennyiségből való levonásával határozható meg az olyan
vállalkozások körében felosztható mennyiség, amelyekre vonatkozóan a
14. cikk (3) bekezdése értelmében nem állapítottak meg referenciaértéket,
és amelyek a 14. cikk (3) bekezdése értelmében nyilatkozatot
nyújtottak be (a számítás 1. lépésében felosztható mennyiség)
2.1.        A számítás 1. lépése
Minden vállalkozás a nyilatkozatában igényelt
mennyiségnek megfelelő kvótát kap, de legfeljebb az 1. lépésben
kiosztandó mennyiség arányos hányadát.
Az arányos hányad kiszámításához a 100-at el
kell osztani a nyilatkozatot benyújtó vállalkozások számával. Az
1. lépésben kiosztott kvóták összegének az 1. lépésben felosztandó
mennyiségből való levonásával határozható meg a 2. lépésben
felosztandó mennyiség.
2.2.        A számítás 2. lépése
Minden olyan vállalkozás, amely az
1. lépésben nem kapta meg a nyilatkozatában igényelt teljes mennyiséget,
kiegészítő kvótát kap, amely az általa igényelt mennyiség és a számára
kiosztott mennyiség különbségének felel meg. Ez azonban nem haladhatja meg a
2. lépésben kiosztandó mennyiség arányos hányadát.
Az arányos hányad kiszámításához a 100-at el
kell osztani a 2. lépésben kvótára jogosult vállalkozások számával. A
2. lépésben kiosztott kvóták összegének a 2. lépésben felosztandó
mennyiségből való levonásával határozható meg a 3. lépésben
felosztandó mennyiség.
2.3.        A számítás 3. lépése
A 2. lépést mindaddig kell ismételni,
amíg a következő szakaszban felosztandó, megmaradt mennyiség
1000 tonna CO2-egyenérték alá nem csökken.
3.           A 13. cikk
(4) bekezdése értelmében nyilatkozatot benyújtott vállalkozások körében
felosztható mennyiség meghatározása
Az 1. és
2. pont szerint kiosztott kvóták összegének az V. mellékletben az
adott évre vonatkozóan megállapított maximális mennyiségből való
levonásával határozható meg az olyan vállalkozások körében felosztható
mennyiség, amelyekre vonatkozóan referenciaértéket állapítottak meg, és amelyek
a 14. cikk (4) bekezdése értelmében nyilatkozatot nyújtottak be.
A 2.1. és 2.2. pontban előírt
kiosztási mechanizmust kell alkalmazni.
VII. MELLÉKLET
A
17. cikk szerint közlendő adatok
1.           A 17. cikk
(1) bekezdésében említett összes gyártónak jelentést kell benyújtania a
következőkről:
a)      mindegyik anyag Unióban előállított
teljes mennyisége, meghatározva azokat a főbb alkalmazási kategóriákat,
amelyekben az anyagot felhasználják;
b)      mindegyik, Unióban forgalomba hozott
anyag mennyisége;
c)      az egyes újrahasznosított, regenerált,
illetve ártalmatlanított anyagok mennyisége;
d)      a jelentéstételi időszak elején és
végén fennálló készletek.
2.           A 17. cikk
(1) bekezdésében említett összes importőrnek jelentést kell
benyújtania a következőkről:
a)      mindegyik, Unióban előállított anyag
teljes mennyisége, meghatározva azokat a főbb alkalmazási kategóriákat,
amelyekben az anyagot felhasználják;
b)      az egyes újrahasznosított, regenerált,
illetve ártalmatlanított anyagok mennyisége.
3.           A 17. cikk
(1) bekezdésében említett összes exportőrnek jelentést kell
benyújtania a következőkről:
a)      az Európai Unióból exportált, nem
újrahasznosítandó, regenerálandó vagy ártalmatlanítandó anyagok mennyisége;
b)      az exportált újrahasznosítandó,
regenerálandó, illetve ártalmatlanítandó anyagok mennyisége.
4.           A 17. cikk
(2) bekezdésében említett összes vállalkozásnak jelentést kell benyújtania
a következőkről:
a)      mindegyik anyag ártalmatlanított
mennyisége, beleértve a termékekben és berendezésekben lévő mennyiségeket
is;
b)      mindegyik anyag ártalmatlanításra váró
készletei, beleértve a termékekben és berendezésekben lévő mennyiségeket
is;
c)      az ártalmatlanítási technológia.
5.           A 17. cikk
(3) bekezdésében említett összes vállalkozásnak jelentést kell benyújtania
a következőkről:
a)      a termékek vagy berendezések kategóriái;
b)      az egységek száma;
c)      termékekben és berendezésekben lévő
mindegyik anyag mennyisége.
