               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.1.12.
            COM(2018) 31 final
            2018/0011(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi egyezmény szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében a Kábítószer-bizottság 61. ülésszakán az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT TÁRGYA

               E javaslat tárgya az ENSZ-nek az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye és az ENSZ pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi egyezménye szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében a Kábítószer-bizottság 61. ülésszakán az Unió által képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.Az ENSZ-nek az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye és az ENSZ pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi egyezménye

               Az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye (a továbbiakban: Kábítószer Egyezmény)
                  1
                arra irányul, hogy összehangolt nemzetközi fellépéssel vegye fel a küzdelmet a kábítószerekkel való visszaéléssel szemben. Az intervenció és ellenőrzés két, egymással összefüggően működő formáját határozza meg. Először is, kizárólag orvosi és tudományos célokra kívánja korlátozni a kábítószerek birtoklását, alkalmazását, kereskedelmét, forgalmazását, behozatalát, kivitelét, gyártását és előállítását. Másodszor, a kábítószer-kereskedők visszatartását és elrettentését célzó nemzetközi együttműködéssel küzd a kábítószer-kereskedelem ellen.

               A pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi ENSZ-egyezmény (a továbbiakban: a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény)
                  2
                létrehozza a pszichotrop anyagok nemzetközi ellenőrzési rendszerét. Az egyezmény a kábítószerek körének diverzifikációjára és bővülésére reagálva ellenőrzéseket vezetett be számos szintetikus kábítószerre vonatkozóan, figyelembe véve egyrészt az azokkal való visszaélés lehetőségét, másrészt pedig terápiás értéküket.

               A Kábítószer Egyezménynek és a pszichotrop anyagokról szóló egyezménynek valamennyi tagállam részes fele. Az Unió nem részes fele az egyezményeknek.

               2.2.A Kábítószer-bizottság

               A Kábítószer-bizottság az ENSZ Gazdasági és Szociális Tanácsának bizottsága, amelynek feladat- és jogkörét többek között a Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény határozza meg. A bizottságot a Gazdasági és Szociális Tanács által kiválasztott 53 ENSZ tagállam alkotja. Jelenleg 12 EU-tagállam rendelkezik szavazati joggal a Kábítószer-bizottságban
                  3
               . Az Unió megfigyelői státusszal rendelkezik a Kábítószer-bizottságban.

               2.3.A Kábítószer-bizottság tervezett jogi aktusa

               A Kábítószer-bizottság a kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottság tanácsadását követő Egészségügyi Világszervezet (WHO) ajánlásai alapján rendszeresen módosítja a Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény mellékleteibe foglalt anyagjegyzékeket.

               A WHO 2017. december 8-án azt ajánlotta az ENSZ Főtitkárának
                  4
               , hogy vegyen fel 12 új anyagot az egyezmények jegyzékeibe.

               A Kábítószer-bizottság 2018. március 12–16. között Bécsben megrendezésre kerülő 61. ülésszakán határozatokat fogad el e 12 anyagnak a Kábítószer Egyezményhez, illetve a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt jegyzékekbe való felvételéről.

               3.AZ UNIÓ ÁLTAL KÉPVISELENDŐ ÁLLÁSPONT

               A Kábítószer Egyezményhez és a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt jegyzékek változtatásai minden tagállam esetében közvetlen hatást gyakorolnak a kábítószer-ellenőrzés terén meglévő uniós jog tárgyi hatályára. A tiltott kábítószer-kereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályok megállapításáról szóló, 2004. október 25-i 2004/757/IB tanácsi kerethatározat
                  5
                1. cikke kimondja, hogy a kerethatározat alkalmazásában „kábítószer” a Kábítószer Egyezményben és a pszichotrop anyagokról szóló egyezményben foglalt anyagok bármelyike. A 2004/757/IB tanácsi kerethatározatot tehát alkalmazni kell a Kábítószer Egyezményhez és a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt jegyzékekben felsorolt anyagokra. Ezért az említett egyezményekhez csatolt jegyzékek bármely változása – az EUMSZ 3. cikke (2) bekezdésének értelmében – közvetlenül érinti a közös uniós szabályokat és módosítja azok hatályát. Ez nem függ attól, hogy a szóban forgó anyagot már alávetették-e uniós szintű ellenőrzésnek a 2005/387/IB tanácsi határozat alapján.

               A WHO által jegyzékbe vételre javasolt 12 anyag közül csupán kettőre, az akriloil-fentanilra (akril-fentanilra)
                  6
                és a furanil-fentanilra
                  7
                vonatkozik már uniós szintű ellenőrzés. A Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja által az új pszichoaktív anyagokra vonatkozó információcseréről, kockázatértékelésről és ellenőrzésről szóló 2005/387/IB tanácsi határozat
                  8
                6. cikke (2), (3) és (4) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően készített kockázatértékelési jelentés alapján a Bizottság 2017. december 15-én javaslatot nyújtott be hét további új pszichoaktív anyag – a karfentanil, a 4-fluorizobutir-fentanil (4-FIBF, pFIBF), a tetrahidrofuranil-fentanil (THF-F), az AB-CHMINACA, az ADB-CHMINACA, a CUMYL-4CN-BINACA és az 5F-MDMB-PINACA (5F-ADB) – uniós szintű ellenőrzésnek való alávetésére
                  9
               , melyek közül öt esetében (lásd az aláhúzott anyagokat) a nemzetközi jegyzékbe való felvételt is javasolták. A fennmaradó 5 anyag uniós szintű ellenőrzésnek való alávetését még nem mérlegelték.

               Azokat az üléseket, amelyeken a Kábítószer-bizottságnak az anyagok jegyzékéről kell döntenie, a tagállamoknak kell előkészíteniük, tanácsi közös álláspont kialakítása révén. Az Unió megfigyelői státuszából adódó korlátozások miatt ezt az álláspontot a Kábítószer-bizottságban jelenleg tagsággal rendelkező tagállamoknak kell képviselniük, amelyek a bizottságban együttesen, az Unió érdekében járnak el. Az Unió, amely nem tagja a Kábítószer Egyezménynek és a pszichotrop anyagokról szóló egyezménynek, nem rendelkezik szavazati joggal a Kábítószer-bizottságban.

               Ezért a Bizottság javaslatot tesz a Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében a Kábítószer-bizottság 61. ülésszakán az Európai Unió nevében képviselendő közös álláspontra. A Bizottság most másodízben terjeszt elő ilyen közös uniós álláspontra irányuló javaslattervezetet, miután az első ilyet a Kábítószer-bizottság 2017. márciusi ülésére vonatkozóan elfogadták
                  10
               . A Tanács elfogadta a közös álláspontot
                  11
               , és ez lehetővé tette, hogy az EU egységesen lépjen fel az anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében a Kábítószer-bizottság 2017. márciusi ülésén, mivel a Kábítószer-bizottságban részt vevő tagállamok az elfogadott közös álláspontnak megfelelően az anyagoknak a jegyzékekbe való felvétele mellett szavaztak.

               4.JOGALAP

               4.1.Eljárási jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése attól függetlenül alkalmazandó, hogy az Unió tagja-e a szervnek vagy részes fele-e az érintett megállapodásnak. A Kábítószer-bizottság e cikk értelmében véve „megállapodás által létrehozott szerv”, mivel konkrét feladatkörét a Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény alapján biztosították.

