title: Az Európai Parlament határozata (2010. május 5.) a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatala 2008-as pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről

text:
               25.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 252/37

         AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA
   (2010. május 5.)
   a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatala 2008-as pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről
   (2010/498/EU, Euratom)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,
   tekintettel az Európai Unió 2008-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésére (1),
   tekintettel az Európai Közösségek 2008-as pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára – I. kötet (SEC(2009) 1089 – C7-0172/2009) (2),
   tekintettel a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatala 2008-as pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,
   tekintettel a Bizottságnak a 2007-es mentesítési határozatok nyomon követéséről szóló, az Európai Parlament számára készített éves jelentésére (COM(2009) 526) és az ahhoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SEC(2009)1427),
   tekintettel „A Bizottság 2008. évi igazgatási eredményeinek összefoglalása” című bizottsági közleményre (COM(2009) 256),
   tekintettel a Bizottságnak a 2008-ban elvégzett belső ellenőrzésekről szóló, a mentesítésért felelős hatóság számára készített éves jelentésére (COM(2009) 419) és az ahhoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SEC(2009 1102),
   tekintettel a Számvevőszéknek a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Ügynöksége 2008-as pénzügyi évre vonatkozó elszámolásáról szóló jelentésére, az Ügynökség válaszaival együtt (3),
   tekintettel a Számvevőszéknek az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló, az EK-Szerződés 248. cikke szerinti nyilatkozatára (4),
   tekintettel az elfogadható hibakockázat fogalmának egységes értelmezéséről szóló, 2008. december 16-i bizottsági közleményre (COM(2008) 866) és az ahhoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SEC(2008) 3054),
   tekintettel a Tanács 2010. február 16-i ajánlására a 2008-as pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtására vonatkozóan a végrehajtó ügynökségeknek adandó mentesítésről (5828/2010 – C7-0055/2010),
   tekintettel az EK-Szerződés 274., 275. és 276. cikkére, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317., 318. és 319. cikkére, valamint az Euratom-Szerződés 179a. és 180b. cikkére,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (5) és különösen annak 55., 145., 146. és 147. cikkére,
   tekintettel a közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendeletre (6) és különösen annak 14. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló 58/2003/EK tanácsi rendelet alkalmazásában a végrehajtó hivatalok pénzügyi szabályzásáról szóló, 2004. szeptember 21-i 1653/2004/EK bizottsági rendeletre (7) és különösen annak 66. cikke első és második bekezdésére,
   tekintettel a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatalának az 58/2003/EK tanácsi rendelet értelmében való létrehozásáról szóló, 2006. október 26-i 2007/60/EK bizottsági határozatra (8),
   tekintettel eljárási szabályzatának 76. cikkére és VI. mellékletére,
   tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a többi érintett bizottság véleményére (A7-0099/2010),

               A.

               mivel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317. cikke szerint a Bizottság a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek tiszteletben tartásával és a tagállamokkal együttműködve, saját felelősségi körében hajtja végre a költségvetést,

               1.

               mentesítést ad a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatalának igazgatója számára a hivatal 2008-as pénzügyi évre vonatkozó költségvetésének végrehajtására tekintetében;

               2.

               megjegyzéseit az Európai Unió 2008-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására (III. szakasz – Bizottság és végrehajtó ügynökségek) vonatkozó mentesítésről szóló határozatok szerves részét képező állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint az Európai Unió 2008-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására (III. szakasz – Bizottság és végrehajtó ügynökségek) vonatkozó mentesítésről szóló határozatot és az e határozatok szerves részét képező állásfoglalást a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatala igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bíróságnak, és a Számvevőszéknek, és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételükről.

            az elnök

         Jerzy BUZEK

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL L 71., 2008.3.14.

      (2)  HL C 273., 2009.11.13., 1. o.

      (3)  HL C 304., 2009.12.15., 71. o.

      (4)  HL C 273., 2009.11.13., 122. o.

      (5)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (6)  HL L 11., 2003.1.16., 1. o.

      (7)  HL L 297., 2004.9.22., 6. o.

      (8)  HL L 32., 2007.2.6., 88. o.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 252/39

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA
   (2010. május 5.)
   az Európai Unió 2008-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatok szerves részét képező megjegyzésekkel, III. szakasz – Bizottság és a végrehajtó ügynökségek
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,
   tekintettel az Európai Unió 2008-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésére (1),
   tekintettel az Európai Közösségek 2008-as pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára – I. kötet (SEC(2009) 1089 – C7-0172/2009) (2),
   tekintettel a Bizottságnak a 2007-es mentesítési határozatok nyomon követéséről szóló, az Európai Parlament számára készített éves jelentésére (COM(2009) 526) és az ahhoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SEC(2009) 1427),
   tekintettel „A Bizottság 2008. évi igazgatási eredményeinek összefoglalása” című bizottsági közleményre (COM(2009) 256),
   tekintettel a Bizottságnak a 2008-ban elvégzett belső ellenőrzésekről szóló, a mentesítésért felelős hatóság számára készített éves jelentésére (COM(2009) 419) és az ahhoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SEC(2009) 1102),
   tekintettel a tagállamok által a Számvevőszék 2008-as pénzügyi évre vonatkozó éves jelentésére adott válaszokról szóló bizottsági jelentésre (SEC(2010) 178 és SEC(2010) 196),
   tekintettel a Bizottság által 2006. május 3-án elfogadott zöld könyvre az európai átláthatósági kezdeményezésről (COM(2006) 194),
   tekintettel a Számvevőszék egységes ellenőrzési modellről (single audit) szóló, 2/2004. számú véleményére (és a közösségi belső ellenőrzési keretre irányuló javaslatára) (3),
   tekintettel a Bizottság közleményére egy integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló ütemtervről (COM(2005) 252),
   tekintettel az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervre (COM(2006) 9), az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési terv kapcsán elért haladásról szóló jelentésre (COM(2008) 110) és az ahhoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SEC(2008) 259),
   tekintettel az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervről szóló hatástanulmányra (COM(2009) 43),
   tekintettel a Számvevőszék 6/2007. számú, a tagállamok éves összefoglalóiról, „nemzeti nyilatkozatairól”, és a nemzeti ellenőrző szervezetek uniós pénzeszközökkel kapcsolatos ellenőrzési munkájáról szóló véleményére (4),
   tekintettel a Bizottságnak a megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló cselekvési tervre (COM(2008) 97) és a cselekvési terv nyomon követéséről szóló időközi jelentésre (SEC(2009) 1463),
   tekintettel a Bulgária által az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében elért előrehaladásról szóló bizottsági jelentésre (COM(2009) 402) és az azt kísérő háttérdokumentumra (SEC(2009) 1074),
   tekintettel a Románia által az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében elért előrehaladásról szóló bizottsági jelentésre (COM(2009) 401) és az azt kísérő háttérdokumentumra (SEC(2009) 1073),
   tekintettel a 2008-as pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról szóló éves számvevőszéki jelentésre, az intézmények válaszaival együtt (5), valamint a Számvevőszék különjelentéseire,
   tekintettel a Számvevőszéknek az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló, az EK-Szerződés 248. cikke szerinti nyilatkozatára (6),
   tekintettel az elfogadható hibakockázat fogalmának egységes értelmezéséről szóló, 2008. december 16-i bizottsági közleményre (COM(2008) 866) és az ahhoz csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentumra (SEC(2008) 3054),
   tekintettel a Tanács 2010. február 16-i ajánlására a 2008-as pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtására vonatkozóan a Bizottságnak adandó mentesítésről (5826/2010 – C7-0054/2010),
   tekintettel a Tanács 2010. február 16-i ajánlására a 2008-as pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtására vonatkozóan a végrehajtó ügynökségeknek adandó mentesítésről (5828/2010 – C7-0055/2010),
   tekintettel az EK-Szerződés 274., 275. és 276. cikkére, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317., 318. és 319. cikkére, valamint az Euratom-Szerződés 179a. és 180b. cikkére,
   tekintettel a nemzetközi könyvvizsgálati standardokra és a nemzetközi számviteli standardokra, különösen a közszférára alkalmazandóakra,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (7) és különösen annak 55., 145., 146. és 147. cikkére,
   tekintettel a közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendeletre (8) és különösen annak 14. cikke (2) és (3) bekezdésére,
   tekintettel eljárási szabályzatának 76. cikkére és VI. mellékletére,
   tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a többi érintett bizottság véleményére (A7-0099/2010),

               A.

               mivel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317. cikke szerint a közösségi költségvetés végrehajtásával kapcsolatos felelősség a Bizottságé, együttműködésben a tagállamokkal, amelyek annak biztosítása érdekében működnek együtt a Bizottsággal, hogy az előirányzatokat a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek megfelelően használják fel,

               B.

               mivel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikke (1) bekezdésének második albekezdése előírja, hogy a Számvevőszék az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló nyilatkozatot terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé, hozzátéve, hogy a nyilatkozat az Unió tevékenységének valamennyi főbb területére kiterjedő külön értékelésekkel egészíthető ki;

               C.

               mivel az EU főbb politikáinak végrehajtását a közösségi költségvetésnek a Bizottság és a tagállamok közötti megosztott irányítása jellemzi, amelynek keretében a közösségi kiadások 80 %-át a tagállamok kezelik,

               D.

               mivel az Unióban a pénzügyi irányítás javítását a Bizottság és a tagállamok által tett előrelépések szigorú nyomon követésével kell támogatni, és mivel a tagállamoknak felelősséget kell vállalniuk az uniós pénzeszközök kezeléséért, eleget téve az EU integrált belső ellenőrzési keretrendszerének, hogy pozitív megbízhatósági nyilatkozatot szerezhessenek,

               E.

               mivel a Parlament az utóbbi öt év mentesítési határozataiban felhívta a figyelmet arra, hogy megfelelő politikai szintű nemzeti nyilatkozatokat kell sürgősen bevezetni az összes megosztott irányítású uniós pénzeszközre vonatkozóan, hogy az egyes tagállamok felelősséget vállaljanak a kapott uniós támogatások kezeléséért,

               F.

               mivel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás (9) 44. pontjának végrehajtása, valamint a költségvetési rendeletnek az ellenőrzések és a rendelkezésre álló nyilatkozatok éves összefoglalóiról szóló 53b. cikke (3) bekezdésének végrehajtása jelentősen hozzájárulhat az uniós költségvetés irányításának javításához,

               G.

               mivel a Számvevőszék fent említett, 6/2007. sz. véleményében szintén hangsúlyozta, hogy a nemzeti nyilatkozatok az uniós pénzeszközök belső ellenőrzése új elemének tekinthetők, és hozzájárulhatnak az uniós pénzeszközök ellenőrzésének javításához a megosztott irányítású területeken,

               H.

               mivel a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottsága által végzett munka általában, a mentesítési eljárás pedig különösen részét képezi annak a folyamatnak, amelynek célja az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel összhangban a teljes elszámoltathatóság biztosítása a Bizottság egésze, az egyes biztosok, és minden más, az EU pénzgazdálkodásában érintett szereplő – közülük a legfontosabbak a tagállamok – részéről az EU pénzügyi irányítása vonatkozásában, és ezáltal biztosabb alap létrehozása a döntéshozatal számára,

               I.

               mivel a Parlament Költségvetési Bizottságának megfelelően figyelembe kell vennie a következő költségvetési eljárás során a 2008. évi mentesítés eredményeit és ajánlásait,

               J.

               mivel a Tanács mentesítésre vonatkozó ajánlásainak a konstruktivitás érdekében erősíteniük kell a tagállamok arra irányuló reform-erőfeszítéseit és felelősségét, hogy orvosolják a Számvevőszék által azonosított problémákat és jobb pénzügyi irányítást biztosítsanak az Európai Unióban,

               K.

               mivel a mentesítés jelenlegi ütemezése túl hosszú ahhoz képest, hogy a lehető leghamarabb be kellene vezetni az Európai Parlament által ellenőrzési hatásköre keretében kért javításokat és reformokat; mivel az éves beszámolókat az ellenőrzött pénzügyi évet követő év első negyedéve előtt kell elkészíteni annak érdekében, hogy a Számvevőszék az ellenőrzött pénzügyi évet követő év második negyedévének vége előtt kiadhassa jelentését,

               L.

               mivel az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzatáról és az Európai Közösségek egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeiről szóló, 1968. február 29-i 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendelet (10) 83. cikke értelmében a nyugdíjakat a költségvetésből kell fedezni, és a tagállamok az ilyen kiadások finanszírozására megállapított táblázattal összhangban együttesen garantálják az ilyen ellátások kifizetését; mivel a tisztviselők a nyugdíjrendszer finanszírozásához való hozzájárulásként fizetésük egy részét visszafizetik az általános költségvetésbe,

               M.

               mivel a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK rendelet 83. cikke előírja, hogy a tagállamoknak együttesen kell garanciát vállalniuk a nyugdíjalapért, ami azt jelenti, hogy a garancia egy vagy több tagállam mulasztása esetén alkalmazandó, valamint megteremti annak lehetőségét, hogy az Unió felelősségre vonja az említett kötelezettséget elvállaló tagállamokat,

      HORIZONTÁLIS KÉRDÉSEK

      Főbb megfontolások és elérendő célok

               1.

               Az új Bizottság hivatalba lépésekor továbbra is aggasztják a korábbi Bizottság munkája során felgyülemlett problémák, nevezetesen:

                           —

                           a kifizetések folyamatosan magas hibaaránya,

                           —

                           az indokolatlan kifizetések lassú behajtása, és

                           —

                           az átvitt összegek minden korábbinál magasabb szintje;

               2.

               üdvözli az új Bizottság kollegiális hozzáállásának kezdeti megnyilvánulásait Andor László, Johannes Hahn és Algirdas Šemeta biztosoknak a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságával folytatott tanácskozásain, és határozott nyilatkozatot vár Janusz Lewandowski és Algirdas Šemeta biztosoktól, amelyben intézkedéseket ígérnek az alábbi területeken: tagállami megbízhatósági nyilatkozatok, az elfogadható hibakockázatra vonatkozó javaslatok, egyszerűség és átláthatóság, valamint a külső fellépéseket lefedő vagyonkezelői alapok; továbbá úgy véli, hogy ennek további intézkedésekre is ki kell térnie a korrekciók és behajtások, valamint a belső ellenőrzési rendszerek terén;

               3.

