title: A Tanács határozata (2002. július 12.) az Európai Fejlesztési Alap Bizottsága eljárási szabályzatának elfogadásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002D0647

Hivatalos Lap L 212 , 08/08/2002 o. 0008 - 0012

		A Tanács határozata(2002. július 12.)az Európai Fejlesztési Alap Bizottsága eljárási szabályzatának elfogadásáról(2002/647/EK)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között létrejött, 2000. június 23-án Cotonouban aláírt partnerségi megállapodásra [1],tekintettel a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselőinek az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között létrejött, 2000. június 23-án Cotonouban aláírt partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és igazgatásáról, valamint az EK-Szerződés IV. részében említett tengerentúli országok és területek pénzügyi támogatásának elosztásáról [2] szóló, 2000. szeptember 18-án, Brüsszelben aláírt belső megállapodásra, és különösen annak 21. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a tengerentúli országok és területek, valamint az Európai Közösség társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/882/EK [3] tanácsi határozatra ("Tengerentúli Társulási Határozat"),tekintettel a Bizottság javaslatára,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkAz Európai Fejlesztési Alap Bizottságának a mellékletben meghatározott eljárási szabályzata elfogadásra kerül.2. cikkA belső megállapodás hatálybalépéséig az Európai Fejlesztési Alap Bizottsága eljárási szabályzatát csak a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselőinek 2000. október 3-i 2000/770/EK [4] határozata 1. cikkének (1) és (2) bekezdésében, a TOT vonatkozásában pedig a 2001/882/EK határozat 20. cikkében említett programozási szükségletekre kell alkalmazni.3. cikkEz a határozat az Európai KözösségekHivatalos Lapjában történő kihirdetésének napján lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 2002. július 12-én.a Tanács részérőlaz elnökT. Pedersen[1] HL L 317., 2000.12.15., 3. o.[2] HL L 317., 2000.12.15., 355. o.[3] HL L 314., 2001.11.30., 1. o.[4] HL L 317., 2000.12.15., 354. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETAZ EURÓPAI FEJLESZTÉSI ALAP BIZOTTSÁGÁNAK ELJÁRÁSI SZABÁLYZATA1. cikkÖsszetételAz Európai Fejlesztési Alap Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) a tagállamok küldöttségeiből (a továbbiakban: "küldöttségek") áll, elnöke a Bizottság képviselője.A bizottság munkájában részt vesz az Európai Fejlesztési Bank képviselője.A Tanács Főtitkárságának képviselője megfigyelőként vesz részt az üléseken.2. cikkElőterjesztés a bizottságnak(1) A tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselőinek előterjesztést kell tennie a bizottság részére az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között létrejött, 2000. június 23-án Cotonouban (Benin) aláírt partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és igazgatásáról, valamint az EK-Szerződés IV. részében említett tengerentúli országok és területek pénzügyi támogatásának elosztásáról [1] szóló, 2000. szeptember 18-án, Brüsszelben aláírt belső megállapodásban (a továbbiakban: "Belső Megállapodás") és adott esetben a tengerentúli országok és területek, valamint az Európai Közösség társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/882/EK [2] tanácsi határozatban ("Tengerentúli Társulási Határozat") meghatározott esetekben az ott megállapított eljárás szerint. A határozattal ráruházott feladatok vonatkozásában a bizottságot EFA–TOT-bizottságként említik.(2) Az (1) bekezdésben említett előterjesztési eseteken túlmenően:a) a Bizottság minden ülésen a bizottság elé terjeszti a megelőző időszakban a Belső Megállapodás 24. cikke (2) bekezdésének b) pontja, a 24. cikkének (3) bekezdése, a 24. cikkének (4) bekezdése és 25. cikke (3) bekezdésének első francia bekezdése alapján hozott határozatok jegyzékét;b) a bizottságot a lehető legkorábban tájékoztatni kell a projektek vagy cselekvési programok végrehajtásának olyan lehetséges késedelméről vagy nehézségeiről, amelyek jelentős járulékos kötelezettségvállalást eredményezhetnek vagy amelyek a Belső Megállapodás rendelkezései alapján kötelező beterjesztéssel járó lényegi változások.3. cikkAz ülés összehívása(1) A bizottságot az elnöke hívja össze saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére.(2) A bizottság összehívható más bizottságokkal történő együttes ülésre is a feladatköreiken belül jelentkező, közös érdeklődésre számot tartó kérdések megvitatására.4. cikkNapirend(1) A napirend tervezetét az elnök állítja össze és a bizottság elé terjeszti.(2) A napirenden belül meg kell különböztetni:- azon javasolt intézkedéseket, amelyekről a bizottságot a Belső Megállapodás rendelkezései alapján kérik fel vélemény adására,- és a Belső Megállapodás egyéb rendelkezései alapján a bizottság elé terjesztett kérdéseket.(3) Bármely küldöttség kérheti, hogy a bizottság valamely kérdést tűzzön napirendre.(4) A napirendnek tartalmaznia kell az előző ülés jegyzőkönyvének jóváhagyását is.5. cikkA bizottság tagjai részére megküldendő dokumentumok(1) Az elnök küldi ki az ülésre szóló meghívókat, a napirend és azon intézkedések tervezetét, amelyek a bizottság véleményét igénylik és bármely más munkaanyagot a titkárság útján a Közösség hivatalos nyelvein, általános szabályként legkésőbb az ülés napját 15 munkanappal megelőzően.(2) Sürgős esetekben és olyan intézkedések esetén, amelyeket haladéktalanul alkalmazni kell, az elnök a bizottság egy tagjának kérésére vagy saját kezdeményezésére az ülést megelőző 6 munkanapra rövidítheti le az (1) bekezdésben megállapított határidőt.(3) Kivételképpen a rendkívüli sürgősség kellően megalapozott eseteiben (pl. súlyos gazdasági, társadalmi és politikai körülmények, a fogadó ország által elszenvedett természeti katasztrófák vagy egyéb, nagyon gyors cselekvést igénylő körülmények) az elnök eltérhet az (1) és (2) bekezdésben megállapított határidőktől.(4) A Belső Megállapodás alapján szóbeli eljárásban a bizottság elé terjesztendő javaslatok esetén a küldöttségeknek az ülés időpontja előtt legalább három munkanappal értesíteniük kell a bizottság titkárságát:- a 4. cikk (1) bekezdésében említett napirendben A. napirendi pontként felvéve azon tárgykörökről, amelyekhez alapjában véve elvileg már hozzájárulásukat tudják adni és amelyeket javasolnak (megjegyzésekkel vagy anélkül vagy további információk kérésével), és- azon tárgykörökről, amelyek álláspontjuk szerint további megvitatást igényelnek és ezért B. napirendi pontként történő felvételüket javasolják.A küldöttségeknek ugyancsak írásban és azonos határidővel kell megfogalmazniuk megjegyzéseiket és további információk iránti kérésüket.A Bizottság további információkat nyújt és válaszol minden kérdésre, ha ez lehetséges, még a bizottság ülését megelőzően.6. cikkA bizottság véleménye(1) A bizottság a Belső Megállapodásban meghatározott esetekben az ott előírt eljárásnak megfelelően nyilvánít véleményt. Ha egy kérdést a bizottság elé terjesztenek véleménynyilvánításra, azt a Belső Megállapodás 21. cikkének feltételei mellett és a 27. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell megvitatni.(2) Szóbeli eljárás használatakor és az ülés alatt a tervezett intézkedés lényeges megváltoztatása vagy új ténybeli elemekkel történő kiegészítése esetén az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére elhalaszthatja a szavazást egy adott napirendi pontról az ülés végére vagy egy későbbi ülésre.(3) Ha a (2) bekezdésben körülírt helyzetben az elnök a küldöttség kérése ellenére nem halasztja el a szavazást, a küldöttség fenntartással élhet, amelyet az ülés napját követő naptól számított 3 munkanapon belül vissza kell vonni. A határidő elteltekor a bizottság véleményét mint véglegeset kell rögzíteni. A Bizottság értesíti a tagállamokat azon tagállamok végleges álláspontjáról, amelyek küldöttsége a bizottságnál fenntartással élt.7. cikkKépviselet és a határozatképesség feltételei(1) Minden tagállam küldöttsége egy bizottsági tagnak számít. Minden egyes tagállam dönthet a küldöttsége összetételéről és erről tájékoztatja az elnököt.Az elnök jóváhagyásával a küldöttséget nem kormányzati szakértők kísérhetik az érintett tagállam költségére.(2) A tagállami küldöttségek szükség esetén legfeljebb egy másik tagállam küldöttségét képviselhetik. Az elnököt az a küldöttség értesíti írásban, amelyet képviselnek.(3) A bizottság tanácskozásai érvényességéhez a határozatképesség olyan feltételei szükségesek, amelyek a Belső Megállapodásnak megfelelően a többségi vélemény kialakítását lehetővé teszik.8. cikkHarmadik felek jelenléte(1) Az elnök saját hatáskörben vagy egy tagállam kérésére dönthet egyes kérdésekben szakértő meghallgatásáról.(2) E szakértők és a 7. cikk (1) bekezdésében említettek nem lehetnek jelen és nem vehetnek részt a bizottsági szavazásban.9. cikkÍrásbeli eljárás(1) Ha a javasolt intézkedések írásbeli eljárásra tartoznak, a küldöttségeknek a javaslat megküldésétől számítva 15 munkanap áll rendelkezésükre álláspontjuk kialakítására. Ha valamely bizottsági tag a levélben megadott határidőre nem nyilvánítja ki álláspontját vagy tartózkodási szándékát, azt úgy kell tekinteni, hogy a határozathoz hallgatólagosan hozzájárult.Sürgősség vagy rendkívüli sürgősség eseteiben az 5. cikk (2) és (3) bekezdésében megállapított határidőket kell alkalmazni. A rendkívüli sürgősség esetét kellően alá kell támasztani és a küldöttségek hozzájárulását csak kifejezett értesítés esetén lehet megadottnak tekinteni.(2) Ha azonban egy bizottsági tag javasolja, hogy a tervezett intézkedéseket vitassák meg a bizottság ülésén, az írásbeli eljárás ezzel befejeződik; a javasolt intézkedéseket a bizottság következő ülésére kell áttenni.10. cikkTitkárságA bizottság titkárságát a Bizottság biztosítja.11. cikkAz ülések jegyzőkönyvei és az azokról készült beszámolókMinden egyes ülés jegyzőkönyvét az elnök felügyelete mellett kell elkészíteni és annak tartalmaznia kell a javasolt intézkedésekről kifejtett véleményeket és az ülés során kifejezett álláspontokat. A jegyzőkönyvet 15 napon belül kell a bizottság tagjainak megküldeni.A bizottság tagjainak a jegyzőkönyvvel kapcsolatos írásbeli megjegyzéseiket az elnöknek kell megküldeniük. Erről a bizottságot tájékoztatni kell; bármiféle véleménykülönbség esetén a javasolt módosítást a bizottságnak kell megvitatnia. Ha továbbra is fennáll az egyet nem értés, a javasolt módosítást mellékelni kell a jegyzőkönyvhöz.12. cikkJelenléti ív(1) Az elnök minden ülésről jelenléti ívet készít, amely megjelöli azon hatóságokat és szerveket, amelyekhez a résztvevők tartoznak.(2) A küldöttségek azon tagjainak, akik nem tartoznak egy tagállam valamely hatóságához vagy szervezetéhez, nyilatkozatot kell aláírniuk annak kijelentésére, hogy jelenlétük nem okoz érdekütközést.Ilyen érdekütközés esetén az elnök kérésére az érintett tagnak vissza kell vonulnia, mialatt a kérdéses napirendi ponttal foglalkoznak.13. cikkLevelezés(1) A bizottsággal kapcsolatos levelezést a Bizottságnak kell címezni, a bizottság titkárságának figyelmébe.(2) A titkárság útján a bizottsági tagoknak címzett levelezést az érintett tagállam állandó képviselőjének is meg kell küldeni.(3) Különleges körülményeket kivéve, a Bizottság és a bizottság közötti levelezést mindkét irányban az e célt szolgáló számítógépes eszközökkel kell küldeni.14. cikkÁtláthatóság(1) Az EFA–TOT-bizottság dokumentumaihoz való hozzáférést illetően ugyanazon alapelveket és feltételeket kell alkalmazni, mint a Bizottság esetén. Ha egy tagállamhoz ilyen kérdés érkezik, annak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 31-i 1049/2001/EK [3] európai parlamenti és bizottsági határozat 5. cikkével összhangban kell eljárnia.(2) A bizottság eljárásai minden részvevő számára bizalmasak.15. cikkFolyó kiadások(1) A Bizottság viseli a bizottság folyó kiadásait, beleértve tagállamonként egy résztvevő számára az utazási költségeket.Ha a kiosztott pénzügyi előirányzat megengedi, annak keretein belül a Bizottság két olyan küldöttségi tag utazási költségeit is fedezi, akik erre kérelmet nyújtottak be.(2) A Bizottság felhatalmazással rendelkezik a 8. cikk (1) bekezdésében említett szakértők szállás- és utazási költségeinek visszatérítésére.(3) A Bizottság a bizottság rendelkezésére bocsátja a munkájához szükséges helyiségeket és anyagi erőforrásokat.[1] HL L 317., 2000.12.15., 355. o.[2] HL L 314., 2001.11.30., 1. o.[3] HL L 145., 2001.5.31., 43. o.--------------------------------------------------