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a nemzetközi jognak a kérdéses szervet szabályozó szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  12
               .

               A Kábítószer-bizottság jegyzékbevételi határozatai az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése értelmében vett „joghatással bíró jogi aktusok”. A Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény szerint a Kábítószer-bizottság határozatai automatikusan kötelező erejűek, kivéve ha az egyik fél a vonatkozó határidőn belül határozat felülvizsgálata iránti kérelmet nyújt be a Gazdasági és Szociális Tanácshoz
                  13
               . A Gazdasági és Szociális Tanácsnak az ügyre vonatkozó határozatai jogerősek. A Kábítószer-bizottság jegyzékbevételi határozatai az uniós jogból, nevezetesen a 2004/757/IB tanácsi kerethatározatból eredően az uniós jogrendben is joghatással rendelkeznek. A Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény jegyzékeinek változtatásai közvetlen hatást gyakorolnak ezen uniós jogi eszköz tárgyi hatályára.

               4.2.Anyagi jogalap

               A tervezett jogi aktus elsődleges célkitűzése és tartalma a tiltott kábítószer-kereskedelemmel kapcsolatos.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 83. cikkének (1) bekezdése, amely a több tagállamra kiterjedő vonatkozású, különösen súlyos bűncselekmények egyikeként említi a tiltott kábítószer-kereskedelmet, és felhatalmazza az Európai Parlamentet és a Tanácsot a bűncselekményi tényállásokra és a büntetési tételekre vonatkozó szabályozási minimumok meghatározására a tiltott kábítószer-kereskedelem területén.

               4.3.Változó geometria

               A Szerződésekhez mellékelt, az átmeneti rendelkezésekről szóló (36. sz.) jegyzőkönyv 10. cikkének (4) bekezdése szerint az Egyesült Királyság bejelentette, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt, a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés terén elfogadott aktusok tekintetében nem fogadja el a Bizottság és a Bíróság teljes hatáskörét. Ennek megfelelően a 2004/757/IB tanácsi kerethatározat és a 2005/387/IB tanácsi határozat 2014. december 1-jétől nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra
                  14
               .

               Mivel a Kábítószer-bizottság jegyzékbevételi határozatai nem érintik a tiltott kábítószer-kereskedelem területére vonatkozó közös szabályokat, amelyek kötelezőek az Egyesült Királyságra nézve, az Egyesült Királyság nem vesz részt a szóban forgó jegyzékbevételi határozatok elfogadásakor az Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásáról szóló tanácsi határozat elfogadásában.

               4.4.Következtetés

               E javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikke (9) bekezdésével összefüggésben értelmezett 83. cikkének (1) bekezdése.

               2018/0011 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi egyezmény szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében a Kábítószer-bizottság 61. ülésszakán az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen 83. cikkének (1) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)Az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezménye
                  15
                (a továbbiakban: Kábítószer Egyezmény) 1975. augusztus 8-án lépett hatályba.

               (2)A Kábítószer Egyezmény 3. cikke értelmében a Kábítószer-bizottság dönthet anyagoknak az említett egyezmény jegyzékeibe történő felvételéről. A jegyzékeket csupán az Egészségügyi Világszervezet (WTO) ajánlásainak megfelelően módosíthatja, úgy is dönthet azonban, hogy nem hajtja végre a WHO által ajánlott változtatásokat.

               (3)A pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi ENSZ-egyezmény (a továbbiakban: pszichotrop anyagokról szóló egyezmény)
                  16
                1976. augusztus 16-án lépett hatályba.

               (4)A pszichotrop anyagokról szóló egyezmény 2. cikke értelmében a Kábítószer-bizottság – a WHO ajánlásai alapján – dönthet anyagoknak az említett egyezmény jegyzékeibe történő felvételéről vagy azokból való törléséről. Széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik a gazdasági, szociális, jogi, adminisztratív és egyéb tényezők figyelembevétele terén, azonban nem járhat el önkényesen.

               (5)A két egyezmény jegyzékeinek változtatásai közvetlen hatást gyakorolnak a kábítószer-ellenőrzés terén alkalmazandó uniós jog tárgyi hatályára. A 2004/757/IB tanácsi kerethatározatot
                  17
                alkalmazni kell a Kábítószer Egyezményhez és a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt jegyzékekben felsorolt anyagokra. Ezért az ezen egyezményekhez csatolt jegyzékek bármely változása – az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3. cikke (2) bekezdésének értelmében – közvetlenül érinti a közös uniós szabályokat, és módosítja azok hatályát.

               (6)A Kábítószer-bizottság 2018. március 12–16. között Bécsben megrendezésre kerülő 61. ülésszakán várhatóan döntést hoz 12 új anyagnak az egyezmények jegyzékeibe való felvételéről.

               (7)Az Unió nem részes fele az érintett ENSZ-egyezményeknek. Megfigyelői státusszal rendelkezik a Kábítószer-bizottságban, amelyben jelenleg 12 tagállam szavazati joggal rendelkező tag. Ezért a Tanácsnak fel kell hatalmaznia a tagállamokat az Unió álláspontjának képviseletére a Kábítószer Egyezmény, valamint a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében, mivel az új anyagoknak az egyezmények jegyzékeibe való felvétele az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.

               (8)A WHO 2017. december 8-án azt ajánlotta az ENSZ főtitkárának, hogy egészítsék ki egy új anyaggal a Kábítószer Egyezményhez csatolt I. és IV. jegyzéket, öt új anyaggal a Kábítószer Egyezményhez csatolt I. jegyzéket, valamint hat új anyaggal a pszichotrop anyagokról szóló egyezményhez csatolt II. jegyzéket
                  18
               .

               (9)A WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának értékelése szerint (a továbbiakban: a szakértői bizottság) a karfentanil (metil 1-(2-fenil-etil)-4-[fenil(propanoil)amino]piperidin-4-karboxilát) a szintetikus opioidok közé tartozik, és a legerősebb opioidok egyikének tartják. A karfentanil 16 tagállamban az ellenőrzött vegyületek közé tartozik, elsődlegesen nagytestű állatoknál alkalmazzák nyugtatóként. A karfentanil nem emberek esetében való terápiás felhasználásra szolgál. A karfentanilnak nem létezik igazolt gyógyászati felhasználása, alkalmazása pedig halálesetekhez vezetett. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a karfentanilt vegyék fel a Kábítószer Egyezmény I. és IV. jegyzékébe.

               (10)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB tanácsi határozat
                  19
                feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi a karfentanilt. Hét tagállam jelentette, hogy karfentanil lefoglalására került sor. A karfentanilt nyíltan értékesítik a piacon, heroinnal és más opioidokkal keverve is. Az anyag súlyos nemkívánatos eseményekkel hozható kapcsolatba, többek között jelenlétét kimutatták legalább 60 Unión belüli halálesetet követően. A karfentanilról a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja kockázatértékelési jelentést készített. A Bizottság 2017. december 15-én javasolta a karfentanil ellenőrzési intézkedéseknek való alávetését a 2005/387/IB tanácsi határozat
                  20
                értelmében.

