				|

		52011PC0888

			Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a nem fenntartható halászatot engedélyező országok esetében alkalmazandó, a halállományok megőrzésére irányuló egyes intézkedésekről /* COM/2011/0888 végleges - 2011/0434 (COD) */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az ENSZ tengerjogi egyezménye[1]
és az ENSZ halállomány-megállapodása[2] arra kötelezi a parti
államokat, valamint azokat az államokat, amelyek flottái a szomszédos nyílt
tengeri területeken halászatot folytatnak az ilyen állományok tekintetében,
hogy működjenek együtt – akár egymás közötti közvetlen konzultációk
segítségével, akár a megfelelő regionális halászati gazdasági
szervezeteken (RFMO-k) keresztül – a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló
és a hosszú távon vándorló halállományok, valamint a szomszédos kizárólagos
gazdasági övezetekben előforduló állományok felelősségteljes
kezelésében, annak érdekében, hogy biztosítsák ezek hosszú távú
fenntarthatóságát.
A kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló és
hosszú távon vándorló halállományok kezeléséről gyakran nehéz egyezségre
jutni, és ehhez az összes érintett állam tényleges együttműködési
hajlandóságára van szükség. Amennyiben egyes államok, amelyeknél hiányzik a jó
szándék a közösen elfogadott intézkedések betartására, egyoldalú intézkedéseket
foganatosítanak, az a kérdéses halállomány jelentős kimerüléséhez
vezethet, még abban az esetben is, ha a többi állam elkötelezett halászati
tevékenységének mérséklése mellett.
Mivel az EU a halászati termékek
jövedelmező célpiaca, különös felelőssége gondoskodni arról, hogy a
fent említett együttműködési kötelezettséget betartsák. Ezért az EU-t el
kell látni azokkal az eszközökkel, amelyekkel hatékonyan felléphet azon államok
ellen, amelyek nem működnek együtt jóhiszeműen az elfogadott kezelési
intézkedések bevezetésében, vagy amelyek az állományok túlhalászatához
vezető intézkedésekért és gyakorlatokért felelősek, annak érdekében,
hogy elrettentsék ezeket az államokat a nem fenntartható halászat
folytatásától. E javaslat célja egy olyan gyors és hatékony mechanizmus
meghatározása, amely keretében a fent leírtakhoz hasonló helyzetekben
kereskedelmi és egyéb típusú intézkedések alkalmazhatók. Ezeknek az
intézkedéseknek a célja az lenne, hogy elősegítsék az érintett államok
között a kérdéses halállományokra vonatkozó megfelelő és – amennyire
lehetséges – közösen elfogadott védőintézkedések bevezetésével kapcsolatos
együttműködést ezen állományok optimális kihasználásának biztosítása
érdekében.
2.           KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT
A közös érdekű állományok
kezeléséről szóló, Unión kívüli parti államokkal megtartott éves
konzultációk lehetőséget teremtenek annak megvitatására az érintettekkel,
hogy milyen módon reagáljunk azokban az esetekben, amikor egy adott harmadik
ország nem hajlandó az együttműködésre. Általánosságban, az érintettek azt
várják a Bizottságtól, hogy kereskedelmi korlátozások és más típusú
intézkedések bevezetésével nyomást gyakoroljon ezekre az országokra, amíg azok
beleegyeznek abba, hogy valóban előremutató tárgyalásokat folytassanak és
tisztességes megoldást találjanak a közös érdekű állományok
fenntarthatóságának garantálása érdekében.
A javaslathoz tartozó hatásvizsgálat
előkészítését célzott konzultáció előzte meg, mely – a nem
fenntartható halászatot engedélyező harmadik országok halászati
intenzitásának csökkentését célzó eszközként – a kereskedelmi és más típusú
intézkedések használatáról szólt. A legtöbb érintett, talán kizárólag a
feldolgozóipar kivételével, egyértelműen támogatta a kereskedelemmel
kapcsolatos és egyéb típusú intézkedések bevezetését.