               úgy véli, hogy a kiadásokkal kapcsolatos hibák gátolják az uniós politikai célok elérésének hatékonyságát, és ismételten hangsúlyozza, hogy a 2 % alatti hibaaránnyal rendelkező szakpolitika-csoportok az Európai Unió költségvetésének továbbra is csupán 47 %-át teszik ki, ami csak 9 %-os növekedést jelent 2005 és 2008 között; úgy ítéli meg, hogy ez az évről évre elért javulás még mindig elégtelen, és rámutat, hogy az egyes területeken megvalósult fejlődés ellenére a költségvetés 31 %-át kitevő szakpolitika-csoportokban a hibaarány továbbra is meghaladja az 5 %-ot, további 22 % esetében pedig a hibaarány 2 % és 5 % közötti;

               4.

               felhívja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki és nyújtson be a Parlamenthez egy 2010 utáni időszakra vonatkozó menetrendet, amely rendelkezik a hibaarány gyorsabb ütemű csökkentéséről, biztosítandó, hogy 2014-ig a költségvetés további 20 %-a kaphasson „zöld” minősítést a Számvevőszéktől, és amely tartalmazza a Számvevőszék által kért változásokat a „Kohézió” fejezeten belüli egyedi hibaarányok kimutatására szolgáló új módszertan tekintetében, különbséget téve a 2000–2006 közötti, illetve a 2007–2013 közötti jogszabályok szerint végrehajtott kifizetések között; úgy véli, hogy e cél elérése meghatározó a jövőbeni uniós kiadások teljes értékének kihasználásához és a pozitív megbízhatósági nyilatkozat eléréséhez;

               5.

               felszólítja a Bizottság elnökét, hogy tájékoztassa a Parlamentet, miként fog a Bizottság összehangoltabb módon működni, hogy kezelni tudja a pénzügyi rendszerek megmaradó gyengeségeit és jelentős mértékben csökkentse a fentiekben feltüntetett hibaarányokat;

      A beszámoló megbízhatósága és az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűsége

               6.

               megelégedettséggel veszi tudomásul a végleges éves beszámoló megbízhatóságára vonatkozó pozitív számvevőszéki véleményt, valamint a Számvevőszék azon kijelentését, miszerint a beszámoló minden lényegi szempontból híven tükrözi a Közösségek 2008. december 31-i pénzügyi helyzetét, valamint műveletei és pénzáramlásai eredményét;

               7.

               rendellenesnek tartja, hogy az éves elszámolás 51 400 000 000 EUR-s negatív saját tőkét mutasson, és úgy véli, hogy a tagállamoktól lehívandó összegeknek a követelések között kellene szerepelniük, mivel a személyzeti nyugdíjakra vonatkozó, 37 000 000 000 EUR-s becsült biztos kötelezettségről van szó; tudomásul veszi a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által adott magyarázatokat, amelyek szerint a közszférára vonatkozó nemzetközi számviteli standardokat alkalmazták; javasolja egy közösségi nyugdíjalap létrehozásának megfontolását a személyzettel szemben fennálló ilyen pénzügyi kötelezettségek kiszervezése érdekében;

               8.

               aggodalmát fejezi ki mindazonáltal a Bizottság bizonyos szerveinél és főigazgatóságainál a számlák/költségelszámolások és az előlegek számviteli rendszerében feltárt hiányosságok miatt, amelyek veszélyeztetik a pénzügyi információk minőségét;

               9.

               üdvözli a Számvevőszék hitelesítő záradékát a bevételekre, az összes szakpolitika-csoportra vonatkozó kötelezettségvállalásokra, valamint az „Oktatás és állampolgárság” és az „Igazgatási és egyéb kiadások” szakpolitika-csoport elszámolása alapjául szolgáló kifizetésekre vonatkozóan, amelyek minden lényegi szempontból jogszerűek és szabályszerűek;

               10.

               kéri a Számvevőszéket, hogy a következő mentesítéshez terjessze elő az alapul szolgáló ügyletek jogszerűségéről és szabályszerűségéről szóló, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében előírt megbízhatósági nyilatkozatot ugyanúgy, ahogyan az elszámolás megbízhatóságát illetően teszi;

               11.

               üdvözli a Bizottság azon erőfeszítéseit, amelyek jobb ellenőrzési és irányítási eljárások ösztönzésére és alkalmazására irányulnak, amelyek az előző évekhez képest javuláshoz vezetnek, nevezetesen a Számvevőszék által egyes kiadási területekhez (a „Mezőgazdaság és természeti erőforrások”, a „Kutatás, energiaügy és közlekedés” és az „Oktatás és állampolgárság” szakpolitikai területekhez) kapcsolódó tranzakcióknál feltárt hibák szintjének csökkenéséhez;

               12.

               sajnálja, hogy a megbízhatósági nyilatkozat továbbra is fenntartásokat tartalmaz (negatív) a 2008-as pénzügyi évre szóló költségvetés bizonyos rendkívül fontos közösségi kiadási területeit illetően (Vidékfejlesztés, Strukturális intézkedések, Kutatás, energiaügy és közlekedés, Külső fellépések a végrehajtó szervezetek szintjén és Bővítés), ahol a kifizetések terén még mindig nagymérvű, lényeges hibák tapasztalhatók;

               13.

               elismeri, hogy a strukturális fellépések megosztott irányítása keretében fennálló felügyeleti szerepe megerősítésére irányuló bizottsági cselekvési terv hatásáról szóló közleményében a Bizottság jelzi, hogy az abban körvonalazott lépések megtörténtek; tudomásul veszi, hogy az előzetes eredmények szerint a 2007–2013 közötti időszakban a kiadások hibaaránya 5 % körüli; ugyanakkor szélesebb körű előnyöket vár a kohéziós politikára nézve, ahol még mindig rendkívül komoly problémák állnak fenn annak ellenére, hogy a Bizottság előrelépéseket tett az uniós pénzeszközök hatékonyabb felhasználása és az általános ellenőrzési környezet tekintetében;

               14.

               hasonlóképpen úgy véli – a Kutatás, energiaügy és közlekedés, valamint a Külső támogatás, fejlesztés és bővítés tekintetében –, hogy az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervnek már előnyökkel kellene járnia, valamint hogy a Bizottságnak mutatók és leírások egész soráról kell gondoskodnia a cselekvési terv hatásának méréséhez;

               15.

               tudomásul veszi ugyanakkor a Számvevőszék azon kijelentését, miszerint egyelőre nem lehet meghatározni, hogy a cselekvési terv mérhető hatást gyakorolt-e a felügyeleti és ellenőrzési rendszerekre, illetve végeredményben a tranzakciók szabályszerűségére (a 2008-as éves jelentés 2.28. pontja), és sürgeti a Bizottságot, hogy tegyen megfelelő intézkedéseket, hogy a 2009-es mentesítéskor rendelkezésre álljanak a megfelelő mutatók a cselekvési terv hatásának méréséhez;

               16.

               kéri a Bizottságot, hogy tegyen javaslatokat a mentesítési eljáráshoz kapcsolódó határidők csökkentése érdekében oly módon, hogy a plenáris ülésen a szavazás az ellenőrzött pénzügyi évet követő év során megtörténhessen;

      Tájékoztatás és a megbízhatósági nyilatkozat kerete

               17.

               üdvözli a Számvevőszék annak érdekében végzett munkáját, hogy tovább javítsa a megbízhatósági nyilatkozaton alapuló megközelítés érthetőségét azon tényezők tekintetében, amelyek hozzájárulnak ahhoz, hogy hatékonyabb és eredményesebb ellenőrzési rendszerek működjenek minden egyes szektorban évről évre, illetve hogy tovább javítsa a számvevőszéki jelentés bizonyos részeinek – köztük a strukturális intézkedésekkel foglalkozó rész – minőségét, és felkéri a Számvevőszéket, hogy továbbra is rendszeresen tájékoztassa a Parlamentet;

               18.

               úgy véli, hogy a Maastrichti Szerződés óta minden évben elkészített, az uniós pénzeszközök Bizottság általi kezelésére vonatkozó számvevőszéki értékelés hasznos eszköznek bizonyult e pénzeszközök kezelésének javításához, továbbá elismeri, hogy a Bizottság óriási erőfeszítéseket tett az igazgatás javítására; felszólítja azonban a tagállamokat, hogy mutassanak nagyobb elkötelezettséget a pénzalapok elköltésének továbbfejlesztéséért;

               19.

               rámutat a Nizzai Szerződés hatálybalépése óta elért javulásra, minthogy a Számvevőszéknek a beszámoló megbízhatóságára, valamint az alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozó megbízhatósági nyilatkozata kiegészülhet külön értékelésekkel minden főbb uniós tevékenységi terület esetében (az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikkének (1) bekezdése);

               20.

               mindazonáltal úgy véli, hogy egyetlen átfogó éves értékelés nem tükrözi az Európai Közösségek pénzügyeinek összetett struktúráját, továbbá úgy véli, hogy 15 egymást követő év után egy újabb negatív éves értékelés negatív benyomást kelthet az állampolgárok körében, akik nem értik, miért ad mindig negatív véleményt a Számvevőszék;

      A Szerződések felülvizsgálata: a megbízhatósági nyilatkozat reformja

               21.

               megjegyzi, hogy az EU-Szerződés – Lisszaboni Szerződés által módosított – 48. cikkének (2) bekezdése értelmében a Parlament megerősített szereppel bír a Szerződések felülvizsgálatának eljárásában, miután kezdeményezési jogot szerzett arra, hogy a Szerződések módosítására – azaz a megbízhatósági nyilatkozat módosítására is – irányuló javaslatokat nyújtson be a Tanácsnak;

               22.

               kéri annak fontolóra vételét, hogy megvalósítható lenne-e a jövőben, hogy ágazatonként/szakpolitikai területenként, illetve többéves programonként külön megbízhatósági nyilatkozatok készüljenek annak érdekében, hogy jobban illeszkedjen egymáshoz a Számvevőszék módszertana és az Európai Közösségek pénzügyeinek többéves és ágazati jellege;

               23.

               tudomásul veszi, hogy a Bizottság következetesen azt állította, hogy az érintett kiadások „többéves jellege” azt jelenti, hogy a legtöbb hiba a vonatkozó programok lezárása előtt felfedezhető és kijavítható; tudomásul veszi továbbá, hogy a Számvevőszék úgy véli, jelenleg nincs elegendő információ e kijelentés alátámasztására;

      Költségvetési gazdálkodás

               24.

               aggódik amiatt, hogy 2008-ban 16,4 milliárd EUR-ról (11,8 %) 155,0 milliárd EUR-ra nőttek (a 2008-as éves jelentés 3.9. pontja) a – főleg többéves programokkal kapcsolatos – fennálló költségvetési kötelezettségvállalások (a következő években történő felhasználás céljából átvitt felhasználatlan kötelezettségvállalások), miközben elismeri, hogy ez bizonyos esetekben az új programok kezdeti fázisának késedelméből adódik, míg más esetekben a gyenge költségvetési tervezési folyamatot tükrözi; aggódik amiatt, hogy a fel nem használt pénzösszegek évről évre elvesztegetett lehetőségeket jelentenek az uniós szakpolitikák és programok végrehajtása terén;

               25.

               megjegyzi azonban, hogy még ha az összes 2008-as költségvetési kötelezettségvállalási előirányzatot meghaladó nagyon magas szinten maradnak is a differenciált kiadásokra szolgáló fennálló költségvetési kötelezettségvállalások, a Számvevőszék arra is rámutat, hogy a jelenlegi fennálló költségvetési kötelezettségvállalások többsége 2007-ből és 2008-ból való, következésképpen a jelenlegi pénzügyi kerethez kapcsolódnak (a 2008-as éves jelentés 3.15. pontja);

               26.

               üdvözli, hogy az automatikus kötelezettségvállalás-visszavonás valószínűleg megakadályozza, hogy problémák merüljenek fel a jelenlegi finanszírozási időszakban, de továbbra is aggódik amiatt, hogy a fennálló költségvetési kötelezettségvállalások (RAL) legnagyobb része a kohézió területével kapcsolatos, ahol nem folyt egyetlen kötelezettségvállalás-visszavonási eljárás sem a 2000–2006-os időszakban;

               27.

               felkéri a tagállamokat, hogy mielőbb juttassák el megfelelő minőségben az irányítási és ellenőrzési rendszerek még hiányzó megfelelőségértékelési dokumentumait annak elkerülése érdekében, hogy további késedelmek mutatkozzanak az időközi kifizetések tekintetében, valamint hogy tovább növekedjen a fennálló költségvetési kötelezettségvállalások szintje;

               28.

               felszólítja a Bizottságot, hogy a 2005 és 2009 közötti időszakra országonkénti és alaponkénti bontásban adjon áttekintést a Parlamentnek a költségvetési támogatásról;

      Behajtott összegek

               29.

               valamelyes javulást tapasztal a behajtott összegekkel kapcsolatban, de továbbra is aggódik a szabálytalanul folyósított közösségi pénzeszközök tekintetében fennálló problémák, valamint a tagállami szinten alkalmazott korrekciós mechanizmusra vonatkozóan nyújtott információk gyenge minősége miatt; felhívja a figyelmet a hibásan kiutalt pénzeszközök tekintetében a 100 %-os behajtás sürgős szükségességére;

               30.

               üdvözli a Bizottság által 2009 szeptemberéig bezárólag a pénzügyi korrekciókról tagállamonként adott tájékoztatást, aggódik azonban amiatt, hogy a Számvevőszék jelentésének éves jellege nem illik össze a Bizottság által biztosított összesítő adatokkal, ami lehetetlenné teszi az egyetlen szóban forgó évben, azaz 2008-ban mutatott teljesítmény átfogó értékelését;

               31.

               felkéri a Bizottságot, hogy javítsa a többéves behajtási rendszerek eredményességét és hatékonyságát – többek között tagállami szinten is –, valamint konszolidálja a behajtásokról és pénzügyi kiigazításokról szóló adatokat annak érdekében, hogy megbízható és összevethető számokat tudjon adni az egyes politikai területekre és pénzeszköz-kezelési módszerekre vonatkozóan; felkéri a Bizottságot, hogy az éves beszámolóhoz csatolt észrevételekben tegyen erről jelentést a Parlamentnek, teljes képet adva a kérdéskörről;

               32.

               kéri a Bizottságot, hogy nyújtson teljes körű és megbízható adatokat a pénzügyi korrekciókra és különösen a behajtásokra vonatkozóan, pontosan megjelölve az érintett tagállamot, a konkrét költségvetési sort és az évet, amelyhez az egyes behajtások kötődnek (ahogy az már a 2006-ra vonatkozó mentesítési jelentésben (11) is szerepel), mivel az adatok bármilyen más prezentálása lehetetlenné teszi a komoly ellenőrzést;

               33.

               ismételten kéri, hogy a Bizottság készítsen tagállamonként az egyes alapokra lebontott éves besorolást, pontosan megjelölve a megállapított hibaarányt – a korrekciós mechanizmusok hatásaival és anélkül –, valamint kéri, hogy ezt továbbítsa a Parlamentnek hatékony, átlátható és könnyen hozzáférhető formában;

               34.

               felkéri a Számvevőszéket, hogy tegyen észrevételeket e listával kapcsolatban a saját megállapításaira támaszkodva;

      A kifizetések felfüggesztése

               35.

               rámutat a végleges határozatok és a korrekciós intézkedések fontosságára, amelyek célja az olyan kiadások kizárása az uniós finanszírozásból, amelyeket nem az uniós jogszabályoknak megfelelően hajtottak végre, és ismételten kéri, hogy tüntessék fel azt a pontos költségvetési tételt és évet, amelyre az egyes behajtások vonatkoznak;

               36.

               teljes mértékben támogatja a Bizottságot a kifizetések felfüggesztésével kapcsolatos jogszabályok szigorú alkalmazásában, és üdvözli a már megkezdett intézkedéseket, amelyek következtében a támogatásokat nem utalják át, ha a Bizottság nem rendelkezik az érintett támogatásokból részesülő tagállamok irányítási és ellenőrzési rendszereinek megbízhatóságára vonatkozó abszolút biztosítékkal;

               37.

               felhívja a figyelmet Görögország példájára, ahol a Bizottság döntése nyomán végrehajtott jelentős pénzügyi korrekciók úgy tűnik, hogy egyes területeken jobb teljesítményt eredményeztek; felkéri a Bizottságot, hogy határozza meg ezeket a területeket, és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (IACS) tekintetében emlékeztet arra, hogy nem szolgáltattak bizonyítékot arra, hogy a görög hatóságok által összeállított és végrehajtott cselekvési terv hatásos volt (2008-as éves jelentés, 2.5. pont);

               38.

