               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.3.22.
            COM(2017) 136 final
            2017/0060(COD)
            Javaslat
            AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2010/40/EU irányelvnek a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó időtartam tekintetében történő módosításáról
            (EGT-vonatkozású szöveg)

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Az intelligens közlekedési rendszereknek a közúti közlekedés területén történő kiépítésére, valamint a más közlekedési módokhoz való kapcsolódására vonatkozó keretről szóló, 2010. július 7-i 2010/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  1
                (az ITS-irányelv) 2010 augusztusában lépett hatályba, és célja felgyorsítani az intelligens közlekedési rendszereknek a közúti közlekedés területén történő összehangolt, uniós szintű kiépítését. Az irányelv értelmében négy kiemelt területen kell felhatalmazáson alapuló jogi aktus formájában előírásokat elfogadni. Az ITS-irányelv volt az egyik első olyan uniós jogszabály, amely felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazásáról rendelkezett, és az ilyen jogi aktusok elfogadására vonatkozóan az irányelv értelmében a Bizottság határozott időtartamra szóló, 2017. augusztus 27-ig tartó felhatalmazást kapott.

               Az ITS-irányelv elfogadása óta négy, felhatalmazáson alapuló jogi aktus került elfogadásra. A Bizottság tagállami szakértőkkel együttműködésben egy ötödik, felhatalmazáson alapuló jogi aktust is véglegesített, amely a multimodális utazási információs szolgáltatások uniós szinten történő biztosításával foglalkozik. Az eCallra vonatkozó interoperabilitási követelményeken túlmenően, az említett jogi aktusokkal összefüggésben kidolgozott adatmegosztási mechanizmusok jelentős mértékben hozzájárulnak a digitális egységes piaci stratégia célkitűzéseinek megvalósításához
                  2
               . A közlekedési ágazat digitalizálása az ágazat fenntarthatóságát is elősegíti.

               A digitális közlekedési rendszerek létrehozása szempontjából horizontálisan kell tekinteni a különböző közlekedési módokra és ágazatokra. A digitális technológiák olyan adathalmazokra támaszkodnak, amelyek egymással kombinálva innovatív szolgáltatások és alkalmazások összességét teszik ki. Az ITS-irányelv szerinti előírások lehetővé teszik olyan közös funkcionális, műszaki, szervezési és szolgáltatásnyújtási rendelkezések kidolgozását, amelyek megkönnyítik az adatokhoz való hozzáférést és az adatok rendelkezésre állását, amely adatokból azután kialakíthatók az említett innovatív szolgáltatások és alkalmazások.

               „Az együttműködő, intelligens közlekedési rendszerek európai stratégiája”
                  3
                című, nemrégiben elfogadott dokumentummal összefüggésben a Bizottság – tagállami szakértőkkel együttműködésben – jelenleg dolgozik az együttműködő ITS megvalósítását elősegítő jogi és műszaki keretek megteremtésén. Ez része az ITS-irányelv IV. kiemelt területének, valamint egyike az irányelv szerinti azon fellépéseknek, amelyek tekintetében a Bizottság igénybe kívánja venni a műszaki, funkcionális és szervezési előírások elfogadására szóló felhatalmazását. Alapos előkészítő munkára van szükség annak biztosításához, hogy az előírások az együttműködő ITS uniós szinten, összehangolt és interoperábilis módon történő kiépítésének valamennyi szempontjára kiterjedjenek. A C-ITS platform
                  4
                érdekelt felei hozzájárulnak a munkához, és szoros együttműködés valósult meg velük, továbbá felhasználásra kerülnek a C-ITS kiépítésére irányuló projektek, így például a C-ROADS platform
                  5
                keretében megvalósult tagállami kezdeményezések során szerzett tapasztalatok. Az együttműködő ITS-re vonatkozó előírások elengedhetetlenek lesznek az együttműködő, összekapcsolt és automatizált járműveknek az Unió területén történő összehangolt és gyors elterjesztéséhez.

               Az együttműködő ITS megvalósítását elősegítő jogi és műszaki keretek megteremtésére irányuló munkán túlmenően további intézkedésekkel is foglalkozni kell az ITS-irányelv négy kiemelt területén
                  6
               ; ilyenek a forgalmi és teherszállítási irányítási szolgáltatások folyamatosságára és kölcsönös átjárhatóságára vonatkozó előírások és szabványok (II. kiemelt terület), a közúti közlekedési biztonsággal és óvintézkedésekkel összefüggő ITS- alkalmazásokkal kapcsolatos egyéb fellépésekre vonatkozó előírások (III. kiemelt terület), valamint a különböző ITS-alkalmazások nyílt fedélzeti platformba történő integrálásához szükséges intézkedések meghatározása (IV. kiemelt terület, 1.1. pont).

               Annak érdekében, hogy a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok formájában további előírásokat tudjon elfogadni, a felhatalmazást meg kell hosszabbítani. Továbbá a technológiai fejlődés, illetve a tagállami végrehajtás során szerzett tapasztalatok figyelembevétele érdekében egyes, már elfogadott előírásokat frissíteni kell.

               A Bizottság ezért azt javasolja, hogy a felhatalmazás 2017. augusztus 27-től kezdődő hatállyal ötéves időtartamra kerüljön meghosszabbításra, valamint –  amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást – hallgatólagosan kerüljön meghosszabbításra egy további ötéves időtartamra.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               E javaslat sem az ITS-irányelv szakpolitikai céljait, sem alkalmazási körét nem módosítja, egyetlen célja a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság számára adott felhatalmazás meghosszabbítása.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az Európai Unióról működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 91. cikke.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Az ITS-irányelv olyan, nemzetközi dimenzióval rendelkező kérdésekkel foglalkozik, amelyeket tagállami szinten nem lehet megfelelő módon szabályozni: ilyen a berendezések interoperabilitása, valamint az ITS-szolgáltatások belső piacának megerősítése (és ezáltal általában véve a versenyképesség növelése, valamint a foglalkoztatás és a növekedés előmozdítása).

                  A szubszidiaritás elvével összhangban a kívánt eredmény elérésének legmegfelelőbb eszköze az irányelv (keretirányelv), vagyis jelen esetben az ITS-irányelv. Az ITS bevezetésével kapcsolatos átfogó elvek és előfeltételek a tagállami szakértőkkel való szoros együttműködés során kidolgozott előírások révén valósulnak meg a gyakorlatban. A Bizottság létrehozta továbbá az ITS-tanácsadó csoportot, amelynek révén az ITS területén érintett állami és magánszférabeli érdekelt felek ajánlásokkal látják el a Bizottságot az ITS EU-ban való bevezetésének és alkalmazásának üzleti és technikai aspektusai tekintetében.

                  A Bizottság által elfogadott előírások az ITS-irányelv 5. cikke értelmében alkalmazandók, amely cikk elismeri az egyes tagállamoknak az ITS-alkalmazásoknak és szolgáltatásoknak a saját területükön való kiépítésére vonatkozó döntéshez való jogát.

               •Arányosság

               A Bizottság intézkedése a javaslat célkitűzéseinek eléréséhez szükséges minimumra korlátozódik, és nem lép túl a célkitűzéshez szükséges mértéken. Az intézkedés nemzetközi szintű megközelítést igénylő, előre meghatározott kiemelt területeket érintő eljárások és előírások kidolgozására korlátozódik, a tagállamok támogatása céljából, a nemzeti ITS-szakértők segítségével.

                  Ha a Bizottságnak adott felhatalmazás nem kerül meghosszabbításra, az veszélyeztetné az interoperábilis intelligens közlekedési rendszerek közúti közlekedés területén történő kiépítésének, valamint más közlekedési módokhoz való kapcsolódásának uniós szintű integrált és összehangolt megvalósítását. Nem volna sem kivitelezhető, sem időhatékony, ha valamennyi szükséges részletes előírást a Tanács és az Európai Parlament egyenként fogadna el.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               Az ITS-irányelv végrehajtásáról szóló, 2014 októberében készült jelentés
                  7
                rávilágított, hogy az ITS-előírásokat meghatározó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság számára adott (2017 augusztusáig szóló) felhatalmazást meg kell hosszabbítani, ezt követően pedig az irányelvet – az ITS területén zajló folyamatos műszaki fejlődés figyelembevételével – lehetőség szerint alaposabban át kell dolgozni. Ez a javaslat kizárólag a felhatalmazást meghosszabbítására irányul.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               Az ITS-irányelv és az ITS cselekvési terv
                  8
                elfogadását megelőzően végzett konzultáció eredménye ma is releváns, például az ágazatközi együttműködés, a végrehajtási stratégia és az érdekelti koordináció tekintetében.

                  A közelmúltban célzott konzultációkra került sor az érdekelti csoportokkal, különösen az európai ITS-csoporttal és az európai ITS tanácsadó csoport tagjaival. Általános egyetértés volt azzal kapcsolatban, hogy meg kell hosszabbítani a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság számára adott felhatalmazást.

               •Hatásvizsgálat

               Hatásvizsgálat nem fog készülni, mivel a felhatalmazás meghosszabbítása nyomán sem az ITS-irányelv alkalmazási köre, sem tartalma nem változik.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •A javaslat jogi formájának megválasztása

               A javaslat célja a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság számára adott felhatalmazás meghosszabbítása. Noha az új rendelkezések az irányelv részét képezik, nem a tagállamoknak, hanem az uniós intézményeknek szólnak. Ennélfogva azokat nem kell a nemzeti jogszabályokba átültetni, és határozat formájában kell őket elfogadni.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               Az 1. cikk öt évvel meghosszabbítja a Bizottságnak adott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazást. Ennek lejártával, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást, a felhatalmazás hallgatólagosan minden alkalommal további ötéves időtartamra kerül meghosszabbításra.

               A 2. cikk arról rendelkezik, hogy határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

               •Európai Gazdasági Térség

               A javasolt jogi aktus EGT-vonatkozású szöveg.

               2017/0060 (COD)

               Javaslat

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

               a 2010/40/EU irányelvnek a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó időtartam tekintetében történő módosításáról

               (EGT-vonatkozású szöveg)

               AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 91. cikkére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

               tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére
                  9
               ,

               tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére
                  10
               ,

               rendes jogalkotási eljárás keretében,

               mivel:

               (1)A 2010/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  11
                értelmében felhatalmazáson alapuló jogi aktus formájában előírásokat kell elfogadni a kiemelt területeken.

               (2)A 2010/40/EU irányelv hatálybalépése óta az irányelvben meghatározott kiemelt területhez kapcsolódóan a Bizottság négy, felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadott el. Ezek többek között az e-segélyhívással és az adatcsere-mechanizmusokkal foglalkoznak, és segítik az érintett közigazgatási szervek és érdekelt felek, illetve ITS-szolgáltatók közötti elektronikus adatcserét. További felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra van szükség olyan fellépések tekintetében, amelyek még nem valósultak meg, és amelyek szintén a 2010/40/EU irányelv hatálya alá tartoznak.