A javaslathoz hatásvizsgálatot végeztek, ennek
összegzése a javaslat mellékletét képezi. A hatásvizsgálat alapvetően a be
nem avatkozás és a kérdéses hal- és halászati termékek teljes importtilalma közötti
intézkedések környezeti, gazdasági és társadalmi hatásait vizsgálta, beleértve
azokat az intézkedéseket is, amelyek túlmutatnak a kereskedelmi összefüggéseken
és a nem-törvényi megközelítésen. A hatásvizsgálat arra a következtetésre
jutott, hogy helyénvaló lenne az EU-t ellátni egy olyan eszközzel, amellyel
gyorsan be tudna vezetni – elsősorban kereskedelmi vonatkozású –
intézkedéseket. Ezeket az intézkedéseket azon országok ellen alkalmaznák,
amelyek engedik a halállományok megóvását veszélyeztető, nem fenntartható
módon történő halászatot. A hatásvizsgálat az eszköz lehetséges formájára
és tartalmára vonatkozóan is tartalmaz ajánlásokat. Az intézkedés
előkészítése alatt egyértelművé vált, hogy ennek jogi alapját az
EUMSZ 43. cikke (2) bekezdésének és 207. cikkének kell képeznie, mivel a
rendelet végső célja a halállományok megóvásának elősegítése, és a
tekintetbe vett intézkedések köre nem korlátozódik a kereskedelmi vonatkozású
intézkedésekre.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Az 1. cikk a rendelet fő célját határozza
meg: egy olyan eljárás kialakítása, amelyen belül méltányos költséghatékony
intézkedéseket lehet hozni a halászat fenntarthatóságának elősegítése
érdekében.
A 2–5. cikk bemutatja, hogy az intézkedések
mely országokra irányulnak (a nem fenntartható halászatot engedélyező
országok), ismerteti a különböző típusú intézkedéseket, valamint azokat a
feltételeket, amelyek meghatározzák, hogy ezeket hol és mikor lehet alkalmazni.
A 4. cikk külön kiköti, hogy az intézkedéseket a Bizottság végrehajtási jogi
aktusaként kell meghozni (általában a vizsgálati eljárást kell alkalmazni).
Ahol azt említik, hogy az intézkedéseknek meg kell felelniük az EU nemzetközi
kötelezettségvállalásainak, az EU-nak a WTO-egyezmény szerinti kötelezettségeit
kell érteni, különösen a kereskedelmi korlátozásokra vonatkozóan.
A 6. cikk azokat a körültekintően
végrehajtandó lépéseket határozza meg, amelyeket a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő országokkal szembeni intézkedések alkalmazása
előtt meg kell tenni. Ezek a diplomáciai lépések arra szolgálnak, hogy az
érintett országok álláspontját meghallgassák, és lehetőséget kínáljanak
számukra tevékenységük kiigazítására. A 7. cikk az intézkedések alkalmazásának
időtartamát határozza meg, amely a kiigazító intézkedések érintett
országok általi elfogadásától függ.
A 8. cikk azt a bizottságot határozza meg,
amelyik a Bizottságot segíti a rendelet végrehajtásában.
A rendelet 9. cikkben meghatározott hatályba
lépése a közzétételtől számított 20. nap.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
Nincs költségvetési vonzata.
2011/0434 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS
RENDELETE
a nem fenntartható halászatot
engedélyező országok esetében alkalmazandó, a halállományok
megőrzésére irányuló egyes intézkedésekről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI
UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről
szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére és 207.
cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottság véleményére[3],
a rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
Ahogy az Egyesült Nemzetek 1982. december 10-i
tengerjogi egyezménye (a továbbiakban UNCLOS) és az Egyesült Nemzetek 1982.
december 10-i tengerjogi egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági
övezeteken túlnyúló és a hosszú távon vándorló halállományok védelmére és
kezelésére vonatkozó rendelkezések végrehajtásáról szóló, 1995. augusztus 4-én
kelt megállapodás (a továbbiakban „ENSZ halállományi megállapodás) rendelkezik,
bizonyos, kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló és hosszú távon vándorló
halállományok kezeléséhez szükség van azoknak az országoknak az
együttműködésére, amelyeknek flottái halásszák az adott állományokat. Ez
az együttműködés kialakítható a regionális halászati gazdasági szervezetek
(RFMO-k) keretein belül, vagy, ahol az RFMO-knak nincs hatásköre a kérdéses
állomány vonatkozásában, a halászatban érdekelt országok közötti ad hoc
rendelkezések segítségével.
(2)
Ahol egy-egy ország és az Unió közös érdekű
állományait magában foglaló halászatban érdekelt adott harmadik országok olyan
halászati tevékenységet folytatnak a többi állam és az Unió meglévő
halászati rendjének és/vagy jogainak, kötelességeinek és érdekeinek figyelembe
vétele nélkül, amely veszélybe sodorja az állomány fenntarthatóságát, és nem
működnek együtt az Unióval az állomány kezelésében, meghatározott
intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy elősegítsék ezeknek az
országoknak a részvételét az állományok védelmében.
(3)
A halállományok akkor tekinthetők fenntartható
állapotúnak, ha folyamatosan - az UNCLOS 61. cikke (3) bekezdésében és 119.
cikke (1) bekezdésében, valamint az ENSZ halállományi megállapodás 5. cikke (b)
pontjában meghatározott – legnagyobb fenntartható hozamot termelő szinten
vagy afelett tartják azokat.