               úgy véli, hogy egy adott tagállam kiadási programjaira vonatkozó ismétlődő fenntartások esetében a kifizetések felfüggesztése, mint nyomásgyakorlás, érdekeltebbé teheti a tagállamokat a kapott uniós pénzeszközök helyes felhasználásában;

               39.

               felszólítja a Bizottságot a szabályozás egyszerűsítésére és a kifizetések felfüggesztésére vonatkozó meglévő jogszabályok szükség szerinti alkalmazására, továbbá a Parlament, a Tanács és a Számvevőszék pontos tájékoztatására a kifizetések felfüggesztései és azok eredménye tárgyában;

      Éves összefoglalók

               40.

               úgy véli, hogy a tagállamok által az intézményközi megállapodás és a költségvetési rendelet 53b. cikkének (3) bekezdése értelmében a rendelkezésre álló ellenőrzésekről és nyilatkozatokról összeállítandó éves összefoglalóknak kell az első lépést jelenteniük a valamennyi tagállam által elkészítendő nemzeti irányítási nyilatkozatok bevezetése irányában;

               41.

               üdvözli a Hágában, 2010. január 28–29-én megtartott, az uniós pénzeszközökkel való nemzeti elszámoltathatóság továbbfejlesztéséről szóló parlamentközi konferencia nyilatkozatát, amely javaslatot tett arra, hogy az uniós kifizetések tagállami kontrollja és irányítása javításához való hozzájárulás érdekében alkalmazzanak nemzeti szakpolitikai eszközöket, illetve erősítsék meg azokat, és az uniós finanszírozás irányításához és elszámoltathatóságához használt eszközök, például az éves jelentések között szerepeljenek egy közös uniós keretrendszer elemei az összehasonlítások elvégzése és a „bevált gyakorlatok” meghatározása, valamint a nemzeti irányítói nyilatkozatok megvalósulása érdekében;

               42.

               hangsúlyozza, hogy a költségvetési rendelet közelgő felülvizsgálata során meg kell erősíteni az éves összefoglalók szerepét, valamint javítani kell a tagállamok által nyújtott adatok minőségét, homogenitását és összehasonlíthatóságát annak érdekében, hogy biztosított legyen hozzáadott értékük az uniós pénzeszközök ellenőrzésének területén;

               43.

               üdvözli a Bizottság által a 2009-ben kapott éves összefoglalókról a Parlamentnek nyújtott tájékoztatást, és felhívja a Bizottságot, hogy tegye nyilvánossá valamennyi tagállam összes éves összefoglalóját az átláthatóság és a nyilvános elszámoltathatóság fokozása érdekében; felkéri a Bizottságot, hogy a megkapott éves összefoglalók alapján elemezze minden egyes tagállam uniós források kezelésére és ellenőrzésére szolgáló nemzeti rendszerének erősségeit és gyengeségeit;

               44.

               kiemelkedő fontosságúnak tartja, hogy a Bizottság jelentést tegyen ezen éves összefoglalók minőségéről, valamint hogy hasznosabbá tegye a folyamatot azáltal, hogy – felügyeleti szerepében felhasználva ezeket az információkat – azonosítja a közös problémákat, a lehetséges megoldásokat és a bevált gyakorlatokat;

               45.

               úgy véli, hogy 2010 végéig összehasonlító elemzést kell eljuttatni a Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek és azt ezután nem sokkal nyilvánosságra kell hozni;

               46.

               felhívja a Bizottságot annak biztosítására, hogy az éves összefoglalókra vonatkozó általános iránymutatás egységes módszertant és analitikus megközelítést követeljen meg minden tagállamtól; tudomásul veszi, hogy a Bizottság felül kívánja vizsgálni iránymutatását azzal a céllal, hogy egyszerűsítse a jelentéstételi követelményeket és több útmutatást adjon a bevált gyakorlatokra vonatkozóan; kéri a Bizottságot, hogy használja fel ezt az alkalmat arra, hogy iránymutatásába belefoglaljon egy, a nemzeti irányítási nyilatkozatokra vonatkozó keretrendszert azon tagállamok számára, amelyek úgy döntenek, hogy bevezetik azokat, továbbá kéri a Bizottságot, hogy fejlessze ösztönzésen alapuló megközelítését;

      Nemzeti irányítási nyilatkozatok

               47.

               üdvözli Dániának, Hollandiának, Svédországnak és az Egyesült Királyságnak a nemzeti irányítási nyilatkozatok összeállítására irányuló önkéntes kezdeményezéseit; figyelmeztet azonban a négy nemzeti kezdeményezés közötti nagy különbségekre; melegen üdvözli a holland és a svéd kormány levelét, amelyben felkérik a Bizottságot a nemzeti nyilatkozatok kulcsfontosságú szempontjainak meghatározásáról szóló útmutató kibocsátására, amely értékes információforrásként szolgálhat a többi tagállam számára is; sajnálja, hogy e kezdeményezések ellenére a többi tagállam legtöbbje még nem vezette be e nyilatkozatokat;

               48.

               emlékeztet a nemzeti irányítási nyilatkozatok bevezetésére irányuló kérésére (a 2007-es évre vonatkozó mentesítési határozatát kísérő 2009. április 23-i állásfoglalásának (12) (32) bekezdése);

               49.

               felhívja a figyelmet az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317. cikkének első bekezdésére (az EK-Szerződés volt 274. cikkére), amely most előírja, hogy a Bizottság „a költségvetést a tagállamokkal együttműködve hajtja végre”, és továbbra is meg van győződve arról, hogy előrelépést fognak jelenteni a megosztott irányítás alá tartozó összes uniós pénzeszközre kiterjedő – a Parlament által az öt legutóbbi éves mentesítési állásfoglalásban kért – nemzeti irányítási nyilatkozatok;

               50.

               rámutat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317. cikkének második bekezdésére, amely bizonyos, eddig még meghatározatlan ellenőrzési és számviteli kötelezettségeket és ezekkel járó felelősséget ró a tagállamokra; felhívja a Bizottságot, hogy a lehető legrövidebb időn belül alkalmazza a 317. cikk új megfogalmazását a kötelező nemzeti irányítási nyilatkozat bevezetésére; utal az Európai Unió működéséről szóló szerződés 291. cikkére is, amely eszközt biztosít a Bizottság számára a kötelező erejű uniós jogi aktusok egységes végrehajtásának megvalósításához;

               51.

               felhívja a Bizottságot, hogy a költségvetési rendelet felülvizsgálata keretében tegyen javaslatot a tagállamok arra való kötelezésére, hogy megfelelő politikai szinten aláírt és legfelső nemzeti ellenőrzési szervük által hitelesített nemzeti irányítási nyilatkozatokat adjanak ki, ami adminisztratív segítséget jelentene és a megosztott irányítás alá tartozó pénzeszközök kezelésének javulását eredményezné;

               52.

               az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikkének (3) bekezdése értelmében kéri, hogy a megosztott irányítás ellenőrzése tekintetében erősítsék az együttműködést a nemzeti ellenőrző szervek és az Európai Számvevőszék között;

               53.

               javasolja, hogy a nemzeti ellenőrzési szervek független külső könyvvizsgálói minőségükben – kellően figyelembe véve a nemzetközi könyvvizsgálati standardokat – állítsanak ki az uniós pénzeszközök kezelésére vonatkozóan nemzeti ellenőrzési tanúsítványokat; felhívja a Bizottságot, hogy vizsgálja meg a mentesítési ütemterv módosításának és kiigazításának a lehetőségét, hogy a nemzeti irányítási nyilatkozatokat (nemzeti) külső könyvvizsgálók időben ellenőrizhessék;

               54.

               mély aggodalommal tölti el a pénzügyi statisztikák bizonyított manipulálása és az adóelkerülés Görögországban; megjegyzi, hogy az állami szektort általános korrupció jellemzi az igazgatás minden területén, beleértve a közbeszerzést, amint azt Görögország miniszterelnöke is elismerte; felhívja a figyelmet ennek a költségek tekintetében a görög költségvetésre gyakorolt jelentős hatására; felhívja a Bizottságot, hogy elsőbbséggel vizsgálja meg, milyen körülmények között kapott és fogadott el ténylegesen a Bizottság olyan hosszú ideig rossz makrogazdasági adatokat;

      A Bizottság belső ellenőrzési rendszere

      Az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló cselekvési terv

               55.

               aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a Számvevőszék többször kifogásolta a tagállamokban folytatott ellenőrzések nem megfelelő minőségét, és úgy véli, hogy árt az EU megítélésének, ha az egyes tagállamok eltérő ellenőrzési standardokat alkalmazhatnak;

               56.

               a megbízhatósági nyilatkozat tekintetében 2003 óta tapasztalt fokozatos javulás (2008-ban a Számvevőszék a kiadások 56 %-ára adott ki pozitív könyvvizsgálói véleményt a 2003-as 6 %-kal szemben) ellenére továbbra is aggódik a Számvevőszék azon meglátása miatt, hogy még mindig nem lehet megállapítani, hogy a cselekvési terv gyakorolt-e mérhető hatást a felügyeleti és ellenőrzési rendszerekre, valamint hogy a Bizottság nem képes bizonyítani, hogy a felügyeleti és ellenőrzési rendszerek javítása érdekében tett lépései hatásosnak bizonyultak-e a költségvetés bizonyos területein felmerülő hibák kockázatának mérséklésében (a 2008-as éves jelentés 2.28. és 2.33. pontja);

               57.

               felkéri a Bizottságot, hogy rendszeresen nyújtson be értékelést az integrált belső ellenőrzési rendszerről, kéri továbbá, hogy az éves tevékenységi jelentések és az összefoglaló jelentés még jobban és még kifejezettebben fedjék le a bizottsági szervezeti egységek és a tagállamok megosztott irányítási rendszereinek működését, ahogyan az a Regionális Politikai Főigazgatóság éves tevékenységi jelentéseiben már megvalósul;

      Az uniós pénzeszközök ellenőrzési rendszerének működési kiadásai és költségei között fennálló egyensúly elemzése

               58.

               ezzel összefüggésben felhívja a figyelmet a fent említett cselekvési terv 10. intézkedésének fontosságára, amely éppen „az ellenőrzési költségek elemzésének” elvégzését javasolja, mivel „megfelelő egyensúlyt kell elérni az ellenőrzések költsége és előnyei között”;

               59.

               felhívja a Bizottságot, hogy 2010-ben végezze el a kutatás, az energiaügy, a közlekedés, a vidékfejlesztés, a külső segítségnyújtás és az igazgatási kiadások területén működő ellenőrzési rendszerek számára biztosított erőforrások átfogóbb és kimerítőbb értékelését, amint azt a Parlament a mentesítő határozatokat kísérő korábbi állásfoglalásaiban kérte;

               60.

               úgy véli, hogy ez alapvető jelentőségű eszköz lesz annak felmérésére, hogy milyen jövőbeli javulások érhetők el és milyen költségek mellett – amint azt a Számvevőszék a 2008-as éves jelentésében javasolja (2.35. pont a) alpont) –, továbbá az elfogadható hibakockázat kérdése tekintetében való előrelépéshez is;

      Elfogadható hibakockázat

               61.

               tudomásul veszi az elfogadható hibakockázat fogalmának egységes értelmezéséről szóló, 2008. december 16-i, fent említett bizottsági közleményt, amely szilárd módszertani alapot teremt az elfogadható kockázati szint gazdasági elemzése számára; emlékeztet a tagállamok által az ellenőrzés költségeiről szolgáltatott adatokkal kapcsolatos fenntartásaira, és felhívja a Bizottságot, hogy frissítse és egészítse ki a közleményben használt számadatokat; felkéri a Bizottságot, hogy foglalkozzon a Számvevőszék által megállapított minden gyengeséggel és hiányossággal, és aláhúzza következőket:

                           —

                           a lehetséges elviselhető hibakockázat meghatározása csupán egyike az Európai Unión belüli pénzügyi irányítás továbbfejlesztése érdekében megvizsgálandó számos elemnek; további elemek (1) a meglévő ellenőrzési rendszerek jobb alkalmazása, (2) az általában igen alacsony ellenőrzési költségek növelése, (3) az egyszerűsítés, és (4) a koncentráció,

                           —

                           a tagállamoktól jelenleg rendelkezésre álló információ minősége nem elégséges az elfogadható hibakockázat kialakításának és jóváhagyásának alapjaként,

                           —

                           a Tanácsnak a kérdésre vonatkozó álláspontja nem ismert;

               62.

               felhívja a Bizottságot, hogy adjon részletes elemzést a Számvevőszék által meghatározott (13) hiányosságokról és gyengeségekről, különös tekintettel a tagállamoktól rendelkezésre álló adatok minőségére;

               63.

               emlékeztet a fent említett cselekvési terv 4. sz. intézkedésére, amely a Parlament ajánlásainak megfelelően javasolja „intézményközi párbeszéd kezdeményezését az elszámolások alapjául szolgáló ügyletek tolerálható hibakockázatáról”; megállapítja azonban, hogy ez az intézkedés épp csak elkezdődött;

               64.

               úgy véli tehát, hogy az ellenőrzési rendszerekre vonatkozó arányosság és költséghatékonyság (értékarányos ráfordítás) elvének tiszteletben tartása mellett a Bizottságnak értékelnie kell azt a kapcsolatot, amely egyrészt az egyes szakpolitikák rendelkezésére álló források és másrészt e forrásoknak a kiadási területek szerint felosztott ellenőrzési rendszerekre fordított része között fennáll;

               65.

               kéri a Bizottságot, hogy azonosítsa be a nagy politikai érzékenységű (a hírnevet fenyegető magas kockázattal járó) területeket, ahol a hibaarányokkal kapcsolatban minőségi (nem pedig gazdasági) megközelítést kell elfogadni;

               66.

               úgy véli, hogy a hibák miatt veszélyben lévő uniós források nagyságát is figyelembe kellene venni a tolerálható hibaarány meghatározásakor;

               67.