title: 2005/542/EK: Az Európai Parlament határozata (2005. április 12.) az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatójának adott, a 2003-as pénzügyi év költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről

text:
               27.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 196/86

      AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA

   (2005. április 12.)
   az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatójának adott, a 2003-as pénzügyi év költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről
   (2005/542/EK)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,
   tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség 2003-as pénzügyi évére vonatkozó éves beszámolójára és az Ügynökség válaszaira (1),
   tekintettel a Tanács 2005. március 8-i ajánlására (6851/2005 – C6-0069/2005),
   tekintettel az EK-Szerződésre és különösen annak 276. cikkére,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i, 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére, valamint az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség létrehozásáról szóló 2062/94/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. június 18-i 1654/2003/EK tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 14. cikkére,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom rendeletre (4) és különösen annak 94. cikkére,
   tekintettel eljárási szabályzatának 70. és 71. cikkére, valamint V. mellékletére,
   tekintettel a költségvetési ellenőrző bizottság jelentésére (A6-0074/2005);

               1.

               mentesítést ad az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatója számára a 2003-as pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               megjegyzéseit a csatolt állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen határozatot és a kapcsolódó állásfoglalást a Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek, és a szövegeket tegye közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat).

         Josep BORRELL FONTELLES

            az elnök

         Julian PRIESTLEY

            a főtitkár

      (1)  HL C 324., 2004.12.30., 1. o.

      (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (3)  HL L 245., 2003.9.29., 38. o.

      (4)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA

      amely tartalmazza az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatójának adott, a 2003-as pénzügyi év költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatot kísérő megjegyzéseket
      AZ EURÓPAI PARLAMENT,
      tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség 2003-as pénzügyi évére vonatkozó éves beszámolójára és az Ügynökség válaszaira (1),
      tekintettel a Tanács 2005. március 8-i ajánlására (6851/2005 – C6-0069/2005),
      tekintettel az EK-Szerződésre és különösen annak 276. cikkére,
      tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i, 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére, valamint az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség létrehozásáról szóló 2062/94/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. június 18-i 1654/2003/EK tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 14. cikkére,
      tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom rendeletre (4) és különösen annak 94. cikkére,
      tekintettel eljárási szabályzatának 70. és 71. cikkére, valamint V. mellékletére,
      tekintettel a költségvetési ellenőrző bizottság jelentésére (A6-0074/2005);

                  A.

                  mivel az Európai Számvevőszék fent említett jelentésében megállapította, hogy kellő bizonyosságot szerzett arról, hogy a 2003. december 31-én zárult pénzügyi évre vonatkozó éves beszámoló megbízható, és az alapjául szolgáló ügyletek egészében véve jogszerűek és szabályszerűek;

                  B.

                  mivel az Európai Parlament 2004. április 21-én mentesítést (5) adott az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatójának a 2002-es pénzügyi év költségvetésének végrehajtását illetően, és a mentesítési határozatot kísérő állásfoglalásában többek között

                              —

                              ragaszkodott ahhoz, hogy az előirányzatok jelentős összegeinek átvitele csökkentése érdekében az Ügynökség javítsa tevékenységeinek programozását,

                              —

                              felkérte az Ügynökséget, hogy a 2002-es KKV finanszírozási program irányítása során nyert tapasztalatokat hasznosítva biztosítson pontosabb számvitelt és kedvezőbb pénzértéket a későbbi programok során,

            1.   tudomásul veszi az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség 2003-as és 2002-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának következő adatait;
      Bevételi és kiadási kimutatás a 2003-as és a 2002-es pénzügyi évre

                  (in EUR 1000)

                  2003

                  2002

                  Revenue

                  Community subsidies

                  11 641

                  12 324

                  Other subsidies

                  66

                  252

                  Other revenue

                  157

                  81

                  Phare revenue

                  824

                  0

                  Total revenue (a)

                  12 688

                  12 657

                  Expenditure

                  Staff — Title I of the budget

                  Payments

                  3 245

                  3 024

                  Appropriations carried over

                  87

                  136

                  Administration — Title II of the budget

                  Payments

                  1 146

                  1 140

                  Appropriations carried over

                  186

                  247

                  Operating activities — Title III of the budget

                  Payments

                  2 559

                  2 030

                  Appropriations carried over

                  5 859

                  5 623

                  Phare expenditure

                  Payments

                  548

                  0

                  Appropriations carried over

                  502

                  0

                  Total expenditure (b)

                  14 131

                  12 199

                  Outturn for the financial year (c = a – b) (6)

                  – 1 443

                  458

                  Balance carried over from the previous financial year

                  – 1 108

                  – 2 185

                  Appropriations carried over from the previous financial year and cancelled

                  766

                  609

                  Sums to be re-used carried over from the previous financial year and not used

                  1

                  0

                  Payments against commitment cancelled in 2002

                  – 191

                  0

                  Exchange rate differences

                  4

                  4

                  Adjustment entries

                  – 16

                  7

                  Outturn for the financial year before economic adjustment (d)

                  – 1 987

                  – 1 108

                  Budget revenue to be recovered

                  850

                  0

                  Other revenue to be recovered

                  3

                  0

                  Acquisitions of fixed assets

                  207

                  0

                  Depreciation (7)

                  – 186

                  0

                  Miscellaneous expenditure

                  – 1

                  0

                  Economic adjustments (e)

                  873

                  0

                  Balance for the financial year (d + e) (8)

                  – 1 113

                  – 1 108

                     NB: Differences in totals are due to the effects of rounding.

                     Source: The Agency's data, the tables present, in summary form, the data provided by the Agency in its own accounts.

            2.   elégedettséggel nyugtázza a működési előirányzatok átvitelének jelentős csökkenését eredményező ügynökségi erőfeszítéseket; osztja a Számvevőszék azon véleményét, hogy az előirányzatok átvitelének aránya még mindig magas; elvárja, hogy az Ügynökség további erőfeszítéseket tegyen az átvitel további csökkentése érdekében;
      3.   felhívja az Ügynökséget, dolgozzon ki tervet az átvitelek csökkentésére, adjon meg munkaprogramja végrehajtási ciklusával összeegyeztethető éves csökkentési irányszámokat;
      4.   felkéri az Ügynökséget, jelezze világosan, hogy operatív tevékenységei közül melyek számára lehet legelőnyösebb a differenciált előirányzatok révén történő finanszírozás;
      5.   megismétli felhívását, miszerint az Ügynökségnek szigorúbb programozást kell alkalmaznia, és javítania kell operatív tevékenységei ellenőrzését; felkéri az Ügynökséget, hogy folytassa erőfeszítéseit operatív szempontból pontosabban definiált és realisztikusabb célkitűzések meghatározása terén, ahogy azt a Bizottságnak az Ügynökségre vonatkozó 2003-as értékelése javasolta;
      6.   tudomásul veszi az ügynökség magyarázatát munkaprogramjának csökkentett számú témaközpontokkal való együttműködésben történő lefolytatásával kapcsolatos erőfeszítéseire vonatkozóan; felhívja az ügynökséget, hogy 2004-es éves tevékenységi jelentésébe foglaljon be egy elemzést a témaközpontokkal végzett munkáján keresztül szerzett tanulságokra vonatkozóan, melyre utalás található az ügynökség alapszabályának rendelkezéseiben, fejtse ki az ilyen együttműködési modell előnyeit és hátrányait; továbbá felhívja az ügynökséget, hogy jelentésében világítson rá az eddig szerzett eredmények hozzáadott értékére; biztatja az ügynökséget, hogy erősítse tovább a témaközpontok által bejelentett költségek figyelését és kérjen hitelesítést a munkájukra vonatkozóan külső ellenőrtől, ahogy azt a Számvevőszék javasolta;
      7.   sajnálatát fejezi ki, hogy az Ügynökség nem rendelkezik esélyegyenlőségi tervvel, és elvárja, hogy az Ügynökség egy ilyen terv rövid időn belüli kidolgozása révén hamarosan egyenlő esélyeket biztosító munkáltatóvá váljon; elvárja, hogy az Ügynökség ne csak a felvételkor érvényesítse az egyenlő elbánás elvét, hanem hosszabb távon is segítse elő a nemek közötti egyenlőséget;
      8.   üdvözli az Ügynökségnek az állampolgárok tájékoztatása iránti elkötelezettségét és reméli, az Ügynökség további intézkedéseket hoz információs és kommunikációs stratégiája továbbfejlesztésére és megerősítésére;
      A Bizottságnak és az ügynökségeknek címzett általános pontok

                  9.

                  felidézi álláspontját, hogy miközben támogatta a Bizottság korlátozott számú modell kialakítására irányuló erőfeszítéseit – legalábbis a jövendő „szabályozási” ügynökségeket illetően – azt a nézetet képviselte, hogy az aktuális és a jövőbeli ügynökségek szerkezete alaposabb vizsgálatot igényel intézményközi szinten; azt is hangsúlyozza, hogy mielőtt a Bizottság meghatározná a szabályozási ügynökségek működésének keretfeltételeit, intézményközi megállapodásnak kell a közös irányvonalakat pontosan meghatároznia; ennek még az ügynökségek harmonizált szerkezeti keretrendszerének kialakítása előtt meg kell történnie;

                  10.

                  tudomásul veszi a Bizottság álláspontját (9) arra vonatkozóan, hogy feladatok végrehajtása céljából hatáskört ruházzanak át a Bizottság alap ügyviteli személyzetén kívüli más szervekre (ideértve az ügynökségeket); azt az álláspontot képviseli, hogy ez nem felel meg a Parlament azon felhívásának, miszerint alaposabb, intézményközi szintű vizsgálatnak kell alávetni a létező ügynökségek szerkezetét; ezért felkéri a Bizottságot, hogy adjon felvilágosítást ebben a témában, illetve a jövendő átfogó intézményközi, a pénzügyi terven belül vagy azzal párhuzamosan kialakítandó új rendszerre vonatkozó megállapodással kapcsolatban (10);

                  11.

                  felkéri a Bizottságot, szervezze meg és hajtsa végre az egyes ügynökségekről készített értékelések középtávú, azaz a szokásos hároméves ciklusú keresztmetszeti elemzését, azzal a céllal, hogy