(4)
Meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek
mellett egy országra úgy kell tekinteni, hogy lehetővé teszi a nem
fenntartható halászatot, és e rendelet intézkedéseinek hatálya alá esik, ide
értve azt az eljárást is, amely lehetővé teszi az adott ország számára
álláspontja ismertetését, valamint kiigazító lépések elfogadását.
(5)
Emellett meg kell határozni azokat az
intézkedéstípusokat, amelyek megtehetők egy nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő ország vonatkozásában, valamint meg kell fogalmazni
azokat a feltételeket, amelyek mellett ezek az intézkedések alkalmazhatók, úgy,
hogy objektív kritériumokon alapuljanak, méltányosak, költséghatékonyak
legyenek, és megfeleljenek a nemzetközi jognak, különösen a Kereskedelmi
Világszervezetet létrehozó egyezménynek.
(6)
Az intézkedések célja az, hogy a nem fenntartható
halászatot lehetővé tevő országok flottái számára megszüntessék a
közös érdekű állományok halászatát előidéző ösztönzőket. Ez
például úgy érhető el, ha korlátozzák a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő országok felelősségi körébe tartozó, közös
érdekű állományok halászatát folytató hajók által fogott haltermékek
importját, korlátozzák az e hajók által igénybe vehető kikötői
szolgáltatásokat, vagy megakadályozzák, hogy az Unió halászhajóit vagy az Unió
halászati felszereléseit arra használják, hogy a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő országok felelősségi körében közös érdekű
állományokat halásszanak velük.
(7)
A halállományok megőrzése érdekében
végrehajtott hatékony és következetes uniós lépések biztosítása érdekében
fontos, hogy figyelembe vegyék a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan
halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló
közösségi rendszer létrehozásáról szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK
rendeletben[4] meghatározott
intézkedéseket.
(8)
Fontos, hogy az intézkedések alkalmazása előtt
meg kell vizsgálni azok várható környezeti, kereskedelmi, gazdasági és
társadalmi hatásait.
(9)
E rendelet értelmében meghozott intézkedések
alkalmazását be kell fejezni, amikor a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő ország meghozta a közös érdekű állományok
védelméhez hozzájáruló szükséges intézkedéseket.
(10)
Annak érdekében, hogy egyforma feltételeket
biztosítsanak e rendelet végrehajtásához, a Bizottságra végrehajtási
hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a vizsgálati eljárást
lehetővé tevő végrehajtási jogi aktusként kell gyakorolni a Bizottság
végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési
mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011.
február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[5] 2. cikke (2) bekezdésének értelmében. Azonban sürgős esetekben az
intézkedések megszüntetéséről szóló határozatokat azonnal alkalmazandó
végrehajtási jogi aktusként kell meghozni, a fenti rendelet 8. cikke
értelmében.
(11)
A Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási
jogi aktusokat kell alkalmaznia akkor, ha – a rendelet értelmében meghozott
intézkedések alkalmazásának befejezésével kapcsolatos megfelelően igazolt
esetekben – a rendkívüli sürgősség azt megkívánja,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
(1)
E rendelet harmadik országok halászattal
kapcsolatos tevékenységeire és politikájára vonatkozó adott intézkedések
alkalmazásának keretét határozza meg az Európai Unió és az adott harmadik
országok közötti közös érdekű halállományok hosszú távú
fenntarthatóságának biztosítása céljából.
(2)
A rendelet értelmében alkalmazott intézkedések minden
olyan esetre alkalmazandóak lehetnek, amikor a közös érdekű állományok
közös kezelése az Unióval való együttműködést megkívánja, ide értve azt
is, amikor az együttműködés a regionális halászati gazdasági szervezeteken
vagy hasonló testületen keresztül történik.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a következő
meghatározásokat kell alkalmazni:
a)           „közös érdekű állomány”: olyan
halállomány, amelyet földrajzi eloszlása mind a tagállamok, mind harmadik
ország számára elérhetővé tesz, és amelynek kezelése e harmadik országok
és az Unió közötti együttműködést kívánja meg;
b)           „kapcsolódó fajok”: azok a halfajok,
amelyek a közös érdekű állományokkal vegyes halászatban előfordulnak;
c)           „vegyes halászat”: olyan halászat,
ahol a halászterületen több faj található, és ezeket veszélyezteti a
halászeszközökkel történő halászat.