               (3)A 2010/40/EU irányelv 12. cikke értelmében a 7. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottságnak adott felhatalmazás 2017. augusztus 27-én megszűnik.

               (4)A 2010/40/EU irányelvben foglalt célok elérése érdekében a Bizottság részére felhatalmazást kell adni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a 2017. augusztus 27-ével kezdődő ötéves időszakban. Ezen időszaknak hallgatólagosan meg kell hosszabbodnia ezzel megegyező hosszúságú időtartamokra, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten, és hogy e konzultációkra a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásnak megfelelően kerüljön sor. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértőik rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A 2010/40/EU irányelv 12. cikkének (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

               „(1)A Bizottság a 7. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan 2017. augusztus 27-i hatállyal ötéves időtartamra szóló felhatalmazást kap. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik ugyanilyen hosszúságú időtartamokra, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal minden egyes időtartam letelte előtt. A Bizottság az öt évre szóló egyes időszakok letelte előtt legkésőbb kilenc hónappal jelentést készít a felhatalmazásról.”

               2. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                  az Európai Parlament részéről
                        a Tanács részéről

                  elnök
                        elnök

                     (1)
                  HL L 207., 2010.8.6., 1. o.

                     (2)

                     http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market_hu

                     (3)
                  Az együttműködő, intelligens közlekedési rendszerek európai stratégiája – mérföldkő az együttműködő, összekapcsolt és automatizált mobilitás megvalósítása felé (COM(2016) 766).

                     (4)

                     http://ec.europa.eu/transport/themes/its/c-its_en

                     (5)

                     https://ec.europa.eu/transport/themes/its/news/2016-10-07-european-commission-member-states-and-industry-join-forces-deployment_en

                     (6)
                  Lásd az irányelv I. mellékletét.

                     (7)

                     http://ec.europa.eu/transport/themes/its/road/action_plan/its_reports_en.htm

                     (8)

                     http://ec.europa.eu/transport/modes/road/consultations/2008_03_26_its_en.htm

                     (9)
                  HL C , ,  o.

                     (10)
                  HL C , ,  o.

                     (11)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 2010/40/EU irányelve (2010. július 7.) az intelligens közlekedési rendszereknek a közúti közlekedés területén történő kiépítésére, valamint a más közlekedési módokhoz való kapcsolódására vonatkozó keretről (HL L 207., 2010.8.6., 1. o.)


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.3.11.
            COM(2016) 130 final
            2016/0071(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az EGT Vegyes Bizottságban az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításával kapcsolatosan az Európai Unió nevében elfogadandó álláspontról(12 02 01 költségvetési sor)

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               A belső piac működéséhez szükséges jogbiztonság és homogenitás biztosítása érdekében az EGT Vegyes Bizottságnak az összes vonatkozó uniós jogszabály elfogadását követően azokat a lehető leghamarabb bele kell foglalnia az EGT-megállapodásba, valamint lehetővé kell tennie az EGT-tag EFTA-államok számára, hogy részt vegyenek az EGT-vonatkozású uniós fellépésekben vagy programokban.

               2.AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               Az EGT Vegyes Bizottság határozattervezete (a javasolt tanácsi határozathoz csatolva) arra irányul, hogy módosítsa az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvét annak érdekében,, hogy folytatódjon az EGT-megállapodás Szerződő Feleinek együttműködése az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozott uniós fellépések terén „A pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megvalósítása és fejlesztése” tekintetében.

               3.A JAVASLAT JOGI ELEMEI

               Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről szóló 2894/94/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján kialakítja az ilyen határozatokról az Unió nevében elfogadandó álláspontját.

               A Bizottság benyújtja az EGT Vegyes Bizottság határozattervezetét a Tanácsnak az Unió álláspontjaként történő elfogadásra. A Bizottság remélhetőleg mihamarabb elő tudja terjeszteni ezt az álláspontot az EGT Vegyes Bizottságban.

               2016/0071 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az EGT Vegyes Bizottságban az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításával kapcsolatosan
                   az Európai Unió nevében elfogadandó álláspontról
                  (12 02 01 költségvetési sor)

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről szóló, 1994. november 28-i 2894/94/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 1. cikke (3) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás
                  2
                (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) 1994. január 1-jén lépett hatályba.

               (2)Az EGT-megállapodás 98. cikke alapján az EGT Vegyes Bizottság határozhat – többek között – az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének (a továbbiakban: 31. jegyzőkönyv) módosításáról.

               (3)Az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyve a négy alapszabadságon kívül eső különleges területeken folytatott együttműködésre vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz.

               (4)Helyénvaló folytatni az EGT-megállapodás Szerződő Felei közötti együttműködését az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozott uniós fellépések terén a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megvalósításával és fejlesztésével kapcsolatban.

               (5)Az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvét ezért módosítani kell annak érdekében, hogy lehetséges legyen a kibővített együttműködés folytatása 2015. december 31-ét követően.

               (6)Az Unió által az EGT Vegyes Bizottságban képviselendő álláspontnak a csatolt határozattervezeten kell alapulnia,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az EGT Vegyes Bizottságban az EGT-megállapodásnak az egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének javasolt módosításával kapcsolatban az Unió nevében elfogadandó álláspontnak az e határozathoz csatolt EGT vegyes bizottsági határozattervezeten kell alapulnia.

               2. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 305., 1994.11.30., 6. o.

                     (2)
                  HL L 1., 1994.1.3., 3. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.3.11.
            COM(2016) 130 final
            MELLÉKLET
            AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG …/2016 HATÁROZATA(...)az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításáróla következőhöz:JavaslatA Tanács határozataaz EGT Vegyes Bizottságban az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításával kapcsolatosan az Európai Unió nevében elfogadandó álláspontról(12 02 01 költségvetési sor)

               MELLÉKLET

                  AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG …/2016 HATÁROZATA
                  (...)
                  az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításáról

               AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,

               tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 86. és 98. cikkére,

               mivel:

               (1)Helyénvaló folytatni az EGT-megállapodás Szerződő Felei közötti együttműködését az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozott uniós fellépések terén a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megvalósításával és fejlesztésével kapcsolatban.

               (2)Ezért módosítani kell az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvét annak érdekében, hogy a kibővített együttműködés 2016. január 1-jei kezdettel lehetővé váljon,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének 7. cikke a következőképpen módosul:

               1.A (3) és (4) bekezdésében az „(5)–(11) bekezdés” szavak helyébe az „e cikk” szavak lépnek.

               2.A cikk a következő bekezdéssel egészül ki:

               „12.2016. január 1-jétől az EFTA-államok részt vesznek az Európai Uniónak a 2016-os pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetésébe bevitt következő költségvetési tételekhez kapcsolódó uniós fellépésekben:

               –12 02 01 költségvetési sor: »A pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megvalósítása és fejlesztése«.”

               2. cikk

               Ez a határozat az azt követő napon lép hatályba, amikor az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt utolsó bejelentést megtették*.

                  1Ezt a határozatot 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.

               3. cikk

               Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     az EGT Vegyes Bizottság részéről

                     az elnök

                     az EGT Vegyes Bizottság
                     titkárai

                     (1)
                  [Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.] [Alkotmányos követelmények fennállását jelezték.]


Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0338

Javaslat a Tanács kerethatározata a büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról {SEC(2009) 915} {SEC(2009) 916}  /* COM/2009/0338 végleges - CNS 2009/0101 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 8.7.2009COM(2009) 338 végleges2009/0101 (CNS)JavaslatA TANÁCS KERETHATÁROZATAa büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról{SEC(2009) 915}{SEC(2009) 916}INDOKOLÁS1. BEVEZETÉS1. E tanácsi kerethatározat-javaslat célja, hogy az egész Európai Unióban közös minimumkövetelményeket határozzon meg a büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog tekintetében. A mostani javaslat azon tervbe vett intézkedéssorozat első lépése, amely szándékunk szerint az alábbi 2004-es bizottsági javaslat helyébe lép: a Tanács kerethatározata a büntetőeljárás bizonyos eljárási jogairól az Európai Unióban – COM (2004) 328, 2004.4.28. Ezt a javaslatot a Tanács és az Európai Parlament megfelelő értesítését követően visszavontunk. A tanácsi munkacsoportban 3 évig folytatott megbeszélések ellenére sem sikerült megállapodást elérni az említett javaslatról, amelynek tényleges elvetésére 2007 júniusában, az IB-Tanács terméketlen vitája után került sor. Jelenleg a lépéséről lépésre haladó megközelítésmód tekinthető általánosan elfogadott eljárásnak; e módszer egyaránt szolgálja a bizalom és a kölcsönös megértés fokozatos erősítését. A mostani javaslat tehát egy olyan átfogó jogalkotási csomag részének tekintendő, amely rögzíteni kívánja az Európai Unión belüli minimális eljárási jogokat a büntetőeljárás során. A 2004-es javaslatban az ingyenes fordításához és tolmácsoláshoz való jog mellett a jogi tanácsadáshoz való jogot, a gyanúsított személynek jogairól írásban történő tájékoztatásának kötelezettségét (Levél a jogokról), a kiszolgáltatott vádlottakra fordított speciális figyelemhez való jogot, a konzuli hatóságokkal történő kommunikációhoz való jogot, és a családdal történő kommunikációhoz való jogot soroltuk fel. Jelen javaslat esetében a Bizottság amellett döntött, hogy a tolmácsolás és fordítás igénybevételéhez való jogra összpontosít, mivel a 2004-es javaslat megvitatása során ezt a jogot érte a legkevesebb kritika, valamint erre vonatkozóan állt rendelkezésre a legtöbb információ és kutatási eredmény.2. E javaslat elő kívánja mozdítani azon gyanúsítottak jogait, akik nem értik és beszélik az eljárás nyelvét. A tárgyalt jogokra vonatkozó minimumkövetelmények elfogadásával elő kell segíteni a kölcsönös elismerés elvének alkalmazását.3. A jogalap tekintetében a javaslat az Európai Unióról szóló szerződés 31. cikkének (1) bekezdésére épül. A 31. cikk (1) bekezdésének c) pontja előírja, hogy az EU „közös fellépéseket” dolgozhat ki a szabályok olyan mértékű összeegyeztethetőségének biztosítására, amely az együttműködés javításához szükséges. Az igazságügyi együttműködés terén – különösen a kölcsönös elismerés esetében – kölcsönös bizalomra van szükség. A kölcsönös bizalom, és ezáltal az együttműködés erősítése érdekében bizonyos mértékű összeegyeztethetőség szükséges.4. Az eljárás nyelvét nem értő, bűncselekménnyel vádolt személyek számára az ellenük felhozott vádak megismeréséhez és az eljárás megértéséhez alapvetően fontos a tolmácsolás és fordítás igénybevételéhez való jog, amely az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményéből (EJEE) következik. A gyanúsítottnak olyan helyzetbe kell kerülnie, hogy megértse, mivel vádolják. Biztosítani kell a lényeges eljárási iratok fordítását. Az EJEE-nek megfelelően a tolmácsolást és a fordítást térítésmentesen kell nyújtani.5. HatásvizsgálatA javaslat tárgyában hatásvizsgálat készült, amelyet a SEC(2009) 915 dokumentum tartalmaz. A hatásvizsgálati testület megvizsgálta, majd 2009. május 27-én jóváhagyta a hatásvizsgálatot. A testület ajánlásai és azok figyelembevételének módja megtalálható a hatásvizsgálat 25. pontjában (http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm). Az alábbi szakpolitikai lehetőségeket körvonalaztuk:a) A jelenlegi helyzet fenntartása az uniós fellépés mellőzésével. Minden bizonnyal fennmaradna a vádhatóság és a vádlott közötti érzékelhető egyensúlytalansággal jellemezhető, és mindeddig a kölcsönös elismerés gátját jelentő mostani helyzet, amikor azt várjuk a tagállamoktól, hogy teljesítsék EJEE szerinti kötelezettségeiket. Ez a lehetőség jelentéktelen gazdasági következményekkel járna.b) Nem jogalkotási intézkedések, így például ajánlások ösztönzik a tagállamok közötti cserét, és hozzájárulnak a bevált gyakorlat azonosításához. A tárgyalt opció az összeegyeztethetőséget elősegítő gyakorlatok terjesztése és ajánlása révén az EJEE normáinak alaposabb ismeretét eredményezné. A jogi normák további közelítésére nem kerülne sor.c) A 2004-es javaslatnak megfelelően valamennyi jogra kiterjedő új jogi aktus. A tagállami végrehajtás, a bizottsági ellenőrzés, valamint végső esetben az Európai Közösségek Bíróságához való fordulás lehetősége elősegítené az EJEE-vel való eltérő mértékű összhang áthidalását, illetve és a kölcsönös bizalom előmozdítását. A gazdasági hatás kettős lenne, egyrészt költségként jelentkezne a jogok betartásának biztosításához szükséges szolgálatok felállítása, másrészt pedig nyereség mutatkozna a jogorvoslati költségek csökkenése terén.d) A határokon átnyúló ügyekre korlátozott intézkedés, amely az első lépést jelenti. Gondos vizsgálatra volna szükség annak érdekében, hogy megfelelően kezelhessünk minden olyan kérdést, amikor esetleg megkülönböztetésre kerül sor a határokon átnyúló, illetve a belföldi ügyek gyanúsítottjainak csoportjai között. A gazdasági hatás – az előző opcióhoz hasonlóan – kettős lenne, egyrészt költségként jelentkezne a jogok betartásának biztosításához szükséges szolgálatok felállítása, másrészt pedig nyereség mutatkozna a jogorvoslati költségek csökkenése terén. A nyereség azonban kisebb mértékű volna az előbbinél, mivel ennek az opciónak kevésbé kiterjedt az alkalmazási köre.e) Az előnyben részesített lehetőség a tolmácsoláshoz és fordításhoz való hozzáférésre vonatkozó intézkedésekkel induló, lépéséről lépésre haladó megközelítés. Ez olyan új kerethatározat kidolgozásával jár, amely kizárólag a tolmácsoláshoz és fordításhoz való hozzáféréssel kapcsolatos minimumkövetelmények biztosítására kötelezi a tagállamokat. A gazdasági hatás kettős lenne, egyrészt költségként jelentkezne a jogok betartásának biztosításához szükséges szolgálatok felállítása, másrészt pedig nyereség mutatkozna a jogorvoslati költségek csökkenése terén.A hatásvizsgálat a b) és az e) opció kombinációját határozta meg előnyben részesített megközelítésként, amely lehetővé teszi a jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések közötti szinergiák legteljesebb kihasználását. Ezért a bevált gyakorlatra vonatkozó dokumentumnak kell kísérnie e kerethatározatot.2. HÁTTÉR6. Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSz.) 6. cikke úgy rendelkezik, hogy az Unió tiszteletben tartja az alapvető jogokat, ahogyan azokat az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény (EJEE) biztosítja, továbbá ahogyan azok a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból erednek. Emellett 2000 decemberében az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közösen aláírta és ünnepélyesen kihirdette az Európai Unió Alapjogi Chartáját.7. A tamperei Európai Tanács elnökségi következtetései[1] kinyilvánították, hogy a kölcsönös elismerésnek az igazságügyi együttműködés sarokkövévé kell válnia, ugyanakkor megállapították, hogy a kölcsönös elismerés, „…valamint a jogszabályok szükséges közelítése elősegítheti […] az egyedi jogok jogi védelmét”[2].8. A büntetőügyekben hozott jogerős határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett 2000. július 26-i bizottsági közlemény[3] leszögezte, hogy „ennélfogva biztosítani kell, hogy a [kölcsönös elismerési] elv végrehajtásából kifolyólag ne pusztán sérelmet ne szenvedjen, hanem még javuljon is a gyanúsítottakkal való bánásmód és a védelem jogköre”.9. Mindezeket megerősítette a Tanács és a Bizottság által elfogadott, a büntetőügyekben hozott határozatok kölcsönös elismerése elvének végrehajtására irányuló intézkedési program[4] (a továbbiakban: intézkedési program). A program rámutatott, hogy „a kölcsönös elismerés nagymértékben függ számos, a hatékonyságot meghatározó tényezőtől”.10. E tényezők közé tartoznak a gyanúsítottak jogait védelmező mechanizmusok (3. tényező), és a kölcsönös elismerés alapelve alkalmazásának elősegítéséhez szükséges közös minimumkövetelmények meghatározása (4. tényező). A mostani kerethatározat-javaslat az egyedi jogok védelmének erősítésére irányuló kinyilvánított célt önti konkrét formába.3. AZ EJEE ALAPJÁN MEGÁLLAPÍTOTT, FORDÍTÁS ÉS TOLMÁCSOLÁS IGÉNYBEVÉTELÉHEZ VALÓ JOG11. Az EJEE 5. cikke – Szabadsághoz és biztonsághoz való jog – kimondja, hogy:„1. Mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra. Szabadságától senkit sem lehet megfosztani, kivéve az alábbi esetekben és a törvényben meghatározott eljárás útján: (…)f) törvényes letartóztatás vagy őrizetbe vétel…személy…kiadatása céljából.2. Minden letartóztatott személyt haladéktalanul tájékoztatni kell az általa értett nyelven letartóztatása okairól és az ellene felhozott vádról.”