                              a)

                              következtetéseket vonjon le az ügynökségi tevékenységeknek az EU politikáival való koherenciáját illetően általában, és az ügynökségek, illetve a bizottság részlegeinek jelenlegi és kifejlesztendő együttműködését és ezek átfedésének elkerülését illetően;

                              b)

                              értékelést készítsen az ügynökségek saját tevékenységi területén végzett munkája eredményének szélesebb európai hozzáadott értékéről, és az ügynökségmodellek helytállóságáról, teljesítményéről és hatékonyságáról az EU-politikák végrehajtása vagy az azokhoz való hozzájárulása tekintetében;

                              c)

                              meghatározza és fokozza az ügynökségek tevékenységének hatását az EU és állampolgárai közötti távolság csökkentése és az EU hozzáférhetőségének és láthatóságának fokozása tekintetében;

                  12.

                  elvárja, hogy egy ilyen átfogó jelentés elérhetővé váljon 2005 végére, hogy le legyen fedve az új költségvetési rendelet bevezetésétől számított hároméves időszak és a megszületendő ügynökségi rendszer új keretrendszere;

                  13.

                  felkéri az ügynökségeket, hogy aktívan vegyenek részt ebben a folyamatban, és működjenek együtt a Bizottsággal, nyújtsanak megfelelő tájékoztatást a működésüket, szerepüket, megbízásukat és szükségleteiket érintő lényeges kérdésekről, illetve bármely olyan más tényezőről, amely segítheti a mentesítési eljárás továbbfejlesztését, illetve hozzájárulhat az ilyen eljárás sikeréhez; felkéri az ügynökségeket, hogy ezeket az információkat az illetékes bizottságok részére is továbbítsák;

                  14.

                  felhívja a Bizottságot, hogy a fentiekkel párhuzamosan, legkésőbb 2005 végéig terjessze elő javaslatait a létező ügynökségek alapító okmányainak módosításait illetően, melyek célja többek között az lenne, hogy optimálissá váljon a Bizottság és az ügynökségek kapcsolata, ezért a javaslatoknak a következő célkitűzéseket kell szem előtt tartaniuk:

                              a)

                              a Bizottság és az ügynökségek közötti kommunikáció fokozása;

                              b)

                              együttműködés kialakítása vagy kiterjesztése a fedezni kívánt szükségletek és a célkitűzések meghatározása, az elérendő eredmények és az elérésükhöz szükséges stratégia, illetve az ellenőrzési és értékelési szabályok kidolgozása területén;

                              c)

                              kiegészítő tevékenységek fokozása, a szükséges források jobb szervezése és hatékony felosztása eredmények elérése érdekében, és kommunikációs stratégia kidolgozása ezen eredmények terjesztése céljából;

                  15.

                  hangsúlyozza, hogy egy új ügynökség létrehozására vonatkozó javaslatról szóló bármely döntés meghozatala előtt a Bizottságnak alaposan értékelnie kell az adott ügynökség funkciójának szükségességét és hozzáadott értékét, figyelembe véve a fennálló struktúrákat, a szubszidiaritás elvét, a költségvetési megszorításokat és az eljárások egyszerűsítését;

                  16.

                  elvárja, hogy a Bizottság sürgősen nyújtsa be az ügynökségek személyzeti politikájára vonatkozó iránymutatásokat, melyeket a Parlament kért a Bizottságtól a 2005-ös költségvetési eljárás befejezése előtti benyújtásra;

            Az ügynökségeknek címzett általános pontok

                  17.

                  elvárja, hogy a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 72. cikke (5) bekezdésének megfelelően mostantól valamennyi ügynökségtől megkapja a belső ellenőr által végrehajtott ellenőrzések eredményeit tartalmazó jelentést, az elkészített ajánlásokat és az ezek nyomán hozott intézkedéseket;

                  18.

                  felkéri az ügynökségeket, hogy tegyenek további erőfeszítéseket a más köztisztviselőkre alkalmazandó személyzeti szabályzat saját személyzetükre történő megfelelő alkalmazása érdekében (toborzási eljárások és az ezzel kapcsolatban hozott döntések, személyes akták, díjazás és egyéb jogosultságok kiszámítása, előmeneteli politika, szabad állások százaléka, kvóták a nemi egyenjogúság figyelembevételére stb.);

                  19.

                  megállapítja, hogy általában véve, az ügynökségek személyzeti összetételét tekintve egyenlőtlenség tapasztalható a férfi és női alkalmazottak százalékos arányában; fájlalja, hogy a személyzet nagyjából egy harmadát kitevő férfiak túlsúlyban vannak a magasabb fokozatú beosztásokban, míg a nők általában az alacsonyabb fokozatú beosztásokban képviseltetik magukat nagyobb arányban; elvárja, hogy az ügynökségek azonnali és hatékony intézkedéseket hozzanak a helyzet javítása érdekében;

                  20.

                  felhívja az ügynökségeket, hogy személyzeti politikájukban biztosítsák a foglalkoztatáshoz, szakképzéshez, előmenetelhez és munkakörülményekhez való hozzáférés terén a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazására vonatkozó 76/207/EGK tanácsi irányelvet módosító 2002. szeptember 23-i 2002/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) összes vonatkozó előírásainak alkalmazását;

                  21.

                  elvárja, hogy az ügynökségek a Számvevőszék vonatkozó észrevételeire adott válaszként teljes mértékben betartsák a költségvetési rendeletben lefektetett költségvetési alapelveket, különösen az egységesség és a teljesség elvét; felhívja azon ügynökségeket, amelyek még nem teljesítették a költségvetési rendeletben meghatározott számviteli követelményeket, hogy tegyék meg a szükséges lépéseket és erősítsék meg még jobban eljárásaikat a belső irányítás és ellenőrzés tekintetében a felelősségre vonhatóság, az átláthatóság és az európai hozzáadott érték növelése céljával;

                  22.

                  bátorítja az ügynökségeket, különösen azokat, amelyek más ügynökségekkel közös tevékenységet vagy feladatot teljesítenek, hogy erősítsék meg együttműködésüket, így nyitva új lehetőségeket a fejlődő együttműködések számára; felkéri az ügynökségeket, hogy szükség esetén külön megállapodások (közös nyilatkozatok, szándéknyilatkozatok, kiegészítő jellemzőket felmutató közös tervekről és tevékenységekről vagy programokról szóló határozatok) keretében öntsék hivatalos formába együttműködésüket, hogy elkerüljék a feladatok ismétlődését, hogy minden ügynökség eredménye világosan azonosítható legyen és hogy a közös erőfeszítések eredménye révén maximalizálható legyen a hozzáadott érték és munkájuk hatása; elvárja, hogy ezzel kapcsolatban rendszeres tájékoztatást kapjon;

                  23.

                  felhívja az ügynökségeket, hogy fordítsanak különös figyelmet az odaítélési eljárásokra és a szerződések kezelésére; felkéri az ügynökségeket, hogy tegyenek meg minden szükséges intézkedést igazgatási struktúráikat illetően belső ellenőrzési eljárásaik, csatornáik és irányításuk megerősítése céljából; azt az álláspontot képviseli, hogy szükség és megvalósíthatóság esetén ilyen intézkedés lehet például a kockázatelemzés alapján tanácsadási feladattal megbízott speciális egységek felállítása a szerződésodaítélési eljárások előkészítésének legjobb módjáról, annak érdekében, hogy igény szerint biztosítva legyen a felügyelet és az ellenőrzés végrehajtása; ezzel az üggyel kapcsolatban felhívja a Bizottságot és a Számvevőszéket, hogy erősítse meg együttműködését az ügynökségekkel;

                  24.

                  tudomásul veszi a néhány, különösen az „újonnan létrehozott” ügynökségek igazgatói által említett, a költségvetési rendeletben lefektetett, az ügynökségekre nézve kötelező jelentéskészítési dátumoknak és határidőknek való megfeleléssel kapcsolatban felmerülő nehézségeket; felhívja az ügynökségek igazgatóit, hogy a költségvetési rendelet közelgő, 2005. évi felülvizsgálatát szem előtt tartva, tájékoztassák a költségvetési és a költségvetési ellenőrző bizottságot az addig felmerült problémákról, hogy a felülvizsgálat keretében ezeket is figyelembe lehessen venni; elvárja, hogy az igazgatók külön javaslatokat tegyenek a működési követelményeiknek leginkább megfelelő határidőkre a költségvetési rendeletben az ügynökségek számára meghatározott jelentéstételi kötelezettségek szem előtt tartása mellett;

                  25.

                  tudomásul veszi az ügynökségek igazgatóinak pozitív válaszát a Parlament mentesítés-előkészítésért felelős bizottságának felhívására, miszerint pontosabb kommunikációs rendszert kell kiépíteni, különösen az ügynökségek jelentéskészítési kötelezettségeivel kapcsolatos dokumentumoknak az adott bizottság részére történő átadása tekintetében; álláspontja szerint az ilyen jellegű kommunikáció jobb szervezése megerősíti a Parlament ügynökségekkel való együttműködését és fokozza a demokratikus ellenőrzést;

                  26.

                  felkéri az ügynökségek igazgatóit, hogy a jövőben a pénzügyi és igazgatási adatokkal együtt bemutatott éves tevékenységi jelentésükhöz csatoljanak a Bizottság főigazgatói által aláírthoz hasonló, tevékenységük jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló nyilatkozatot;

                  27.

                  felkéri az ügynökségeket, hogy fejlesszenek ki átfogó kommunikációs stratégiát munkájuk eredményeinek nyilvánosság elé tárására a megfelelő formában (azon túlmenően, hogy ezeket az eredményeket ismertetik az intézményekkel, a tagállamok illetékes szolgálataival, szakemberekkel, partnerekkel vagy meghatározott kedvezményezettekkel); felhívja az ügynökségeket, hogy egy ilyen stratégia kidolgozásának szem előtt tartása mellett fokozzák együttműködésüket és az e cél megvalósítását célzó bevált gyakorlatokat illető információcseréjüket; elvárja, hogy illetékes bizottságait az ügynökségek még a következő mentesítési eljárás előtt annak rendje és módja szerint értesítsék a stratégia kidolgozásának előrehaladásáról, a tevékenységük hatékony és időben történő ellenőrzésének biztosítása érdekében;

            A Számvevőszéknek és az ügynökségeknek címzett általános pontok

                  28.

                  üdvözli a Számvevőszék azon kezdeményezését, hogy táblázattal egészíti ki az ügynökségekről szóló külön jelentéseit, amelyben összefoglalja az adott ügynökség hatáskörét, irányítását, rendelkezésre álló forrásait és eredményeit vagy teljesítményét; azt az álláspontot képviseli, hogy ezzel fokozható ezen közösségi szervek munkájának érthetősége és átláthatósága, miközben szükség esetén hasznos összehasonlítási alapot biztosít a Parlament által felvetett harmonizált ügynökségi keretrendszer felállításához;

                  29.

                  felkéri a Számvevőszéket és az ügynökségeket, hogy erősítsék meg együttműködésüket az eljárások és a technikai eszközök területén a hatékony és eredményes költségvetési és pénzügyi irányítás elősegítése érdekében, olyan módszer kidolgozásának szem előtt tartásával, mely már az eljárás kezdetétől előkészíti a terepet a pozitív költségvetési mentesítéshez; elvárja, hogy rendszeresen tájékoztassák az előrehaladásról és a bevált gyakorlatok bevezetésének állapotáról;

                  30.

                  felhívja a Számvevőszéket és az ügynökségeket, hogy még a Számvevőszék mentesítésről szóló végleges jelentésének összeállítása előtt erősítsék meg a kontradiktórius eljárás átláthatóságát az ellentmondások és a kétértelműségek elkerülése végett, mivel azok az egész eljárás hitelességét veszélyeztethetik; e tekintetben felkéri a Számvevőszéket és a Bizottságot, hogy tegyenek javaslatot a megvalósított fejlesztésekkel és/vagy a felmerült problémákkal kapcsolatos információk frissítésének megvalósítására, a Számvevőszék előkészítő jelentésének első tárgyalásától kezdve egészen a mentesítés megadásáról vagy elutasításáról szóló határozat megszületéséig, hogy ezáltal a lehető legpontosabb kép alakuljon ki az ügynökségek állapotáról.