VIII. MELLÉKLET
Megfelelési
táblázat
 842/2006/EK rendelet || Ez a rendelet
 1. cikk || –
 2. cikk || 1. cikk
 3. cikk (1) bekezdés || 2. cikk (2) bekezdés
 3. cikk (2) bekezdés első albekezdés || 3. cikk (1) bekezdés
 3. cikk (2) bekezdés második albekezdés || 2. cikk (3) bekezdés második albekezdés
 3. cikk (2) bekezdés harmadik albekezdés || 3. cikk (1) bekezdés első albekezdés
 3. cikk (3) bekezdés || 3. cikk (3) bekezdés
 3. cikk (4) bekezdés || 3. cikk (4) bekezdés
 3. cikk (5) bekezdés || 3. cikk (5) bekezdés
 3. cikk (6) bekezdés || 4. cikk (1) bekezdés
 3. cikk (7) bekezdés || 3. cikk (6) bekezdés
 4. cikk (1) bekezdés || 6. cikk (1) bekezdés
 4. cikk (2) bekezdés || 6. cikk (3) bekezdés
 4. cikk (3) bekezdés || 6. cikk (4) bekezdés
 4. cikk (4) bekezdés || 6. cikk (5) bekezdés
 5. cikk (1) bekezdés || 8. cikk (7) bekezdés
 5. cikk (2) bekezdés első mondat || 8. cikk (1) és (4) bekezdés
 5. cikk (2) bekezdés második mondat || 8. cikk (6) bekezdés első mondat
 5. cikk (2) bekezdés harmadik mondat || 8. cikk (6) bekezdés második mondat
 5. cikk (3) bekezdés || 2. cikk (5) bekezdés
 5. cikk (4) bekezdés || 2. cikk (4) bekezdés d) pont
 5. cikk (5) bekezdés || 8. cikk (8) bekezdés
 6. cikk (1) bekezdés első albekezdés || 17. cikk (1) bekezdés első albekezdés
 6. cikk (1) bekezdés || 17. cikk (1) bekezdés és VII. melléklet
 6. cikk (2) bekezdés || 17. cikk (5) bekezdés
 6. cikk (3) bekezdés || 17. cikk (6) bekezdés
 6. cikk (4) bekezdés || 18. cikk (1) bekezdés
 7. cikk (1) bekezdés első albekezdés első mondat || 10. cikk (1) bekezdés
 7. cikk (1) bekezdés második albekezdés második és harmadik mondat || 10. cikk (2) és (3) bekezdés
 7. cikk (2) bekezdés || 10. cikk (1) bekezdés első albekezdés
 7. cikk (3) bekezdés első mondat || 10. cikk (6) bekezdés
 7. cikk (3) bekezdés második mondat || 10. cikk (7) bekezdés
 8. cikk (1) bekezdés || 11. cikk (1) bekezdés
 8. cikk (2) bekezdés || 11. cikk (2) bekezdés
 9. cikk (1) bekezdés || 9. cikk (1) bekezdés
 9. cikk (2) bekezdés || –
 9. cikk (3) bekezdés || –
 10. cikk || 19. cikk (3) bekezdés
 11. cikk || –
 12. cikk || 21. cikk
 13. cikk (1) bekezdés || 22. cikk (2) bekezdés első albekezdés
 13. cikk (2) bekezdés || 22. cikk (2) bekezdés második albekezdés
 14. cikk || –
 15. cikk || 24. cikk
 I. melléklet – 1. rész || I. melléklet
 I. melléklet – 2. rész || IV. melléklet
 II. melléklet || III. melléklet
[1]               Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC), „A
III. munkacsoport hozzájárulása az Éghajlat-változási Kormányközi Testület
negyedik értékelő jelentéséhez”, 2007. www.ipcc.ch/publications_and_data/ar4/wg3/en/contents.html
[2]               Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes
gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemterve, COM(2011) 112.
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0112:HU:NOT

[3]               A Bizottság jelentése az egyes fluortartalmú üvegházhatású
gázokról szóló 842/2006/EK rendelet alkalmazásáról, hatásairól és
megfelelőségéről, COM(2011) 581 végleges.
[4]               Az Európai Parlament és a Tanács 842/2006/EK rendelete
(2006. május 17.) egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokról,
HL L 161., 2006.6.14., 1. o.
[5]               Schwarz et al., 2011., „Preparatory study for a review
of Regulation (EC) No 842/2006 on certain fluorinated greenhouse gases”
[Előkészítő tanulmány az egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokról
szóló 842/2006/EK rendelet felülvizsgálatához], Öko-Recherche et al.
[6]               Viszonyításképpen a 2030-ig elérhető,
költséghatékony, éves F-gáz-kibocsátáscsökkenés nagyjából megfelel annak az
értéknek, amennyivel az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá
tartozó iparágaknak jelenleg két év alatt kell csökkenteniük a kibocsátást.