               (11)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a karfentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. és IV. jegyzékébe.

               (12)A szakértői bizottság értékelése szerint az okfentanil (N-(2-fluor-fenil)-2-metoxi-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]acetamid) a fentanil nevű opioid analgetikumhoz hasonló szerkezetű vegyület. Az okfentanil gyógyászati felhasználását egyetlen országban sem hagyták jóvá. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémává válhat, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. Következtetésképpen a WHO azt ajánlja, hogy az okfentanilt vegyék fel a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (13)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az okfentanilt. Az okfentanil jelenlétét 12 tagállamban észlelték. Az okfentanilt nyíltan értékesítik a piacon, heroinként értékesített adagokon belül is. Súlyos nemkívánatos eseményekkel, többek között halálesetekkel hozható kapcsolatba, és az Unió korai előrejelző rendszere két közegészségügyi figyelmeztető jelzést adott ki rá nézve.

               (14)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy az okfentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (15)A szakértői bizottság értékelése szerint furanil-fentanil (Fu-F; N-fenil-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]-furán-2-karboxamid a szintetikus opioidok közé tartozik, és szerkezetileg hasonló a fentanilhoz, amely a gyógyászatban széles körben – műtéti általános érzéstelenítéshez, valamint fájdalomcsillapításhoz – alkalmazott, ellenőrzött anyag. A fentanil származéka, két megkülönböztető tulajdonsággal: a) jobban oldódik zsírban, ami lehetővé teszi a keringési rendszerben való gyors felszívódását; és b) a morfiumnál jóval magasabb kötési affinitással kötődik a μ-opioid receptorokhoz. E tulajdonságok miatt a furanil-fentanil igen jelentős kockázatú farmakológiai profillal rendelkezik. Az elmúlt néhány évben emelkedett az anyag felhasználásával kapcsolatos halálesetek száma. A furanil-fentanilnak nem létezik igazolt gyógyászati felhasználása. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a furanil-fentanilt vegyék fel a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (16)A furanil-fentanilt uniós szinten a 2005/387/IB határozat alapján már ellenőrzési intézkedéseknek vetették alá
                  21
               .

               (17)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a furanil-fentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (18)A szakértői bizottság értékelése szerint az akriloil-fentanil (akril-fentanil; N-(1-fenetil-piperidin-4-il)-N-fenil-akrilamid a szintetikus opioidok közé tartozik, és szerkezetileg hasonló a fentanilhoz, amely a gyógyászatban széles körben – műtéti általános érzéstelenítéshez, valamint fájdalomcsillapításhoz – alkalmazott, ellenőrzött anyag. Az akriloil-fentanil nem gyógyászati célú alkalmazására és az azzal való visszaélésre ugyanolyan helyzetekben és ugyanolyan hatások elérése céljából kerül sor, mint más opioidok esetében. Az akriloil-fentanilnak nem létezik igazolt gyógyászati felhasználása, alkalmazása pedig halálesetekhez vezetett. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az akriloil-fentanilt vegyék fel a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (19)Az akriloil-fentanilt uniós szinten a 2005/387/IB határozat alapján már ellenőrzési intézkedéseknek vetették alá
                  22
               .

               (20)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy az akriloil-fentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (21)A szakértői bizottság értékelése szerint a 4-fluorizobutir-fentanil (4F-iBF, 4-FIBF, pFIBF; N-(4-fluor-fenil)-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]propánamid) a szintetikus opioidok közé tartozik. A 4-fluorizobutir-fentanil a legújabb fentanil-származékok közé tartozik, értékesítése és alkalmazása az egyéb legális és tiltott opioidokéhoz hasonló. A jelenleg rendelkezésre álló bizonyítékok szerint a 4-fluorizobutir-fentanil hasonló közegészségügyi kockázattal jár, mint a korábban felbukkant fentanil-származékok. A 4-fluorizobutir-fentanilnak nem létezik igazolt gyógyászati felhasználása, alkalmazása pedig halálesetekhez vezetett. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a 4-fluorizobutir-fentanilt vegyék fel a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (22)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi a 4-fluorizobutir-fentanilt. Négy tagállamban került sor 4-fluorizobutir-fentanil lefoglalására. Az anyagot nyíltan értékesítik a piacon. Az anyag súlyos nemkívánatos eseményekkel hozható kapcsolatba, többek között jelenlétét kimutatták legalább 16 halálesetet követően. A 4-fluorizobutir-fentanilról a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja kockázatértékelési jelentést készített. A Bizottság 2017. december 15-én javasolta a 4-fluorizobutir-fentanil ellenőrzési intézkedéseknek való alávetését a 2005/387/IB tanácsi határozat értelmében
                  23
               .

               (23)Ezért célszerű, hogy az Unió tagállamai arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a 4-fluorizobutir-fentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (24)A szakértői bizottság értékelése szerint a tetrahidrofuranil-fentanil (THF-F; N-fenil-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]oxolán-2-karboxamid) a szintetikus opioidok közé tartozik. Az in vitro vizsgálatok és toxikológiai megállapítások keretében eddig összegyűjtött adatok és a használati mintázatok azt jelzik, hogy a tetrahidrofuranil-fentanil olyan opioid analgetikum, amelynek emberi felhasználása esetén az anyaggal való visszaélés valószínűsége vagy a függőség kialakulásának valószínűsége a fentanilhoz és más tiltott opioidokhoz hasonló. A tetrahidrofuranil-fentanilnak nem létezik igazolt gyógyászati felhasználása, alkalmazása pedig halálesetekhez vezetett. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a tetrahidrofuranil-fentanilt vegyék fel a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (25)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi a tetrahidrofuranil-fentanilt. Egy tagállamban került sor tetrahidrofuranil-fentanil lefoglalására. Az anyagot nyíltan értékesítik a piacon. Az anyag súlyos nemkívánatos eseményekkel hozható kapcsolatba, többek között jelenlétét kimutatták legalább 14 halálesetet követően. A tetrahidrofuranil-fentanilról a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja kockázatértékelési jelentést készített. A Bizottság 2017. december 15-én javasolta a tetrahidrofuranil-fentanil ellenőrzési intézkedéseknek való alávetését a 2005/387/IB tanácsi határozat értelmében
                  24
               .

               (26)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a tetrahidrofuranil-fentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (27)A szakértői bizottság értékelése szerint a 4-fluor-amfetamin (4-FA; 1-(4-fluor-fenil)propán-2-amin) a fenetilaminok közé tartozik. Az anyag 2015 novemberében a WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának 37. ülésén már kritikai elemzés tárgyát képezte. A bizottság akkor azt ajánlotta, hogy a 4-fluor-amfetamint ne vonják nemzetközi ellenőrzés alá, mivel nem áll rendelkezésre elegendő adat a függőségről, visszaélésről és a közegészségügyi kockázatokról, ugyanakkor folytassák további vizsgálatát. Az új adatok többsége Európából származik, és arra utal, hogy az anyag használata és népszerűsége fokozódik, továbbá egyre több értesítés érkezett súlyos káros hatásairól, többek között a szív- és érrendszerre gyakorolt erősen mérgező hatásáról. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy a 4-fluor-amfetamint vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (28)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi a 4-fluor-amfetamint. A 4-fluor-amfetamin jelenlétét 21 tagállamban észlelték. A 4-fluor-amfetamint nyíltan értékesítik a piacon, gyakran amfetaminnal keverve vagy amfetaminként árusítva. Az anyag súlyos nemkívánatos eseményekkel, többek között halálesetekkel hozható kapcsolatba.