d)           „regionális halászati gazdálkodási
szervezet”: olyan szubregionális vagy regionális szervezet vagy hasonló
rendszer, amely az azt létrehozó egyezmény vagy megállapodás értelmében a
nemzetközi jog által elismert illetékességgel rendelkezik
állomány-megőrzési és gazdálkodási intézkedések megállapítására a
felügyelete alá tartozó tengeri élővilágra vonatkozóan;
e)           „behozatal”: halak vagy halászati
termékek behozatala az Unió területére, ide értve a területén található
kikötőkben történő átrakodási célú behozatalt is;
f)            „átrakodás”: egy halászhajó
fedélzetén lévő halak egy részének vagy egészének egy másik halászhajóra
történő átrakodása, akár a tengeren, akár a kikötőben;
g)           „legnagyobb fenntartható hozam”: egy
halállományból korlátlan ideig kifogható maximális fogásmennyiség
3. cikk
A nem fenntartható halászatot lehetővé tevő országok
(1)
Harmadik ország akkor tekinthető a nem
fenntartható halászatot lehetővé tevő országnak, ha
a)      nem működik együtt az Unióval a
közös érdekű állományok kezelésében az Egyesült Nemzetek tengerjogi
egyezménye és az Egyesült Nemzetek 1982. december 10-i tengerjogi egyezményében
foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló és a hosszú távon vándorló
halállományok védelmére és kezelésére vonatkozó rendelkezések végrehajtásáról
szóló, 1995. augusztus 4-én kelt megállapodás teljes körű betartása
mellett, és
b)      az adott harmadik ország
i.        nem vezetett be semmiféle halászati
gazdálkodási intézkedést, vagy
ii.       ezen intézkedéseit más országok –
beleértve az Európai Uniót is – jogainak, érdekeinek és kötelességeinek
körültekintő figyelembe vétele nélkül hozta meg, és e halászati
gazdálkodási intézkedések olyan halászati tevékenységhez vezetnek, amelynek
hatására az állomány a legnagyobb fenntartható hozamot hozó szint alá süllyed,
az Unió által akár függetlenül, akár más országokkal együttműködve hozott
intézkedéseket figyelembe véve.
(2)
Az 1. bekezdés (b) pontja ii. alpontja
alkalmazásában az állomány legnagyobb fenntartható hozamot hozó szintjét az
elérhető legjobb tudományos szakvéleményekre alapozva kell meghatározni.
4. cikk
A nem fenntartható halászatot lehetővé tevő országokkal kapcsolatban
alkalmazható intézkedések
(1)
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok formájában az
alábbi intézkedéseket alkalmazhatja a nem fenntartható halászatot lehetővé
tevő országokkal kapcsolatban:
a)           azonosíthatja a nem fenntartható
halászatot lehetővé tevő országokat;
b)           szükség esetén azonosíthatja azokat
az adott hajókat vagy flottákat, amelyekre a bizonyos intézkedések vonatkoznak;
c)           kivethet mennyiségi korlátozást az
Unióba importált, a közös érdekű állományból származó és a nem
fenntartható halászatot lehetővé tevő ország ellenőrzése alatt
kifogott halakra vagy olyan haltermékekre, amelyeket ilyen halakból
készítettek, vagy amelyek ilyen halakat tartalmaznak;
d)           kivethet mennyiségi korlátozást az
Unióba importált, a közös érdekű állományból a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő ország ellenőrzése alatt kifogott, bármely
kapcsolódó fajból származó halakra vagy olyan haltermékekre, amelyeket ilyen
halakból készítettek, vagy amelyek ilyen halakat tartalmaznak; ilyen esetben a
Bizottságnak megfelelő módszereket kell meghatároznia, amelyekkel
megállapítható, hogy mely fogások esnek az intézkedés hatálya alá;
e)           korlátozásokat vezethet be az Unió
kikötőinek használatára vonatkozóan azokra a hajókra, amelyek a nem
fenntartható halászatot lehetővé tevő ország lobogója alatt a közös
érdekű állományokat halásszák, és azokra a hajókra, amelyek vagy a nem
fenntartható halászatot lehetővé tevő ország lobogója alatt vagy a
nem fenntartható halászatot lehetővé tevő ország engedélyével, más
lobogó alatt álló hajók által kifogott, közös érdekű állományból származó
halat és haltermékeket szállítanak; ezek a korlátozások nem érvényesek vis
maior esetén, vagy az UNCLOS 18. cikkének szerint végszükség esetén (vis
maior vagy végszükség) kizárólag csak az adott helyzet megoldásához
szükséges szolgáltatások erejéig.