(…)4. Szabadságától letartóztatás vagy őrizetbe vétel folytán megfosztott minden személynek joga van olyan eljáráshoz, melynek során őrizetbe vételének törvényességéről a bíróság rövid határidőn belül dönt, és törvényellenes őrizetbe vétele esetén szabadlábra helyezését rendeli el.”A 6. cikk – Tisztességes tárgyaláshoz való jog – továbbá kimondja, hogy:„3. Minden bűncselekménnyel gyanúsított személynek joga van - legalább - arra, hogya) a legrövidebb időn belül tájékoztassák olyan nyelven, amelyet megért, és a legrészletesebb módon az ellene felhozott vád természetéről és indokairól;(…)e) ingyenes tolmács álljon rendelkezésére, ha nem érti vagy nem beszéli a tárgyaláson használt nyelvet.”Ezek a jogok az Európai Unió Alapjogi Chartájának 6. és 47–50. cikkében is megjelennek.12. Az Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB) az EJEE 6. cikke tekintetében úgy döntött, hogy a vádlottnak elítélés esetén is joga van a térítésmentes tolmácsoláshoz, ahhoz hogy általa értett nyelven kézhez kapja a vádat ismertető iratokat, a tolmácsolásnak elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy a vádlott megértse az eljárást, továbbá a tolmácsnak hozzáértőnek kell lennie. Amint a Luedicke, Belkacem és Koç kontra Németország ügyben[5] megállapítást nyert, a vádlottnak elítélése esetén is joga van a térítésmentes tolmácsoláshoz. A Kamasinski kontra Ausztria ügyben[6] az EJEB megállapította, hogy a tolmácsolásnak kellően magas színvonalúnak kell lennie ahhoz, hogy a vádlott megismerhesse az ellene felhozott vádat és megvédhesse magát. A jogosultság az iratanyagra és a büntetőeljárás előkészítő szakaszára is vonatkozik. Az EJEB kimondta, hogy a tolmácsolás színvonalának „megfelelőnek” kell lennie, valamint hogy a vád részleteit olyan nyelven kell ismertetni az adott személlyel, amelyet az megért ( Brozicek kontra Olaszország[7] ). Az igazságügyi hatóságokat terheli annak bizonyítása, hogy a vádlott megfelelően beszéli a tárgyalás nyelvét, nem pedig a vádlottnak kell bizonyítania ennek ellenkezőjét[8]. A tolmácsnak hozzáértőnek kell lennie, és a bírónak biztosítania kell az eljárás tisztességességét ( Cuscani kontra Egyesült Királyság[9] ).4. KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEK13. A kerethatározat-javaslat alapvető kötelezettségeket határoz meg, valamint az EJEE-re és az EJEB ítélkezési gyakorlatára épül. A többnyelvűséggel és a tolmácsképzéssel foglalkozó fórum[10] a tolmácsolás és a fordítás minőségére vonatkozó ajánlásokat tartalmazó jelentést készített. E jelentés a fórum 2008 során tartott üléseinek eredményeként született, amelyeket a Bizottság Tolmácsolási Főigazgatósága hívott össze annak eldöntésére, hogy szükséges-e intézkedéseket hozni, és amennyiben igen, mely intézkedések hozhatók meg. A fórum arra a következtetésre jutott, hogy ajánlásokat kell megfogalmazni arra vonatkozóan, hogy miképpen biztosítható még inkább hozzáértő és szakképzett tolmácsolás a büntetőeljárás folyamán. Az ajánlások között szerepelt a jogi tolmácsolás tanmenetének, valamint a jogi tolmácsolási akkreditációs, tanúsítási és nyilvántartási rendszernek a kiépítése.1. cikk – Hatály14. A hatály kiterjed az összes bűncselekménnyel vádolt személyre a jogerős büntetőítélet megszületéséig (beleértve a jogorvoslatot is). E szövegben a „gyanúsított” kifejezést használjuk a szóban forgó személyekre. Ez szándékunk szerint olyan önálló szakkifejezés, amely nem függ attól, hogy a tagállami büntetőeljárás során hogyan nevezik ezeket a személyeket.15. Mivel az EJEB ítélkezési gyakorlata tisztázta, hogy az EJEE 6. cikke kiterjed a bűncselekményekkel kapcsolatosan gyanúba került személyekre, függetlenül attól, hogy hivatalosan vád alá helyezték őket vagy sem, ezért a fent említett rendelkezés a bűncselekmény vádjával letartóztatott vagy fogvatartott személyekre is vonatkozik. A tárgyalt jogok attól az időponttól fogva alkalmazandók, amikor az adott személyt tájékoztatják arról, hogy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják (pl.: letartóztatáskor vagy amikortól a gyanúsított személy már nem hagyhatja el a rendőri őrizetet).A tárgyalt cikk egyértelművé teszi, hogy a javaslat az európai letartóztatási parancs alkalmazásával járó ügyekre is vonatkozik. Fontos kérdés, hogy a javaslat az európai letartóztatási parancs alkalmazásával járó ügyekre is kiterjed, mivel az európai letartóztatási parancsról szóló kerethatározat csak általánosságban foglalkozik a szóban forgó jogokkal. E tekintetben a javaslat az EJEE 5. cikkének továbbfejlesztése.2. cikk – A tolmácsolás igénybevételéhez való jog16. E cikk állapítja meg azt az alapelvet, hogy tolmácsolást kell biztosítani a büntetőeljárás nyomozati és bírósági szakaszában, vagyis a rendőrségi kihallgatás során, a tárgyaláson, továbbá bármely közbenső meghallgatáskor vagy fellebbezéskor. E jog a gyanúsítottnak nyújtott jogi tanácsadásra is kiterjed, amennyiben az érintett személy ügyvédje olyan nyelven beszél, amelyen az nem ért.3. cikk – A lényeges iratok lefordításához való jog17. Az eljárás tisztességességének megőrzése érdekében a gyanúsítottnak joga van a lényeges iratok lefordításához. A Kamasinski kontra Ausztria ügyben[11] az EJEB kimondta, hogy a tolmácsolás igénybevételéhez való jog az „iratanyagra” is alkalmazandó, és a vádlottnak kellően ismernie kell az ellene felhozott vádat, hogy megvédhesse magát[12]. A büntetőeljárás lényeges iratai tehát az alábbiakat ölelik fel: vádirat vagy vádindítvány, továbbá bármely egyéb vonatkozó iratanyag, így például azok a leglényegesebb tanúvallomások, amelyek szükségesek ahhoz, hogy – az EJEE 6. cikk (3) bekezdése a) pontjának megfelelően – a vádlott ismereteket szerezzen „a legrészletesebb módon az ellene felhozott vád természetéről és indokairól”. Fordítást kell biztosítani továbbá minden szabadságelvonással járó intézkedés esetében, és olyan bírósági határozatokról, amelyek elengedhetetlenek ahhoz, hogy az érintett személy élhessen a jogorvoslathoz való jogával (EJEE 7. jegyzőkönyv, 2. cikk).Európai letartóztatási parancs végrehajtásával járó büntetőeljárások esetén a parancsot le kell fordítani.4. cikk - A tagállamoknak kell fedezniük a tolmácsolási és fordítási költségeket18. E cikk előírja, hogy a tolmácsolási és fordítási költségeket a tagállamoknak kell fedezniük. Amint a Luedicke, Belkacem és Koç kontra Németország ügyben[13] megállapítást nyert, a vádlottnak elítélés esetén is joga van a térítésmentes tolmácsoláshoz.5. cikk – A tolmácsolás és fordítás színvonala19. E cikk rögzíti a tolmácsolás és fordítás színvonalának biztosítására irányuló alapvető követelményeket. Erre vonatkozó ajánlások találhatók a többnyelvűséggel és a tolmácsképzéssel foglalkozó fórum jelentésében[14].6. cikk - Csökkentést kizáró rendelkezés20. E cikk célja annak biztosítása, hogy az e kerethatározattal összhangban megállapított minimumkövetelmények ne járjanak az egyes tagállamokban megállapított normák színvonalának csökkenésével, valamint fenntartsák az EJEE-ben meghatározott szintet. A tagállamoknak továbbra is teljes mértékben jogában áll az e kerethatározatban elfogadottnál magasabb szintű normákat megállapítani.7. cikk – Végrehajtás21. E cikk előírja, hogy a tagállamoknak 20xx/xx/xx-ig végre kell hajtaniuk a keretirányelvet, és ugyaneddig az időpontig meg kell küldeniük a Tanácsnak és a Bizottságnak a tagállami jogba átültető rendelkezések szövegét.8. cikk – Jelentéstétel22. A Bizottságnak – szükség esetén jogalkotási javaslatok kíséretében – legkésőbb a végrehajtás után XX hónappal jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak arról, hogy a tagállamok mennyiben tették meg az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy e kerethatározatnak megfeleljenek.9. cikk - Hatálybalépés23. E cikk úgy rendelkezik, hogy a kerethatározat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetés napját követő huszadik napon lép hatályba.5. A SZUBSZIDIARITÁS ELVE24. A javaslat célkitűzéseit a tagállamok nem tudják kielégítő mértékben megvalósítani, mivel a javaslat célja a köztük lévő bizalom előmozdítása, és ezért fontos megállapodásra jutni az Európai Unió egészében alkalmazandó minimumkövetelményekről. A javaslat – a kölcsönös bizalomépítés érdekében – közelíteni fogja a tagállamok főbb eljárásjogi szabályait a büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsolás és fordítás tekintetében. A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének.6. AZ ARÁNYOSSÁG ELVE25. A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel az említett célkitűzés európai szintű megvalósításához szükséges minimumra szorítkozik, és nem lépi túl az e célból szükséges mértéket.2009/0101 (CNS)JavaslatA TANÁCS KERETHATÁROZATAa büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösségről szóló szerződésre és különösen annak 31. cikke (1) bekezdésének c) pontjára,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére,mivel:(1) Az Európai Unió a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség fenntartását és fejlesztését tűzte ki célul. Az 1999. október 15–16-i tamperei Európai Tanács következtetéseivel, különösen annak 33. pontjával összhangban, a kölcsönös elismerés elvének az Európai Unióban mind a polgári, mind a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés sarokkövévé kell válnia.(2) 2000. november 29-én a Tanács, a tamperei következtetésekkel összhangban, olyan intézkedési tervet fogadott el, melynek célja a kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben történő megvalósítása[15]. Az intézkedési terv bevezetője szerint a kölcsönös elismerés „a tagállamok közötti együttműködés erősítését szolgálja, de fokozza az egyedi jogok védelmét is”.(3) A büntetőügyekben hozott határozatok kölcsönös elismerése elvének megvalósítása szükségessé teszi, hogy a tagállamok megbízzanak egymás büntetőjogi igazságszolgáltatási rendszerében. A kölcsönös elismerés megvalósulásának foka nagymértékben függ számos tényezőtől, többek között az alábbiaktól: a […] gyanúsítottak jogait védelmező mechanizmusok”[16], és a kölcsönös elismerés elve alkalmazásának elősegítéséhez szükséges közös minimumkövetelmények.(4) Kölcsönös elismerés csak a bizalom szellemében működhet hatékonyan, amikor nem csupán az igazságügyi hatóságok, hanem a büntetőeljárás összes szereplője egyenértékűnek tekinti a többi tagország igazságügyi hatóságainak határozatait a saját tagállamáéval. Ez „nem csak a partner szabályainak megfelelőségébe, hanem ezen szabályok megfelelő alkalmazásába vetett bizalmat”[17] jelent.(5) Noha mindegyik tagállam részes fele az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezménynek (EJEE), a tapasztalatok szerint önmagában ez a tény nem minden esetben nyújt alapot arra, hogy kellő mértékben megbízzanak a többi tagállam büntetőjogi igazságszolgáltatási rendszerében.(6) Az Európai Unióról szóló szerződés 31. cikkének (1) bekezdése előírja „a tagállamokban alkalmazandó szabályok olyan mértékű összeegyeztethetőségének biztosítását, amely [a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés] javításához szükséges”. A közös minimumkövetelmények eredményeként erősödnie kell a tagállamok büntetőjogi igazságszolgáltatási rendszerébe vetett bizalomnak, ennek következtében pedig a kölcsönös bizalom légkörében hatékonyabb igazságügyi együttműködés alakul ki.(7) A tárgyalt minimumkövetelmények alkalmazandók a büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsolás és fordítás terén. A tagállamok között szükséges bizalom erősítése érdekében e kerethatározat – az EJEE vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával kapcsolatos tagállami hagyományokat tükröző – közös minimumkövetelményeket ír elő az Európai Unión belüli büntetőeljárások során igénybe vehető tolmácsolás és fordítás tekintetében.(8) Az EJEE – az Emberi Jogok Európai Bírósága ítélkezési gyakorlatában értelmezett – 5. és 6. cikke tartalmazza a tolmácsolás és fordítás igénybevételéhez való jogot azon személyek esetében, akik nem értik az eljárás nyelvét. E kerethatározat rendelkezései elősegítik az említett jog gyakorlati alkalmazását.