               (29)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a 4-fluor-amfetamint (4-FA) fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (30)A szakértői bizottság értékelése szerint az AB-PINACA-val (N-[(2S)-1-Amino-3-metil-1-oxobután-2-il]-1-pentil-1H-indazol-3-karboxamid) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. Az AB-PINACA a szintetikus kannabinoid receptor agonisták közé tartozik. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az AB-PINACA-t vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (31)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az AB-PINACA-t. Az AB-PINACA jelenlétét 12 tagállamban észlelték. Az anyagot nyíltan értékesítik a piacon.

               (32)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy az AB-PINACA-t fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (33)A szakértői bizottság értékelése szerint az AB-CHMINACA-val (N-(1-amino-3-metil-1-oxobután-2-il)-1-(ciklohexil-metil)-1H-indazol-3-karboxamid) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. Az AB-CHMINACA aminoalkil-indazol struktúrával rendelkező szintetikus kannabinoid receptor agonista, a kannabiszhelyettesítőként értékesített termékek hatóanyagaként alkalmazzák. Az AB-CHMINACA-nak nincs ismert terápiás vagy gyógyászati felhasználása. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az AB-CHMINACA-t vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (34)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az AB-CHMINACA-t. Az AB-CHMINACA jelenlétét 24 tagállamban észlelték. Az anyagot nyíltan értékesítik a piacon. Az anyag súlyos nemkívánatos eseményekkel hozható kapcsolatba, többek között jelenlétét kimutatták legalább 31 halálesetet követően. Az AB-CHMINACA-ról a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja kockázatértékelési jelentést készített. A Bizottság 2017. december 18-án javasolta az AB-CHMINACA ellenőrzési intézkedéseknek való alávetését a 2005/387/IB tanácsi határozat értelmében
                  25
               .

               (35)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy az AB-CHMINACA-t fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (36)A szakértői bizottság értékelése szerint az 5F-PB-22-vel (Kinolin-8-il 1-(5-fluor-pentil)-1H-indol-3-karboxilát) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. Az 5F-PB-22 a szintetikus kannabinoid receptor agonisták közé tartozik. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az 5F-PB-22-t vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (37)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az 5F-PB-22-et. Az 5F-PB-22 jelenlétét 4 tagállamban észlelték. Az anyagot nyíltan értékesítik a piacon.

               (38)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a 5F-PB-22-et fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (39)A szakértői bizottság értékelése szerint az UR-144-gyel (1-Pentil-1H-indol-3-il)(2,2,3,3-tetrametil-ciklopropil)metanon) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. Az UR-144 szintetikus kannabionid receptor agonista, amely 2014-ben a WHO kábítószer-függőségi szakértői bizottságának 36. ülésén már kritikai elemzés tárgyát képezte. A bizottság akkor azt ajánlotta, hogy folytassák az UR-144 további vizsgálatát, mivel nem állnak rendelkezésre tudományos adatok olyan nem halálos vagy halálos kimenetelű mérgezésekről, amelyek kizárólag az UR-144 használatából erednek. Jelenleg elegendő bizonyíték áll már rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az UR-144-et vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (40)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az UR-144-et. Az UR-144 jelenlétét 16 tagállamban mutatták ki. Az anyagot nyíltan értékesítik a piacon. Súlyos nemkívánatos eseményekkel hozható kapcsolatba, és az Unió korai előrejelző rendszere közegészségügyi figyelmeztető jelzést adott ki rá nézve.

               (41)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a UR-144-et fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (42)A szakértői bizottság értékelése szerint az 5F-ADB-vel (5F-MDMB-PINACA; metil 2-{[1-(5-fluor-pentil)-1H-indazol-3-karbonil]amino}-3,3-dimetil-butanoát) való visszaéléssel összefüggésben felmerülő közegészségügyi és társadalmi kockázat jelentős mértékű. Az 5F-ADB aminoalkil-indazol struktúrával rendelkező szintetikus kannabinoid receptor agonista, a kannabiszhelyettesítőként értékesített termékek hatóanyagaként alkalmazzák. Az 5F-ADB-nek nincs ismert terápiás vagy gyógyászati felhasználása. Elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a tekintetben, hogy visszaélnek vagy valószínűleg visszaélnek vele, és ez közegészségügyi és társadalmi problémának minősülhet, ami indokolttá teszi az anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását. A WHO ezért azt ajánlja, hogy az 5F-ADB-t vegyék fel a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (43)A Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja a 2005/387/IB határozat feltételei szerinti új pszichoaktív anyagként ellenőrzi az 5F-ADB-et. Az 5F-ADB jelenlétét 25 tagállamban mutatták ki. Az anyagot nyíltan értékesítik a piacon. Az anyag súlyos nemkívánatos eseményekkel hozható kapcsolatba, többek között jelenlétét kimutatták legalább 28 halálesetet követően. Az 5F-ADB-ről a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja kockázatértékelési jelentést készített. Az Európai Bizottság 2017. december 15-én javasolta az 5F-ADB ellenőrzési intézkedéseknek való alávetését a 2005/387/IB tanácsi határozat értelmében
                  26
               .

               (44)Ezért célszerű, hogy a tagállamok arra az álláspontra helyezkedjenek, hogy a 5F-ADB-et fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (45)Helyénvaló meghatározni az Unió által a Kábítószer-bizottságban képviselendő álláspontot, mivel a 12 új anyagnak az érintett ENSZ-egyezmények jegyzékébe való felvételére vonatkozó döntések meghatározó módon befolyásolják majd az uniós szabályozás, nevezetesen a 2004/757/IB kerethatározat és a 2005/387/IB határozat tartalmát.

               (46)Az Unió álláspontját azon tagállamok képviselik közösen eljárva, amelyek tagjai a Kábítószer-bizottságnak.

               (47)Dániára nézve a 2004/757/IB kerethatározat és a 2005/387/IB határozat kötelező, ezért részt vesz ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.

               (48)Írországra nézve a 2004/757/IB kerethatározat és a 2005/387/IB határozat kötelező, ezért részt vesz ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.

               (49)Az Egyesült Királyságra nézve a 2004/757/IB kerethatározat és a 2005/387/IB határozat nem kötelező, ezért nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A tagállamoknak az Unió nevében a mellékletben foglaltaknak megfelelő álláspontot kell képviselniük a Kábítószer-bizottság 61. ülésszakán, 2018. március 12–16-án, amikor a testület eleget tesz annak a felszólításnak, hogy fogadjon el olyan határozatokat, amelyek további anyagokkal egészítik ki az ENSZ 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezményének, valamint a pszichotrop anyagokról szóló 1971. évi ENSZ-egyezménynek a jegyzékeit.

               2. cikk

               Az 1. cikkben említett álláspontot azon tagállamok képviselik közösen eljárva, amelyek tagjai a Kábítószer-bizottságnak.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az Egyesült Nemzetek Szerződéseinek Tára, 978. kötet, 14152. o.