f)            megtilthatja az Unió gazdasági
szereplőinek, hogy a nem fenntartható halászatot lehetővé tevő
ország lobogója alatt hajózó halászhajót vásároljanak;
g)           megtilthatja, hogy valamely tagállam
lobogója alatt hajózó halászhajókat a nem fenntartható halászatot lehetővé
tevő ország lobogója alá átlajstromozzák;
h)           megtilthatja a tagállamok számára,
hogy a nem fenntartható halászatot lehetővé tevő országból származó
gazdasági szereplőkkel bérszállításra történő rendelkezésre bocsátási
megállapodást kössenek;
i)            megtilthatja a tagállamok lobogója
alatt hajózó halászhajók, illetve a közös érdekű állományok halászatához
szükséges halászfelszerelések és tartozékok exportálását a nem fenntartható
halászatot lehetővé tevő országokba;
j)            megtilthatja, hogy a tagállamok és
a nem fenntartható halászatot lehetővé tevő országok állampolgárai
között magánjellegű kereskedelmi megállapodásokat kössenek annak
érdekében, hogy az adott tagállam lobogója alatt hajózó halászhajó használhassa
az adott országok halászati lehetőségeit;
k)           megtilthatja, hogy valamely tagállam
lobogója alatt hajózó halászhajók és a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő ország lobogója alatt hajózó halászhajók közös
halászati tevékenységet végezzenek;
(2)
E végrehajtási jogi aktusokat a 8. cikk (2)
bekezdésében említett vizsgálati eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
5. cikk
A rendelet értelmében alkalmazott intézkedésekre vonatkozó általános
követelmények
(1)
Az e rendeletnek megfelelően alkalmazott
intézkedéseknek:
a)      kapcsolódniuk kell a közös érdekű
állomány megőrzéséhez;
b)      az Unió hajói által halászott, illetve az
Unión belül termelt vagy fogyasztott olyan halfajokra – és a belőlük
készült, valamint az ezeket tartalmazó termékekre – vonatkozó korlátozásokkal
együtt kell hatályba lépni, amelyekre a rendelet értelmében az intézkedéseket
meghozzák. Ezek a korlátozások kapcsolódó fajok esetén csak akkor érvényesek,
ha azokat a közös érdekű állományokban végzett halászat során fogják ki.
c)      meg kell felelniük az Unió által aláírt
nemzetközi egyezményekben foglalt kötelezettségeknek, valamint minden vonatkozó
nemzetközi jogi normának.
(2)
Az e rendelet szerint alkalmazott intézkedéseknek
figyelembe kell venni az 1005/2008/EK rendelet értelmében már meghozott
intézkedéseket.
(3)
Az e rendelet szerint meghozott intézkedések nem
alkalmazhatók oly módon, hogy az ugyanolyan feltételekkel rendelkező
országok közötti önkényes vagy nem igazolható hátrányos megkülönböztetés, vagy
a nemzetközi kereskedelem rejtett korlátozásának eszközévé váljon.
(4)
Az e rendelet értelmében alkalmazott intézkedések
során a Bizottságnak értékelnie kell az intézkedések rövid és hosszú távú
környezeti, kereskedelmi, gazdasági és társadalmi hatásait, valamint a
végrehajtásukhoz kacsolódó adminisztratív terheket.
(5)
Az e rendelet szerint alkalmazott intézkedéseket
meg kell előzni a hatályba léptetésükhöz szükséges megfelelő
rendszernek az illetékes hatóságok részéről.
6. cikk
A nem fenntartható halászatot lehetővé tevő országokkal kapcsolatban
alkalmazható intézkedéseket megelőző eljárások
(1)
Amennyiben a Bizottság úgy gondolja, hogy a 4.
cikkben foglaltak szerint intézkedéseket kell foganatosítani, értesítenie kell
az érintett országot arról a szándékáról, hogy a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő országok közé sorolják.
(2)
Az értesítésnek tartalmaznia kell a nem
fenntartható halászatot lehetővé tevő országok közé történő
besorolás indokát, és le kell írni azokat a lehetséges intézkedéseket, amelyek
e rendelet szerint ezzel kapcsolatban foganatosíthatók.
(3)
A 4. cikkben foglalt intézkedések alkalmazása
előtt a Bizottságnak megfelelő alkalmat kell biztosítania az érintett
harmadik ország számára, hogy írásban válaszoljon az értesítésre, és orvosolja
a helyzetet.
7. cikk
A nem fenntartható halászatot lehetővé tevő országokkal kapcsolatos
intézkedések alkalmazásának időtartama
(1)
E rendelet értelmében meghozott intézkedések
alkalmazását be kell fejezni, amikor a nem fenntartható halászatot
lehetővé tevő ország meghozta a közös érdekű állományok
kezelésére vonatkozó megfelelő kiigazító intézkedéseket,
a)      amelyeket az Unióval és, amennyiben indokolt,
más érintett országokkal folytatott konzultációk keretében fogadtak el, vagy
b)      amelyek nem ássák alá az EU által az
érintett halállományok megőrzése érdekében akár függetlenül, akár más
országokkal együttműködve meghozott intézkedések hatásait.