               úgy véli továbbá, hogy az ellenőrzési tevékenységekre fordított források és az ellenőrzések eredménye közötti költség-haszon arányt alapvető elemként kell figyelembe vennie a Számvevőszéknek a megbízhatósági nyilatkozat kidolgozásakor;

               68.

               sajnálatát fejezi ki, hogy a Bizottság több erőfeszítést tesz a Parlament meggyőzésére „az elfogadható hibakockázat” bevezetésének szükségességéről, mint a tagállamok meggyőzésére a kötelező nemzeti irányítási nyilatkozatok szükségességéről;

      Egyszerűsítés

               69.

               határozottan úgy véli, hogy az ellenőrzési rendszerek a különböző szintű, egymást olykor átfedő rendeletek és szabályok összetettségét tükrözik; sürgeti ezért a Bizottságot, hogy gyorsítsa fel az egyszerűsítési folyamatot a Parlament teljes körű bevonása mellett, és kéri a tagállamokat és a régiókat, hogy tegyenek e cél érdekében megfelelő erőfeszítéseket;

      Intézményközi vita a mentesítési eljárás jelenlegi rendszeréről

               70.

               felhívja a Bizottságot, hogy szervezzen intézményközi tanácskozást a kezdeti szakaszban a Tanács, a Bizottság, a Számvevőszék és a Parlament képviselőinek legmagasabb szinten történő bevonásával, és a második szakaszban a tagállamok, a nemzeti parlamentek és a legfőbb ellenőrző intézmények képviselőinek a bevonásával, azzal a céllal, hogy átfogó vita kezdődjön a jelenlegi mentesítési eljárási rendszerről;

               71.

               javasolja, hogy a Bizottság kapja meg a következő költségvetési eljárás során az e tanácskozás megszervezéséhez szükséges pénzügyi erőforrásokat;

      Politikai felelősség és igazgatási felelősség a Bizottságnál

      Éves tevékenységi jelentések

               72.

               sajnálja, hogy a 2008-as éves jelentésben a Számvevőszék ismételten hangsúlyozza, hogy az éves tevékenységi jelentések egy része továbbra sem szolgáltat elegendő bizonyítékot megbízhatósági nyilatkozatához; felhívja a Számvevőszéket, hogy az éves jelentés különböző fejezeteiben szolgáljon részletes elemzéssel a vonatkozó éves tevékenységi jelentésekről;

               73.

               aggodalmának ad hangot, amiért a Számvevőszék továbbra is hibákat talál a felügyeleti és ellenőrzési rendszerek működésében, valamint a Bizottság főigazgatóinak nyilatkozataiban adott bizonyosságra vonatkozó fenntartásokban, nevezetesen ami az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozó bizonyosságra gyakorolt hatásukat illeti, és emlékezteti a tagállamokat és a Bizottságot az e területtel kapcsolatos felelősségi körükre;

      Átláthatóság és etika

               74.

               ragaszkodik ahhoz, hogy a nyilvánosság hozzáférhessen a Bizottsággal dolgozó szakértői csoportok és munkacsoportok valamennyi tagjára vonatkozó információkhoz, valamint az uniós támogatások kedvezményezettjeinek nyilvánosságra hozatalához;

               75.

               ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottság legyen felelős az uniós támogatások kedvezményezettjeivel kapcsolatban szolgáltatott adatok – beleértve a támogatásban részesülők és projektjeik részletes adatait – teljességéért, kereshetőségéért és összehasonlíthatóságáért;

               76.

               üdvözli, hogy az uniós támogatások kedvezményezettjeivel kapcsolatos információkat szélesebb körben, illetve könnyen hozzáférhető és felhasználóbarát weboldalon kell közzétenni, és kéri a központi portálról elérhető nemzeti, regionális és nemzetközi weboldalak felépítésének és megjelenésének egységesítését;

               77.

               ismételten hangsúlyozza, hogy felül kell vizsgálni a Bizottság tagjaira vonatkozó jelenlegi magatartási kódexet a következő hiányosságok orvoslása érdekében: a) az „érdekütközés” fogalma meghatározásának hiánya; b) az érdekütközés esetén követendő eljárás előírásának elmulasztása; c) az ajándékok és vendéglátás elfogadásával kapcsolatos tisztázatlanságok; valamint d) a panaszok kivizsgálására kijelölt, illetve az elnököt (esetleges) önértékelési kötelezettsége alól mentesítő testület hiánya;

               78.

               elvárja, hogy a Bizottság kezdje meg a konzultációt a Parlamenttel a Bizottság tagjaira vonatkozó jelenlegi magatartási kódex felülvizsgálatáról, összhangban a José Manuel Barroso elnök és a Parlamentnek a Parlament és a Bizottság közötti keretmegállapodás felülvizsgálatával foglalkozó munkacsoportja között 2010. január 27-én született megegyezéssel, valamint hogy legkésőbb 2010 augusztusáig fogadja el a Bizottság tagjaira vonatkozó magatartási kódex felülvizsgált változatát, ugyanakkor megjegyzi, hogy ezt a felülvizsgálatot az új Bizottság kinevezése előtt kellett volna elvégezni;

               79.

               emlékeztet a teljes átláthatóság és nyilvánosság fontosságára a biztosok kabinetjében dolgozó, a személyzeti szabályzattól eltérő módon felvett személyzet vonatkozásában;

               80.

               emlékeztet továbbá arra, hogy a Bizottság tagjaira vonatkozó kötelező magatartási kódexnek tartalmaznia kell a biztosok által hivatali feladataik ellátása közben – különösen a kollégák, azon belül is kiváltképp a kabinetjükben dolgozó munkatársak kinevezése során – betartandó szükséges etikai szabályokat és legfőbb alapelveket is;

               81.

               felszólítja a Bizottságot annak biztosítására, hogy a személyzet minden tagja jól képzett legyen, és megfelelő tájékoztatást kapjon a személyzeti szabályzat 22a. és 22b. cikkében foglalt kötelezettségeiről és jogairól;

      Irányítás és igazgatási reform

               82.

               tudomásul veszi az „adminisztratív támogatás és koordináció” területén dolgozók számának kismértékű csökkenését (a 2007-es 31,8 %-hoz képest 2009-ben 30,9 %), amely terület az általános költségeknek csak egy részét képezi; emlékeztet arra, hogy korábban többször kért olyan intézkedéseket, amelyek célja e területen a 20 %-os arány elérése (a fent említett 2009. április 23-i állásfoglalás (217) bekezdése);

               83.

               sürgeti a Bizottságot, hogy a 2011-es költségvetéssel kapcsolatos előkészítő dokumentumokkal (a korábbi előzetes költségvetési tervezethez kapcsolódó munkadokumentumok) együtt nyújtson be olyan létszámtervet, amelyben a második Barroso-Bizottság hivatali idejének végére e területen a 20 %-os szint eléréséhez vezető első lépésként 3 %-os csökkentést hajt végre;

               84.

               felhívja a Bizottságot, hogy a tisztviselők személyzeti szabályzata és az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételei felülvizsgálatára készülve dolgozzon ki és terjesszen elő megfelelő jogi és biztosításmatematikai alapon nyugvó alternatív módszereket a tisztviselők és egyéb alkalmazottak javadalmazásának kiigazítására; úgy véli, hogy ez szélesebb alapot biztosítana az éves kiigazítás kiszámításához, felgyorsítaná a javadalmazások kiigazítását és ezáltal megfelelőbben tükrözné a tagállamok általános gazdasági fejlődését;

               85.

               felszólítja a Bizottságot, hogy a jelölteket kizárólag alkalmasságuk alapján sorolja be a kezdő fizetési osztályba, és tegyen javaslatokat a szakképzett személyzet magasabb fizetési osztályokba sorolására; az értékelés részeként elvárja, hogy jelentés is készüljön a kabinettagok konkrét alkalmazásáról kilépésük után, figyelembe véve az általuk teljesítendő belépési feltételeket is;

               86.

               felszólítja a Bizottságot, hogy nyilvánítson véleményt, mennyire sikerült ténylegesen elérni a személyzeti szabályzat 2004-es reformja során kitűzött megtakarítási célokat, különös tekintettel a tisztviselők és egyéb alkalmazottak által a betegbiztosításban és nyugdíjbiztosításban vállalt önrész növelésére;

               87.

               javasolja a Bizottságnak, hogy ossza meg a hivatali hatáskört a könyvelést végző személyek és azok között, akik a pénztárkezelésben a belső ellenőrzés terén szokásos biztonsági szabályok alkalmazásával átutalhatják a pénzeszközöket;

      Az ügynökségek irányítása

               88.

               emlékeztet a „szabályozási ügynökségekre” vonatkozó általános irányítási rendszer kidolgozására és végrehajtására, valamint az uniós ügynökségek hatékony ellenőrzési rendszerének bevezetésére irányuló kérésére (a fent említett 2009. április 23-i állásfoglalásának (254) és (255) bekezdése);

               89.

               hangsúlyozza ezzel összefüggésben, hogy egyes ügynökségek jogilag független státusa ellenére továbbra is a Bizottság felelős a költségvetés végrehajtásáért (az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317. cikkének (1) bekezdésével, az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 54., 55. és 185. cikkével, valamint a 2342/2002/EK, Euratom rendelet 37. cikkével és 41. cikkének (2) bekezdésével összhangban);

      Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF)

               90.

               aggodalmát fejezi ki a kilenc hónapnál hosszabb ideig tartó vizsgálatok száma, valamint az OLAF által vizsgált ügyek nemzeti igazságszolgáltatásban történő nyomon követésének alacsony szintje miatt, és úgy véli, hogy fel kell mérni az OLAF személyzeti erőforrásait annak érdekében, hogy kiderüljön, vajon javulást hozna-e e két területen a személyzet létszámának növelése;

               91.

               üdvözli az új Bizottság azon 2010. január 15-i vállalását, hogy eléri az OLAF reformjáról a Tanácsban folytatott tárgyalások újraindítását, valamint hogy legkésőbb 2010 júliusáig előterjeszti a megígért és régóta esedékes bizottsági vitaanyagot a Tanáccsal folytatandó tárgyalások alapjaként;

               92.

               ismételten hangsúlyozza az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló 1073/1999/EK rendeletet módosító európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról szóló 2008. november 20-i európai parlamenti első olvasatbeli álláspont (14) figyelembevételének fontosságát, és ismételten hangsúlyozni szeretné, hogy az OLAF jövőbeli stabilitásához annak továbbra is a Bizottságon belül kell maradnia függetlenségének megtartása mellett; emlékeztet arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317. cikke megnövelt felelősséget ró a tagállamokra, és ezzel támogatja a Parlament folyamatos felhívását a tagállamok OLAF-fal folytatott továbbfejlesztett együttműködése iránt;

               93.

               szeretné mielőbb látni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 86. cikkében előírt Európai Ügyészség (EPPO) létrehozására vonatkozó javaslatot; szeretne részt venni az EPPO létrehozásával kapcsolatos tárgyalásokon;

               94.

               elvárja, hogy a Bizottság sürgősen terjessze elő megígért és régóta várt vitaanyagát, és ismételten hangsúlyozza a Parlament előbbiekben említett, 2008. november 20-i, e kérdésről szóló, első olvasatban elért álláspontjának fontosságát; ismételten hangsúlyozni kívánja, hogy az OLAF jövőbeli stabilitásához annak továbbra is a Bizottságon belül kell maradnia függetlenségének megtartása mellett; kiemeli az OLAF főigazgatói posztjára alkalmas megfelelő jelöltre vonatkozó javaslatait, amint azok megtalálhatóak a Parlament fent említett álláspontjában, és felhív a sikeres jelölt nagyon gyorsan történő kinevezésére; véleménye szerint az egész kiválasztási eljárást a Parlament előjogait teljes mértékben tiszteletben tartó intézményközi keretben kell lefolytatni;

               95.

               megerősíti véleményét, az OLAF ideiglenes főigazgatója kinevezési eljárásának értelemszerűen az OLAF jogi alapjára vonatkozó aktusban, nevezetesen az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (15) 12. cikkében szereplő szabályokat kell követnie; megkérdőjelezi a személyzeti szabályzatnak a Bizottság általi általános alkalmazását, és aggódik amiatt, hogy a Bizottság álláspontja befolyásolhatja az OLAF hatékonyságát;

      ÁGAZATI KÉRDÉSEK

      Bevételek

               96.

               üdvözli, hogy a Számvevőszék úgy találta, hogy összességében megbízhatóak és lényegi hibáktól mentesek voltak a hagyományos saját források rendszerével kapcsolatban a Bizottságnak megküldött tagállami nyilatkozatok, valamint hogy a héa- és GNI-alapú saját forrásokat helyesen számították ki, és azokat korrekt módon szedte be és vezette be a Közösség elszámolásába a Bizottság;

               97.

               mély aggodalommal veszi tudomásul a Bizottság jelentését a görög államadósságról és az adósságstatisztikáról (COM(2010) 1), amely súlyos kétségeket vet fel a görög hatóságok által megküldött adatok megbízhatóságát illetően; felhívja a Bizottságot, hogy saját vizsgálatai révén állapítsa meg a 2008-ban rendelkezésre bocsátott adatok érvényességét, és erősítse meg a számítás szabályosságát és jogszerűségét és a rendelkezésre bocsátott saját források biztosítását;

               98.

               felkéri a Bizottságot, hogy mutassa be terveit a görög kormány jövőbeni tevékenységének kezelésével kapcsolatban; hangsúlyozza, hogy az európai pénzeszközök irányításában részt vevő alkalmazottaknak mentesülniük kell a költségcsökkentési intézkedések alól, hogy biztosítva legyen az irányítási struktúrák integritásának megőrzése;

               99.

               megjegyzi azonban a héa-alapú saját forrásokkal kapcsolatban, hogy az 1989-ig visszanyúló fenntartások továbbra is léteznek, és ezért felhívja a Bizottságot, hogy a tagállamokkal együttműködve folytassa erőfeszítéseit annak biztosítására, hogy a fenntartásokat elfogadható időn belül megszüntethessék;

               100.

               kéri a Bizottságot a GNI-alapú saját forrásokkal kapcsolatban, hogy kövesse a Számvevőszék 2008-as éves jelentésének 4.36. pontjában szereplő ajánlást és tájékoztassa a Parlamentet a közvetlen ellenőrzés alkalmazása és a tagállamok nemzeti statisztikai intézményeiben a felügyeleti és ellenőrző rendszerek értékelése során elért előrehaladás részleteiről;

      A közös agrárpolitika

               101.

               üdvözli a Számvevőszék ellenőrzési munkájára támaszkodó pozitív értékelését, mely szerint – a vidékfejlesztést leszámítva – a 2008. december 31-én lezáruló évre a Mezőgazdaság és természeti erőforrások szakpolitika-csoport számára eszközölt kifizetések nem tartalmaztak lényeges hibát; örömmel veszi tudomásul, hogy az EU-27 átlagos hibaaránya a Számvevőszék által elfogadott 2 % alatt van;

               102.

               aggodalommal veszi tudomásul a területalapú támogatások végrehajtása tekintetében a tagállamok által elkövetett helyszíni hibák arányainak rendkívüli eltéréseit (Franciaország 0,20 %, Egyesült Királyság 0,24 %, Németország 0,3 %, Görögország 3,70 %, Románia 12,57 %, Bulgária körülbelül 6 %), és kitart amellett, hogy nem szabad veszélyeztetni a rendszer általános hitelességét; jól irányzott, azonnali intézkedéseket kér, amelyek egyrészt a jobban teljesítő tagállamok számára adminisztratív könnyebbséget, másrészt pedig hatékony ellenintézkedéseket eredményeznek;

               103.

               sajnálja a Számvevőszéknek a vidékfejlesztési kiadásokkal kapcsolatos megállapításait, amely kiadásokra még mindig magas hibaarány jellemző, noha a becsült hibaszint alacsonyabb volt, mint az előző években;

               104.