                     (2)

                        Az Egyesült Nemzetek Szerződéseinek Tára, 1019. kötet, 14956. o.

                     (3)

                        Ausztria, Belgium, a Cseh Köztársaság, az Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Horvátország, Magyarország, Németország, Olaszország, Spanyolország, Szlovákia.

                     (4)

                        A Kábítószer-bizottság 2017. december 8-i, újra összehívott 60. ülésén tett szóbeli nyilatkozat; lásd még a kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottság 39. jelentésének kivonatát: (http://www.who.int/mason/entity/medicines/news/2017/letter-DG-39thECDDrecommendations.pdf).

                     (5)

                        HL L 335., 2004.11.11., 8. o.

                     (6)

                        A Tanács (EU) 2017/1774 végrehajtási határozata (2017. szeptember 25.) az N-(1-fenetil-piperidin-4-il)-N-fenil-akrilamid (akriloil-fentanil) ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (HL L 251., 2017.9.29., 21. o.).

                     (7)

                        A Tanács (EU) 2017/2170 végrehajtási határozata (2017. november 15.) az N-fenil-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]-furán-2-karboxamid (furanil-fentanil) ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (HL L 306., 2017.11.22., 19. o.).

                     (8)

                        HL L 127., 2005.5.20., 32. o.

                     (9)

                        COM(2017) 756, COM(2017) 757, COM(2017) 758, COM(2017) 759, COM(2017) 764, COM(2017) 765, COM(2017) 766.

                     (10)

                        COM(2017) 72 final.

                     (11)

                        Az Általános Ügyek Tanácsa 2017. március 7-én fogadta el.

                     (12)

                        A Bíróság 2014. október 7-i ítélete, Németország kontra Tanács, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (13)

                        A Kábítószer Egyezmény 3. cikkének (7) bekezdése; a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény 2. cikkének (7) bekezdése.

                     (14)

                        Lásd: a Bizottság 2014/858/EU határozata (2014. december 1.) a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt elfogadott, a schengeni vívmányoknak nem részét képező, a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés területére vonatkozó uniós jogi aktusokban való részvételi szándékára vonatkozó bejelentésről (HL L 345., 2014.12.1., 6. o.). A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt, a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés területén elfogadott uniós jogi aktusok jegyzékének 29. és 33. pontja, amely az átmeneti rendelkezésekről szóló (36. sz.) jegyzőkönyv 10. cikkének (4) bekezdése alapján 2014. december 1-jétől nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra (HL C 430., 2014.12.1., 17. o.).

                     (15)

                        Az Egyesült Nemzetek Szerződéseinek Tára, 978. kötet, 14152. o.

                     (16)

                        Az Egyesült Nemzetek Szerződéseinek Tára, 1019. kötet, 14956. o.

                     (17)

                        A Tanács 2004/757/IB kerethatározata (2004. október 25.) a tiltott kábítószer-kereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályok megállapításáról (HL L 335., 2004.11.11., 8. o.).

                     (18)

                        A Kábítószer-bizottság 2017. december 8-i, újra összehívott 60. ülésén tett szóbeli nyilatkozat; lásd még a kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottság 39. jelentésének kivonatát: (http://www.who.int/mason/entity/medicines/news/2017/letter-DG-39thECDDrecommendations.pdf).

                     (19)

                        A Tanács 2005/387/IB határozata az új pszichoaktív anyagokra vonatkozó információcseréről, kockázatfelmérésről és ellenőrzésről (HL L 127., 2005.5.20., 32. o.).

                     (20)

                        Javaslat: A Tanács végrehajtási határozata a metil 1-(2-fenil-etil)-4-[fenil(propanoil)amino]piperidin-4-karboxilát (karfentanil) új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (COM(2017) 765).

                     (21)

                        A Tanács (EU) 2017/2170 végrehajtási határozata (2017. november 15.) az N-fenil-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]-furán-2-karboxamid (furanil-fentanil) ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (HL L 306., 2017.11.22., 19. o.).

                     (22)

                        A Tanács (EU) 2017/1774 végrehajtási határozata (2017. szeptember 25.) az N-(1-fenetil-piperidin-4-il)-N-fenil-akrilamid (akriloil-fentanil) ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (HL L 251., 2017.9.29., 21. o.).

                     (23)

                        Javaslat: A Tanács végrehajtási határozata az N-(4-fluor-fenil)-2-metil-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]propánamid (4-fluorizobutiril-fentanil) új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (COM(2017) 756).

                     (24)

                        Javaslat: a Tanács végrehajtási határozata az N-fenil-N-[1-(2-fenil-etil)piperidin-4-il]oxolán-2-karboxamid (tetrahidrofuranil-fentanil, THF-F) új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (COM(2017) 759).

                     (25)

                        Javaslat: A Tanács végrehajtási határozata az N-(1-amino-3-metil-1-oxobután-2-il)-1-(ciklohexil-metil)-1H-indazol-3-karboxamid (AB-CHMINACA) új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (COM(2017) 758).

                     (26)

                        Javaslat: A Tanács végrehajtási határozata a metil 2-{[1-(5-fluor-pentil)-1H-indazol-3-karbonil]amino}-3,3-dimetil-butanoát (5F-MDMB-PINACA) új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek való alávetéséről (COM(2017) 766).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.1.12.
            COM(2018) 31 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslat  A TANÁCS HATÁROZATA
            az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított, 1961. évi Egységes Kábítószer Egyezmény és a pszichotrop anyagokról szóló, 1971. évi egyezmény szerinti anyagjegyzékekbe való felvétel tekintetében a Kábítószer-bizottság 61. ülésszakán az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról

               MELLÉKLET

               A Kábítószer-bizottságban tagsággal rendelkező, az Unió érdekében együttesen eljáró tagállamok által a Kábítószer-bizottság 2018. március 12–16-i, 61. ülésszakán az anyagok ellenőrzésének hatályát érintő változtatások tekintetében képviselendő álláspont:

               (1)A karfentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. és IV. jegyzékébe.

               (2)Az okfentanilt fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (3)A furanil-fentanilt (Fu-F) fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (4)Az akriloil-fentanilt (akril-fentanilt) fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (5)A 4-fluorizobutir-fentanilt (4-FIBF, pFIBF) fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyzékébe.

               (6)A tetrahidrofuranil-fentanilt (THF-F) fel kell venni a Kábítószer Egyezmény I. jegyékébe.

               (7)A 4-fluor-amfetamint (4-FA) fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (8)Az AB-PINACA-t fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (9)Az AB-CHMINACA-t fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (10)Az 5F-PB-22-t fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (11)Az UR-144-et fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.

               (12)Az 5F-ADB-et fel kell venni a pszichotrop anyagokról szóló egyezmény II. jegyzékébe.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.1.12.
            COM(2018) 19 final
            2018/0004(NLE)
            Javaslat
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió nevében a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben képviselendő álláspontról

               INDOKOLÁS

               1.A javaslat tárgya

               E javaslat tárgya az Unió nevében a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben (ICAO) a polgári repülés területén joghatással bíró aktusok tervezett elfogadásával kapcsolatban képviselendő álláspont meghatározásáról szóló határozat.