[7]               „How to bring natural refrigerants faster to market” (A
természetes hűtőközegek gyorsabb forgalomba hozatali
lehetőségei), az ATMOsphere 2010 – International Workshop on Natural
Refrigerants (a természetes hűtőközegekkel foglalkozó nemzetközi
műhelytalálkozó) összefoglaló jelentése.
[8]               A Tanács következtetései (2011. október 10.)
az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) Felei
17. konferenciájának (COP 17) és a Kiotói Jegyzőkönyv Felei
durbani, 7. találkozójának előkészítéséről.
[9]               http://www.uncsd2012.org/thefuturewewant.html
[10]             http://www.unep.org/CCAC/
[11]             Az Európai Parlament állásfoglalása (2011. szeptember
14.): „A szén-dioxid-mentes, éghajlatot befolyásoló emberi eredetű
kibocsátásokkal kapcsolatos átfogó megközelítés” (P7_TA-PROV(2011)0384) és az
Európai Parlament állásfoglalása (2012. március 15.): „Alacsony
szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig – Az Európai Parlament
állásfoglalása az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság
2050-ig történő megvalósításának ütemtervéről”
(P7_TA-PROV(2012)0086).
[12]             A Bizottság 2007. december 17-i 1493/2007/EK rendelete,
HL L 332., 2007.12.18., 7. o.
[13]             A Bizottság 2007. december 17-i 1494/2007/EK rendelete,
HL L 332., 2007.12.18., 25. o.
[14]             A Bizottság 2007. december 19-i 1516/2007/EK rendelete,
HL L 335., 2007.12.20., 10. o.
[15]             A Bizottság 2007. december 18-i 1497/2007/EK rendelete,
HL L 333., 2007.12.19., 4. o.
[16]             A Bizottság 2008. április 2-i 303/2008/EK
rendelete, HL L 92., 2008.4.3., 3. o.
[17]             A Bizottság 2008. április 2-i 304/2008/EK
rendelete, HL L 92., 2008.4.3., 12. o.
[18]             A Bizottság 2008. április 2-i 305/2008/EK
rendelete, HL L 92., 2008.4.3., 17. o.
[19]             A Bizottság 2008. április 2-i 306/2008/EK
rendelete, HL L 92., 2008.4.3., 21. o.
[20]             A Bizottság 2008. április 2-i 307/2008/EK
rendelete, HL L 92., 2008.4.3., 25. o.
[21]             A Bizottság 2008. április 2-i 308/2008/EK
rendelete, HL L 92., 2008.4.3., 28. o.
[22]             http://ec.europa.eu/europe2020/priorities/sustainable-growth/index_hu.htm.
[23]             http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/index_en.htm.
[24]             http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/ecodesign/index_en.htm.
[25]             http://ec.europa.eu/energy/efficiency/index_en.htm
[26]             SKM Enviros, 2012., „Further Assessment of Policy Options
for the Management and Destruction of Banks of ODS and F-Gases in the EU” [Az
ózonréteget lebontó anyagok és az F-gázok Unión belül felhalmozott készleteinek
kezelésére és ártalmatlanítására vonatkozó szakpolitikai lehetőségek
további vizsgálata]. http://ec.europa.eu/clima/policies/ozone/research/docs/ods_f-gas_destruction_report_2012_en.pdf
[27]             Becken et al., 2010. „Avoiding Fluorinated Greenhouse
Gases — Prospects for Phasing Out” [A fluortartalmú üvegházhatású gázok
használatának elkerülése – A fokozatos kivonás lehetőségei],
Umweltbundesamt, Dessau, Németország. http://www.umweltbundesamt.de/uba-info-medien-e/3977.html
[28]             Az ENSZ Környezetvédelmi Programjának technológiai és
gazdasági értékelő munkacsoportja, Nairobi, 2009. „Assessment of
Alternatives to HCFCs and HFCs and Update of the TEAP 2005 Supplement Report
Data” [A hidroklórfluor-szénhidrogének és a fluorozott szénhidrogének
alternatíváinak értékelése és a technológiai és gazdasági értékelő
munkacsoport 2005. évi kiegészítő jelentésében szereplő adatok
frissítése], montreali jegyzőkönyv, a technológiai és gazdasági
értékelő munkacsoport jelentése.
                http://ozone.unep.org/teap/Reports/TEAP_Reports/teap-may-2009-decisionXX-8-task-force-report.pdf
[29]             Clodic et al., 2011., „1990 to 2010 Refrigerant
Inventories for Europe — Previsions on banks and emissions from 2006 to 2030
for the European Union” [Európa hűtőközegkészletei 1990 és
2010 között – előrejelzés az Európai Unióban 2006 és
2030 között várható készletekről és a kibocsátásokról], Armines/ERIE.
                http://www.epeeglobal.org/refrigerants/F-Gas-review/
[30]             A Környezetvédelmi Hatóságok Vezetőinek Európai
Hálózata által Potočnik, Hedegaard, Tajani és Oettinger biztosokhoz
intézett, 2012. május 15-i levél.