               üdvözli a tagállamok által a mezőgazdasági kiadásokkal kapcsolatban benyújtott nyilatkozatok és éves összefoglalók minőségét vizsgáló bizottsági értékelést, amely arra a következtetésre jutott, hogy 2008-ban a legtöbb tagállam teljesítette jogi kötelezettségeit és általában követte a bizottsági iránymutatásokat;

               105.

               ismételten hangsúlyozza, csakúgy mint a korábbi években, hogy az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer általánosságban hatékony ellenőrzési rendszernek bizonyult a hibakockázat és a szabálytalan kiadások korlátozása terén, sajnálja azonban, hogy a Számvevőszék jelentős hiányosságokat tárt fel három tagállam (Bulgária, Románia és Egyesült Királyság (Skócia) – a 2008-as éves jelentés 5.32. pontja) néhány kiválasztott kifizető ügynökségénél; elismeri azonban, hogy lépéseket tettek ezeknek a gyengeségeknek a kezelésére;

               106.

               kéri a bonyolult szabályok egyszerűsítését és a jogosultsági kritériumok pontosabb meghatározását, különösen az agrár-környezetvédelmi rendszerek tekintetében, elsősorban közösségi szinten, de nemzeti szinten is a vidékfejlesztési tervek keretében, továbbá kéri, hogy az összes érdekelt átfogóbb és világosabb instrukciókat és iránymutatásokat kapjon, valamint hogy szervezzenek képzéseket;

               107.

               sajnálja, hogy a nemzeti hatóságok által alkalmazott mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer (MePAR) még mindig nem szabályszerű néhány tagállamban (Bulgáriában, Spanyolországban, Lengyelországban és az Egyesült Királyságban), amelyekben a Számvevőszék lényegi hiányosságokat tárt fel; megjegyzi, hogy különböző intézkedéseket tettek nemzeti szinten a hiányosságok kezelésére;

               108.

               aggodalmát fejezi ki továbbá a SAPARD-program kiadásaival kapcsolatban Bulgáriában és Romániában talált hibák miatt, amelyek következtében a mezőgazdasági főigazgató fenntartást fogalmazott meg éves tevékenységi jelentésében; megjegyzi, hogy a Bizottság ajánlásaira válaszul már cselekvési terveket vezettek be;

               109.

               hangsúlyozza, hogy fontosak a gyors és alapos utólagos ellenőrzések a támogatásra nem jogosult kiadások és/vagy nem megfelelő bizonylatok feltárása céljából, annak érdekében, hogy lehetőség legyen a szükséges korrekciók elvégzésére;

               110.

               aggodalmát fejezi ki a Számvevőszék által a földterületek jó mezőgazdasági és környezeti állapotának fenntartása feltételeinek tagállami meghatározásával kapcsolatban fellelt hiányosságok miatt, például egyes kedvezményezettek annak ellenére jutottak támogatáshoz az SPS- vagy SAPS-rendszerekből, hogy nem végeztek semmilyen tevékenységet az adott földterületen (a 2008-as éves jelentés 5.49. pontja);

               111.

               úgy véli, hogy ezeket a hiányosságokat – beleértve a „mezőgazdasági termelő” fogalommeghatározásába bele nem illő kedvezményezetteknek a Számvevőszék által a 2008-as éves jelentésben kifogásolt problémáját – orvosolnia kell a Bizottságnak annak érdekében, hogy a tanúsító szervek munkájából nyerhető magasabb szintű bizonyosságot garantáljon;

               112.

               tudomásul veszi a Számvevőszék következtetéseit, és ezért sürgeti a Bizottságot, hogy javítsa az ellenőrzéseket azokban a tagállamokban, amelyek nem tartják be a közösségi jogszabályokat a rendeletek rendelkezéseit túllépő jogosultságok meghatározásakor;

               113.

               tudomásul veszi, hogy a Bizottság a követelések nyilvántartásával kapcsolatban a kifizető ügynökségek egynegyedénél tárt fel hiányosságokat, és mintegy 25,3 millió EUR összegben javasolt pénzügyi korrekciókat; megjegyzi továbbá, hogy ezek a korrekciók a 2008-as pénzügyi év végéig behajtandó 1 295 millió EUR 1,95 %-át teszik ki; hangsúlyozza, hogy bár ez még éppen a 2 %-os lényegességi küszöb alatt marad, a korrekciók mégis arra engednek következtetni, hogy a követelések nyilvántartásának egészét illetően fennáll a lényeges hiba kockázata;

               114.

               kéri a Bizottságot, hogy végezzen részletes nyomon követést annak biztosítása érdekében, hogy a tartozások helyesen és megfelelően kerüljenek be a közösségi költségvetésbe;

      Kohézió

               115.

               megjegyzi, hogy a 2008-ban a 2007–2013 közötti időszakra teljesített időközi kifizetések csak a kiadások 32 %-át teszik ki, és hogy a Számvevőszék megjegyzései különösen a 2000–2006 közötti programozási időszak alatti kiadásokra hivatkoznak, amelyek 2008-ban a kohéziós kifizetések 68 %-át jelentették; megjegyzi ezért, hogy egyelőre nem láthatók a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó jogi keret megerősítésének és a 2008-ban és 2009-ben elfogadott egyszerűsítési intézkedések hatásai;

               116.

               hangsúlyozza, hogy első számú célként kell kezelni – az ezen a területen 2008-ban továbbra is magas – hibaarányok általános szintjének további csökkentését, valamint a Bizottság felügyeletének és visszafizettetési rendszerének javítását;

               117.

               aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a kohéziós támogatás területén észlelt hibák azt jelzik, hogy a költségtérítések teljes összegének legalább 11 %-át nem kellett volna visszatéríteni, tehát 2007-hez képest nem történt előrelépés; sajnálja, hogy a pénzügyi korrekciók és behajtások csak részben működnek; megjegyzi, hogy a 2000–2006 közötti programozási időszakra a következő pénzügyi korrekciók történtek: Spanyolország 1 535,07 millió EUR; Görögország 881,24 millió EUR; Olaszország 693,90 millió euro; Franciaország 248,48 millió euro; Egyesült Királyság 155,94 millió EUR; Portugália 128,24 millió EUR; Lengyelország 88,99 millió EUR; Magyarország 40,62 millió EUR; Szlovák Köztársaság 39,16 millió EUR; Írország 25,55 millió EUR; Németország 19,33 millió EUR; Svédország 11,30 millió EUR;

               118.

               aggodalommal veszi tudomásul a tagállamok hatóságai által tapasztalt nehézségeket mind a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó szabályozó követelmények átültetésében (úgymint az uniós és a nemzeti szintek közötti összeegyeztethetetlenségi kérdések, a szabályok megállapításának késedelme, homályos szabályok), mind az irányítási és ellenőrzési rendszerek létrehozásában (a feladatok hozzárendelése az új intézményekhez, vagyis az irányító, hitelesítő és ellenőrző hatóságokhoz);

               119.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a nagy hibaaránnyal dolgozó és az alapokból nagy arányban részesedő tagállamokra érvényes szankciórendszer nem hatékony, mivel a tagállamok visszafizetések formájában az összes előirányzatnak csak 3–5 %-át térítik vissza; aggódik amiatt, hogy a megfelelő ellenőrzési rendszerek fenntartási költsége ezt az összeget jelentősen meghaladja, így ez negatív ösztönző;

               120.

               ismételten kéri a Bizottság által javasolt szabályok további egyszerűsítését, valamint hatékonyabb ellenőrzések bevezetését nemzeti és uniós szinten a strukturális és kohéziós alapok eredményes megvalósítása érdekében; véleménye szerint elengedhetetlen a 2008–2009-ben bevezetett egyszerűsítési intézkedések hatásainak objektív értékelése, és felhívja a Bizottságot, hogy 2010 végéig végezze el ezt az értékelést;

               121.

               tudomásul veszi a Számvevőszék aggodalmát a nehézségek miatt, amelyeket az okoz, hogy egy egyszerű éves jelentés keretében végleges és megváltoztathatatlan képet adjanak a többéves, dinamikus menetrendhez igazodó kohéziós politika költségvetésétől függő, folyamatosan változó és fejlődő valóságról, amelyben csak egy jóval későbbi stádiumban lehet ellenőrizni a következményes hibák és szabálytalanságok végleges százalékát, valamint a visszatérítendő tényleges összegeket (a Bizottság most zárta le az 1994–1999-es költségvetést); ezzel összefüggésben kéri a Bizottságot, hogy az érvényes cselekvési terven felül a Számvevőszékkel együttműködve nyújtson be javaslatot a többéves költségvetési keret és az éves ellenőrzési rendszer közötti fáziskülönbség megoldására; egy ilyen javaslat hasznos lehet a nagy európai projektek, úgymint a Galileo, hatékonyabb ellenőrzésének biztosítása szempontjából is;

               122.

               megállapítja, hogy a Bizottság megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló, 2008-ban bemutatott cselekvési terv 2008-ban nem valósult meg teljes mértékben, és nem is oldotta volna meg a fő problémát, nevezetesen azt, hogy a szabályok túl bonyolultak, a végrehajtási követelmények pedig tagállamonként, sőt, egyes esetekben régiónként különbözőek; felkéri a Bizottságot, hogy kellő időben intézkedjen a tagállamok állami hatóságainak szóló útmutatók lefordításáról; hangsúlyozza továbbá, hogy a cselekvési terv hatását még nem lehet felmérni, mivel a korábbi években elkövetett hibák még mindig hatással vannak a Bizottság által megtérített kiadásokra, ahogyan arra a Számvevőszék helyesen rámutatott éves jelentésében (6.34. pont);

               123.

               úgy véli, hogy a 2008-as cselekvési tervvel az irányítási és ellenőrzési rendszerekbe bevezetett, érezhető javulás ellenére, amely erősítette a Bizottság felügyeleti szerepét a strukturális intézkedések során, nem kielégítő, hogy – amint a Bizottság megjegyezte – a rendszereknek csak 31 %-a működik jól, és hogy több mint 60 %-uk szorul javításra; ezért felszólítja az illetékes tagállamokat, a regionális hatóságokat és az irányítási hatóságokat, hogy erőteljesen működjenek együtt a Bizottsággal abban az erőfeszítésben, hogy e statisztikák tendenciáit megfordítsák;

               124.

               tudomásul veszi az 5 %-os előzetes hibaarányt kimutató ellenőrzés eredményét, amely a 2007–2013-as programozási időszakra bevezetett egyszerűsítés pozitív következményeit tükrözi;

               125.

               megjegyzi, hogy a Bizottság cselekvési terve lehetővé tette számára, hogy a Számvevőszék által ajánlott valamennyi módon intézkedést hozzon; üdvözli a Bizottság azon intézkedéseit, amelyek a programokért felelős hatóságoknak képzést és eligazítást nyújtanak annak érdekében, hogy javuljon a kohéziós politikai kiadások kapcsán alkalmazott közös irányítási rendszer; ösztönzi a Bizottságot, hogy növelje tovább erőfeszítéseit a tagállamok részére történő iránymutatás nyújtásával, valamint ösztönözze őket a visszafizettetési eljárások és jelentéstétel megerősítésére;

               126.

               tudomásul veszi a Számvevőszék észrevételét, miszerint a hibák által érintett projektek aránya reprezentatív statisztikai mintavételben 43 % volt, és hogy ezek esetében gyakran túlzott volt a költségtérítés mértéke; úgy véli azonban, hogy ezt az észrevételt árnyalni kell a Bizottság azon megállapításával, miszerint a hat érintett programból öt esetében már tudott a hiányosságokról és megfelelő kiigazító intézkedéseket hozott; tudomásul veszi a Bizottság második megállapítását, amelyet a Számvevőszék észrevétele is alátámaszt éves jelentésének 6.20. pontjában, miszerint a hibák 58 %-a megfelelési hiba, és nem lett volna hatása a kiadások visszatérítésére;

               127.

               megjegyzi, hogy a közbeszerzési eljárás szabályainak megsértése az egyik leggyakoribb oka a fennálló szabálytalanságoknak; felszólítja a Bizottságot, hogy állapítsa meg, honnan ered a szabályok be nem tartása; üdvözli ezzel kapcsolatban a Számvevőszék megállapításait és a Bizottság által a strukturális alapok irányításának egyszerűsítése érdekében tett kezdeményezéseket, és véleménye szerint ezek a kezdeményezések hozzájárulnak majd a hibák előfordulásának csökkentéséhez;

               128.

               arra ösztönzi a Bizottságot, hogy legkésőbb 2011-ig nyújtsa be a kohéziós politika területén elfogadható hibakockázatokra vonatkozó javaslatát, hiszen ezen a területen fordulnak elő a legnagyobb valószínűséggel hibák;

               129.

               felhívja a Bizottságot, hogy sürgősen készítsen előzetes elemzést a Regionális Politikai Főigazgatóságon és a Foglalkoztatási Szociális és Esélyegyenlőségi Főigazgatóságon az ellenőrzési tevékenységekre fordított források és az ellenőrzések eredménye közötti költség-haszon arányról;

               130.

               megjegyzi, hogy a megerősített ellenőrzési és jogi keret, valamint a bizottsági cselekvési terv 2007–2013-as programozási időszakban tapasztalt hibaarányra gyakorolt első hatásai várhatóan 2010 végétől lesznek láthatóak;

               131.

               aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a 2000–2006-os programozási időszak vége felé közeledve a nemzeti hatóságok – akikre nagy nyomás nehezedik, hogy valamennyi rendelkezésre álló forrást igénybe vegyenek – esetleg növekvő számú be nem tervezett projektet terjesztettek elő támogatásra; hangsúlyozza, hogy biztosítani kell azt, hogy ez a helyzet a jelenlegi programozási időszakban ne ismétlődjön meg, és felszólítja a Bizottságot, hogy szükség esetén alkalmazzon szigorú korrekciós és visszatartó intézkedéseket (kifizetések felfüggesztése és pénzügyi korrekciók) a tagállamokkal szemben;

               132.

               sajnálatának ad hangot ezzel összefüggésben amiatt, hogy a 2007–2013-as programozási időszakra vonatkozó programok lassan indulnak el, mivel a tagállamok későn nyújtották be a megfelelőségértékelési jelentéseket és az ellenőrzési stratégiákat; egyetért a Számvevőszékkel és aggódik amiatt, hogy ez a késedelem növeli annak a valószínűségét, hogy az ellenőrzési rendszerek nem akadályozzák meg vagy nem tárják fel a hibákat a kezdeti szakaszban; ismételten felszólítja a Bizottságot, hogy a legnagyobb szigorral lássa el felügyeleti szerepét;

               133.

               kéri a Bizottságot, hogy határozza meg és terjessze a tagállamok között a bevált gyakorlatokat annak érdekében, hogy lehetővé tegye a pénzeszközök nagyobb mértékű felhasználását és a jobb pénzforgalmat a kedvezményezetteknél a strukturális alapok végrehajtási rendeleteinek nemzeti szinten történő módosításával és egyszerűsítésével;

               134.

               tudomásul veszi a Számvevőszék észrevételét, miszerint a 2007–2013-as programozási időszak tekintetében az ellenőrzési mechanizmusokkal kapcsolatos rendelkezések még markánsabbak lettek, a Bizottság és a tagállamok feladatait pedig egyértelműen meghatározták; ebben az összefüggésben nagyra értékeli azt a hozzáadott értéket, amelyet az egyes programokra létrehozott ellenőrzési hatóságok testesítenek meg, és osztja a Bizottság azon várakozását, miszerint az ellenőrzési hatóság által benyújtott éves ellenőrzési jelentésnek és véleménynek növelnie kell a nemzeti ellenőrzési rendszerek által nyújtott biztosítékot;

               135.

               kéri a Bizottságot, hogy következő összefoglaló jelentésében, valamint a főigazgatóságainak éves tevékenységi jelentéseiben szolgáltasson számára egyértelmű információkat arról, hogy mely tagállamok ellenőrzési rendszere a legkevésbé hatékony, és valamennyi alap tekintetében készítse el a tagállamok éves osztályozását; kéri továbbá a Számvevőszéket, hogy ellenőrzései alapján szintén állítson fel egy ilyen listát;

               136.

               felhívja a figyelmet a Számvevőszék észrevételére, miszerint 2007-hez hasonlóan úgy találja, hogy a fenntartások köre és mélysége az éves tevékenységi jelentésekben nem tükrözi a szabálytalanságokból és az ellenőrzési rendszerek hatékonyságának hiányából eredő problémák súlyosságát; ezért úgy gondolja, hogy a főigazgatóságoknak körültekintőbben kellene eljárniuk és a fenntartások körét következésképpen ki kell szélesíteni;

               137.

               felhívja a figyelmet a kohéziós politikai kiadások különleges jellegére, ami a többéves irányítási rendszerből ered, és hangsúlyozza, hogy a pénzügyi korrekciókat az elkövetkezendő években és a programozási időszak lezárásakor hajtják végre, ami összességében lehetővé teszi, hogy a Bizottság nagy számú szabálytalanságot tárjon fel és javítson ki;

               138.