         (1)  HL C 324., 2004.12.30., 1. o.

         (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

         (3)  HL L 245., 2003.9.29., 38. o.

         (4)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         (5)  HL L 330., 2004.11.4., 8. o.

         (6)  Calculation according to the principles of Article 15 of Council Regulation (EC, Euratom) No 1150/2000 of 22 May 2000 (OJ L 130, 31.5.2000. p. 8.

         (7)  In 2003 the Agency depreciated its fixed assets for the first time.

         (8)  The negative balance is due to the fact that carry-overs are still being treated as expenditure, without any economic adjustment. A rough estimate of the adjustment to be applied suggests that the actual balance for the financial year is of the order of a EUR 1 million.

         NB: Differences in totals are due to the effects of rounding.

         Source: The Agency's data, the tables present, in summary form, the data provided by the Agency in its own accounts.

         (9)  A Bizottságnak a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez címzett „Közös jövőnk építése, a kibővült unió politikai kihívásai és költségvetési eszközei (2007–2013)”, című bizottsági közlemény (COM(2004) 0101, 38. o.) 1. mellékletében lefektetettek szerint.

         (10)  Lásd a 2002. évi mentesítés bizottsági ellenőrző jelentésének mellékletét (COM(2004) 0648, 108. o.).

         (11)  HL L 269., 2002.10.5., 15. o.


title: A Bizottság határozata (2002. december 16.) a Prunus domestica szaporító- és ültetvényanyagai közösségi összehasonlító kísérleteinek és vizsgálatainak a 92/34/EGK tanácsi irányelv szerinti folytatásárólEGT vonatkozású szöveg

text:
Avis juridique important

|

32002D0983

Official Journal L 341 , 17/12/2002 P. 0069 - 0069

A TANÁCS HATÁROZATA(2002. december 16.)a Prunus domestica szaporító- és ültetvényanyagai közösségi összehasonlító kísérleteinek és vizsgálatainak a 92/34/EGK tanácsi irányelv szerinti folytatásáról(EGT vonatkozású szöveg)(2002/983/EK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az legutóbb a 2002/112/EK bizottsági határozattal[1] módosított, a gyümölcstermő növények szaporítóanyagai, illetve a gyümölcstermesztésre szánt gyümölcstermő növények forgalmazásáról szóló, 1992. április 28-i 92/34/EGK tanácsi irányelvre[2],tekintettel a gyümölcsfajták szaporító- és ültetvényanyagainak a 92/34/EGK tanácsi irányelv szerinti közösségi összehasonlító kísérleteire és vizsgálataira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. december 12-i 2001/896/EK bizottsági határozatra[3] és különösen annak 2. cikkére,mivel:(1) A 2001/896/EK határozat rögzíti a Prunus domestica szaporító- és ültetvényanyagaira vonatkozó, a 92/34/EGK tanácsi irányelv szerint végzendő közösségi összehasonlító kísérletek és vizsgálatok szabályait a 2002-2006. évekre.(2) A 2002-ben végzett kísérleteket és vizsgálatokat 2003-ban folytatni kell,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:Egyetlen cikkA Prunus domestica szaporító- és ültetvényanyagaira vonatkozóan a 2002. évben megkezdett közösségi összehasonlító kísérleteket és vizsgálatokat 2003-ban a 2001/896/EK határozatnak megfelelően folytatni kell.Kelt Brüsszelben, 2002. december 16-án.a Bizottság részérőlDavid BYRNEa Bizottság tagja[1] HL L 41., 2002.2.13., 44. o.[2] HL L 157., 1992.6.10., 10. o.[3] HL L 331., 2002.12.15., 95. o.


title: 2012/114/EU: A Tanács határozata ( 2012. február 14. ) a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) Általános Tanácsában az Európai Unió által Pakisztánnak biztosítandó további autonóm kereskedelmi preferenciákra vonatkozó WTO-mentesség iránti kérelem kapcsán az Európai Unió által képviselendő álláspont meghatározásáról

text:
               24.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 52/2

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2012. február 14.)
   a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) Általános Tanácsában az Európai Unió által Pakisztánnak biztosítandó további autonóm kereskedelmi preferenciákra vonatkozó WTO-mentesség iránti kérelem kapcsán az Európai Unió által képviselendő álláspont meghatározásáról
   (2012/114/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben annak 218. cikke (9) bekezdésével,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Az Unióban folyamatban van a Pakisztánnak további autonóm kereskedelmi preferenciák biztosítását szolgáló jogszabály elfogadása. Az Uniónak az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) I. cikke 1. bekezdésében és XIII. cikkében foglalt kötelezettségei alóli szükséges mértékű mentesítése nélkül, a további autonóm kereskedelmi preferenciák biztosításával nyújtott elbánást ki kellene terjeszteni a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) minden más tagjára is. Ezért helyénvaló az 1994. évi GATT I. cikkének 1. bekezdése és XIII. cikke vonatkozásában szükséges mértékben mentességet kérni a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó marrakeshi egyezmény IX. cikkének 3. bekezdése alapján.

               (2)

               Az Unió először 2010. november 18-án nyújtott be mentesség iránti kérelmet, majd 2011. október 26-án és 2012. január 19-én felülvizsgálta, a WTO Általános Tanácsa pedig hamarosan döntést hoz róla.

               (3)

               Ezért helyénvaló a WTO Általános Tanácsában az Unió által e kérelem kapcsán képviselendő álláspontot meghatározni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Kereskedelmi Világszervezet WTO Általános Tanácsában az Európai Unió által képviselendő álláspont a Pakisztánnak biztosítandó további autonóm kereskedelmi preferenciákra vonatkozó WTO-mentesség jóváhagyása.
   Ezt az álláspontot a Bizottság fejti ki.
   2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2012. február 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. LIDEGAARD


title: 2013/792/EU: A Tanács határozata ( 2013. december 16 .) a daktiloszkópiai adatokra vonatkozó, Finnországgal való automatizált adatcsere megindításáról

text:
               21.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 349/103

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2013. december 16.)
   a daktiloszkópiai adatokra vonatkozó, Finnországgal való automatizált adatcsere megindításáról
   (2013/792/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló, 2008. június 23-i 2008/615/IB tanácsi határozatra (1) és különösen annak 25. cikkére,
   tekintettel a 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/616/IB tanácsi határozatra (2) és különösen annak 20. cikkére és mellékletének 4. fejezetére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez, az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, átmeneti rendelkezéseket tartalmazó jegyzőkönyv alapján az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek által a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt elfogadott jogi aktusok joghatása mindaddig fennmarad, amíg azokat a Szerződések alapján hatályon kívül nem helyezik, nem érvénytelenítik, vagy nem módosítják.

               (2)

               Ennek megfelelően a 2008/615/IB határozat 25. cikke alkalmazandó, és a Tanácsnak egyhangúlag kell határoznia arról, hogy a tagállamok végrehajtották-e az említett határozat 6. fejezetének rendelkezéseit.

               (3)

               A 2008/616/IB határozat 20. cikke úgy rendelkezik, hogy a Tanács a 2008/615/IB határozat 25. cikkének (2) bekezdésében említettek szerinti határozatokat egy kérdőíven alapuló értékelő jelentés alapján hozza meg. A 2008/615/IB határozat 2. fejezetének megfelelően végzett automatizált adatcsere tekintetében az értékelő jelentés ezenkívül értékelő látogatáson és kísérleti adatcserén alapul.

               (4)

               A 2008/616/IB tanácsi határozat melléklete 4. fejezetének 1.1. pontja szerint a megfelelő tanácsi munkacsoportok által összeállított kérdőív valamennyi automatizált adatcserére vonatkozik, és amint egy tagállam úgy véli, hogy az adott adatkategória tekintetében teljesíti az adatcsere előfeltételeit, ki kell töltenie a kérdőívet.

               (5)

               Finnország kitöltötte az adatvédelemre vonatkozó kérdőívet és a daktiloszkópiai adatok cseréjére vonatkozó kérdőívet.

               (6)

               Finnország Ausztria részvételével sikeres kísérleti adatcserét hajtott végre.

               (7)

               Finnországban értékelő látogatásra került sor, és erről az osztrák értékelő csoport értékelő jelentést készített, amelyet elküldött az érintett tanácsi munkacsoportnak.

               (8)

               A daktiloszkópiai adatokra vonatkozó kérdőív, értékelő látogatás és kísérleti adatcsere eredményeit összegző, átfogó értékelő jelentést benyújtották a Tanácsnak,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A daktiloszkópiai adatok automatizált keresése tekintetében Finnország maradéktalanul végrehajtotta a 2008/615/IB határozat 6. fejezetében foglalt, az adatvédelemre vonatkozó általános rendelkezéseket, és e határozat hatálybalépésének napjától jogosult a személyes adatoknak az említett határozat 9. cikke szerinti átvételére és átadására.
   2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2013. december 16-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. JUKNA

      (1)  HL L 210., 2008.8.6., 1. o.

      (2)  HL L 210., 2008.8.6., 12. o.


title: A Végrehajtó Bizottság határozata (1994. december 22.) az 1990. június 19-i Schengeni Végrehajtási Egyezmény hatálybaléptetéséről (SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