[31]             Becslések szerint 2030-ban a forgalomba hozott fluorozott
szénhidrogének mennyiségének közel 20 %-át importált berendezések
tartalmazzák majd. Amennyiben az importált berendezésekre nem vonatkozna
ugyanaz az F-gáz-ellátásbeli korlátozás, mint az Unióban gyártott
berendezésekre, akkor az importált berendezések részaránya, és ezáltal az
ellenőrizetlen F-gáz-ellátás még magasabb lenne
[32]             A HFC-t használó berendezések helyszíni üzembe
helyezésekor való feltöltése emellett enyhítené a szolgáltatóiparban
(elsősorban a kkv-k részéről) jelentkező aggodalmakat, miszerint
az új berendezések üzembe helyezése gyakran helytelenül, az F-gázokról szóló
rendelet előírásai ellenére, képesítéssel rendelkező szakértők
bevonása nélkül történik. Ez megnövekedett kibocsátáshoz vezethet. AREA, 2010.,
„Position paper: Review of Regulation (EC) No 842/2006 on certain fluorinated
greenhouse gases — pre-charged non-monobloc air-conditioning equipment”
[Állásfoglalás: Az egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokról szóló 842/2006/EK
rendelet felülvizsgálata – Előtöltött, nem egyrészes légkondicionáló berendezések].
www.area-eur.be
[33]             Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság
2050-ig történő megvalósításának ütemterve, COM(2011) 112 végleges.
[34]             HL C […]., […], […]. o.
[35]             HL C […]., […], […]. o.
[36]             A Tanács 94/69/EK határozata (1993. december 15.)
az Egyesült Nemzetek éghajlat-változási keretegyezményének megkötéséről,
HL L 33., 1994.2.7., 11. o.
[37]             Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC), „A
III. munkacsoport hozzájárulása az Éghajlat-változási Kormányközi Testület
negyedik értékelő jelentéséhez”, 2007., 13.3.3. fejezet: Az
éghajlatváltozás mérséklése.
[38]             Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság
2050-ig történő megvalósításának ütemterve, COM(2011) 112 végleges.
[39]             Az Európai Parlament és a Tanács 842/2006/EK rendelete
(2006. május 17.) egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokról,
HL L 161., 2006.6.14., 1. o.
[40]             A Bizottság jelentése az egyes fluortartalmú üvegházhatású
gázokról szóló 842/2006/EK rendelet alkalmazásáról, hatásairól és
megfelelőségéről, COM(2011) 581 végleges.
[41]             Az Európai Parlament és a Tanács 2009/125/EK irányelve
(2009. október 21.) az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát
tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról, HL
L 285., 2009.10.31., 10. o.
[42]             HL L 286., 2009.10.31., 1. o.
[43]             HL L 55., 2011.2.28., 13. o.
[44]             Az Európai Parlament és a Tanács 2009/125/EK irányelve
(2009. október 21.) az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát
tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról,
HL L 285., 2009.10.31., 10. o.
[45]             Az Európai Parlament és a Tanács 2003/87/EK irányelve
(2003. október 13.) az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei
Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról,
HL L 275., 2003.10.25., 32. o.
[46]             Az Éghajlat-változási Kormányközi Testület által
elfogadott, negyedik értékelő jelentés alapján, hacsak másként nem
szerepel.
[47]             Az Éghajlat-változási Kormányközi Testület által
elfogadott, negyedik értékelő jelentés alapján, hacsak másként nem
szerepel.
[48]             A montreali jegyzőkönyv tudományos értékelő
testületének 2010. évi vizsgálatáról készült, két szaklektorált tudományos
hivatkozást idéző jelentés, 1–11. táblázata szerinti globális
felmelegedési potenciál.
                http://ozone.unep.org/Assessment_Panels/SAP/Scientific_Assessment_2010/index.shtml
[49]             Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezményében foglalt
elvárt megelőző intézkedés (Forward Action Request) szerinti
minimális érték.
[50]             Az Európai Parlament és a Tanács 1907/2006/EK rendelete
(2006. december 18.) a vegyi anyagok regisztrálásáról,
értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról,
HL L 396., 2006.12.30., 1. o.
[51]             Az Éghajlat-változási Kormányközi Testület által
elfogadott, negyedik értékelő jelentés alapján, hacsak másként nem
szerepel.