               üdvözli, hogy a Bizottság negyedévente jelentést készít a pénzügyi korrekciókról, és hogy 2008-ban és 2009-ben a Bizottság több pénzügyi korrekciót hajtott végre; sajnálatát fejezi ki azonban amiatt, hogy a pénzügyi korrekciók rendszere csekély visszatartó erővel bír a tagállamok számára, mivel a Bizottság vagy a Számvevőszék által nem támogathatónak minősített kiadásokat a tagállamok támogatható kiadásokkal helyettesíthetik; véleménye szerint a Bizottságnak biztosítania kellene, hogy a jövőben kizárólag a maguk a tagállamok által megállapított szabálytalanságokat lehessen egyéb kiadásokkal helyettesíteni anélkül, hogy az érintett tagállam finanszírozási veszteséget szenvedne el;

               139.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy néhány tagállam nem megfelelő minőségű jelentést készít a Bizottság számára a visszafizettetésekről és a pénzügyi kiigazításokról, ami csökkenti a Bizottság Parlamentnek írt negyedéves jelentéseinek hasznosságát és teljességét; felszólítja a Bizottságot, hogy tegyen további lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok teljesítik kötelezettségeiket, szigorúan ellenőrizve a jelentésekben szereplő adatok megbízhatóságát és teljességét, és várja az igazoló szerveknek írt új iránymutatást, a jelentéstételi eljárások javítására vonatkozó bizottsági ajánlásokkal együtt; kéri, hogy a Bizottság a soron következő összefoglaló jelentésében nevezze meg azon tagállamokat, amelyek nem tesznek eleget teljes mértékben a jelentéstételi követelményeknek;

               140.

               megállapítja, hogy nagy eltérések vannak a tagállamok által az OLAF-nak 2008-ban jelzett szabálytalanságok számában (Olaszország 802, Spanyolország 488, Egyesült Királyság 483, Portugália 403, Németország 372, Lengyelország 329, Hollandia 262, Svédország 146, Franciaország 98, Görögország 96, Cseh Köztársaság 80, Szlovák Köztársaság 62, Magyarország 39, Ausztria 37, Belgium 35, Észtország 28, Finnország 28, Litvánia 26, Lettország 22, Szlovénia 13, Ciprus 4, Bulgária 4, Írország 2, Málta 1, Románia 0), és aggódik amiatt, hogy ez a jelentéstételi rendszer koherenciájának csökkenéséhez vezethet;

               141.

               megjegyzi, hogy nem érkezett csalással kapcsolatos bejelentés a Bizottsághoz a vizsgált projektek tekintetében, és hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék jelentésében szereplő hibaszint nem feltétlenül utal csalásra;

               142.

               kéri, hogy a Bizottság folyamatosan kísérje figyelemmel a bejelentett számok hihetőségét, és a saját vizsgálatai alapján ellenőrizze a jelentéstételi rendszerek hatékonyságát azokban az esetekben, ahol a bejelentett szabálytalanságok száma túl alacsonynak tűnik;

               143.

               felhívja a Bizottságot, hogy adjon részletes tájékoztatást a végrehajtási adatokról és a pusztító erdőtüzek után a görög hatóságok által az Európai Unió Szolidaritási Alapjából teljesített kifizetések elosztási rendszereiről; felhívja a Bizottságot, hogy adjon tájékoztatást az elvégzett utólagos ellenőrzésekről és azok eredményéről;

               144.

               üdvözli, hogy a Számvevőszék úgy döntött, hogy a 2010-es éves munkaprogramba belefoglalja az ESZA-ra és az ERFA-ra vonatkozóan az idegenforgalom, a nők szakképzése, valamint az ivóvízellátás – a helyi közösségek fejlődése szempontjából különösen fontos – területén végzett ellenőrzéseket;

               145.

               kéri a Számvevőszéket, hogy vizsgálja meg, miként végzik az irányító hatóságok a strukturális és kohéziós alapok tekintetében a külső értékeléseket, illetve fordítson kiemelt figyelmet az értékelés függetlenségére azokban az esetekben, amikor azért az értékelés kedvezményezettje fizet;

               146.

               kéri a Számvevőszéket, hogy vizsgálja meg az emberi erőforrások tekintetében a tagállamok ellenőrzési hatóságainak ellenőrzési kapacitását, illetve az irányításellenőrzési rendszer megfelelőségértékelésekor tanúsított függetlenségüket;

      Foglalkoztatás és szociális kérdések

               147.

               üdvözli, hogy az Európai Szociális Alap (ESZA) előirányzatai a kötelezettségvállalásoknál 10,6 milliárd EUR-val 100 %-ban, míg a kifizetéseknél 8,8 milliárd EUR-val 97,1 %-ban lekötésre kerültek; elismeri a Bizottságnak a pénzügyi irányítás javítására tett erőfeszítéseit;

               148.

               tudomása van arról, hogy az ESZA-nál alacsonyabb a hibaarány, mint a strukturális alapokra vonatkozóan összességében jelentett 11 %; ösztönzi a Bizottságot az ESZA hibaarányára vonatkozó saját adatainak közzétételére, valamint arra, hogy vizsgálja meg annak lehetőségét, hogy az ESZA nagyobb önállóságot kapjon a következő finanszírozási időszakban;

               149.

               emlékeztet arra, hogy a pénzeszközöket kezelő Foglalkoztatási Főigazgatóság feladata a csalás és korrupció megelőzésére szolgáló megfelelő intézkedések meghozatala; üdvözli az OLAF-fal való szoros együttműködést; kéri annak biztosítását, hogy az ESZA csalási ügyeit a nemzeti igazságügyi hatóságok is nyomon kövessék és kivizsgálják;

               150.

               megállapítja, hogy a hibák szintje nem szükségszerűen utal csalásra, ezért a jövőben egyértelmű megkülönböztetést kér a csalási és hibaarányok között;

               151.

               üdvözli a Bizottság azon törekvését, hogy valamennyi tagállamtól átfogó beszámolót kapjon az ellenőrző szervek éves ellenőrzési jelentései és összefoglaló éves jelentések révén; a beszámolókészítési kötelezettség vizsgálatát kéri, hogy ne kerüljön sor az információk kétszeri bekérésére; a nemzeti közigazgatási és ellenőrző szervek hiányzó vagy hiányos jelentéseit, valamint a pénzügyi szabályzatokra vonatkozó minimumkövetelmények figyelmen kívül hagyását elfogadhatatlannak és büntetendőnek tartja; ezért kéri a Bizottságot, hogy dolgozzon ki javaslatokat a meglévő jelentési kötelezettség javítására és kibővítésére, valamint szankcionáló intézkedésekre;

               152.

               megállapítja, hogy a pénzeszközök odaítélésének folyamatában érdekellentétek lehetnek az eszközök kezelői és azok kedvezményezettjei között; kéri a Bizottságot, hogy a pénzeszközök odaítélésének folyamatában fennálló érdekellentétek elkerülésére szolgáló szabályokat hajtsa végre, megfelelő forrásokkal ellátva a nemzeti közigazgatásokat;

               153.

               hangsúlyozza az ESZA célcsoportjainak és projektgazdáinak sajátos igényeit; kezdeményezi a közhasznú szervezetekben végzett önkéntes tevékenységek és tárgyi eszközeik bevonását a projektek társfinanszírozásába; kéri a projektgazdákat az ESZA jelenlegi igazgatási költségeinek felmérésére, tagállamok és projektek szerinti lebontásban;

               154.

               emlékeztet a strukturális alapokra vonatkozó rendeletek legutóbbi módosításaira (1341/2008/EK rendelet (16), 284/2009/EK rendelet (17), 396/2009/EK rendelet (18), 397/2009/EK rendelet (19) és 846/2009/EK rendelet (20)), amelyek célja az igazgatási eljárások egyszerűsítése; jelentést kér e módosítások hatásairól;

               155.

               megjegyzi, hogy ezek az egyszerűsítési eljárások lényeges szerepet játszanak az igazgatási terhek csökkentésében nemzeti, regionális és helyi szinten egyaránt; ugyanakkor hangsúlyozza, hogy feltétlenül biztosítani kell, hogy ezek az eljárások ne vezessenek nagyobb hibaarányhoz a jövőben;

      Belső politikák

      Kutatás, energiaügy és közlekedés

               156.

               üdvözli a hibák számának kismértékű csökkenését az előző évekhez képest ennél a szakpolitika-csoportnál, valamint a késedelmes kifizetésekkel kapcsolatos előrehaladást, minthogy a Számvevőszék megállapította, hogy 2008-ban a Bizottság jelentősen javította teljesítményét annak érdekében, hogy időben történjenek a kifizetések a kedvezményezettek javára;

               157.

               sürgeti a Bizottságot, hogy tegyen meg minden tőle telhetőt a közvetlen pénzügyi irányítása alá tartozó e területen 2008-ban kialakult pozitív trend fenntartása érdekében;

               158.

               aggodalmát fejezi ki ugyanakkor amiatt, hogy a kutatás, energia és közlekedés területén általánosságban véve a Számvevőszék jelentése ismételten lényeges hibaszintet talált a kedvezményezetteknek folyósított kifizetésekben, valamint a Bizottság felügyeleti és ellenőrzési rendszereiben, amelyek nem enyhítik kellően a ténylegesnél magasabb költségek visszatérítésének eredendő kockázatát;

               159.

               különösen aggódik a négy kutatással foglalkozó szolgálat által a hatodik keretprogram költségigényléseit befolyásoló fennmaradó hibák miatt tett függő fenntartás miatt;

               160.

               megállapítja továbbá, hogy szisztematikus eltérések észlelhetők az uniós támogatások kedvezményezettjeinek kezelése terén a különböző ágazatok, programok és irányítási módok között;

               161.

               aggódik amiatt, hogy az EU-ról kialakult kép sérülhet annak következtében, ha az érintettek ráébrednek, hogy a mezőgazdaság területén szigorúbb ellenőrzési rendszerek vannak érvényben, mint a kutatások terén;

               162.

               megállapítja, hogy korábban nem alkalmaztak bizonyos jogi rendelkezéseket a kutatástámogatással kapcsolatban (például a szankciók tekintetében), és felszólítja a Bizottságot, hogy vessen véget a jelenlegi helyzetnek, és biztosítsa a meglévő jogi rendelkezések teljes és következetes alkalmazását;

               163.

               emlékeztet ugyanakkor a fent említett, 2009. április 23-i állásfoglalásában (többek között a (117) bekezdésben) megfogalmazott kéréseire, különösen a visszaható jellegű változtatásoktól való tartózkodásra vonatkozó kérésére és a kedvezményezettek jogos várakozásainak beteljesítésére, valamint az átlagos személyi költségekkel kapcsolatban alkalmazott módszertanra vonatkozó igazolások elfogadásának felgyorsítására, ahol nem történt látható előrehaladás; felszólítja a Bizottságot, hogy a jó jogalkotás érdekében a jövőben realista javaslatokat terjesszen elő a célkitűzések és az eljárások tekintetében egyaránt;

               164.

               ebben a tekintetben mély aggodalommal jegyzi meg, hogy az átlagos személyi költségekkel kapcsolatban alkalmazott módszertanra vonatkozóan csak egyetlen igazolást hagytak jóvá;

               165.

               sajnálja, hogy nem állnak rendelkezésre egyértelmű információk a Galileo eszközeit illetően; kéri a Bizottságot, hogy szerezze meg a leltárkészítéshez szükséges információkat, ellenőrizze a kimutatási kritériumokat, és vizsgálja felül a Galileo Európai Űrügynökség által birtokolt eszközeinek értékelését; kéri, hogy a Bizottság 2010 vége előtt küldje el a Parlamentnek ezen információkat;

               166.

               aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a jelenlegi keretprogramra vonatkozó szabályozás nem elégíti ki egy modern kutatási környezet igényeit, és úgy gondolja, hogy az új keretprogramot még modernebbé és egyszerűbbé kell tenni;

               167.

               úgy véli, hogy az elszámolt költségekre vonatkozó számítási szabályokat mindenképpen egyszerűsíteni kell a helyzet javítása érdekében, és arra szólítja fel a Bizottságot, hogy folytassa erőfeszítéseit a programok kedvezményezettjei számára kötelező érvényű szabályok egyszerűsítése érdekében; kéri, hogy egyértelműen határozzák meg az annak értékelésére vonatkozó szükséges kritériumokat, hogy a kedvezményezettek költségelszámolási módszerei megfelelnek-e a jogszabályi követelményeknek;

               168.

               hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak gondoskodnia kell az ellenőrzések szigorú végrehajtásáról, különösen a könyvvizsgálói záradékok megbízhatóságának javítása és az utólagos ellenőrzési stratégia eredményes végrehajtása révén, és a Számvevőszék ajánlásának megfelelően szükség esetén szankciókat, valamint időben történő visszafizettetéseket, illetve kiigazításokat kell alkalmaznia azokban az esetekben, amikor az igényelt költségek indokolatlan megtérítésére került sor;

               169.

               emellett kéri a Bizottságot, hogy gondolkozzon el a tevékenységek kutatási főigazgatóságok közötti megosztásán, ami a Számvevőszék véleménye szerint az integrált vezetői információs rendszer alkalmazásának hiányával együtt megnehezíti a koordinációt, különös tekintettel az ellenőrzés eredményeinek nyomon követésére;

      Környezetvédelem, közegészségügy és élelmiszer-biztonság

               170.

               kielégítőnek tartja a környezetvédelemre, közegészségügyre és élelmiszer-biztonságra vonatkozó költségvetési tételek végrehajtásának általános mértékét;

               171.

               hangsúlyozza, hogy a költségvetés végrehajtásának mértéke a környezetvédelem esetében összességében 95,15 %-os, a kötelezettségvállalási előirányzatok végrehajtásának mértéke a közegészségügy esetében 99,75 %-os, az élelmiszer-biztonsággal és állategészségüggyel kapcsolatos fejezet végrehajtásának szintje pedig 98 %-os volt, ami megfelelő eredménynek minősül;

               172.

               megjegyzi, hogy a 2008-as költségvetésnek megfelelően hat kísérleti projektet és előkészítő intézkedést hajtottak végre;

               173.