41994D0029

Hivatalos Lap L 239 , 22/09/2000 o. 0130 - 0132

		A végrehajtó Bizottság határozata(1994. december 22.)az 1990. június 19-i Schengeni Végrehajtási Egyezmény hatálybaléptetéséről(SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2)A VÉGREHAJTÓ BIZOTTSÁG,tekintettel a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 2. cikkére,tekintettel a fent említett egyezmény 131. cikkére,tekintettel a fent említett egyezmény 132. cikkére,tekintettel a 139. cikk (2) bekezdésére, együttvéve a fent említett egyezmény záróokmányában a 139. cikkhez fűzött I. együttes nyilatkozat első és második bekezdésével,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezményt visszavonhatatlanul alkalmazni kell:1. A szabályrendszer hatálybalépéseA Schengeni Végrehajtási Egyezmény 1995. március 26-án teljes egészében hatályba lép az eredeti aláíró államok: Belgium, Németország, Franciaország, Luxemburg és Hollandia, valamint a csatlakozó államok: Spanyolország és Portugália tekintetében.Ettől a naptól kezdődően az egyezmény összes rendelkezését alkalmazni kell az ezen schengeni Szerződő Felek közötti kapcsolatokra, a Végrehajtó Bizottság határozatainak – különösen a következőkről szólóknak – a betartásával:- a személyek belső határokon történő ellenőrzésének megszüntetése, különösen a közlekedési akadályok és korlátozások megszüntetése a belső határokat átlépő utakon(SCH/Com-ex (94)1 rev. 2),- a schengeni rendszer bevezetése és alkalmazása a repülőtereken és kisrepülőtereken(SCH/Com-ex (94) 17 rev 4),- a külső határokon történő ellenőrzések végrehajtása és intézkedések a külső határok biztonságának további javítására(SCH/Com-ex (93)4 rev. 2 corr [1]; SCH/Com-ex (94) decl. 8 corr [2]; SCH/Com-ex (94)12 [3]; SCH/Com-ex (94) 16 rev.; SCH/Com-ex (94) 23 rev. [4]),- a közös vízumpolitika(SCH/Com-ex (93)6 [5]; SCH/Com-ex (93)7 [6]; SCH/Com-ex (93)19 [7]; SCH/Com-ex (93)24; SCH/Com-ex (93)21; SCH/Com-ex (94)15 rev.; SCH/Com-ex (94)2; SCH/Com-ex (94)5 [8]; SCH/Com-ex (94)6 [9]; SCH/Com-ex (94)7 [10]; SCH/Com-ex (94)20 rev. [11]; SCH/Com-ex (94)24 [12]),- küzdelem a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott kereskedelme ellen(SCH/Com-ex (93)9; SCH/Com-ex (94)28 rev),- a menedékjog iránti kérelmek megvizsgálására vonatkozó illetékesség(SCH/Com-ex (93)15 corr. [13]; SCH/Com-ex (94)3 [14]; SCH/Com-ex (94)11 [15]),- kölcsönös nemzetközi jogsegély(SCH/Com-ex (93)14).Az egyezményhez csatlakozott többi állam, nevezetesen Olaszország és Görögország tekintetében egy későbbi időpontban kell határozatot hozni, amint teljesítik az egyezmény hatálybaléptetéséhez szükséges előfeltételeket.2. A Schengeni Információs Rendszer (SIS) működőképessé nyilvánításaA SIS-t 1995. március 26-án működőképesnek nyilvánítják, és a benne található adatok közvetlen lekérdezésére jogosult hatóságok számára hozzáférhetővé teszik.A SIS-t kiegészítő Sirene Kézikönyv (SCH/Com-ex (93)8 [16] minden rendelkezését alkalmazni kell a fenti időponttól kezdve.A SIS Irányító Bizottság által készített jelentés következtetései alapján a Végrehajtó Bizottság feltételezi, hogy a SIS ebben az időpontban működőképes lesz, és hogy az 1993. október 18-i nyilatkozata értelmében (SCH/Com-ex (93) decl. 1 [17] lényegesnek ítélt meglévő nemzeti adatokat az 1994. június 27-i nyilatkozatának (SCH/Com-ex (94) decl. 4 rev. 2) megfelelően betöltötték.Ettől az időponttól az egyezmény 115. cikkében előírt Közös Ellenőrző Hatóság megkezdi tevékenységét.Az egyezménynek minden adatvédelemre vonatkozó rendelkezését alkalmazni kell. A Végrehajtó Bizottság hivatkozik az ideiglenes Közös Ellenőrző Hatóság adatok védelmére vonatkozó kijelentésére, amely szerint a tesztelést sikeresen elvégző Szerződő Felek megfelelnek a SIS működtetéséhez megkívánt adatvédelmi feltételeknek.3. Rendelkezések az előkészítő időszakra (1994. december 22.–1995. március 26.)A Végrehajtó Bizottság felkéri a tesztelést sikeresen elvégző Szerződő Feleket, hogy 1995. március 26-ig fogadják el a következő intézkedéseket:- a szervezeti és emberi erőforrásokat illetően erősítsék meg a schengeni szabályrendszer teljes körű alkalmazásához szükséges intézkedéseket, különösen a konzuli, az igazságügyi és a rendőrségi együttműködés területén, valamint a kábítószerek elleni küzdelemben; és továbbra is biztosítsák az érintett személyzet kiképzését a schengeni szabályrendszer és rendelkezések alkalmazására, és- teljesen fejezzék be a felkészülést a műszaki, szervezeti és emberi erőforrások tekintetében abból a célból, hogy a SIS központi részhez kapcsolódó SIS nemzeti részt működőképessé tegyék, és teljesen fejezzék be a felkészülést a végfelhasználók rendszerhez történő hozzáférése tekintetében.A Végrehajtó Bizottság megbízza a SIS Irányító Bizottságot, hogy a fent említett időpont előtt megfelelő időben erősítse meg, hogy a SIS műszakilag, szervezetileg és humán erőforrások tekintetében működőképes.A Végrehajtó Bizottság felkéri a szerződő államokat annak visszaigazolására, hogy a rendszer hozzáférhető azoknak a közvetlen adatlekérdezésre jogosult hatóságoknak a számára, amelyek listáját már közölték a Végrehajtó Bizottsággal (SCH/OR.SIS (94)18 rev. 3).A Végrehajtó Bizottság felkéri a Szerződő Feleket, hogy ez alatt az időszak alatt töltsék be a személyekre vagy tárgyakra vonatkozó egyéb adatokat, amelyek a lényegesnek ítélt adatok körén kívül esnek (SCH/Com-ex (94) decl. 4 rev. 2 [18]. A SIS adatbankokat folyamatosan naprakészen kell tartani.A Végrehajtó Bizottság felhívja a Szerződő Feleket annak biztosítására, hogy a légitársaságok vezessék be a személyek szabad mozgásához szükséges változtatásokat a járatok menetrendjének legkésőbb 1995. március 26-án történő megváltoztatásáig, és a repülőtéri üzemeltetők hajtsák végre az e célból a schengeni előírások repülőtéri és kisrepülőtéri alkalmazására és bevezetésére vonatkozó határozatban előírt intézkedéseket (SCH/Com-ex (94)17 rev. 4), és teremtsék meg eddig az időpontig a személyek szabad mozgásához szükséges szervezeti és műszaki előfeltételeket.A Szerződő Feleket felkérik, hogy a lehető leghamarabb megfelelően tájékoztassák a légitársaságokat és a repülőterek üzemeltetőit.4. Az egyezmény alkalmazásának megszervezése a hatálybaléptetés után, különösen az alkalmazás kezdeti szakaszábanAz egyezmény végrehajtásának az a célja, hogy fokozza az európai polgárok biztonságát, miközben megteremti azokat az előfeltételeket, amelyek az Európai Közösséget létrehozó szerződés 7a. cikke értelmében a személyek szabad mozgásának megvalósításához szükségesek.A Végrehajtó Bizottság ezért különleges jelentőséget tulajdonít az egyezmény teljes egészében történő alkalmazása kezdő szakaszának, az 1995. március 26-át követő első három hónapban.Valamennyi Szerződő Fél felelős az egyezmény alkalmazásáért, különösen a belső határokon történő ellenőrzések megszüntetéséért az alkalmazás kezdeti időszakában. A Szerződő Felek folyamatosan tájékoztatják egymást, szükség szerint egyeztetnek egymással, és szorosan együttműködnek.Az egyezmény igazgatásához szükséges eszközök megteremtése céljából a Végrehajtó Bizottság úgy határoz, hogy egy állandó végrehajtás-ellenőrző szervezeti struktúrát hoz létre, amely a meglévő Központi Csoportból, annak munkacsoportjaiból és alcsoportjaiból áll.A Végrehajtó Bizottság megbízza az állandó végrehajtás-ellenőrző szervezeti struktúrát, hogy az alkalmazás kezdeti szakaszában különös figyelemmel kövesse a schengeni szabályrendszer alkalmazását annak érdekében, hogy a felmerülő technikai problémákat azonosítsa, elemezze és gyorsan megoldja, és szükség esetén intézkedéseket tegyen az egyezmény eredményesebb alkalmazása céljából.A Végrehajtó Bizottság megbízza az elnökséget, hogy 1995. január 1-jétől készítse elő az állandó végrehajtás-ellenőrző szervezeti struktúra munkáját, és különösen azt biztosítsa, hogy a munkacsoportok a felmerülő nehézségeket azonosítsák, és gyorsan dolgozzanak ki megoldásokat.Az alkalmazás kezdeti három hónapos szakasza alatt az állandó végrehajtás-ellenőrző szervezeti struktúra munkacsoportjai rendszeresen – és a szükség szerinti gyakorisággal – üléseznek.Amennyiben egyes konkrét esetekben sürgős döntésekre van szükség, a Központi Csoport rövid határidő kitűzésével végrehajtás-ellenőrző bizottságként csökkentett létszámú ülést hívhat össze. A végrehajtás-ellenőrző bizottság az egyes Szerződő Felek delegációinak vezetőiből, vagy az egyes Szerződő Felek által kijelölt magas rangú tisztviselőkből áll, akiket a munkacsoportok képviselői segítenek, amely munkacsoportokkal a felmerülő problémák megoldásáról konzultálni kell.A Szerződő Felek egyikének felkérésére a Központi Csoport a felmerülő nehézségek általános elemzését is elvégzi, és megoldási javaslatokat tesz, amelyeket a munkacsoportokkal és alcsoportokkal együttműködésben dolgoz ki.A Központi Csoporton belüli egyetértés hiányában az ügyet a Végrehajtó Bizottsághoz kell utalni. E tekintetben az érintett Szerződő Felek részére meg kell adni a lehetőséget, hogy kifejtsék véleményüket a következtetésekről.Bármely Szerződő Fél szintén felkérheti a Központi Csoportot, hogy értékelje a helyzetet, amely csak a saját országa területén állt elő.Az egyezmény hatálybaléptetése után három hónappal a Központi Csoport a tapasztalatokról szóló előzetes jelentést terjeszt a Végrehajtó Bizottság elé, ami a SIS működésével, a külső határokon végzett ellenőrzések eredményességével, a kábítószerek elleni küzdelem hatékonyságával, valamint a rendőrségi és igazságügyi együttműködés eredményeivel foglalkozik.A Központi Csoport 1996. március 31-ig általános jelentést terjeszt a Végrehajtó Bizottság elé.Bonn, 1994. december 22.az elnökBernd Schmidbauer[1] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[2] Ez a dokumentum nem vált a vívmányok részévé.[3] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[4] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[5] Ez a dokumentum nem vált a vívmányok részévé.[6] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[7] Ez a dokumentum nem vált a vívmányok részévé.[8] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[9] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[10] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[11] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[12] Lásd SCH/Com-ex (99)13.[13] A menekültstátusra vonatkozó rendelkezéseket átvették a Bonni Jegyzőkönyvben (SCH/Com-ex (94)3).[14] A menekültstátusra vonatkozó rendelkezéseket átvették a Bonni Jegyzőkönyvben (SCH/Com-ex (94)3).[15] A menekültstátusra vonatkozó rendelkezéseket átvették a Bonni Jegyzőkönyvben (SCH/Com-ex (94)3).[16] SCH/Com-ex (99)5 lépett a helyébe.[17] Ez a dokumentum nem vált a vívmányok részévé.[18] Ez a dokumentum nem vált a vívmányok részévé.--------------------------------------------------


title: Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1112 határozata (2016. július 6.) a Tunéziának nyújtandó további makroszintű pénzügyi támogatásról

text:
               9.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 186/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2016/1112 HATÁROZATA
   (2016. július 6.)
   a Tunéziának nyújtandó további makroszintű pénzügyi támogatásról
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 212. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió (a továbbiakban: az Unió) és a Tunéziai Köztársaság (a továbbiakban: Tunézia) közötti kapcsolatok az európai szomszédságpolitika keretén belül fejlődnek. A földközi-tengeri országok közül Tunézia kötött elsőként társulási megállapodást (2) az Unióval 1995. július 17-én, amely 1998. március 1-jén lépett hatályba. A megállapodás keretében az ország 2008-ban befejezte az ipari termékekre kivetett vámok leépítését, így a földközi-tengeri országok közül elsőként lépett be az Unióval fennálló szabadkereskedelmi övezetbe. A kétoldalú politikai párbeszéd és gazdasági együttműködés az európai szomszédságpolitikai cselekvési tervek keretében fejlődött tovább, amelyek közül a legutóbbi a 2013–2017 közötti időszakra vonatkozik.

               (2)

               A forradalmat és a tunéziai elnök, Ben Ali 2011. január 14-i megbuktatását követően 2011. október 23-án megrendezték az első szabad és demokratikus választásokat. 2014 januárjában új alkotmányt fogadtak el, és 2014 utolsó negyedévében parlamenti és elnökválasztásra került sor, amely kapcsán a főbb politikai szereplők együttes erővel törekedtek a reformok továbbvitelére és egy maradéktalanul demokratikus rendszer kialakítására.