(9) E kerethatározat rendelkezéseinek ingyenes és pontos nyelvi segítségnyújtás révén biztosítaniuk kell azon gyanúsítottak jogainak védelmét, akik nem beszélik és nem értik az eljárás nyelvét abból a célból, hogy megértsék az ellenük felhozott vádakat, valamint az eljárást, és élni tudjanak a jogaikkal. Szükség esetén a vádlott és védője közötti kapcsolatokra is ki kell terjeszteni az említett segítségnyújtást.(10) Megfelelő segítséget kell nyújtani továbbá a beszédben akadályozott vagy hallássérült gyanúsítottak számára.(11) Az igazságszolgáltatás tisztességét alátámasztja az olyan vádlottak iránt tanúsított figyelem kötelezettsége, akik nem képesek az eljárás megértésére vagy figyelemmel kísérésére. Az ügyészségnek, a bűnüldözésnek és az igazságügyi hatóságoknak ezért gondoskodniuk kell arról, hogy a potenciálisan gyengébb helyzetű gyanúsítottak hatékonyan gyakorolhassák a jogaikat. Az említett hatóságoknak ismerniük kell a potenciális kiszolgáltatottságot, és meg kell hozniuk a megfelelő intézkedéseket az említett jogok garantálása céljából. Ennek minden olyan esetben meg kell történnie, amikor a gyanúsított kiskorú vagy fogyatékossága korlátozza aktív részvételét az eljárásban.(12) A tagállamok számára kötelezővé kell tenni, hogy képzésben részesítsék a bírákat, az ügyvédeket és az egyéb érintett bírósági személyzetet a tolmácsolás és a fordítás minőségének garantálása céljából.(13) E kerethatározat tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelembe veszi az Európai Unió Alapjogi Chartája által megerősített elveket. E kerethatározat különösen a szabadsághoz, a tisztességes tárgyaláshoz és a védelemhez való jog előmozdítására törekszik.(14) Mivel a közös minimumkövetelmények elérésének célját a külön-külön eljáró tagállamok nem képesek megvalósítani, és csak uniós szinten valósítható meg, a Tanács intézkedéseket fogadhat el Európai Unióról szóló szerződés 2. cikkében említett és az Európai Közösséget létrehozó szerződés 5. cikkében megfogalmazott szubszidiaritás elvével összhangban. Az utóbbi cikkben meghatározott arányosság elvével összhangban ez a kerethatározat nem lépi túl az említett cél eléréséhez szükséges mértéket.ELFOGADTA EZT A KERETHATÁROZATOT:1. cikk Hatály1. E kerethatározat meghatározza a büntetőeljárás és az európai letartóztatási parancs végrehajtására irányuló eljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogra vonatkozó szabályokat.2. E jog valamennyi személyre alkalmazandó attól az időponttól kezdve, hogy az illetékes tagállami hatóságok közölték az érintettel, hogy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják egészen a büntetőeljárás lezárultáig (a továbbiakban: gyanúsított).2. cikk A tolmácsolás igénybevételéhez való jog1. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az eljárás nyelvét nem beszélő és nem értő gyanúsított a büntetőeljárás során tolmácsolást vehessen igénybe a büntetőeljárás tisztességességének megőrzése érdekében. Tolmácsolást kell biztosítani a nyomozó és az igazságügyi hatóságok előtt folyó eljárások, így többek között a rendőrségi kihallgatás, a gyanúsított és ügyvédje közötti valamennyi szükséges megbeszélés, az összes bírósági tárgyalás és szükség es közbenső meghallgatás során.2. A tagállamok szükség esetén gondoskodnak arról, hogy a büntetőeljárás során nyújtott jogi tanácsadást tolmácsolják a gyanúsított számára.3. A tagállamok gondoskodnak annak ellenőrzésére irányuló eljárásról, hogy a gyanúsított megérti és beszéli-e a büntetőeljárás nyelvét.4. A tagállamok jogorvoslathoz való jogot biztosítanak a tolmácsolás szükségtelenségét megállapító határozattal szemben.5. A tolmácsolás igénybevételéhez való jog a beszédben akadályozott vagy hallássérült személyeknek történő segítségnyújtásra is kiterjed.6. Az európai letartóztatási parancs végrehajtására irányuló eljárás tekintetében a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ilyen eljárás alá vont, az eljárás nyelvét nem beszélő és nem értő személy tolmácsolást vehessen igénybe az említett eljárás során.3. cikk A lényeges iratok lefordításához való jog1. A tagállamok biztosítják, hogy az adott büntetőeljárás nyelvét nem értő gyanúsított megkapja az összes lényeges irat fordítását a büntetőeljárás tisztességességének védelme érdekében.2. A lefordítandó lényeges iratok többek között az alábbiak: a szabadságelvonással járó intézkedés, a vádirat/vádindítvány, a lényeges okirati bizonyítékok és az ítélet.3. A gyanúsított vagy ügyvédje indoklással ellátott kérelmet nyújthat be további iratok – így például a gyanúsított ügyvédjétől származó írásbeli jogi tanácsok – lefordítása iránt.4. A tagállamok jogorvoslathoz való jogot biztosítanak a (2) bekezdésben említett bármely irat lefordítását elutasító határozattal szemben.5. Az európai letartóztatási parancs végrehajtására irányuló eljárás tekintetében a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az az ilyen eljárás alá vont személy, aki nem érti azt a nyelvet, amelyen az európai letartóztatási parancsot kiállították, megkapja az említett irat fordítását.4. cikk A tagállamoknak kell fedezniük a tolmácsolási és fordítási költségeketA tagállamok fedezik a 2. és 3. cikk alkalmazásából származó tolmácsolási és fordítási költségeket.5. cikk A fordítás és tolmácsolás minősége1. A tolmácsolást és a fordítást oly módon kell biztosítani, hogy a gyanúsított teljes mértékben gyakorolhassa a jogait.2. A tagállamok képzést nyújtanak a bírák, az ügyvédek és az egyéb érintett bírósági személyzet számára annak biztosítása érdekében, hogy a gyanúsított képes legyen megérteni az eljárást.6. cikk Csökkentést kizáró rendelkezésE kerethatározatban semmi sem értelmezhető úgy, hogy alapot teremt az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben vagy a tagállamok jogszabályaiban biztosított, magasabb szintű védelmet nyújtó jogok és eljárási biztosítékok korlátozására vagy az azoktól való eltérésre.7. cikk VégrehajtásA tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek a kerethatározatnak legkésőbb …… -ig[18] megfeleljenek.A tagállamok ugyaneddig az időpontig eljuttatják a Tanácsnak és a Bizottságnak azon rendelkezések szövegét, amelyekkel az e kerethatározatból fakadó kötelezettségeket nemzeti jogukba átültetik.8. cikk JelentéstételA Bizottság …-ig [19] jelentést nyújt be – szükség esetén jogalkotási javaslatok kíséretében – az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben értékeli, hogy a tagállamok milyen mértékben tették meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy ezen kerethatározatnak megfeleljenek.9. cikk HatálybalépésEz a kerethatározat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.A Tanács részérőlaz elnök [1] 1999. október 15. és 16.[2] 33. következtetés.[3] COM (2000) 495, 2000.7.29.[4] HL C 12., 2001.1.15., 10.o.[5] 1978. november 28., A. sorozat 29. sz. „46. A Bíróság tehát megállapítja, hogy a 6. cikk (3) bekezdésének e) pontjában szereplő “ingyenes” [..] szó általános jelentését […] megerősíti a 6. cikk tárgya és célja. A Bíróság arra a megállapítása jutott, hogy a 6. cikk (3) bekezdésének e) pontjából következően bárki, aki nem beszéli vagy nem érti a tárgyaláson használt nyelvet, jogosult ingyenes tolmácsolást igénybe venni anélkül, hogy utólag visszakövetelhetnék tőle az ennek kapcsán felmerült költségeket.”[6] 1989. december 19., A sorozat 168. sz.[7] 1989. december 19., (10964/84. sz.) [1989] Ítéletek és Határozatok Tára 23.[8] „41.[…] Az olasz igazságügyi hatóságok kötelesek lettek volna megtenni az ennek teljesítéséhez szükséges lépéseket a 6. cikk (3) bekezdésének a) pontjában (6-3-a. cikk) szereplő követelmények betartása érdekében, kivéve amennyiben képesek voltak megállapítani, hogy a panaszos valóban kellően ismeri az olasz nyelvet ahhoz, hogy megértse az ellene felhozott vádakat közlő levél célját. Az aktában szereplő iratokból, illetve a tanúk 1989. április 23-án tett vallomásaiból ez nem látszik bizonyítottnak. Ebben a kérdésben tehát megsértették a 6. cikk (3) bekezdésének a) pontját (6-3-a. cikket).”[9] 2002. szeptember 24. – 3277/96. sz.[10] http://ec.europa.eu/commission_barroso/orban/docs/FinalL_Reflection_Forum_Report_en.pdf[11] 1989. december 19., A. sorozat 168. sz.[12] „74. Az ingyenes tolmács igénybevételéhez való […] jog nem korlátozódik a tárgyalás során tett szóbeli kijelentésekre, hanem az eljárás előkészítő szakaszában keletkezett iratanyagra is vonatkozik. A (3) bekezdés e) pontja (6-3-e. cikk) jelzi, hogy az a „bűncselekmény elkövetésével vádolt” személy, aki nem érti vagy nem beszéli a tárgyaláson használt nyelvet, jogosult tolmács ingyenes segítségét igénybe venni az ellene indított eljárás során keletkezett összes olyan irat vagy nyilatkozat fordításához vagy tolmácsolásához, amelyeket szükséges megértenie vagy a tárgyalás nyelvére fordíttatnia ahhoz, hogy élni tudjon a tisztességes tárgyalás jogával. […] Mindazonáltal a 3. cikk e) pontja szerint (6-3-e. cikk) e jog nem terjedhet ki minden okirati bizonyíték vagy az ügyiratban szereplő hivatalos irat írásbeli fordításának megkövetelésére. A tolmácsolási segítségnyújtásnak olyannak kell lenni, hogy a vádlott megismerhesse az ellene felhozott vádat és megvédhesse magát, különösen képes legyen a bíróság előtt előadni a saját álláspontját. A 3. cikk e) pontjában (6-3-e. cikk) biztosított jog gyakorlati és hatékony biztosítása érdekében az illetékes hatóságok kötelezettsége nem korlátozódik a tolmács kijelölésére, hanem – amennyiben az adott esetben erre felhívják figyelmüket – a biztosított tolmácsolás megfelelő minőségének bizonyos mértékű utólagos ellenőrzésére is kiterjedhet. (lásd az Artico ügyben hozott határozatot).”[13] „46. A Bíróság tehát megállapítja, hogy a 6. cikk (3) bekezdésének e) pontjában szereplő “ingyenes” [..] szó általános jelentését […] megerősíti a 6. cikk tárgya és célja. A Bíróság arra a megállapítása jutott, hogy a 6. cikk (3) bekezdésének e) pontjából következően, bárki, aki nem beszéli vagy nem érti a tárgyaláson használt nyelvet, jogosult ingyenes tolmácsolást igénybe venni anélkül, hogy utólag visszakövetelhetnék tőle az ennek kapcsán felmerült költségeket.”[14] Lásd a 10. lábjegyzetet.[15] HL C 12., 2001.1.15., 10.o.[16] HL C 12., 2001.1.15., 10.o.[17] COM(2000) 495, 2000.7.26., 4. o.[18] E kerethatározatnak a Hivatalos Lapban való kihirdetését követő 24 hónappal.[19] E kerethatározatnak a Hivatalos Lapban való kihirdetését követő 36 hónappal.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.8.
            COM(2017) 216 final
            2017/0093(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezetben (SPRFMO) az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról és a 14405/12 határozat hatályon kívül helyezéséről