               2.A JAVASLAT HÁTTERE

               2.1.A Chicagói Egyezmény

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetet (ICAO) a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény (a továbbiakban: Chicagói Egyezmény) hozta létre, amelynek aláírására 1944-ben került sor Chicagóban, és amely 1947. április 4-én lépett hatályba. Az Európai Unió valamennyi tagországa részes fele az említett egyezménynek, és ennek következtében az ICAO-nak is tagja. Az Unió nem szerződő fele a Chicagói Egyezménynek, de megfigyelői státusszal rendelkezik az ICAO-ban.

               2.2.A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet

               Az ICAO nemzetközi szabványokat fogad el a polgári légi közlekedésre, így elsősorban a légi közlekedés biztonságára, a léginavigációs szolgáltatásokra, a légiforgalmi szolgáltatásokra, a környezetvédelemre, a repülésbiztonságra, a légi közlekedés gazdasági fejlesztésére, az utasjogokra és az ösztönző intézkedésekre vonatkozóan. Ezek a területek a Lisszaboni Szerződés rendelkezéseinek hatálya alá tartoznak, és jelentős részben az Európai Unió hatáskörébe esnek. Az EU célja az, hogy a polgári repülés területén a lehető legnagyobb mértékben biztosítsa a nemzetközi szabványokkal való összhangot.

               2.3.A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben elfogadandó, joghatással bíró aktusok

               A fent felsorolt területekre vonatkozóan az ICAO által követendő általános irányvonalakat a szervezet közgyűlése határozza meg, a következő ICAO-közgyűlésig tartó időszaknak megfelelő, hároméves időszakra.

               A javaslat szerint az ICAO-ban képviselendő uniós álláspont kétlépcsős megközelítés alapján kerülne meghatározásra. Az uniós álláspont alapelveit és irányvonalait egy tanácsi határozat rögzítené több évre, az ICAO hároméves időszakaira vonatkozóan. Ez az álláspont a későbbiekben az Európai Unió Tanácsának illetékes szerveiben megvitatandó informális bizottsági dokumentumok révén kerül aktualizálásra az ICAO-tanács egyes ülései előtt. Ez a megközelítés érvényesül jelenleg más nemzetközi szervezetek esetében, nevezetesen a kikötő szerinti állam hatósága által végzett ellenőrzésekről szóló Párizsi Memorandum kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzéssel foglalkozó bizottságban
                  1
               .

               3. Az Unió nevében képviselendő álláspont

               E javaslat célja az Unió által az ICAO-n belül képviselendő álláspont meghatározása a jelenlegi hároméves időszakra, amelynek során az ICAO 2016–2019 közötti időszakra vonatkozó munkaprogramja kerül végrehajtásra, az ICAO-közgyűlés 39. ülésén megfogalmazott ajánlásoknak és következtetéseknek megfelelően.

               A Bizottság az ICAO döntéshozatali eljárásainak jellemzői miatt javasolja a fentebb említett kétlépcsős megközelítést. Az ICAO-n belül az ICAO-tanács az az irányító szerv, amely illetékes a joghatással bíró aktusok elfogadásában. Az ICAO belső szabályzata értelmében az ICAO-tanács tagjai vagy elnöke, illetve az ICAO főtitkára legkésőbb az ICAO-tanács ülése előtt (a dokumentumok jellegétől függően) tíz nap és 24 óra között nyújthat be bármilyen dokumentumot e célból. A benyújtott javaslatok összessége csak ettől a határidőtől fogva áll rendelkezésre, és a Bizottság ekkor kezdheti meg a dokumentumok elemzését, hogy előkészítse az Unió álláspontját az ICAO-tanácsban megvitatandó és az EU hatáskörébe tartozó kérdésekben. A dokumentumok rendelkezésre állása és az ICAO-tanács ülésének kezdete közötti szűk időkeret nem teszi lehetővé az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (9) bekezdése szerinti tanácsi határozat előkészítését és elfogadását.

               Ezért a Bizottság javasolja egy, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti tanácsi határozat elfogadását, amely rögzíti a jelenlegi hároméves időszakra vonatkozó uniós álláspontot, és amelyet azután az ICAO-tanács egyes üléseit megelőzően informális bizottsági dokumentumok egészítenek ki.

               Ez a javaslat összhangban van a polgári légi közlekedésre, különösen pedig a légi közlekedés biztonságára, a léginavigációs szolgáltatásokra, a légiforgalmi szolgáltatásokra, a környezetvédelemre, a repülésbiztonságra, a légi közlekedés gazdasági fejlesztésére, az utasjogokra és az ösztönző intézkedésekre vonatkozó uniós szakpolitikákkal.

               4. Jogalap

               4.1.Eljárási jogalap

               4.1.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése határozatok elfogadásáról rendelkezik „a megállapodásokkal létrehozott szervekben az Unió által képviselendő álláspontok kialakítására vonatkozóan, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró jogi aktust kell elfogadnia, kivéve a megállapodás intézményi kereteit kiegészítő vagy módosító jogi aktusokat”.

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése abban az esetben is alkalmazandó, ha az Unió nem tagja a szóban forgó szervnek vagy nem részes fele a kérdéses megállapodásnak
                  2
               .

               A „joghatással bíró jogi aktus” fogalmába beletartoznak a kérdéses szervet szabályozó nemzetközi jog szabályai szerint joghatással bíró jogi aktusok. Ezenfelül a fogalom magában foglalja azokat az eszközöket is, melyek a nemzetközi jog szerint nem bírnak kötelező erővel, de „meghatározó módon befolyásolják az uniós jogalkotó által [...] elfogadott szabályozás tartalmát”
                  3
               .

               4.1.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               Az ICAO-t megállapodás, nevezetesen a Chicagói Egyezmény hozta létre.

               Az ICAO által elfogadandó jogi aktusok joghatással bíró jogi aktusok. A tervezett jogi aktusok meghatározó módon befolyásolhatják a polgári repülésre vonatkozó uniós szabályozás tartalmát. Ugyanis az ICAO által elfogadott szabványokat a Chicagói Egyezmény értelmében kötelező alkalmazni, kivéve ha valamely szerződő állam tájékoztatja az ICAO-t az ettől való eltérésekről (a Chicagói Egyezmény 38. cikke). Emellett az EU célja az, hogy a polgári repülés területén a lehető legnagyobb mértékben biztosítsa a nemzetközi szabványokkal való összhangot.

               A tervezett jogi aktusok nem egészítik ki és nem módosítják az egyezmény intézményi keretét.

               A javasolt határozat eljárási jogalapja ezért az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése.

               4.2.Anyagi jogalap

               4.2.1.Általános elvek

               Az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapja elsősorban azon tervezett jogi aktus célkitűzésétől és tartalmától függ, amellyel kapcsolatban az Unió nevében képviselendő álláspont meghatározásra kerül. Amennyiben a tervezett jogi aktus kettős célkitűzést követ, vagy két összetevőből áll, és ezek egyike elsődlegesként vagy döntő jellegűként azonosítható, míg a másik pusztán járulékos jellegű, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozatot egyetlen jogalapra, azaz az elsődleges, illetve döntő jellegű célkitűzés vagy összetevő által megkövetelt jogalapra kell alapítani.