               (3)

               E politikai átmenettel párhuzamosan a tunéziai gazdaságra hátrányosan hatottak a folyamatos belső zavargások, a regionális instabilitás (többek között a líbiai konfliktus hatása) és a gyengélkedő nemzetközi környezet (különösen az Unióban, amely Tunézia legfontosabb kereskedelmi partnere). Ezek a kedvezőtlen fejlemények jelentősen gyengítették az ország növekedési teljesítményét, valamint költségvetési és fizetésimérleg-pozícióit.

               (4)

               A 2011. évi politikai változások óta az Unió többször kinyilvánította a tunéziai gazdasági és politikai reformfolyamat támogatása iránti egyértelmű elkötelezettségét. Ennek keretében növelte a Tunéziának nyújtott pénzügyi támogatást, számos területen – így a civil társadalom, a választási rendszer, a biztonság, a regionális fejlesztés, valamint a társadalmi és gazdasági reformok terén – megerősítve az országgal folytatott együttműködést. Az Unió ezenfelül felajánlotta Tunéziának a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térségre vonatkozó megállapodás megkötésének lehetőségét, amelyre vonatkozóan 2014 októberében meg is kezdődtek a tárgyalások.

               (5)

               Ebben a nehéz gazdasági és pénzügyi helyzetben 2013 áprilisában a tunéziai hatóságok és a Nemzetközi Valutaalap (IMF) 1 146 millió SDR (különleges lehívási jog) összegű hároméves nem elővigyázatossági jellegű készenléti hitelmegállapodást írtak alá Tunézia gazdasági kiigazítási és reformprogramjának támogatására, amelyet később 2015 decemberéig meghosszabbítottak. Az IMF-program keretében hat lezárt program-felülvizsgálatot követően összesen 1 500 millió USD lehívására került sor.

               (6)

               Tunézia 2013 augusztusában kiegészítő makroszintű pénzügyi támogatást kért az Uniótól. Válaszként az EU 2014 májusában elfogadta 300 millió EUR összegű – hitel formájában nyújtandó – makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásáról szóló határozatot (MFA-I) (3). Az MFA-I-hez kapcsolódó szakpolitikai feltételeket meghatározó egyetértési megállapodás 2015. március 4-én lépett hatályba. A megállapodott szakpolitikai intézkedések végrehajtását követően az MFA-I első részletét 2015. május 7-én, második részletét pedig 2015. december 1-jén folyósították.

               (7)

               Szokásos együttműködési programja keretében az Unió 524 millió EUR összegű vissza nem térítendő támogatást nyújtott a tunéziai gazdasági és politikai reformfolyamat támogatása céljából a 2011–2015 közötti időszakra. Emellett Tunézia 2011–2013-ban „A partnerség, a reformok és az inkluzív növekedés támogatása” elnevezésű program (SPRING) keretében 155 millió EUR, 2014–2015-ben az „Ernyőprogram” keretében pedig 122 millió EUR támogatásban részesült. Ezen túlmenően 2011 óta az Európai Beruházási Bank 1 338 millió EUR összegű kölcsönt nyújtott az országnak.

               (8)

               Tunézia gazdaságát 2015-ben jelentősen megviselték a kulcsfontosságú gazdasági ágazatok, mint például a turizmus és a közlekedés ellen irányuló terrortámadások, amelyek megpróbálták megtörni az országban megvalósult politikai átmenet konszolidációját. A támadások kedvezőtlenül hatottak a megkezdődött gazdasági fellendülésre Tunéziában. Ezek az események, valamint a tartós regionális instabilitás (többek között az újraéledő líbiai konfliktus) és a továbbra is gyengélkedő európai és globális gazdasági környezet még inkább megviselték Tunézia egyébként is gyenge fizetési mérlegét és költségvetési pozícióit. Ez jelentős hiányokat eredményezett mind a külső egyenlegben, mind az államháztartásban.

               (9)

               Ebben a nehéz helyzetben az Unió megerősítette a tunéziai gazdasági és politikai reformfolyamat támogatása iránti elkötelezettségét. Ezen elkötelezettségének különösen az Unió és Tunézia közötti, 2015. márciusi társulási tanácsi ülésen, valamint a 2015. júniusi szúsza melletti terrortámadásokat követően a 2015. július 20-i tanácsi következtetésekben adott hangot. A tunéziai reformfolyamat uniós politikai és gazdasági támogatása összhangban van az európai szomszédságpolitika keretében folytatott, a dél-mediterrán régióra vonatkozó uniós politikával.

               (10)

               Tunézia gazdasági és pénzügyi helyzetének megromlása után az IMF tárgyalásokat kezdett Tunéziával egy újabb, nagyobb összegű megállapodásról, amelyet kibővített finanszírozási eszköz (a továbbiakban: IMF-program) formájában, valószínűleg egy 2016 tavaszától kezdődő négyéves időszakra nyújtana. Az új IMF-program célja Tunézia rövid távú fizetésimérleg-problémáinak enyhítése, valamint az ország ösztönzése határozott kiigazítási intézkedések végrehajtására.

               (11)

               2015 augusztusában a romló gazdasági helyzetre és kilátásokra való tekintettel Tunézia további makroszintű pénzügyi támogatást kért az Uniótól.

               (12)

               Mivel Tunézia az európai szomszédságpolitikához tartozó ország, uniós makroszintű pénzügyi támogatásra jogosultnak tekintendő.

               (13)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak feltétel nélküli és célhoz nem kötött fizetésimérleg-támogatás formájában nyújtott rendkívüli pénzügyi eszköznek kell lennie, amelynek célja a kedvezményezett azonnali külső finanszírozási szükségletének kielégítése és egy olyan – hathatós és azonnal érvényesülő kiigazítási és strukturális reformintézkedéseket tartalmazó – szakpolitikai program végrehajtásának támogatása, amelyet a fizetési mérleg helyzetének rövid időn belüli javítására dolgoztak ki.

               (14)

               Tekintettel arra, hogy Tunézia az IMF és más multilaterális intézmények által biztosított forrásokat beszámítva is jelentős fennmaradó külső finanszírozási réssel szembesül, a Tunéziának nyújtandó uniós makroszintű pénzügyi támogatás a jelenlegi kivételes körülmények között megfelelő válasznak tekinthető Tunézia azon kérésére, hogy az IMF-programhoz kapcsolódva az Unió is támogassa a gazdasági stabilizációt. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás hozzájárul Tunézia gazdasági stabilizációjához és strukturálisreform-programjához, és kiegészíti az IMF pénzügyi megállapodása keretében rendelkezésre bocsátott forrásokat.

               (15)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak Tunézia fenntartható külső finanszírozási helyzetének helyreállítására kell irányulnia, ezáltal támogatva Tunézia gazdasági és társadalmi fejlődését.

               (16)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegét Tunézia fennmaradó külső finanszírozási igényének teljes körű számszerű értékelése alapján kell meghatározni, figyelembe véve, hogy az ország mennyiben képes saját forrásokból – különösen a rendelkezésére álló nemzetközi tartalékokból – finanszírozni magát. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak ki kell egészítenie az IMF és a Világbank programjait és forrásait. A támogatás összegének meghatározásakor továbbá figyelembe kell venni a multilaterális donoroktól várható pénzügyi hozzájárulást, az Unió és a más donorok közötti méltányos tehermegosztás biztosításának szükségességét, az Unió egyéb külső finanszírozási eszközeinek korábbi tunéziai felhasználását és a teljes uniós szerepvállalás hozzáadott értékét is.

               (17)

               A Bizottságnak biztosítania kell, hogy az uniós makroszintű pénzügyi támogatás jogi szempontból és tartalmilag összhangban álljon a külső fellépés és az egyéb vonatkozó uniós szakpolitikák különféle területein alkalmazott alapelvekkel, célkitűzésekkel és intézkedésekkel.

               (18)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak elő kell mozdítania a Tunéziával kapcsolatos uniós külpolitikát. A makroszintű pénzügyi támogatási műveletek során a Bizottság szolgálatainak és az Európai Külügyi Szolgálatnak mindvégig szorosan együtt kell működniük annak érdekében, hogy koordinálják az Unió külpolitikáját, és biztosítsák annak következetességét.

               (19)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak hozzá kell járulnia az Unióval közösen vallott értékekkel, többek között a demokráciával, a jogállamisággal, a jó kormányzással, az emberi jogok tiszteletben tartásával, a fenntartható fejlődéssel és a szegénység visszaszorításával, valamint a nyitott, szabályokon alapuló és tisztességes kereskedelem elveivel összefüggésben Tunézia által tett kötelezettségvállalások teljesítéséhez.

               (20)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásának előfeltételéül kell szabni, hogy Tunézia tartsa tiszteletben a hatékony demokratikus mechanizmusokat – többek között a többpárti parlamentáris rendszert – és a jogállamiságot, valamint garantálja az emberi jogok tiszteletben tartását. Emellett az uniós makroszintű pénzügyi támogatás sajátos célja a tunéziai államháztartás-irányítási rendszerek hatékonyságának, átláthatóságának és elszámoltathatóságának fokozása, valamint a fenntartható és inkluzív növekedés, a munkahelyteremtés és az államháztartási konszolidáció előmozdítását célzó strukturális reformok elősegítése. A Bizottságnak és az Európai Külügyi Szolgálatnak rendszeresen nyomon kell követnie az előfeltételek teljesülését és az említett célkitűzések megvalósulását.

               (21)

               Az Unió makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó pénzügyi érdekeinek hatékony védelme céljából Tunéziának megfelelő intézkedéseket kell hoznia a támogatással kapcsolatos csalás, korrupció és bármely egyéb szabálytalanság megelőzése és az ellenük való küzdelem érdekében. Ezen túlmenően rendelkezni kell a Bizottság által végrehajtandó ellenőrzésekről és a Számvevőszék által végzendő pénzügyi ellenőrzésekről.

               (22)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátása nem érinti az Európai Parlament és a Tanács mint költségvetési hatóság hatásköreit.

               (23)

               A makroszintű pénzügyi támogatásra elkülönített összegeknek összhangban kell lenniük a többéves pénzügyi keretben megállapított költségvetési előirányzatokkal.

               (24)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást a Bizottságnak kell kezelnie. Annak érdekében, hogy az Európai Parlament és a Tanács figyelemmel kísérhesse e határozat végrehajtását, a Bizottságnak rendszeresen tájékoztatnia kell őket a támogatással kapcsolatos fejleményekről, és rendelkezésükre kell bocsátania a vonatkozó dokumentumokat.

               (25)

               E határozat végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kell gyakorolni.