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Az Unió a 2012/130/EU
                  1
                tanácsi határozat útján jóváhagyta a Csendes-óceán déli részén található nyílt tengeri halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezményt (a továbbiakban: egyezmény), amely létrehozta a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezetet (a továbbiakban: SPRFMO). Az SPRFMO keretében a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet bizottsága (a továbbiakban: az SPRFMO bizottsága) felel azon intézkedések elfogadásért, amelyek célja az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen előforduló halászati erőforrások hosszú távú megőrzésének és fenntartható hasznosításának biztosítása, illetve az ezen erőforrásoknak otthont adó tengeri ökoszisztémák megóvása. Ezen intézkedések kötelezővé válhatnak az Unióra nézve.

               A valamely regionális halászati gazdálkodási szervezetben az Unió nevében képviselendő álláspont kialakítása jelenleg egy kétlépcsős eljárásban történik. Az uniós álláspont alapelveit és irányvonalait több évre szólóan rögzíti egy tanácsi határozat. Ezt az álláspontot az egyes éves ülésekre a tanácsi munkacsoportban megvitatandó informális bizottsági dokumentumok révén aktualizálják.

               Az SPRFMO tekintetében a 2012. október 5-i 14405/12 tanácsi határozat úgy rendelkezik, hogy az uniós álláspontot a 2017. évi éves ülés előtt felül kell vizsgálni. Ez a javaslat ennek megfelelően az SPRFMO-ban a 2017–2021-es időszakban képviselendő Uniós álláspont meghatározására és ezáltal a 2012–2016-os időszakra vonatkozó, 2012. október 5-i 14405/12 tanácsi határozat felváltására irányul.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               E felülvizsgálat célja, hogy az uniós álláspont tükrözze az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben
                  2
                meghatározott új közös halászati politika alapelveit és irányvonalait, figyelembe véve a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményben
                  3
                megfogalmazott célkitűzéseket is. Az uniós álláspont ezenkívül a Lisszaboni Szerződéssel is összhangba került.

               A jelenlegi állásponthoz hasonlóan az alábbi álláspont is általános elveket és irányvonalakat határoz meg, azonban amennyire lehet, figyelembe veszi az SPRFMO sajátosságait. Ezen túlmenően a tagállamok által kifejezett kérésnek megfelelően egységes eljárás kerül bevezetésre az uniós álláspont évenkénti meghatározására.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Tárgytalan.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az alábbi határozat az Európai Unió működéséről szóló szerződésen, különösen annak 43. cikke (2) bekezdésén alapul, összefüggésben a 218. cikke (9) bekezdésével, amely úgy rendelkezik, hogy amennyiben a megállapodásokkal létrehozott szervekben joghatással bíró jogi aktust kell elfogadni, az Unió által képviselendő álláspontot a Tanács a Bizottság javaslata alapján meghozott határozattal fogadja el. Ez a Bizottság által az SPRFMO-ban képviselendő uniós álláspontra is vonatkozik.

               Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet az a jogalap, amelynek alapelveit ebben az álláspontban követni kell.

               Az alábbi határozat felváltja a 2012–2016-os időszakra vonatkozó 14405/12 tanácsi határozatot, és a 2017–2021-es időszakot fedi le.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Tárgytalan.

               •Arányosság

               Tárgytalan.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkének (9) bekezdése szerint amennyiben valamely regionális halászati gazdálkodási szervezetben az adott szervezet intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító aktustól eltérő, joghatással bíró jogi aktust kell elfogadni, az Unió által képviselendő álláspontot a Tanács a Bizottság javaslata alapján meghozott határozattal fogadja el.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               Tárgytalan.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

               Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Tárgytalan.

               •Alapjogok

               Tárgytalan.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Tárgytalan.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Tárgytalan.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  Tárgytalan.

               2017/0093 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezetben (SPRFMO) az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról és a 14405/12 határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 38. cikke a 39. cikk (1) bekezdésének d) pontjával összefüggésben megállapítja, hogy a közös halászati politika egyik célkitűzése az ellátás hozzáférhetőségének biztosítása.

               (2)Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  4
                2. cikke értelmében a közös halászati politikának biztosítania kell, hogy a halászati és az akvakultúra-tevékenységek környezeti szempontból hosszú távon fenntarthatóak legyenek, és hogy végzésük összhangban legyen a gazdasági, a társadalmi és a foglalkoztatási előnyök elérésére irányuló célkitűzésekkel, valamint hogy hozzájáruljanak az élelmiszerellátás biztosításához. Ezenkívül előírja, hogy a közös halászati politikának elővigyázatossági megközelítést kell alkalmaznia a halászati gazdálkodás vonatkozásában, annak biztosítására törekedve, hogy a tengerek élő biológiai erőforrásainak kiaknázása helyreállítsa és olyan szinten tartsa a halászott fajok állományát, amely meghaladja a maximális fenntartható hozamot előállítani képes szintet. Rögzíti továbbá, hogy az Uniónak gazdálkodási és védelmi intézkedéseket kell hoznia a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvélemények alapján az olyan halászati módszerek támogatása érdekében, amelyek hozzájárulnak a szelektívebb halászathoz és amennyire lehetséges, a nem szándékos fogások elkerüléséhez és csökkentéséhez, a tengeri ökoszisztémára és a halászati erőforrásokra alacsony kihatással bíró halászathoz, valamint a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolásához. Az 1380/2013/EU rendelet 28. cikke emellett külön kiemeli, hogy ezen alapelvek az Unió külső politikájában is alkalmazandók.

               (3)Az Unió a 2012/130/EU
                  5
                tanácsi határozat útján megkötötte a Csendes-óceán déli részén található nyílt tengeri halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezményt (a továbbiakban: SPRFMO-egyezmény), amely létrehozta a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezetet (a továbbiakban: SPRFMO). Az SPRFMO keretében az SPRFMO bizottsága felel azon intézkedések elfogadásért, amelyek célja az elővigyázatossági megközelítés és a halászati gazdálkodás ökoszisztéma-alapú megközelítésének alkalmazása révén biztosítani a halászati erőforrások hosszú távú megőrzését és fenntartható hasznosítását és ezáltal az ezen erőforrásoknak otthont adó tengeri ökoszisztémák megóvását. Ezen intézkedések kötelezővé válnak az Unióra nézve.

               (4)2012. október 5-én a Tanács elfogadta a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezetben képviselendő uniós álláspont meghatározásáról szóló 14405/12 határozatot.

               (5)A 14405/12 határozat előírja, hogy az abban meghatározott álláspontot legkésőbb az SPRFMO bizottságának 2017. évi ülésére felül kell vizsgálni. Ezért indokolt hatályon kívül helyezni és új határozattal felváltani a 14405/12 határozatot.

               (6)Tekintettel az egyezmény hatálya alá tartozó halászati erőforrások folyamatosan változó természetére, valamint arra, hogy ennek következtében az uniós álláspont kialakításánál figyelembe kell venni az új fejleményeket – ideértve az SPRFMO bizottságának éves ülése előtt vagy alatt előterjesztett új statisztikai, biológiai és egyéb információkat –, az uniós intézmények közötti jóhiszemű együttműködésnek az EUSZ 13. cikke (2) bekezdésében meghatározott elvével összhangban meg kell állapítani az Unió álláspontjának évenkénti kialakítását szolgáló eljárást.

               (7)Az EUMSZ 218. cikkének és 3. cikke (1) bekezdésének megfelelően a Bizottság képviseli az Uniót az SPRFMO bizottságának éves ülésén. Ezért ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az SPRFMO bizottságának éves ülésén a joghatással bíró határozatok elfogadása során képviselendő uniós álláspontot az I. melléklet határozza meg.

               2. cikk

               Az SPRFMO bizottságának éves ülésén képviselendő uniós álláspontot évenként, a II. mellékletben foglaltak alapján kell megállapítani.

               3. cikk

               Az I. mellékletben szereplő uniós álláspontot a Tanács legkésőbb az SPRFMO bizottságának 2022-es éves üléséig értékeli és – adott esetben – a Bizottság javaslata alapján felülvizsgálja.

               4. cikk

               A 14405/12 határozat hatályát veszti.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak az Európai Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 67., 2012.3.6., 1. o.

                     (2)
                  Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (3)
                  COM(2011) 424, 2011.7.13.

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (5)

                        A Tanács 2012/130/EU határozata (2011. október 3.) a Csendes-óceán déli részén található nyílt tengeri halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezménynek az Európai Unió nevében történő jóváhagyásáról (HL L 67., 2012.3.6., 1. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.8.
            COM(2017) 216 final
            MELLÉKLETEK
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            a Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezetben (SPRFMO) az Európai Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról és a 14405/12 határozat hatályon kívül helyezéséről

               I. MELLÉKLET

               A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet bizottságában képviselt uniós álláspont

               1.Alapelvek

               Az SPRFMO keretében az Unió:

               a)
                     biztosítja, hogy az SPRFMO keretében elfogadott intézkedések összhangban legyenek azokkal a célkitűzésekkel és elvekkel, amelyeket az Unió a közös halászati politika keretében követ, elsősorban az elővigyázatossági megközelítés és az 1380/2013/EU rendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerinti, a maximális fenntartható hozamhoz kapcsolódó célkitűzések útján, a következők érdekében: a halászati gazdálkodás ökoszisztéma-alapú megközelítésének és a halászati tevékenységek környezeti hatásai mérséklésének előmozdítása, a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű elkerülése és csökkentése, a visszadobás gyakorlatának fokozatos felszámolása, a halászat által a tengeri ökoszisztémákra gyakorolt hatások minimalizálása, valamint – a gazdaságilag életképes és versenyképes uniós halászat támogatása révén – a halászatból élők megfelelő életszínvonalának biztosítása és a fogyasztók érdekeinek figyelembevétele;

               b)
                     gondoskodik arról, hogy az SPRFMO keretében elfogadott intézkedések összhangban legyenek az SPRFMO-egyezmény célkitűzéseivel;

               c)
                     gondoskodik arról, hogy az SPRFMO keretében elfogadott intézkedések összhangban legyenek a nemzetközi joggal, különösen az ENSZ Tengerjogi Egyezményével, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló ENSZ-megállapodással, a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló megállapodással, valamint a kikötő szerinti államok intézkedéseiről szóló 2009. évi FAO-megállapodással;

               d)
                     olyan álláspontot képvisel, amely összhangban áll a más regionális halászati gazdálkodási szervezetekben képviselt állásponttal, illetve adott esetben az ugyanazon területre vonatkozó regionális tengeri egyezményekkel;

               e)
                     szinergiára törekszik a harmadik országokkal fenntartott kétoldalú halászati kapcsolatok keretében követett politikájával, és biztosítja az összhangot az egyéb, elsősorban, de nem kizárólag külkapcsolati, környezetvédelmi, kereskedelmi, fejlesztési, kutatási és innovációs politikáival;

               f)
                     gondoskodik arról, hogy eleget tegyen nemzetközi kötelezettségvállalásainak;

               g)
                     a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló közleményre vonatkozó, 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel
                  1
                összhangban végzi tevékenységét;

               h)
                     arra törekszik, hogy egyenlő versenyfeltételeket teremtsen az uniós flotta számára az egyezmény hatálya alá tartozó területen, az uniós jog szerint alkalmazandóakkal megegyező elvek és normák alapján, valamint törekszik az állásfoglalások és ajánlások egységes végrehajtásának előmozdítására.