               Valamely, egyidejűleg több cél elérésére irányuló vagy több elválaszthatatlan és egymáshoz viszonyítva nem járulékos jellegű összetevőt magában foglaló tervezett jogi aktus esetében az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése szerinti határozat anyagi jogalapját kivételesen a különböző vonatkozó jogalapok fogják képezni.

               4.2.2.A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett jogi aktusok célkitűzései és összetevői a következő területekkel kapcsolatosak: közös közlekedéspolitika, illetve uniós környezetvédelmi politika. A tervezett jogi aktusok ezen elemei elválaszthatatlanok és egymáshoz viszonyítva nem járulékos jellegűek.

               Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja a következő rendelkezéseket foglalja magában: az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése és 191. cikke.

               4.3.Következtetés

               A javasolt határozat jogalapja ezért az EUMSZ 100. cikkének (2) bekezdése és 191. cikke, összefüggésben az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdésével.

               2018/0004 (NLE)

               Javaslat

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió nevében a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben képviselendő álláspontról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére és 191. cikkére, összefüggésben 218. cikkének (9) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

               mivel:

               (1)A nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény (a továbbiakban: Chicagói Egyezmény) 47. cikke értelmében a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (a továbbiakban: ICAO) nemzetközi szabványokat fogadhat el a légi közlekedésre, így elsősorban a polgári légi közlekedés biztonságára, a léginavigációs szolgáltatásokra, a légiforgalmi szolgáltatásokra, a környezetvédelemre, a repülésbiztonságra, a légi közlekedés gazdasági fejlesztésére, az utasjogokra és az ösztönző intézkedésekre vonatkozóan.

               (2)Helyénvaló meghatározni az Unió által az ICAO-ban képviselendő álláspontot, mivel ez utóbbi olyan aktusokat fog elfogadni, amelyek meghatározó módon befolyásolhatják a polgári repülésre vonatkozó uniós szabályozás tartalmát.

               (3)Mivel az ICAO belső szabályzata és különösen az ICAO-tanács eljárási szabályai nem teszik lehetővé az Unió nevében képviselendő, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikke (9) bekezdése szerint rögzített álláspont időben történő elfogadását, az adott helyzetben hatékony megoldás lehet ezen álláspont többéves alapon történő rögzítése, amely részben irányadó elvekből és iránymutatásokból, részben az éves konkrét állásfoglalások keretéből áll. Ugyanakkor az ICAO keretében megvitatott kérdések többsége olyan területekre tartozik, amelyek szerepelnek a hároméves közgyűlés során rögzített ICAO-munkaprogramban. Az ICAO keretei tehát lehetővé teszik egy, az Unió nevében az ICAO-ban képviselendő általános álláspont meghatározását.

               (4)Az Unió álláspontjának összhangban kell lennie a közös közlekedéspolitika és a közös környezetvédelmi politika keretében az Unió által követett, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 100. cikke (2) bekezdésének és 191. cikkének megfelelő célokkal, egy biztonságos, megbízható, hatékony, erőteljes, nyitott, gazdaságilag életképes és környezetvédelmi szempontból megbízható légi közlekedési rendszer létrehozása érdekében.

               (5)A Tanács (EU) 2016/915 határozata
                  4
                meghatározza az ICAO testületei által kidolgozandó és a nemzetközi légi közlekedésből származó kibocsátások kérdésével foglalkozó egységes globális piaci alapú intézkedés 2020-tól történő végrehajtását célul tűző nemzetközi jogi eszközre tekintettel az Európai Unió nevében képviselendő álláspontot. Az Unió által e területen képviselendő álláspontra kizárólag az (EU) 2016/915 határozat az irányadó, amely e tekintetben specifikusabb e határozatnál,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben (ICAO) a szervezet joghatással bíró határozatainak elfogadása esetén az Unió nevében képviselendő álláspontot az I. melléklet tartalmazza.

               Az álláspontot a Bizottság javaslata alapján a Tanács értékeli és adott esetben felülvizsgálja, nevezetesen az ICAO közgyűlésének 40. ülése során született eredmények fényében.

               2. cikk

               Az Unió nevében az ICAO-tanács egyes ülései során az Unió nevében képviselendő álláspont részletes kidolgozása során figyelembe kell venni a II. mellékletben leírt iránymutatásokat.

               3. cikk

               Az Unió nevében képviselendő álláspontot a tagállamok az Unió érdekében együttesen eljárva képviselik az ICAO testületein belül, melyhez a Bizottság az Unió megfigyelői státuszának megfelelően segítséget nyújt.

               4. cikk

               Ezt a határozatot az (EU) 2016/915 határozat sérelme nélkül kell alkalmazni.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács (EU) 2016/381 határozata (2016. március 14.) a kikötő szerinti állam hatósága által végzett ellenőrzésekről szóló Párizsi Memorandum kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzéssel foglalkozó bizottságában az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról (HL L 72., 2017.3.17., 53–56. o.).

                     (2)

                        C-399/12 sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. pont.

                     (3)

                        C-399/12. sz. ügy, Németország kontra Tanács (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64. pont.

                     (4)

                        A Tanács (EU) 2016/915 határozata (2016. május 30.) az ICAO testületei által kidolgozandó és a nemzetközi légi közlekedésből származó kibocsátások kérdésével foglalkozó egységes globális piaci alapú intézkedés 2020-tól történő végrehajtását célul tűző nemzetközi jogi eszközre tekintettel az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról (HL L 153., 2016.6.10., 32-34. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.1.12.
            COM(2018) 19 final
            MELLÉKLETEK
            a következőhöz:
            JavaslatA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió nevében a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetben képviselendő álláspontról

               I. MELLÉKLET

                  AZ EURÓPAI UNIÓ ÁLTAL A NEMZETKÖZI POLGÁRI REPÜLÉSI SZERVEZETBEN KÉPVISELENDŐ ÁLLÁSPONTRÓL

               Alapelvek

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) keretein belül a tagállamok az Unió érdekében közösen eljárva:

               a)az Unió által a légiközlekedés-politika keretein belül kitűzött célokkal összhangban járnak el, különösen a biztonságos, hatékony, eredményes, nyílt, gazdaságilag életképes és környezetkímélő légi közlekedési rendszer előmozdítása érdekében;

               b)előmozdítják a regionális együttműködés bővítését és a regionális légi közlekedési rendszerek fejlesztését, azoknak az ICAO és annak szerződő államai általi elismerését, valamint az ICAO kereteibe való beépítését;

               c)előmozdítják a légi szállítási műveletek biztonságát szolgáló szabályok és politikák kidolgozását, valamint a biztonsági szabályok megfelelő felügyeletét;

               d)előmozdítják a hatékony, eredményes és interoperábilis léginavigációs rendszerek kifejlesztését és alkalmazását, összhangban a globális légi navigációs tervvel és a légi közlekedési rendszer építőelemeinek frissítéseivel;

               e)előmozdítják a jogellenes beavatkozásoktól védett biztonságos légi közlekedési rendszer kialakítását;

               f)előmozdítják a légi közlekedés fejlesztését, miközben gondoskodnak az éghajlatra és a környezetre gyakorolt hatás mérsékléséről vagy csökkentéséről;

               g)előmozdítják az éghajlat- és környezetvédelmi szabályok érvényesülését és a Párizsi Megállapodás szerinti uniós kötelezettségvállalások keretében támogatják a fokozott fellépést;

               h)előmozdítják egy olyan környezet kialakítását, amelyben a nemzetközi légi közlekedés nyitott, liberalizált és globális piacon tud fejlődni és folyamatosan bővülni, a biztonság, a védelmi szint és a környezet veszélyeztetése nélkül, valamint a megfelelő biztosítékok bevezetése mellett;

               i)előmozdítják az eljárások egyszerűsítésére vonatkozó globális ICAO-keretet, és támogatják annak végrehajtását;

               j)továbbra is támogatják – adott esetben technikai segítségnyújtás és kapacitásépítési tevékenységek révén – az ICAO valamennyi szerződő államában a biztonságos, hatékony, gazdaságilag életképes és környezetkímélő globális légi közlekedési rendszer kialakítását.