               (26)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást az egyetértési megállapodásba foglalandó gazdaságpolitikai feltételekhez kell kötni. A végrehajtás egységes feltételeinek biztosítása és a hatékonyság érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy e feltételeket a 182/2011/EU rendelettel összhangban a tagállamok képviselőiből álló bizottság felügyelete alatt tárgyalja meg a tunéziai hatóságokkal. Az említett rendelet értelmében általános szabályként a tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni a rendeletben meghatározottaktól eltérő esetekben. Tekintettel a 90 millió EUR összeghatárnál nagyobb mértékű támogatás potenciálisan jelentős hatásaira, az említett értékhatár feletti műveletekre helyénvaló a vizsgálóbizottsági eljárást alkalmazni. Figyelembe véve a Tunéziának nyújtandó uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegét, a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az egyetértési megállapodás elfogadására, valamint a támogatás csökkentésére, felfüggesztésére és megszüntetésére,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   (1)   Tunézia gazdasági stabilizációjának és érdemi reformtervének támogatása céljából az Unió legfeljebb 500 millió EUR összegű makroszintű pénzügyi támogatást (a továbbiakban: uniós makroszintű pénzügyi támogatás) nyújt Tunéziának. A támogatás hozzájárul Tunézia IMF-programban meghatározott, a fizetési mérleghez kapcsolódó finanszírozási szükségleteinek fedezéséhez.
   (2)   Az Unió a makroszintű pénzügyi támogatás teljes összegét hitel formájában bocsátja Tunézia rendelkezésére. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a szükséges források biztosítása céljából az Unió nevében a tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményektől hitelt vegyen fel, és a pénzt Tunéziának továbbhitelezze. A hitelek maximális átlagos futamideje 15 év.
   (3)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátását a Bizottság oly módon irányítja, hogy az összeegyeztethető legyen az IMF és Tunézia közötti megállapodásokkal és egyetértési megállapodásokkal, illetve az Unió és Tunézia között létrejött társulási megállapodásban a gazdasági reform tekintetében meghatározott legfontosabb elvekkel és célkitűzésekkel. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az uniós makroszintű pénzügyi támogatással kapcsolatos fejleményekről, ideértve az abból teljesített kifizetéseket is, valamint kellő időben ezen intézmények rendelkezésére bocsátja a vonatkozó dokumentumokat.
   (4)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás a 3. cikk (1) bekezdésében említett egyetértési megállapodás hatálybalépését követő naptól számított két és fél évig áll rendelkezésre.
   (5)   Abban az esetben, ha Tunézia finanszírozási igénye az uniós makroszintű pénzügyi támogatás folyósításának időszakában jelentősen csökken a kezdeti előrejelzésekhez képest, a Bizottság a 7. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében csökkenti, felfüggeszti vagy megszünteti a támogatást.
   2. cikk
   (1)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásának előfeltétele, hogy Tunézia tiszteletben tartsa a hatékony demokratikus mechanizmusokat – többek között a többpárti parlamentáris rendszert – és a jogállamiságot, valamint garantálja az emberi jogok tiszteletben tartását.
   (2)   A Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat az uniós makroszintű pénzügyi támogatás teljes életciklusa alatt nyomon követi az (1) bekezdésben meghatározott előfeltétel teljesülését.
   (3)   Az (1) és a (2) bekezdést a 2010/427/EU tanácsi határozattal (5) összhangban kell alkalmazni.
   3. cikk
   (1)   A Bizottság a 7. cikk (2) bekezdésében megállapított vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően megállapodik a tunéziai hatóságokkal az uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó, a strukturális reformokra és a rendezett államháztartásra összpontosító, pontosan meghatározott gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételekről, amelyeket egyetértési megállapodásba kell foglalni (a továbbiakban: az egyetértési megállapodás). Az egyetértési megállapodásban meghatározott gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételeknek összhangban kell lenniük az 1. cikk (3) bekezdésében említett megállapodásokkal és egyetértési megállapodásokkal, köztük a Tunézia által az IMF támogatásával végrehajtott makrogazdasági kiigazítási és strukturálisreform-programokkal.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett feltételek különösen a tunéziai államháztartás-irányítási rendszerek hatékonyságának, átláthatóságának és elszámoltathatóságának javítását célozzák, többek között az uniós makroszintű pénzügyi támogatás felhasználása tekintetében. A szakpolitikai intézkedések kidolgozásakor megfelelő mértékben figyelembe kell venni a kölcsönös piacnyitás, a szabályokon alapuló méltányos kereskedelem fejlesztése, valamint az Unió külpolitikájával összefüggő más prioritások terén elért előrelépést is. Az említett célkitűzések megvalósítása terén elért eredményeket a Bizottság rendszeresen nyomon követi.
   (3)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás részletes pénzügyi feltételeit a Bizottság és a tunéziai hatóságok között megkötendő hitelmegállapodásban kell meghatározni.
   (4)   A Bizottság rendszeres időközönként ellenőrzi, hogy teljesülnek-e a 4. cikk (3) bekezdésében előírt feltételek, ideértve azt is, hogy Tunézia gazdaságpolitikája összhangban van-e az uniós makroszintű pénzügyi támogatás célkitűzéseivel. Ennek során a Bizottság szorosan együttműködik az IMF-fel és a Világbankkal, és szükség esetén az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal.
   4. cikk
   (1)   A (3) bekezdésben meghatározott feltételektől függően a Bizottság az uniós makroszintű pénzügyi támogatást három hitelrészletben bocsátja rendelkezésre. Az egyes részletek összegét az egyetértési megállapodásban határozzák meg.
   (2)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegeire szükség esetén a 480/2009/EK, Euratom tanácsi rendelettel (6) összhangban tartalékot kell képezni.
   (3)   A Bizottság az összes alábbi feltétel teljesítésétől függően dönt a részletek folyósításáról:

               a)

               a 2. cikkben meghatározott előfeltétel;

               b)

               a nem elővigyázatossági jellegű IMF-hitelkeret által támogatott, határozott kiigazítási és strukturális reformintézkedéseket tartalmazó szakpolitikai program végrehajtása terén elért tartósan kielégítő eredmény; valamint

               c)

               az egyetértési megállapodásban szereplő gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételek kielégítő teljesítése.

         A második részlet folyósítására elvileg legkorábban három hónappal az első részlet rendelkezésre bocsátása után kerülhet sor. A harmadik részlet folyósítására elvileg legkorábban három hónappal a második részlet rendelkezésre bocsátása után kerülhet sor.
   (4)   Amennyiben a (3) bekezdés első albekezdésében említett feltételek tartósan nem teljesülnek, a Bizottság átmenetileg felfüggeszti vagy megszünteti az uniós makroszintű pénzügyi támogatás folyósítását. Ilyen esetekben a Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a felfüggesztés vagy megszüntetés okairól.
   (5)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást a Tunéziai Központi Bank részére kell folyósítani. Az egyetértési megállapodásban meghatározandó előírásoktól függően – ideértve a fennmaradó költségvetési finanszírozási igény megerősítését is – az uniós pénzeszközöket a tunéziai pénzügyminisztérium mint végső kedvezményezett számára is át lehet utalni.
   5. cikk
   (1)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó hitelfelvételi és -nyújtási műveleteket euróban, egyazon értéknap alkalmazásával kell végrehajtani, és az Unió ennek során nem lehet érintett a futamidők átalakításában, árfolyam- vagy kamatkockázatokban vagy más kereskedelmi kockázatban.
   (2)   Ha a körülmények megengedik és amennyiben Tunézia kéri, a Bizottság megteheti a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a hitelfeltételek tartalmazzanak előtörlesztési rendelkezést, és hogy ehhez a hitelfelvételi műveletek feltételei közé felvett megfelelő rendelkezés kapcsolódjon.
   (3)   Amennyiben a körülmények lehetővé teszik a hitel kamatlábának csökkentését, és Tunézia kérelmezi, a Bizottság dönthet úgy, hogy részben vagy egészben refinanszírozza eredeti kölcsöneit, vagy átalakíthatja a vonatkozó pénzügyi feltételeket. A refinanszírozási vagy átalakítási műveleteket az (1) és a (4) bekezdéssel összhangban kell végrehajtani, és azok nem eredményezhetik az érintett felvett hitelek futamidejének meghosszabbítását, illetve a refinanszírozás vagy az átalakítás napján fennálló tőketartozás összegének növekedését.
   (4)   Az e határozat szerinti hitelfelvételi és hitelnyújtási műveletek kapcsán az Unió részéről felmerülő összes költséget Tunézia viseli.
   (5)   A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a (2) és (3) bekezdésben említett műveletek alakulásáról.
   6. cikk
   (1)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (7) és az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettell (8) összhangban történik.
   (2)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása közvetlen irányítással történik.
   (3)   A 3. cikk (3) bekezdésében említett hitelmegállapodásnak rendelkeznie kell az alábbiakról:

               a)

               annak biztosítása, hogy Tunézia rendszeresen ellenőrizze az uniós költségvetésből nyújtott finanszírozás megfelelő felhasználását, megtegye a megfelelő intézkedéseket a szabálytalanságok és a csalások elkerülése érdekében, és szükség esetén jogi lépéseket tegyen az e határozat alapján nyújtott, jogellenesen felhasznált pénzeszközök visszafizettetése érdekében;

               b)

               az Unió pénzügyi érdekei védelmének biztosítása, különösen az uniós makroszintű pénzügyi támogatást érintő csalás, korrupció és egyéb szabálytalanságok megelőzését és az ellenük való küzdelmet illetően meghozandó egyedi intézkedések előírása, összhangban a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel (9), a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel (10), valamint a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11);

               c)

               a Bizottságnak – az Európai Csalás Elleni Hivatalt is beleértve – vagy képviselőinek kifejezett felhatalmazása ellenőrzések, ezen belül helyszíni ellenőrzések és vizsgálatok lefolytatására;

               d)

               a Bizottság és a Számvevőszék kifejezett felhatalmazása arra, hogy az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre állásának időtartama alatt és azt követően is ellenőrzéseket hajtsanak végre, ideértve dokumentumok ellenőrzését és helyszíni ellenőrzéseket, például működési értékeléseket;

               e)

               annak biztosítása, hogy amennyiben megállapítást nyer, hogy Tunézia az uniós makroszintű pénzügyi támogatás kezelésével kapcsolatban csalást vagy korrupciós cselekményt követ el, illetve más olyan jogellenes tevékenységet folytat, amely sérti az Unió pénzügyi érdekeit, az Uniónak jogában álljon a hitel lejárat előtti visszafizettetése.

         (4)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása előtt a Bizottság – működési értékelés révén – értékeli a támogatás szempontjából releváns tunéziai pénzügyi szabályok, adminisztratív eljárások, valamint külső és belső ellenőrzési mechanizmusok megbízhatóságát.
   7. cikk
   (1)   A Bizottságot egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
   (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
   8. cikk
   (1)   A Bizottság minden év június 30-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e határozat előző évi végrehajtásáról, valamint a végrehajtás értékeléséről. A jelentés:

               a)

               megvizsgálja az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása terén elért eredményeket;

               b)

               értékeli Tunézia gazdasági helyzetét és kilátásait, valamint a 3. cikk (1) bekezdésében említett szakpolitikai intézkedések végrehajtása terén elért előrelépést;

               c)

               megvilágítja az egyetértési megállapodásban meghatározott gazdaságpolitikai feltételek, Tunézia aktuális gazdasági és költségvetési eredményei, valamint a Bizottságnak az uniós makroszintű pénzügyi támogatás részleteinek folyósítására vonatkozó határozatai közötti összefüggést.

         (2)   Az 1. cikk (4) bekezdésében említett rendelkezésre állási időszak lejárta után legkésőbb két évvel a Bizottság utólagos értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely értékeli a lezárt uniós makroszintű pénzügyi támogatási műveletek eredményeit és hatékonyságát, valamint azt, hogy ezek milyen mértékben járultak hozzá a támogatás céljainak megvalósításához.
   9. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

      Kelt Strasbourgban, 2016. Július 6-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         M. SCHULZ

            a Tanács részéről

            az elnök

         I. KORČOK

      (1)  Az Európai Parlament 2016. június 8-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2016. június 24-i határozata.

      (2)  Euro-mediterrán megállapodás egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról (HL L 278., 2005.10.21., 9. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 534/2014/EU határozata (2014. május 15.) a Tunéziai Köztársaságnak nyújtandó makroszintű pénzügyi támogatásról (HL L 151., 2014.5.21., 9. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).

      (5)  A Tanács 2010/427/EU határozata (2010. július 26.) az Európai Külügyi Szolgálat szervezetének és működésének megállapításáról (HL L 201., 2010.8.3., 30. o.).

      (6)  A Tanács 480/2009/EK, Euratom rendelete (2009. május 25.) a külső fellépésekre vonatkozó garanciaalap létrehozásáról (HL L 145., 2009.6.10., 10. o.).