(2)
A Bizottságnak végrehajtási jogi aktusok
segítségével meg kell határoznia, hogy az 1. bekezdésben meghatározott
feltételeket betartják-e, és – amennyiben szükséges – határoznia kell arról,
hogy a 4. cikkben foglaltaknak megfelelő intézkedések alkalmazását megszüntetik.
A végrehajtási jogi aktusokat a 8. cikk (2) bekezdésében hivatkozott vizsgálati
eljárásnak megfelelően kell alkalmazni.
              Előre nem látható gazdasági
vagy társadalmi zavarral kapcsolatos megfelelően indokolt rendkívüli
sürgősség esetén a Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási jogi
aktusokat kell elfogadnia, amelyekkel a 4. cikkben foglaltak szerint meghozott
intézkedések alkalmazását megszüntetik. A végrehajtási jogi aktusokat a 8. cikk
(3) bekezdésében hivatkozott vizsgálati eljárásnak megfelelően kell
alkalmazni.
8. cikk
Bizottsági eljárás
(1)
A Bizottságot egy bizottságnak kell segítenie. A
bizottságnak a 182/2011/EU rendelet értelmében meghatározott bizottságnak kell
lenni.
(2)
Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a
182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Amennyiben a bizottság véleményét írásbeli
eljárás útján alakítja ki, az írásbeli eljárást eredmény nélkül lezárják,
amennyiben a vélemény kialakítására megállapított határidőn belül az elnök
így dönt, vagy a bizottsági tagok egyszerű többsége ezt kéri.
(3)
Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a
182/2011/EU rendelet 8. cikkét kell alkalmazni, ugyanezen rendelet 5. cikkével
együtt.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos
Lapjában történő kihirdetést követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében
kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
az Európai Parlament részéről                      a
Tanács részéről
az elnök                                                          az
elnök
[1]               Az Egyesült Nemzetek 1982. december 10-i tengerjogi
egyezménye.
[2]               Az Egyesült Nemzetek 1982. december 10-i tengerjogi
egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló és a hosszú
távon vándorló halállományok védelmére és kezelésére vonatkozó rendelkezések
végrehajtásáról szóló, 1995. augusztus 4-én kelt megállapodás.
[3]               HL C […], […], […] o.
[4]               HL L 286, 2008.10.29, 1.o.
[5]               HL L 55., 2011.2.28, 13.o.


|

52011PC0479

Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről szóló 1967/2006/EK tanácsi rendelet módosításáról  /* COM/2011/0479 végleges - 2011/0218 (COD) */

	INDOKOLÁS1. A JAVASLAT HÁTTEREAz Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) különbséget tesz a Bizottság részére átruházott hatáskörök között aszerint, hogy az EUMSZ 290. cikkének (1) bekezdésében megállapítottak szerint a jogalkotási aktusok egyes nem alapvető rendelkezéseit kiegészítő, illetve módosító általános hatályú nem jogalkotási aktusok (felhatalmazáson alapuló jogi aktusok) elfogadására, vagy az EUMSZ 291. cikkének (2) bekezdésében előírt, kötelező erejű uniós jogi aktusok (végrehajtási aktusok) végrehajtására vonatkozó egységes feltételek elfogadására vonatkoznak-e.Az 1967/2006/EK rendeletnek az EUMSZ szabályaihoz való hozzáigazítása összefüggésében így a hivatkozott rendelet által a Bizottságra ruházott hatáskörök végrehajtási, illetve felhatalmazáson alapuló intézkedések meghozatalára minősültek át.Ezt követően javaslattervezet készült a 1967/2006/EK rendelet módosítására.A Szerződés 290. cikke értelmében a jogalkotó a Bizottságot bízza meg azzal, hogy kiegészítse, illetve módosítsa az említett rendelet egyes nem alapvető rendelkezéseit.A Bizottság ezért elfogadhat felhatalmazáson alapuló jogi aktust annak érdekében, hogy a hivatkozott rendelet rendelkezéseihez képest eltérést állapítson meg olyan esetekben, amikor ez a lehetőség a szabályozásban kifejezetten szerepel, valamint a hivatkozott rendeletben megállapított szigorú feltételek (4. és 13. cikk) teljesülnek. A Bizottságnak felhatalmazása van arra, hogy a Málta körüli 25 mérföldes gazdálkodási övezetben folytatott aranymakréla-halászat tekintetében elfogadja a halcsoportosulást előidéző eszközökhöz (FAD) kapcsolódó útvonalak meghatározására és kiosztására vonatkozó kritériumokat (27. cikk). A Bizottság arra is felhatalmazással rendelkezik, hogy a halászeszközök további műszaki előírásaira vonatkozó részletes szabályokat fogadjon el (I. melléklet b) 3. pont és II. melléklet 7. pont), amelyek kiegészítik az eszközök meglévő jellemzőit. Ezen túlmenően a Bizottság az e rendelet mellékleteinek módosításait felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal fogadja el.2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATAz érdekelt felekkel folytatott konzultációra és hatásvizsgálatra nem volt szükség.3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI-  A javaslat összefoglalásaA Bizottság felhatalmazáson alapuló hatásköreinek meghatározása a 1967/2006/EK tanácsi rendeletben, valamint az ezen hatásköröknek megfelelő jogi aktusok elfogadásához szükséges eljárás rögzítése.