               üdvözli, hogy a LIFE+ működési költségvetésének végrehajtása 99,26 %-os volt; megjegyzi, hogy 196 projekt került kiválasztásra; megállapítja, hogy a jóváhagyott támogatások 52 %-át „természet és biológiai sokféleség” témájú projektekre fordították; úgy véli azonban, hogy a bizottsági irányítás tekintetében a társfinanszírozott projektek fenntarthatóságának biztosítása érdekében további előrelépésre van szükség;

               174.

               ezzel összefüggésben megjegyzi, hogy előrelépést lehetne elérni annak biztosításával, hogy a támogató intézkedések az ajánlattételi felhívások kihirdetése előtt életbe lépnek, továbbá a LIFE projektek keretében szerzett tudás terjesztésének javításával, valamint a projektek lezárását követő rendszeres nyomon követés megerősítésével;

               175.

               felkéri a Bizottságot, hogy nyújtson további segítséget és megfelelő képzést a pályázók számára, és dolgozzon ki felhasználóbarát útmutatókat; hangsúlyozza, hogy azonnal figyelmet kell fordítani a program azon elemeire, amelyek végrehajtási szintje alacsony lett, és meg kell tenni a megfelelő intézkedéseket;

               176.

               kiemeli annak jelentőségét, hogy az aránytalanul magas költségigénylések és a hosszadalmas eljárásokat eredményező, hiányos pénzügyi jelentések elkerülése érdekében további, célirányos képzést kell biztosítani a közegészségügyi programhoz tartozó projektek végrehajtásán dolgozó pályázók számára; úgy véli továbbá, hogy világos és felhasználóbarát ajánlattételi felhívásokat kell kidolgozni, annak érdekében, hogy ne nyújtsanak be olyan pályázatokat, amelyek méretük és a magas járulékos költségek miatt egyértelműen nem támogathatóak, vagy minőségi szempontból nem megfelelőek;

               177.

               elégedetten veszi tudomásul a Közösségi Dohányalap sikeres megvalósítását, és meg van győződve az eszköz jelentőségéről;

               178.

               emlékezteti a Bizottságot az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséggel (EAHC) szembeni kötelezettségére; megjegyzi, hogy az EAHC az Európai Unió költségvetéséből összesen 119 millió EUR értékben 256 megosztott költségű projektet bonyolított le, valamint szakértői találkozókat és tájékoztató napokat szervezett; megfelelőnek értékeli az EAHC 2008-as teljesítményét;

      Belső piac és fogyasztóvédelem

               179.

               sajnálja, hogy a Bizottság főigazgatóságainak és szolgálatainak éves tevékenységi jelentései csak egy nyelven érhetőek el online; sürgeti a Bizottságot, hogy a következő évre vonatkozó jelentések esetében javítson ezen a helyzeten;

               180.

               hangsúlyozza, hogy a költségvetés végrehajtása tekintetében elkövetett hibák számos esetben abból adódnak, hogy a kiadásokra vonatkozó szabályok és eljárások túl bonyolultak; ösztönzi ezért a Bizottságot, hogy tegyen további erőfeszítéseket a jogi keret egyszerűsítésére, különösen egyes ellenőrzési rendszerek továbbra is fennálló problémáinak megoldása érdekében;

               181.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a tagállamok továbbra is rendkívül kevés fizikai ellenőrzést végeznek az import áruk esetében, annak ellenére, hogy a Számvevőszék ezt gyakran ajánlotta, és hogy a vámok a 2008. évi költségvetés összes bevételének jelentős részét képezik; felszólítja ezért a Bizottságot, hogy kérje a tagállamoktól, hogy találják meg a megfelelő egyensúlyt az importált árukra vonatkozó fizikai ellenőrzések és a gazdasági szereplők utólagos ellenőrzései között;

               182.

               üdvözli a belső piac megvalósítására és fejlesztésére vonatkozó (12 02 01.) költségvetési sorra képzett kifizetési előirányzatok végrehajtási szintjének 92 %-osra növelése tekintetében elért előrehaladást; megjegyzi, hogy a SOLVIT programra vonatkozó (12 02 02.) költségvetési sor végrehajtási szintje 48 %-os, ami azzal magyarázható, hogy a kifizetési előirányzatokat a költségvetési sor létrehozásának csupán az első évében használták fel; ezért nagyra értékeli, hogy a kötelezettségvállalási előirányzatok végrehajtási szintje elérte a 97 %-ot;

               183.

               elismeri, hogy a vámpolitikára képzett kifizetési előirányzatok 97 %-os végrehajtási szintje (14 04 01. és 14 04 02. költségvetési sorok) az előző évhez képest jelentős előrelépést jelent, ami a számítási módszer javulásának köszönhető, és ösztönzi a Bizottságot, hogy ezen az úton haladjon tovább;

               184.

               elismeri a fogyasztóvédelemre vonatkozó (17 02 01. és 17 02 02.) költségvetési sorokra képzett kifizetési előirányzatok végrehajtási szintjének 97 %-osra növelése érdekében tett erőfeszítéseket;

      Közlekedés és idegenforgalom

               185.

               megjegyzi, hogy a 2008. évi költségvetésben, annak véglegesen elfogadott, majd az év során módosított változatában, kifejezetten a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság tevékenységi köre tekintetében összesen 2 516 000 000 EUR szerepelt kötelezettségvállalási előirányzatként és 1 703 000 000 EUR állt rendelkezésre kifizetési előirányzatként; rámutat továbbá arra, hogy ezen összegekből:

                           —

                           969 425 000 EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatként és 892 308 000 EUR kifizetési előirányzatként a Transzeurópai Hálózatokra (TEN-T),

                           —

                           13 600 000 EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatként és 10 000 000 EUR kifizetési előirányzatként a közlekedésbiztonságra,

                           —

                           39 080 000 EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatként és 37 958 000 EUR kifizetési előirányzatként a Marco Polo programra,

                           —

                           96 160 000 EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatként és 98 000 000 EUR kifizetési előirányzatként a közlekedési ügynökségekre és a Galileo Felügyeleti Hatóságra,

                           —

                           468 472 000 EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatként és 345 402 000 EUR kifizetési előirányzatként a közlekedésre, beleértve a hetedik kutatási és fejlesztési keretprogramban prioritásként kezelt fenntartható városi mobilitást,

                           —

                           5 350 000 EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatként a közlekedésbiztonságra, beleértve az EU északkeleti külső határátkelőinél a határforgalom elősegítésére irányuló kiemelt intézkedést,

                           —

                           2 500 000 EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatként és 1 500 000 EUR kifizetési előirányzatként a turizmusra;

               186.

               tudomásul veszi, hogy a 2008-as pénzügyi évre vonatkozó költségvetés végrehajtásának vizsgálatakor a Számvevőszék úgy döntött, hogy a közlekedési politika helyett a kutatás- és az energiapolitikára összpontosít;

               187.

               üdvözli mind a kötelezettségvállalási, mind a kifizetési előirányzatok magas, közel 100 %-os felhasználási arányát a TEN-T projektek terén, és felkéri a tagállamokat annak biztosítására, hogy a nemzeti költségvetésekből az ezen uniós kötelezettségvállaláshoz mérhető, megfelelő források álljanak rendelkezésre; emlékeztet arra, hogy a Parlament az uniós finanszírozási szint növelése mellett foglalt állást; megjegyzi, hogy az elsőbbséget élvező TEN-T projektek 2010-es felülvizsgálata jó alkalmat teremt annak értékelésére, hogy a kiadások elegendőek és hatékonyak voltak-e;

               188.

               aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a közlekedésbiztonság tekintetében rendelkezésre álló kifizetési előirányzatok felhasználási aránya a két utolsó egymást követő évben alacsony volt (79 %); megjegyzi, hogy a Marco Polo II. program számára biztosított kifizetési előirányzatok felhasználási szintje különösen alacsony volt (40 %), és hogy a közlekedési rendszerek optimalizálására elkülönített kifizetési előirányzatoknak mindössze 67 %-a került felhasználásra; emlékeztet arra, hogy a 2008-as költségvetésben mindkét esetben a Bizottság által az előzetes költségvetési tervezetben (EKT) javasolt összeg szerepel;

               189.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az utasok jogaihoz kapcsolódó kifizetési előirányzatok felhasználási szintje rendkívül alacsony (27 %); tudomásul veszi, hogy a végrehajtott kifizetések csupán a Bizottság által az előzetes költségvetési tervezetben javasolt összeg 55 %-át teszik ki; hangsúlyozza, hogy a szabályok hatékony végrehajtása szempontjából nagyon fontos többek között az utasok saját jogaikkal kapcsolatos tájékoztatásába történő beruházás;

               190.

               hangsúlyozza, hogy a GALILEO program kifizetési előirányzatainak felhasználási szintje nem megfelelő (50 %), hiszen a program jelentős szerepet tölt be a fenntartható logisztikai és közlekedési ágazat szempontjából;

               191.

               felszólítja a Bizottságot, hogy szolgáljon részletes magyarázattal ezen előirányzatok alacsony felhasználási szintjének okára vonatkozóan, és mutassa be, milyen intézkedéseket tervez annak biztosítására, hogy ez a probléma ne forduljon elő újra;

               192.

               tudomásul veszi, hogy a tranzakciók vizsgálata esetén a hibaszázalék mintavételenként 2–5 % között valószínűsíthető; kéri a Bizottságot, hogy tegyen további erőfeszítéseket a hibaszázalék 2 % alá csökkentésére;

               193.

               elégedettséggel veszi tudomásul, hogy a Számvevőszék véleménye szerint a Transzeurópai Közlekedési Hálózatok Végrehajtó Hivatalának éves beszámolója minden lényeges szempontból jogszerű és szabályszerű; aggodalmának ad hangot a munkaerő-felvétel terén tapasztalt késedelem miatt, és támogatja a hivatal arra irányuló célkitűzését, hogy betöltse a jelenleg üres álláshelyeket;

               194.

               sajnálja, hogy nem állnak rendelkezésre adatok a turizmus területén végrehajtott fellépésekről, és üdvözli a Lisszaboni Szerződés által biztosított új jogi és gazdasági keretet, amely lehetővé teszi, hogy az ágazatban a többéves költségvetési keret biztosította támogatással uniós szintű fellépéseket dolgozzanak ki (szociális és kulturális turizmus, kiemelt úti célok stb.);

               195.

               ismételten kéri a Bizottságot, hogy minden évben továbbítson a Parlamentnek és a Tanácsnak egy részletesebb leírást valamennyi költségvetési sor kiadásairól, összevetve azt az egyes sorokkal kapcsolatos megjegyzésekkel;

      Kultúra és oktatás

               196.

               üdvözli a Bizottságnak az átláthatóság és a fogyasztóbarát jelleg fokozására irányuló erőfeszítéseit, és támogatja az ez irányba tett további lépéseket; kéri, hogy a többéves programok soron következő félidős felülvizsgálatakor végezzék el a végrehajtási és irányítási struktúrák mélyreható értékelését; javasolja, hogy a nemzeti ügynökségek tekintetében az értékelés tartalmazzon az ügyfél-elégedettség felmérésére szolgáló elemeket; ebben az összefüggésben emlékeztet arra, hogy a többéves programok pénzeszközeinek majdnem 70 %-a nemzeti ügynökségeken keresztül kerül felhasználásra;

               197.

               támogatja a nemzeti ügynökségek munkájának felügyelete tekintetében a nemzeti hatóságoknak nyújtott bizottsági iránymutatást, melynek célja a programok tagállami irányításának további elősegítése; arra ösztönzi a Bizottságot, hogy továbbra is aktívan kövesse nyomon a nemzeti ügynökségek programirányítását, annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a többéves programok egyes részei végrehajtásának megszakítása; támogatja a Bizottság szigorú eljárását, miszerint irányítási hibák felfedezése esetén felfüggeszti a nemzeti ügynökségeknek nyújtott kifizetéseket; felszólít valamennyi érintettet annak elkerülésére, hogy az ilyen hibák negatív következményekkel járjanak a kedvezményezettekre nézve; kéri a Bizottságot, hogy az átláthatóság és a költségek ellenőrzése érdekében válassza el a nemzeti ügynökségek szervezeti és személyzeti költségeit a támogatások formájában kiutalandó forrásoktól;

               198.

               felhívja a figyelmet a kiutalt költségvetésekhez képest aránytalanul szigorú ellenőrző intézkedések veszélyeire; úgy véli, hogy a vonatkozó ellenőrzési követelmények semmi esetre sem gyakorolhatnak olyan irányú nyomást, amely miatt nagyságrendi növeléseket kellene végrehajtani, ami a részvétel költségvonzatait is megemelné;

               199.

               a költségvetési rendelet felülvizsgálata fényében kéri a Bizottságot, hogy dolgozzon ki olyan új szabályozást, amely szerint a kedvezményezetteknek lehetőségük nyílhat több eszköz beszerzésére anélkül, hogy tartaniuk kellene attól, hogy emiatt csökken az uniós társfinanszírozás keretében általuk igénybe vehető támogatások összege;

               200.

               kéri a Bizottságot, hogy a nemzeti ügynökségekkel együtt találjon ésszerű és rugalmas megoldást a fel nem használt, decentralizált költségvetéseket terhelő kamatok problémájára, amelyek után a tagállamokban forrásadót kell fizetni, de amelyek teljes összegét a nemzeti ügynökségeknek vissza kell fizetniük;

               201.

               megjegyzi, hogy jelentősen csökkent a kifizetésekkel kapcsolatos hibák száma; úgy véli azonban, hogy további javulásra van szükség az időközi és végső kifizetések terén; kéri a Bizottságot, hogy monitoring célú helyszíni ellenőrzések és közvetlen ellenőrzések révén szigorúbban felügyelje az éves utólagos nyilatkozati eljárást az egész életen át tartó tanulás programja vonatkozásában;

               202.

               kéri a Bizottságot, hogy vizsgálja meg a Cselekvő ifjúság programot akadályozó bürokratikus akadályokat; kéri, hogy különösen a program 1.1-es és 1.3-as fellépései keretében végrehajtott intézkedéseket alacsony küszöbű szolgáltatásként tegyék hozzáférhetővé; hangsúlyozza, hogy a kiválasztási kritériumoknak átláthatónak és a jelentkezők számára érthetőnek kell lenniük; kéri a Bizottságot, hogy vegye fontolóra egy új módszer bevezetését a Cselekvő ifjúság program keretében nyújtott támogatások elosztására, hogy a támogatásokhoz olyan kis költségvetésű és ifjúsági projektek is hozzáférhessenek, amelyek a jelenlegi helyzetben nem képesek a saját költségvetésük előteremtésére;

      Állampolgári jogok, igazságügy és belügyek

               203.

               viszonylagos csökkenést tapasztal a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség céljaira biztosított költségvetésben szereplő kötelezettségvállalások 2008-as végrehajtási szintjében 2007-hez képest (2008-ban 87,51 %, míg 2007-ben 90,29 %); tudomásul veszi, hogy 75 000 000 EUR került átcsoportosításra 2009-ben, de megjegyzi, hogy a bizottsági szolgálatoktól kapott információk szerint ez az összeg 2009. március 31. előtt került lekötésre; rámutat arra, hogy a kifizetések végrehajtási szintje nőtt 2007-hez képest (2008-ban 80,88 %, míg 2007-ben 60,41 %); felhívja a Jogérvényesülés, Szabadság és Biztonság Főigazgatóságát, hogy 2009-ben próbálja meg a kötelezettségvállalások és kifizetések végrehajtásának szintjét maximalizálni;

               204.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Külső Határok Alap keretében a Bizottság 2008 utolsó hónapjaiig nem tudta teljesíteni a tagállamok felé az első előfinanszírozási kifizetéseket, mivel a végrehajtási szabályokat csak 2008. március 5-én fogadták el, továbbá mivel egyes tagállamok jelentős késedelemmel, illetve nem megfelelő minőségben nyújtották be az irányítási és ellenőrzési rendszerek leírásainak, valamint a programozási dokumentumoknak az első változatait;

               205.

               megjegyzi, hogy a következő években az ügynökségek költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésnek sokkal inkább az illetékes parlamenti bizottság által az érintett ügynökségek éves teljesítményére adott értékelésen kell alapulnia;

      Második generációs Schengeni Információs Rendszer

               206.

               erősen aggasztja a második generációs Schengeni Információs Rendszer létrehozásának késedelme és e késedelemnek az Unió és a tagállamok költségvetésére gyakorolt hatása; megjegyzi, hogy a SIS II projekt stabilitásával, megbízhatóságával és teljesítményével kapcsolatos úgynevezett „1. mérföldkő teszt”, amelyet 2010. január végén hajtottak végre, nem volt sikeres.