               Irányvonalak

               A tagállamok az Unió érdekében együttesen eljárva törekszenek az alábbi ICAO-intézkedések támogatására:

               1.
                     a légi szállítási műveletek biztonságát szolgáló szabályok és politikák kidolgozásának, valamint a biztonsági szabályok megfelelő felügyeletének elősegítése érdekében:

               a)támogatják a globális repülésbiztonsági terv (GASP) kidolgozását és végrehajtását;

               b)támogatják a légi közlekedés biztonságának folyamatos javítását a légi közlekedési balesetek és az azok során bekövetkező halálesetek számának a világ minden részén történő csökkentése révén;

               c)támogatják az utasok védeleméhez és a légi járatok biztonságához szükséges szabályok, politikák és intézkedések kidolgozását és végrehajtását;

               d)támogatják a regionális repülésbiztonsági rendszerek és az államok közötti regionális biztonsági együttműködést szolgáló egyéb keretek kidolgozását és végrehajtását, valamint e rendszereknek az ICAO keretébe történő jobb integrálásának szükségességét;

               2.
                     a hatékony, eredményes és interoperábilis léginavigációs rendszerek kifejlesztésének és alkalmazásának biztosítása érdekében:

               a)támogatják a globális légi navigációs terv (GANP) kidolgozását és végrehajtását, valamint annak megfelelő teljesítménymutatókkal történő nyomonkövetési folyamatát;

               b)támogatják a szabványok nagyobb fokú harmonizációja, az új technológiák és rendszerek globális interoperabilitása, valamint a légiforgalmi szolgáltatásban (ATM) végzett kapcsolódó tevékenységek szorosabb összehangolása iránti igényt;

               c)támogatják a légiforgalmi szolgáltatás és a léginavigációs szolgálatok (ATM/ANS) területére vonatkozó szabályok, politikák és intézkedések kidolgozását és végrehajtását;

               3.
                     a jogellenes beavatkozásoktól védett biztonságos légi közlekedési rendszer kialakítása érdekében:

               a)támogatják a globális légiközlekedés-védelmi terv (GASeP) kidolgozását és végrehajtását;

               b)támogatják a jogellenes beavatkozások – köztük a terrorcselekmények – megelőzéséhez szükséges intézkedéseket és együttműködést;

               c)támogatják a polgári légi közlekedést veszélyeztető számítógépes fenyegetések leküzdéséhez szükséges intézkedéseket és együttműködést;

               4.
                     a környezetvédelmi szempontból megfelelő légi közlekedési rendszer biztosítása érdekében:

               a)törekszenek az alábbiak korlátozására vagy csökkentésére:

               - a légi járművek okozta jelentős mértékű zajártalomnak kitett személyek száma;

               - a légi járművekből származó kibocsátás által a helyi levegőminőségre gyakorolt hatás; valamint

               - a légi járművekből származó üvegházgáz-kibocsátás által a globális éghajlatra gyakorolt hatás (a Párizsi Megállapodás céljaival összhangban);

               5.
                     a légi közlekedés gazdasági fejlődésének biztosítása érdekében:

               a)ösztönzik a piaci hozzáférésnek a szükségletekkel és körülményekkel összhangban lévő ütemben és módon történő liberalizálását;

               b)támogatják a légi fuvarozók tulajdonlásának és ellenőrzésének az uniós szabályokkal összhangban álló liberalizációját elősegítő erőfeszítéseket;

               c)támogatják a fogyasztóvédelem biztosítását szolgáló szabályok, szakpolitikák és intézkedések kidolgozását és végrehajtását;

               d)támogatják a megkülönböztetés megelőzését és a légi fuvarozók közötti tisztességes verseny elősegítését szolgáló szabályok, szakpolitikák és intézkedések kidolgozását és végrehajtását;

               e)támogatják olyan, könnyítéseket tartalmazó rendelkezések kidolgozását és végrehajtását, amelyek a biztonságos és hatékony légi szállítási műveletek fenntartása mellett megkönnyítik a légi járművek, az utasok, valamint poggyászuk, továbbá az áruk és postai küldemények ellenőrzését;

               6.
                     az eljárások egyszerűsítésére vonatkozó globális ICAO-keretnek az ICAO valamennyi szerződő államában történő további előmozdítása érdekében az alábbiak révén támogatják az ICAO utasazonosítási programjának (ICAO TRIP) elemeit:

               a)a géppel olvasható úti okmányokra (MRTD) vonatkozó szabványok, előírások és bevált módszerek, valamint a biztonságos útiokmány-kiállítás és -ellenőrzés bevezetésének és alkalmazásának előmozdítása;

               b)megbízható személyazonossági eljárások bevezetése és használatának előmozdítása, beleértve az információmegosztási technológiákat is;

               7.
                     Annak érdekében, hogy a biztonságos, hatékony, gazdaságilag életképes és környezeti szempontból megfelelő globális légi közlekedési rendszer az ICAO valamennyi szerződő államában további fejlődésen mehessen keresztül:

               a)támogatják az „egyetlen ország se kerüljön hátrányba” kezdeményezést;

               b)támogatják a légi közlekedésnek az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrendjéhez való hozzájárulását;

               c)adott esetben támogatják a technikai segítségnyújtás és a kapacitásépítési tevékenységek folytatását.

               II. MELLÉKLET

                   AZ EURÓPAI UNIÓ ÁLTAL A NEMZETKÖZI POLGÁRI REPÜLÉSI SZERVEZETBEN KÉPVISELENDŐ ÁLLÁSPONT KONKRÉT ELEMEINEK ÉVES MEGHATÁROZÁSA

               A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) Tanácsának minden ülése előtt meg kell tenni a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az I. mellékletben meghatározott irányelvekkel és iránymutatásokkal összhangban az Unió nevében képviselendő álláspont figyelembe vegye az összes vonatkozó információt, valamint az uniós hatáskörbe tartozó, megvitatandó dokumentumokat. Ennek érdekében és az említett információk alapján a Bizottság szolgálatai a tervezett uniós álláspont részleteit ismertető előkészítő dokumentumot terjesztenek a Tanács vagy annak előkészítő szervei elé megfontolásra és jóváhagyásra.