-  JogalapAz Európai Unió működéséről szóló szerződés 43. cikkének (2) bekezdése.-  A szubszidiaritás elveA javaslat az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.-  Az arányosság elveA javaslat az 1967/2006/EK rendeletben már megállapított rendelkezéseket módosít, ezért az arányosság elvével kapcsolatban nem merül fel aggály.-  A jogi aktus típusának megválasztásaJavasolt aktus: európai parlamenti és tanácsi rendelet.Más jogi aktus nem felelne meg a következők miatt: rendelet csak rendelettel módosítható.4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOKEnnek az intézkedésnek nincsenek az uniós költségvetés kiadásait növelő vonzatai.2011/0218 (COD)JavaslatAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETEa földközi-tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázásával kapcsolatos irányítási intézkedésekről szóló 1967/2006/EK tanácsi rendelet módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,rendes jogalkotási eljárás keretében,mivel:1.  Az 1967/2006/EK tanácsi rendelet[1] hatásköröket ruház a Bizottságra az említett rendelet egyes rendelkezéseinek végrehajtása érdekében.2.  A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésének következtében a 1967/2006/EK rendelet alapján a Bizottságra ruházott hatásköröket össze kell hangolni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével.3.  Az 1967/2006/EK rendelet egyes rendelkezéseinek alkalmazása érdekében a jogi aktusoknak a Szerződés 290. cikkével összhangban történő elfogadására vonatkozó hatáskört a Bizottságra kell ruházni az alábbiak tekintetében:4.  eltérések engedélyezése, amennyiben azt a hivatkozott rendelet kifejezetten előírja,5.  a Málta körüli 25 mérföldes gazdálkodási övezetben folytatott aranymakréla-halászat tekintetében a halcsoportosulást előidéző eszközökhöz (FAD) kapcsolódó útvonalak meghatározására és kiosztására vonatkozó kritériumok elfogadása,6.  a vonatatott hálókba illesztendő négyzetes szemű hálómezők további műszaki előírásaira vonatkozó részletes szabályok megállapítása,7.  a vonóhálók felínjének, a fenék-vontatókötelének, kerületének vagy körméretének legnagyobb méretét, valamint a több hálóból álló vonóhálókban lévő hálók maximális számát korlátozó műszaki előírások elfogadása, és8.  az 1967/2006/EK rendelet mellékleteinek módosításai.9.  Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során – többek között szakértői szinten – megfelelő konzultációkat folytasson. Amikor a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat készít elő és szövegez, biztosítania kell a vonatkozó dokumentumok egyidejű, gyors és megfelelő továbbítását az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz.10.  Az egyértelműség érdekében a 4. cikk (5) bekezdésében indokolt módosítani a Posidonia oceanica által alkotott fűágyakra történő utalást.11.  További műszaki és tudományos adatokra van szükség a földközi-tengeri halászat sajátosságainak kellő figyelembevétele érdekében, ami lehetővé teszi, hogy a Bizottság megállapíthassa a vonóhálók legnagyobb méretét és a több hálóból álló vonóhálókban lévő hálók maximális számát korlátozó esetleges műszaki előírásokat.12.  A 1967/2006/EK rendeletet ezért megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT A RENDELETET:1. cikkAz 1967/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:13.  A 4. cikk (5) bekezdésében a bevezető mondat helyébe a következő szöveg lép:„(5) Az (1) bekezdés első albekezdésétől eltérve a fenéken vontatott hálókkal felszerelt, legfeljebb 12 méter teljes hosszúságú és legfeljebb 85 kW motorteljesítményű, hagyományosan a Posidonia oceanica fűágyak felett halászatot folytató hajókkal történő halászatot a Bizottság a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal engedélyezheti a következő feltételekkel:”14.  A 13. cikk a következőképpen módosul:15.  