               2.Irányvonalak

               Az Unió – adott esetben – törekszik annak támogatására, hogy az SPRFMO elfogadja az alábbi intézkedéseket:

               a)
                     az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület halászati erőforrásaira vonatkozó, az elérhető legjobb tudományos szakvéleményeken alapuló védelmi és gazdálkodási intézkedések, ideértve az SPRFMO által szabályozott fajokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek (TAC), kvóták vagy erőfeszítések olyan szinten történő meghatározását, amely mellett a kiaknázás – lehalászási szabályok alapján – legkésőbb 2020-ra fokozatosan eléri a maximális fenntartható hozamot vagy beáll annak szintjére;

               b)
                     szükség esetén a túlhalászott állományokra vonatkozó célzott intézkedések annak érdekében, hogy a halászati erőkifejtés összhangba kerüljön a rendelkezésre álló halászati lehetőségekkel, valamint kiegészítő intézkedések a mélytengeri halállományokra és a túlhalászásra különösen érzékeny erőforrásokra vonatkozóan;

               c)
                     a halászatra vonatkozó tudományos adatgyűjtést megerősítő és a halászati ágazat és a tudósok közötti jobb együttműködést előmozdító intézkedések;

               d)
                     az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések, többek között feketelisták összeállítása és a kikötő szerinti állam általi intézkedések;

               e)
                     az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó nyomonkövetési, ellenőrzési és felügyeleti intézkedések az ellenőrzés hatékonyságának és az SPRFMO keretében elfogadott intézkedések betartásának biztosítása érdekében, ideértve az SPRFMO műholdas hajómegfigyelési rendszerének kiépítését;

               f)
                     a halászati tevékenységek tengeri biodiverzitásra, többek között a tengeri madarakra gyakorolt negatív hatásainak minimalizálását célzó intézkedések, valamint védelmi intézkedések, egyrészt a veszélyeztetett tengeri ökoszisztémákra vonatkozóan, összhangban az ENSZ Közgyűlésének határozataival, ideértve az új vagy potenciális veszélyeztetett tengeri ökoszisztémák azonosítását is az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területeken, másrészt a tengeri ökoszisztémákra vonatkozóan, olyan intézkedéseket értve ide, mint a nem szándékos fogások, köztük az ökológiai kapcsolatban álló fajok nem szándékos fogásainak lehető leghatékonyabb elkerülését és csökkentését, valamint a visszadobás gyakorlatának fokozatos megszüntetését célzó intézkedések;

               g)
                     a kizárólag cápauszonyok zsákmányolására irányuló halászat betiltását és az elejtett cápák uszonyostul való kirakodásának előírását célzó intézkedések;

               h)
                     közös megközelítések kidolgozása az SPRFMO területét érintő halászati gazdálkodással foglalkozó más regionális halászati gazdálkodási szervezetekkel;

               i)
                     hozzájárulás egy megfigyelői program kialakításához a vonatkozó megfigyelői rendszer kidolgozása és a megszövegezésében való részvétel útján;

               j)
                     az SPRFMO teljesítményét értékelő rendszeres felülvizsgálatok megfelelő időben való végzésének támogatása, a felülvizsgálat nyomán született ajánlások végrehajtása;

               k)
                     olyan intézkedések, amelyek középtávon biztosítják az SPRFMO költségvetésének kiegyensúlyozottabb újrafelosztását;

               l)
                     kiegészítő technikai intézkedések az SPRFMO kisegítő testületei által kibocsátott ajánlások alapján.

               II. MELLÉKLET

               A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet bizottságának éves ülésén képviselendő uniós álláspont

               évenkénti meghatározása

               Az SPRFMO bizottságának minden éves ülése előtt gondoskodni kell arról, hogy az Unió nevében képviselendő álláspont az I. mellékletben meghatározott alapelvek és irányvonalak tiszteletben tartása mellett figyelembe vegye az Európai Bizottsághoz eljuttatott legújabb releváns statisztikai, biológiai és egyéb információkat.

               Ennek érdekében az Európai Bizottság az SPRFMO bizottságának minden éves ülése előtt kellő időben eljuttatja a Tanácshoz vagy annak előkészítő szerveihez megvitatásra és jóváhagyásra a javasolt uniós álláspont részletes írásos ismertetését.

               Amennyiben a későbbi, többek között a helyszínen sorra kerülő ülések során nem lehetséges az új elemeket figyelembe vevő uniós álláspontot kialakítani, a kérdést vissza kell utalni a Tanács vagy előkészítői szervei elé.

                     (1)
                  Vesd össze a következő dokumentummal: 7086/12 PECHE 66.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.10.5.
            COM(2017) 582 final
            2017/0253(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének módosítása tekintetében az Európai Unió nevében az EGT Vegyes Bizottságban elfogadandó álláspontról(Az Unió védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedése)

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Az EGT Vegyes Bizottság (tanácsi határozattervezet mellékletét képező) határozattervezete az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvét kívánja módosítani azzal a céllal, hogy kiterjessze az EGT-megállapodás Szerződő Feleinek együttműködését az EGT-tag EFTA-államok részvételére az Unió védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedésében (a továbbiakban: az előkészítő intézkedés). Mivel Liechtenstein és Izland nem fejezte ki érdeklődését az említett előkészítő intézkedésben való részvétel iránt, az EGT Vegyes Bizottság határozattervezete ezért csak Norvégiára vonatkozik.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               Az EGT-megállapodás 78. cikke előírja, hogy a Szerződő Felek megteszik a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy erősítsék és szélesítsék az együttműködést a kutatás és a technológiai fejlesztés területén végzett uniós tevékenységek keretében. A Bizottság, mely jelenleg kizárólag polgári jellegű vagy „kettős célú” K+F-tevékenységeket finanszíroz a Horizont 2020 programján keresztül, úgy véli, hogy az előkészítő intézkedés fontos eszköz a védelemmel kapcsolatos, uniós költségvetésből finanszírozott kutatás hozzáadott értékének teszteléséhez.

               Mivel Norvégia igazgatási megállapodást kötött az Európai Védelmi Ügynökséggel, és a kapcsolódó, honvédelmi és biztonsági célú közbeszerzésről szóló 2009/81/EK irányelvet, melynek célja ezen a területen a tényleges verseny és az egyenlő bánásmód biztosítása, már 2014-ben belefoglalták az EGT-megállapodásba, Norvégia részvétele az előkészítő intézkedésben összhangban van a szakpolitikai területre irányadó szakpolitikai rendelkezésekkel.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Az innovatív technológiák, termékek és szolgáltatások területén folytatott, együttműködésen alapuló védelmi célú kutatás kulcsfontosságú a védelmi ágazat hosszú távú versenyképességének, és végső soron Európa stratégiai autonómiájának biztosítása szempontjából. A Norvégiával való együttműködés pozitívan járulna hozzá az EU erre a területre irányuló erőfeszítéseihez.

               A Bizottság elismeri, hogy az előkészítő intézkedés részét képezi a belső piaccal, az iparral és a kutatással kapcsolatos szakpolitikáinak. Az ezen a területen folytatott együttműködés további mélyítése ezért összhangban van az EGT-megállapodás célkitűzéseivel.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               A jogalap az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  1
                54. cikke (2) bekezdésének b) pontja, 84. cikkének (2) bekezdése és 124. cikke, összefüggésben az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről szóló 2894/94/EK tanácsi rendelet
                  2
                1. cikkének (3) bekezdésével, mely úgy rendelkezik, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján kialakítja az ilyen határozatokról az Unió nevében elfogadandó álláspontot.

               A Bizottság az Európai Külügyi Szolgálattal (a továbbiakban: EKSZ) együttműködve benyújtja az EGT Vegyes Bizottság határozattervezetét a Tanácsnak az Unió álláspontjaként történő elfogadásra. A Bizottság reményei szerint mihamarabb elő tudja terjeszteni ezt az álláspontot az EGT Vegyes Bizottságban.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               A javaslat megfelel a szubszidiaritás elvének a következő miatt:

               Mivel e javaslat célját, nevezetesen az EGT-tag EFTA-államok védelmi célú kutatás terén való együttműködésének megteremtését az uniós költségvetésből finanszírozott előkészítő intézkedésben való részvételük révén a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés hatása miatt az uniós szinten jobban megvalósítható.

               •Arányosság

               Az arányosság elvével összhangban a javaslat nem haladja meg a kitűzött cél – az együttműködés erősítése és szélesítése a kutatás és a technológiai fejlesztés területén végzett uniós tevékenységek keretében – eléréséhez szükséges mértéket.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Az EGT-megállapodás 98. cikkének megfelelően a választott jogi aktus EGT vegyes bizottsági határozat. Az EGT Vegyes Bizottság biztosítja az EGT-megállapodás hatékony végrehajtását és érvényesülését. Ennek érdekében határozatokat kell hoznia az EGT-megállapodásban meghatározott esetekben.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása, hatásvizsgálat

               A Bizottság 2013-ban mérlegelte egy védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedés
                  3
                elindítását, melynek célja egy versenyképesebb és hatékony védelmi és biztonsági ágazat támogatása
                  4
               . Az Európai Parlament
                  5
                és a Tanács
                  6
                üdvözölte ezt a kezdeményezést és felkérte a Bizottságot, hogy dolgozzon ki javaslatot az előkészítő intézkedés végrehajtására. 2015-ben az Európai Tanács
                  7
                szükségesnek látta megfelelő források biztosítását az előkészítő intézkedés számára, ezáltal megteremtette a feltételeket egy jövőbeli védelmi célú kutatási és technológiai programhoz
                  8
               .

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Norvégia pénzügyileg hozzájárul az „Előkészítő intézkedés – Védelmi kutatás” elnevezésű 02 04 77 03. költségvetési jogcímhez. Norvégia pénzügyi hozzájárulása 2017-re várhatóan: 585 000 EUR.

               5.EGYÉB ELEMEK

               Az uniós költségvetési politikával összhangban valamely uniós tevékenységben való részvétel csak akkor valósulhat meg, ha a megfelelő pénzügyi hozzájárulást kifizették. A kifizetésre ezen tanácsihatározat-tervezet elfogadását követően kerülhet sor, miután az Európai Bizottság által kiadott uniós fizetési felhívást benyújtották az EGT-tag EFTA-államoknak.