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 966/2012/EU, Euratom rendelete (2012. október 25.) az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 298., 2012.10.26., 1. o.).

      (8)  A Bizottság 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2012. október 29.) az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól (HL L 362., 2012.12.31., 1. o.).

      (9)  A Tanács 2988/95/EK, Euratom rendelete (1995. december 18.) az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről (HL L 312., 1995.12.23., 1. o.).

      (10)  A Tanács 2185/96/Euratom, EK rendelete (1996. november 11.) az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról (HL L 292., 1996.11.15., 2. o.).

      (11)  Az Európai Parlament és a Tanács 883/2013/EU, Euratom rendelete (2013. szeptember 11.) az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról, valamint az 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 1074/1999/Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 248., 2013.9.18., 1. o.).

      Az Európai Parlament és a Tanács együttes nyilatkozata
      E határozat elfogadása nem érinti a Grúziának nyújtandó további makroszintű pénzügyi támogatásról szóló 778/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozattal együtt elfogadott együttes nyilatkozatot. Az említett határozat a jövőben is minden olyan határozat alapjaként tekintendő, mellyel az Európai Parlament és a Tanács harmadik országok és területek számára makroszintű pénzügyi támogatást nyújt.


title: A Tanács (KKBP) 2015/236 határozata ( 2015. február 12. ) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról

text:
               14.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 39/18

         A TANÁCS (KKBP) 2015/236 HATÁROZATA
   (2015. február 12.)
   az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
   tekintettel az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozatra (1) és különösen annak 23. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2010. július 26-án elfogadta a 2010/413/KKBP határozatot.

               (2)

               A 2010/413/KKBP határozat lehetővé teszi többek között a 2012. január 23. előtt megkötött szerződésekben meghatározott kötelezettségek, vagy az ilyen kötelezettségek teljesítéséhez szükséges járulékos szerződésekben meghatározott kötelezettségek teljesítését, amennyiben az iráni nyersolaj és kőolajipari termékek szállítása vagy az azok szállításából származó jövedelem a tagállamok területén belüli vagy a tagállamok joghatósága alá tartozó személyek vagy szervezetek 2012. január 23. előtt megkötött szerződések tekintetében fennálló követeléseinek visszatérítésére szolgál, amennyiben e szerződések kifejezetten rendelkeznek ezekről a visszatérítésekről.

               (3)

               A 2010/413/KKBP határozat arról is rendelkezik, hogy az említett határozatban előírt, vagyoni eszközök befagyasztására irányuló intézkedések nem alkalmazandók az említett határozat II. mellékletében felsorolt szervezetekre tekintettel végzett tevékenységekre és tranzakciókra, amennyiben azok szükségesek az érintett kötelezettségek 2014. december 31-ig történő teljesítéséhez.

               (4)

               A Tanács úgy véli, hogy e mentességet 2015. június 30-ig meg kell hosszabbítani.

               (5)

               Az e határozatban foglalt intézkedések végrehajtásához az Unió további fellépése szükséges.

               (6)

               Az Európai Unió Törvényszéke a T-58/12. sz. ügyben 2013. december 12-én hozott ítéletével megsemmisítette a Tanács azon határozatát, amelynek értelmében Gholam Golparvar, Ghasem Nabipour, Mansour Eslami, Mohamad Talai, Mohammad Fard, Alireza Ghezelayagh, Hassan Zadeh, Mohammad Pajand, Ahmad Sarkandi, Seyed Rasool és Ahmad Tafazoly felkerült a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyeknek és szervezeteknek a 2010/413/KKBP határozat II. mellékletében foglalt jegyzékére.

               (7)

               Gholam Golparvart a rá vonatkozó új indokolás alapján ismét fel kell venni a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek és szervezetek jegyzékébe.

               (8)

               Az Európai Unió Törvényszéke a T-565/12. sz. ügyben 2014. július 3-án hozott ítéletével megsemmisítette a Tanács azon határozatát, amelynek értelmében a National Iranian Tanker Company felkerült a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyeknek és szervezeteknek a 2010/413/KKBP határozat II. mellékletében foglalt jegyzékére.

               (9)

               A National Iranian Tanker Company társaságot a rá vonatkozó új indokolás alapján ismét fel kell venni a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek és szervezetek jegyzékébe.

               (10)

               A 2010/413/KKBP határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2010/413/KKBP határozat 20. cikkének (14) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

      „(14)   Az (1) és a (2) bekezdés nem alkalmazandó a II. mellékletben felsorolt szervezetekre tekintettel végzett tevékenységekre és tranzakciókra, amennyiben azok szükségesek a 3c. cikk (2) bekezdésében említett kötelezettségek 2015. június 30-ig történő teljesítéséhez; feltéve, hogy e tevékenységek és tranzakciók teljesítését eseti alapon az adott tagállam előzetesen engedélyezte. Az adott tagállamnak tájékoztatnia kell a többi tagállamot és a Bizottságot az engedély megadására irányuló szándékáról.”

   2. cikk
   A 2010/413/KKBP határozat II. melléklete az e határozat mellékletében meghatározottak szerint módosul.
   3. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2015. február 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. RINKĒVIČS

      (1)  HL L 195., 2010.7.27., 39. o.

      MELLÉKLET

                  I.

                  Az alább felsorolt szervezetet fel kell venni a 2010/413/KKBP határozat II. melléklete I. részében foglalt jegyzékbe:
                  I.   A nukleáris vagy ballisztikus rakétákhoz kapcsolódó tevékenységekben részt vevő személyek és szervezetek, valamint az iráni kormányt támogató személyek és szervezetek.

                  B.   Szervezetek

                              Név

                              Azonosító adat

                              Indokolás

                              A jegyzékbe vétel időpontja

                              140.

                              National Iranian Tanker Company (NITC)

                                          35 East Shahid Atefi Street, Africa Ave., 19177 Tehran, P.O. Box: 19395-4833,

                                          Tel.: +98 21 23801,

                                          E-mail: info@nitc- tankers.com; és minden irodája világszerte

                              A National Iranian Tanker Company pénzügyi támogatást nyújt az iráni kormánynak a részvényesein, az Iranian State Retirement Fund-on, az Iranian Social Security Organization-ön, valamint az Oil Industry Employees Retirement and Savings Fund-on keresztül, amelyek államilag ellenőrzött szervezetek. Az NITC ezen túlmenően az egyik legnagyobb nyersolajszállító-üzemeltető a világon, továbbá az iráni nyersolaj egyik fő szállítója. Ennek megfelelően az NITC – az iráni olaj szállítása révén – logisztikai támogatást nyújt az iráni kormánynak.

                  II.

                  Az alább felsorolt személyt fel kell venni a 2010/413/KKBP határozat II. mellékletének III. részében foglalt jegyzékbe:
                  III.   Iráni Iszlám Köztársaság Tengerhajózási Társasága (IRISL)

                  A.   Személyek

                              Név

                              Azonosító adat

                              Indokolás

                              A jegyzékbe vétel időpontja

                              8.

                              Gholam Hossein Golparvar

                              Születési idő: 1957.1.23. Iráni állampolgár. Személyazonosító igazolvány száma: 4207.

                              Gholam Hossein Golparvar az IRISL és kapcsolt vállalkozásai nevében jár el. Gholam Hossein Golparvar az IRISL kereskedelmi igazgatója, a SAPID Shipping Company ügyvezető igazgatója és részvényese, a HDSL nem ügyvezető igazgatója és részvényese, valamint a Rhabaran Omid Darya Ship Management Company részvényese, amely társaságokat az EU az IRISL nevében eljáró szervezetként vette jegyzékbe.


title: A Tanács (KKBP) 2017/1386 határozata (2017. július 25.) az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 2014/145/KKBP határozat módosításáról

text:
               26.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 194/63

         A TANÁCS (KKBP) 2017/1386 HATÁROZATA
   (2017. július 25.)
   az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 2014/145/KKBP határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
   tekintettel az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló, 2014. március 17-i 2014/145/KKBP tanácsi határozatra (1) és különösen annak 3. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2014. március 17-én elfogadta az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 2014/145/KKBP határozatot.

               (2)

               A Tanács 2017. március 13-án elfogadta a (KKBP) 2017/445 határozatot (2), amellyel további hat hónapra megújította ezeket a korlátozó intézkedéseket.

               (3)

               A Tanács felülvizsgált egy, a 2014/145/KKBP határozat mellékletében foglalt jegyzékben szereplő bejegyzést. Az érintett személyről szóló ezen bejegyzést módosítani kell.

               (4)

               A 2014/145/KKBP határozat mellékletét ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2014/145/KKBP határozat melléklete az e határozat mellékletében meghatározottak szerint módosul.
   2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 25-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. MAASIKAS

      (1)  HL L 78., 2014.3.17., 16. o.

      (2)  A Tanács (KKBP) 2017/445 határozata (2017. március 13.) az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 2014/145/KKBP határozat módosításáról (HL L 67., 2017.3.14., 88. o.).

      MELLÉKLET
      A 2014/145/KKBP határozat mellékletében a„Személyek” című rész 92. bejegyzésének helyébe a következő szöveg lép:

                     Név

                     Azonosító adatok

                     Indokolás

                     A jegyzékbe vétel dátuma

                     „92.

                     Arkady Romanovich ROTENBERG,
                     Arkadii Romanovich ROTENBERG
                     (Аркадий Романович РОТЕНБЕРГ)

                     Születési idő: 1951.12.15.
                     Születési hely: Leningrád (Szentpétervár)

                     Arkady Rotenberg prominens orosz üzletember, aki közeli személyes kapcsolatban áll Putyin elnökkel. 2014 márciusa óta több mint 7 milliárd dollár értékű állami szerződést ítéltek oda Rotenbergnek, illetve vállalatainak. 2015-ben a szerződések értékét tekintve Rotenberg az első helyen állt a kormányzati szerződések éves jegyzékében, miután 555 milliárd rubel értékben nyert el szerződéseket az orosz kormánytól. Ezek közül sokat hivatalos versenytárgyalás nélkül ítéltek oda. 2015. január 30-án Dmitrij Medvegyev miniszterelnök aláírta azt a kormányrendeletet, amelyben Rotenberg Sztrojgazmontazs nevű vállalatának ítélték az Oroszországot a jogellenesen annektált Krími Autonóm Köztársasággal összekötő Kercsi-szorosi híd megépítésére vonatkozó állami szerződést. E szerződések nyomán Rotenberg a Krím annektálásáért, illetve Ukrajna keleti részének destabilizálásáért felelős orosz döntéshozók által nyújtott előnyökhöz jutott.
                     Rotenberg a Sztrojgazmontazs vállalat tulajdonosa. Ez a vállalat nyerte el az Oroszországot a jogellenesen annektált Krími Autonóm Köztársasággal összekötő Kercsi-szorosi híd megépítésére vonatkozó állami szerződést, megszilárdítva ezzel a Krím integrálását az Oroszországi Föderációba, ami pedig fokozottan aláássa Ukrajna területi integritását. Hasonlóképpen, 2017 januárjában a Sztrojgazmontazs 17 milliárd rubel értékű állami szerződéshez jutott a Kercsi-szorosi hídon futó vasútvonal megépítésére vonatkozóan, ami szintén fokozottan aláássa Ukrajna területi integritását.
                     Azon Proszvescsenyije kiadó igazgatótanácsának elnöke, amely elsődleges végrehajtója volt az „Oroszország gyermekeihez: Lakcímed – Krím” elnevezésű projektnek, amely egy annak érdekében indított PR-kampány, hogy a krími gyermekeket meggyőzzék, hogy immár Oroszországban élő orosz állampolgárrá lettek, és amely így támogatta a Krím integrálására irányuló orosz kormánypolitikát.

                     2014.7.30.”.