az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:„(5) A tagállamok eltérést kérhetnek az (1), (2) és (3) bekezdésben foglaltaktól. A Bizottság ilyen eltérést a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal engedélyezhet, feltéve, hogy azt az érintett tengeri terület sajátos földrajzi adottságai indokolják, mint például egy tagállam teljes partvonala mentén húzódó kontinentális talapzat korlátozott mérete vagy a vonóhálós halászatra alkalmas halászterületek korlátozott kiterjedése, ahol az érintett halászati tevékenységek tengeri környezetre gyakorolt hatása nem számottevő és a tagállam vagy – adott esetben – más tagállamok hajóinak meghatározott csoportját érintik, továbbá amennyiben az érintett halászati tevékenységek más felszereléssel nem végezhetők, és a 18. és a 19. cikkben említett irányítási terv hatálya alá tartoznak. A tagállamok az ilyen eltérésre vonatkozó kérelmüket naprakész tudományos és technikai indoklással támasztják alá.”16.  a (10) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:„(10) Az (1) és (2) bekezdéstől való eltérés a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal engedélyezhető azon halászati tevékenységek tekintetében, amelyekre érvényes a 4. cikk (5) bekezdése szerinti eltérés.”17.  A 26. cikk (3) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:„Amennyiben a (2) bekezdés a) pontjában említett halászati összkapacitás meghaladja a legfeljebb 24 méter teljes hosszúságú és a 2000–2001-es referencia-időszakban az igazgatási övezetben tevékenységet folytató vonóhálós halászhajók halászati összkapacitását (a továbbiakban: halászati referenciakapacitás), a Bizottság ezt a halászati kapacitástöbbletet a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal elosztja a tagállamok között, figyelembe véve az engedélyt kérő tagállamok érdekeit.”18.  A 27. cikk (3) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:„A Bizottság a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal meghatározza a halak csoportosulásának mesterséges előidézésére kialakított búvóhelyekhez kapcsolódó útvonalak meghatározásának és kiosztásának kritériumait.”19.  A 30. cikk helyébe a következő szöveg lép:„A mellékleteket a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal kell módosítani.”20.  A rendelet az alábbi új 30a. cikkel egészül ki:„ 30a. cikkA felhatalmazás gyakorlása(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg.(2) A 4. cikk (5) bekezdésében, a 13. cikk (5) és (10) bekezdésében, a 26. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében, a 27. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében, a 30. cikkben, az I. melléklet b) 3. pontjában és a II. melléklet 7. pontjában említett felhatalmazás az e rendelet hatálybalépésnek időpontjától számított határozatlan időre szól.(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 4. cikk (5) bekezdésében, a 13. cikk (5) és (10) bekezdésében, a 26. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében, a 27. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében, a 30. cikkben, az I. melléklet b) 3. pontjában és a II. melléklet 7. pontjában említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon vagy a határozatban meghatározott későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.(5) A 4. cikk (5) bekezdése, a 13. cikk (5) és (10) bekezdése, a 26. cikk (3) bekezdésének első albekezdése, 27. cikk (3) bekezdésének második albekezdése, a 30. cikk, az I. melléklet b) 3. pontja és a II. melléklet 7. pontja alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az értesítést követő két hónapos időtartam leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Ezen időtartam az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére egy hónappal meghosszabbodik.”21.  Az I. melléklet b) 3. pontja helyébe a következő szöveg lép:„3. Bármely vontatott hálóba négyzetes szemű hálómezők illeszthetők be, és ezeket a hosszabbító elem elé kell helyezni, vagy a hosszabbító elem eleje és a zsákvég hátsó része közé bárhová. Semmiképpen sem fedhetik el sem belső, sem külső tartozékok. Csomózás nélküli hálóból vagy csúszásmentes csomókból készült hálóból kell készülnie, és úgy kell beilleszteni, hogy a halászat során a hálószemek mindig teljes mértékben nyitva maradjanak. A négyzetes szemű hálómezők további műszaki előírásaira vonatkozó részletes szabályokat a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal kell megállapítani.22.  A II. melléklet 7. pontjának helyébe a következő szöveg lép:„7. A vonóhálók felínjének, fenék-vontatókötélének, kerületének vagy körméretének legnagyobb méretét, valamint a több hálóból álló vonóhálókban lévő hálók maximális számát korlátozó műszaki előírásokat a Bizottság a 30a. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal határozhatja meg.”2. cikkEz a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.Kelt Brüsszelben,az Európai Parlament részéről a Tanács részérőlaz elnök az elnök [1] HL L 409., 2006.12.30., 11. o.