               Ezért a védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedés és az egységköltségek 2017-re vonatkozó használatáról szóló bizottsági határozat elfogadása és az érintett befizetendő összeg beérkezése közötti időszak áthidalása érdekében a Vegyes Bizottság határozattervezete visszamenőleges hatállyal alkalmazandó 2017. április 11-től. A norvég intézményeknek, vállalkozásoknak, szervezeteknek és állampolgároknak ezért jogosultnak kell lenniük az EGT Vegyes Bizottság e határozatának hatálybalépése előtt kezdődő tevékenységekben való részvételre. Az olyan tevékenységekben való részvételükkel kapcsolatban felmerült költségek, amelyeknek végrehajtása 2017. április 11-ét követően kezdődik, ugyanazon feltételek mellett minősülnek elszámolhatónak, mint amelyek az uniós tagállamokbeli intézményeknél, vállalkozásoknál, szervezeteknél és állampolgároknál felmerült költségekre alkalmazandók, feltéve, hogy e határozat az érintett előkészítő intézkedés vége előtt hatályba lép.

               A visszaható hatály nincs hatással az érintett személyek jogaira és kötelezettségeire, valamint tiszteletben tartja a jogos elvárások elvét.

               Továbbá, az EGT-megállapodás 32. jegyzőkönyve 1. cikke (8) bekezdésének megfelelően az EGT-tag EFTA-államnak az Európai Unió általános költségvetése EGT-mellékletében szereplő intézkedésben való részvételét lehetővé tevő EGT vegyes bizottsági határozatot július 10-ig el kell fogadni. Amennyiben ez nem történik meg, úgy az együttműködést a következő évre kell halasztani, hacsak a Felek másképp nem állapodnak meg.

               Tekintettel arra, hogy fontos az együttműködést az előkészítő intézkedés kezdetétől elindítani, az EGT Vegyes Bizottság mellékelt határozata előirányozza az együttműködés 2017. április 11-től való megkezdését, még abban az esetben is, ha az EGT Vegyes Bizottság e határozata 2017. július 10. után kerül elfogadásra.

               2017/0253 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének módosítása tekintetében az Európai Unió nevében az EGT Vegyes Bizottságban elfogadandó álláspontról

                  (Az Unió védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedése)

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (9) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről szóló, 1994. november 28-i 2894/94/EK tanácsi rendeletre
                  9
                és különösen annak 1. cikke (3) bekezdésére,

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet
                  10
                hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre és különösen annak 54. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, 84. cikke (2) bekezdésére és 124. cikkére,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás
                  11
                (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) 1994. január 1-jén lépett hatályba.

               (2)Az EGT-megállapodás 98. cikke alapján az EGT Vegyes Bizottság határozhat – többek között – az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének (a továbbiakban: a 31. jegyzőkönyv) módosításáról.

               (3)Az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyve a négy alapszabadságon kívül eső különleges területeken folytatott együttműködésre vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz.

               (4)Helyénvaló kiterjeszteni az EGT-megállapodás Szerződő Feleinek együttműködését az EFTA-államok részvételére az Unió védelmi célú kutatásra irányuló, az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozott előkészítő intézkedésében.

               (5)Helyénvaló, hogy az EFTA-államok 2017. április 11-től kezdődően részt vegyenek a 02 04 77 03. költségvetési jogcímből finanszírozott, ezen előkészítő intézkedéssel kapcsolatos tevékenységekben még abban az esetben is, ha az EGT Vegyes Bizottság mellékelt határozata elfogadásra kerül, vagy ha az e határozatra vonatkozó alkotmányos követelmények teljesítéséről 2017. július 10-ét követően esetlegesen értesítés érkezik.

               (6)Az EFTA-államokbeli intézményeknek, vállalkozásoknak, szervezeteknek és állampolgároknak jogosultnak kell lenniük az e határozat hatálybalépése előtt kezdődő tevékenységekben való részvételre. Az olyan tevékenységekben való részvételükkel kapcsolatban felmerült költségek, amelyeknek végrehajtása 2017. április 11-ét követően kezdődik, ugyanazon feltételek mellett minősülnek elszámolhatónak, mint amelyek az uniós tagállamokbeli intézményeknél, vállalkozásoknál, szervezeteknél és állampolgároknál felmerült költségekre alkalmazandók, feltéve, hogy az EGT Vegyes Bizottság mellékelt határozata az érintett előkészítő intézkedés vége előtt hatályba lép.

               (7)Ezért módosítani kell az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvét annak érdekében, hogy e kiterjesztett együttműködés 2017. április 11-i kezdettel lehetővé váljon.

               (8)Az Unió által az EGT Vegyes Bizottságban képviselendő álláspontnak a csatolt határozattervezeten kell alapulnia,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az EGT Vegyes Bizottságban az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének javasolt módosítása tekintetében az Unió nevében elfogadandó álláspontnak az e határozathoz csatolt EGT vegyes bizottsági határozattervezeten kell alapulnia.

               2. cikk

               Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

                     (2)
                  HL L 305., 1994.11.30., 6. o.

                     (3)
                  Előkészítő intézkedés az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 298., 2012.10.26., 1. o.) 54. cikkének (2) bekezdése értelmében.

                     (4)
                  COM(2013)542: Úton egy versenyképesebb és hatékonyabb védelmi és biztonsági ágazat felé.

                     (5)
                  Az Európai Parlament állásfoglalása (2013. november 21.) az európai védelmi technológiai és ipari bázisról (2013/2125(INI)).

                     (6)
                  Az Európai Tanács 2013. december 19–20-i következtetései, EUCO 217/13.

                     (7)
                  Az Európai Tanács 2015. június 25–26-i következtetései (EUCO 22/15).

                     (8)
                  Az Európai Védelmi Ügynökség meghatározása szerint a „K+F” 1 és 6 közötti technológiai érettségi szinttel rendelkező, védelemhez kapcsolódó kutatási tevékenységek.

                     (9)
                  HL L 305., 1994.11.30., 6. o.

                     (10)
                  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

                     (11)
                  HL L 1., 1994.1.3., 3. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.10.5.
            COM(2017) 582 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:Javaslat A Tanács határozataaz EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének módosítása tekintetében az Európai Unió nevében az EGT Vegyes Bizottságban elfogadandó álláspontról(Az Unió védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedése)

               AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG …/2017 HATÁROZATA

                  (...)

                  az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításáról

               AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,

               tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 86. és 98. cikkére,

               mivel:

               (1)Helyénvaló kiterjeszteni az EGT-megállapodás Szerződő Feleinek együttműködését az EFTA-államok részvételére az Unió védelmi célú kutatásra irányuló, az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozott előkészítő intézkedésében.

               (2)Helyénvaló, hogy az EFTA-államok 2017. április 11-étől kezdődően részt vegyenek a 02 04 77 03. költségvetési jogcímből finanszírozott ezen előkészítő intézkedéssel kapcsolatos tevékenységekben még abban az esetben is, ha e határozat elfogadásra kerül, vagy ha az e határozatra vonatkozó alkotmányos követelmények teljesítéséről 2017. július 10-ét követően esetlegesen értesítés érkezik.

               (3)Az EFTA-államokbeli intézményeknek, vállalkozásoknak, szervezeteknek és állampolgároknak jogosultnak kell lenniük az e határozat hatálybalépése előtt kezdődő tevékenységekben való részvételre. Az olyan tevékenységekben való részvételükkel kapcsolatban felmerült költségek, amelyeknek végrehajtása 2017. április 11-ét követően kezdődik, ugyanazon feltételek mellett minősülnek elszámolhatónak, mint amelyek az uniós tagállamokbeli intézményeknél, vállalkozásoknál, szervezeteknél és állampolgároknál felmerült költségekre alkalmazandók, feltéve, hogy e határozat az érintett előkészítő intézkedés vége előtt hatályba lép.

               (4)Ezért módosítani kell az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvét annak érdekében, hogy e kiterjesztett együttműködés 2017. április 11-i kezdettel lehetővé váljon,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének 1. cikke a következő bekezdéssel egészül ki:

               „(13)a)Az EFTA-államok 2017. április 11-től részt vesznek az Európai Unió 2017-es költségvetési évre vonatkozó általános költségvetése következő költségvetési jogcímével kapcsolatos uniós tevékenységekben:

               –02 04 77 03. jogcím: „Előkészítő intézkedés – Védelmi kutatás”.

               b)A Megállapodás 82. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglaltaknak megfelelően az EFTA-államok hozzájárulnak az a) pontban említett tevékenységek finanszírozásához.

               c)Az EFTA-államokbeli intézményeknél, vállalkozásoknál, szervezeteknél és állampolgároknál az a) pontban említett olyan tevékenységekben való részvételükkel kapcsolatban felmerült költségek, amelyeknek végrehajtása 2017. április 11-ét követően kezdődik, ugyanazon feltételek mellett minősülnek elszámolhatónak, mint amelyek az uniós tagállamokbeli intézményeknél, vállalkozásoknál, szervezeteknél és állampolgároknál felmerült költségekre alkalmazandók a vonatkozó támogatási megállapodás vagy támogatási határozat alapján, feltéve, hogy az EGT Vegyes Bizottság ....-i .../2017 határozata [e határozat] az előkészítő intézkedés vége előtt hatályba lép.

               d)Izland és Liechtenstein nem vesznek részt ezen előkészítő intézkedésben, és nem járulnak hozzá az a) pontban említett tevékenységek finanszírozásához.

               2. cikk

               Ez a határozat az azt követő napon lép hatályba, amikor az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt utolsó bejelentést megtették*.

                  1A határozatot 2017. január 1-jétől kell alkalmazni.

               3. cikk

               Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.

               Kelt Brüsszelben,

                     az EGT Vegyes Bizottság részéről

                     az elnök

                     az EGT Vegyes Bizottság
                     titkárai

                     (1)
                  [Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.] [Alkotmányos követelmények fennállását jelezték.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.10.5.
            COM(2017) 582 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            …/… sz. határozat
            az EGT-megállapodás 31. jegyzőkönyvének a Szerződő Felek együttműködésének az EFTA-államok védelmi célú kutatásra irányuló uniós előkészítő intézkedésben való részvételét célzó kiterjesztése tekintetében történő módosításáról

               Az EFTA-államok nyilatkozata

               Ez a határozat kiterjeszti a Szerződő Felek együttműködését az EFTA-államok részvételére az Unió védelmi célú kutatásra irányuló előkészítő intézkedésében. Az EFTA-államok szerint a védelmi kérdések az EGT-megállapodás hatályán kívül esnek, ezért e határozat elfogadása nem terjeszti ki az EGT-megállapodás hatályát olyan védelmi kérdésekre, melyek túlmutatnak az EFTA-államok ezen előkészítő intézkedésben való részvételén. Az EFTA-államok azt is hangsúlyozzák, hogy Izland és Liechtenstein nem fog részt venni ebben az előkészítő intézkedésben, és nem járulnak hozzá annak finanszírozásához.