               207.

               emlékezteti a Bizottságot a Schengeni Információs Rendszerről (SIS +) a Schengeni Információs Rendszer második generációjára (SIS II) történő átállásról szóló, 2008. október 24-i 1104/2008/EK tanácsi rendelet (21) és a Schengeni Információs Rendszerről (SIS +) a Schengeni Információs Rendszer második generációjára (SIS II) történő átállásról szóló, 2008. október 24-i 2008/839/IB tanácsi határozat (22) szerinti kötelezettségére, amely szerint hat havonta, és első alkalommal 2009 első hat hónapjának eltelte után jelentést kell benyújtania a SIS II előrehaladásáról és a SIS +-ról a SIS II-re való átállásról az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak; megjegyzi, hogy a 2009 januárja és 2009 júniusa közötti időszakot lefedő első előrehaladási jelentés (COM(2009) 555), amelyet 2009. október 22-én tettek közzé, már elavult, a második előrehaladási jelentés azonban még nem áll rendelkezésre;

               208.

               megismétli a Tanács és a Parlament által a Bizottsághoz intézett kérést – amelyet a Tanács a SIS II további irányításáról szóló, 2009. június 4–5-i következtetéseiben és a Parlament a Schengeni Információs Rendszer (SIS II) és a Vízuminformációs Rendszer (VIS) előrehaladásáról szóló, 2009. október 22-i állásfoglalásában (23) fogalmazott meg –, hogy biztosítson teljes átláthatóságot a második generációs SIS fejlesztésének pénzügyi szempontjait illetően;

               209.

               hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak a határidők betartásával és átlátható módon kell megfelelnie beszámolási kötelezettségeinek;

               210.

               felhívja a Számvevőszéket, hogy végezzen alapos ellenőrzést és nyújtson be különjelentést, amelyben értékeli a SIS II projekt Bizottság általi irányítását a projekt elejétől, a kezdeti tenderfelhívástól kezdődően;

               211.

               fenntartja a jogot arra, hogy a 2011-es éves költségvetésben a SIS II fejlesztésére elkülönített pénzeszközöket tartalékba helyezze a teljes parlamenti felülvizsgálat és a folyamat ellenőrzésének biztosítása érdekében;

      A nők jogai és a nemek közötti egyenlőség

               212.

               emlékezteti a Bizottságot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 8. cikke szerint a nők és férfiak közötti egyenlőség előmozdítása az Európai Unió egyik alapelve, amelyet minden európai uniós tevékenység során tiszteletben kell tartani, ezért az Európai Unió költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítési eljárásban is nyomon követhetőnek kell lennie;

               213.

               sajnálattal veszi tudomásul, hogy a nemek szempontját érvényesítő költségvetés-tervezés még mindig nem valósult meg; ezért ismételten kéri a Bizottságot, hogy tegyen további lépéseket annak érdekében, hogy a nemek közötti esélyegyenlőség általános érvényesítésének elve megvalósuljon a költségvetés-tervezésben;

               214.

               üdvözli a Bizottság által készített, a nemek szempontját érvényesítő költségvetés-tervezésről szóló megvalósíthatósági tanulmányt (24), és felszólítja az Európai Unió költségvetési eljárásában részt vevő feleket, hogy a költségvetés előkészítése, végrehajtása és ellenőrzése során vegyék figyelembe azt;

               215.

               felszólítja a Bizottságot, hogy tegyen további erőfeszítéseket a nemhez kötött adatok bővítésére, amelyeket szerepeltetni lehet a mentesítési jelentésekben, mivel az eddig rendelkezésre álló igen kevés adat alapján nem lehet a helyzetet megfelelően áttekinteni;

               216.

               felkéri a Számvevőszéket, hogy a mentesítési jelentésekben szenteljen külön részt a nemek közötti egyenlőség szempontjainak;

               217.

               üdvözli, hogy a 2007–2013-as időszak finanszírozási mechanizmusait egyszerűsítették, ám sajnálattal veszi tudomásul, hogy e fejlesztés ellenére 2008-ban a kohéziós politikák keretében (ahová az Európai Szociális Alap és a nemek közötti egyenlőség is tartozik) támogatott projektek költségtérítései közül ismét sokban fordult elő hiba; kéri ezért a Bizottságot, hogy gondoskodjon a finanszírozási mechanizmusok hatékonyságának javításáról;

      Külső fellépések

               218.

               2007-ben és 2008-ban szerzett tapasztalatai alapján megállapítja, hogy lényeges annak biztosítása, hogy a kiadásokat illetően az átláthatóság továbbra is javuljon ezen a szakpolitika-területen, különös tekintettel az Európai Külügyi Szolgálat (EEAS) felállítására;

               219.

               kéri, hogy a Bizottság a 2008-as mentesítési eljárás lezárása előtt nyújtson be konkrét, részletes és átfogó terveket az EEAS személyzeti, szervezeti és ellenőrzési struktúrájára vonatkozóan, különös figyelemmel a személyzet számának növekedésére és elhelyezésére, a várható költségvetési következményekre, valamint a statútum és a költségvetési rendelet változására, és a benyújtott javaslatok alapján azonnal kezdjen tárgyalásokba a költségvetési hatósággal; elutasítja a tág keretmegállapodások alapján folytatott tárgyalásokat;

               220.

               határozott véleménye, hogy a Parlament mentesítésért felelős hatóságként meglévő ellenőrzési jogának az EEAS létrehozásával nem szabad csökkennie; elvárja, hogy a Bizottság ezt szem előtt tartsa (25), amikor javaslatot tesz a jelenlegi költségvetési rendelet felülvizsgálatára; hangsúlyozza, hogy ez utóbbinak a szokásos hároméves felülvizsgálat részét kell képeznie; elutasítja a Bizottság által tervezett gyorsított eljárást;

               221.

               aggodalommal jegyzi meg, hogy a Számvevőszék általános értékelése szerint az érintett főigazgatóságok (DG AIDCO, DG RELEX, DG ELARG, és DG ECHO) felügyeleti és ellenőrzési rendszerei továbbra is csak részben eredményesek, valamint hogy a Számvevőszék következtetései szerint e szakpolitika-csoport esetében a kifizetések lényeges hibákat mutatnak; hangsúlyozza, hogy az eddigiekhez hasonlóan a hibák leginkább a delegációk és a kedvezményezettek szintjén keletkeznek;

               222.

               üdvözli a DG AIDCO felügyeleti és ellenőrzési rendszereinek javulását; arra ösztönzi ugyanakkor a EuropeAid-et, hogy tegye meg a szükséges lépéseket az előzetes ellenőrzéseinek javítása érdekében, vegyen igénybe külső ellenőrzéseket, és javítsa ki az éves ellenőrzési terve, a CRIS ellenőrzési modul és az ellenőrzési eredmények általános nyomon követése tekintetében tapasztalt következetlenségeket és hiányosságokat;

               223.

               sürgeti a DG RELEX-et, hogy erősítse meg utólagos ellenőrzéseit, és orvosolja a Számvevőszék által a pénzgazdálkodása és a projektek felügyelete terén meghatározott hiányosságokat; üdvözli, hogy a DG RELEX elismeri, hogy több figyelmet kell szentelni e problémának;

               224.

               kiemeli, hogy az OLAF jelenleg jelentős számú (102) olyan lehetséges csalással kapcsolatban folytat vizsgálatot, amely e szakpolitika-csoportot érinti, ami a belső vizsgálatokat követően a második legtöbb esetet jelenti; üdvözli, hogy az OLAF hangsúlyt fektet a külső támogatásokra, a vizsgálati és megelőzési tevékenységekre és a megerősített együttműködésre;

               225.

               sajnálatát fejezi ki az átláthatóság megvalósulásának késedelme miatt a nemzetközi szervezetek, különösen az ENSZ által („közös irányítás” keretében) kezelt uniós pénzeszközök tekintetében; sajnálja, hogy a Számvevőszék továbbra is nehézségekbe ütközik, amikor az ENSZ-től ellenőrzési jelentéseket és igazoló dokumentumokat kér, annak ellenére, hogy a Bizottság többször felhívta a figyelmet a pénzügyi és igazgatási keretmegállapodás (FAFA) tiszteletben tartására; elismeri és üdvözli az elért előrehaladást, különösen azt, hogy 2009 áprilisában megállapodás született a helyszíni ellenőrző vizsgálatokra vonatkozó szabványosított feladatmeghatározásról, és hogy aláírták a közös jelentéstételi iránymutatásokat;

               226.

               nagyra értékeli, hogy az ENSZ szervezetei gyakran olyan különleges tapasztalattal és szakértelemmel rendelkeznek, melyet nehéz máshol megtalálni; aggodalmát fejezi ki ugyanakkor amiatt, hogy a Bizottság előzetesen nem igazolja meggyőzően azt, hogy egy adott ENSZ-szervezet kiválasztása a támogatások eljuttatásának más módoknál valóban hatékonyabb és hatásosabb módja (26); felszólítja a Bizottságot, hogy vezessen be átláthatóbb és objektívabb eljárást a támogatások végrehajtási csatornáinak kiválasztására;

               227.

               megállapítja, hogy jelenleg – az adományozók közötti jó együttműködés elvével összhangban – egyre több hozzájárulás érkezik a több adományozót magában foglaló alapokba, különös tekintettel az ENSZ-re; elégedetlenségének ad azonban hangot amiatt, hogy a Számvevőszék továbbra is problémákba ütközik az ENSZ-ügynökségek által kiadott pénzügyi dokumentumokhoz való hozzáférés terén; üdvözli a Bizottság által a számvevőszéki ellenőrzési eljárás megkönnyítése érdekében tett lépéseket, és további intézkedések megtételére szólít fel az Európai Unió pénzügyi érdekeinek teljes körű védelme, valamint a folyamat átláthatóságának fokozása érdekében, beleértve adott esetben a pénzügyi és igazgatási keretegyezmény módosítását;

               228.

               mély csalódottságának és elégedetlenségének ad hangot ezzel összefüggésben amiatt, hogy a Bizottság eddig nem hozott létre a válságkezelés megvalósítására szolgáló valódi európai eszközt, ahogyan arra a korábbi mentesítési állásfoglalásokban kérték; ragaszkodik ahhoz, hogy ezt haladéktalanul meg kell tenni, és kéri az új Bizottságot, hogy a költségvetési rendelet soron következő felülvizsgálata keretében tegye lehetővé, hogy saját maga irányíthassa a több adományozó által létrehozott alapokat;

               229.

               üdvözli, hogy az ideiglenes nemzetközi mechanizmusra (27) épülő, ám annál tágabb területet lefedő, a palesztin reform- és fejlesztési tervvel összhangban az ideiglenes nemzetközi mechanizmussal kapcsolatos kiadásokra, valamint a gazdasági tevékenységek újbóli elindításából adódó költségekre – költségvetési támogatás, infrastrukturális és szociális finanszírozás – is kiterjedő PEGASE mechanizmus (28) létrehozásának következtében pozitív fejlemények tapasztalhatóak az átláthatóság, a célkitűzések és a nemzetközi adományozók koordinálása terén;

               230.

               megállapítja, hogy a Számvevőszék ajánlása szerint az európai szomszédsági és partnerségi támogatási eszköz stratégiai programozási dokumentumaiban egyértelmű célkitűzéseket és mérhető teljesítménymutatókat kell meghatározni; úgy véli, hogy a többi, tevékenységi körét tekintve továbbra is meglehetősen általános külső eszköz tekintetében is hasonló lépéseket kellene tenni;

               231.

               javasolja, hogy a Bizottság készítsen tanulmányt, amelyben értékeli a külpolitikai költségvetések rugalmasabbá tételének lehetőségét; úgy gondolja, hogy az eddig keletkezett költségvetési többletekre és az e területen jelentkező, folyamatosan bővülő szükségletekre tekintettel a rugalmasságról előzetesen kellene gondoskodni, de nem a megfelelő költségvetés-tervezés és költségvetési ellenőrzés kárára;

      Fejlesztés és humanitárius segítségnyújtás

               232.

               sajnálja, hogy a Számvevőszék ellenőrzése a költségvetési támogatásokra vállalt kötelezettségek kapcsán nagy mennyiségű nem számszerűsíthető hibát tárt fel; ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottság még szigorúbban értékelje ezeket a kifizetéseket; elégedetten veszi tudomásul ezzel összefüggésben, hogy 2009 februárjában felülvizsgálták az ilyen kifizetésekre vonatkozó pénzügyi folyamatokat;

               233.

               megelégedéssel látja az értékelések érthetősége és szerkezete, valamint a DCI-megállapodás (fejlesztési együttműködési finanszírozási eszköz) rendelkezéseinek tiszteletben tartása terén elért előrehaladást; sajnálja ugyanakkor, hogy a Számvevőszék továbbra is sok olyan esetet talált, ahol a Bizottság a közpénzek megfelelően átlátható, elszámoltatható és eredményes kezelését, vagy legalábbis egy hiteles és megfelelő reformprogram meglétét nem bizonyította jól szerkesztett, átlátható módon;

               234.

               egyetért a Számvevőszékkel, miszerint a Bizottságnak folytatnia kell a költségvetési támogatásra való jogosultságról szóló döntései alátámasztása tekintetében tett erőfeszítéseit, és biztosítania kell, hogy a jövőben az összes finanszírozási megállapodás átfogó és egyértelmű alapot nyújtson a kifizetési feltételek betartásának értékeléséhez;

               235.

               felszólítja a Bizottságot, hogy a költségvetési támogatások tekintetében a kifizetések szabályszerűségének biztosítása érdekében erősítse meg a felügyeleti és ellenőrzési rendszereket, szigorúbban ellenőrizze az uniós támogatásban részesülő projekteket végrehajtó szervezeteket, szigorú nyomon követés mellett fokozza ellenőrzéseinek hatékonyságát és dolgozzon ki eredményorientáltabb költségvetési támogatási iránymutatásokat;

               236.

               sürgeti a Bizottságot, hogy támogassa a partnerországok parlamenti ellenőrzési és pénzügyi ellenőrzési kapacitásainak bővítését, különösen abban az esetben, ha a segítségnyújtás költségvetési támogatáson keresztül történik, és felkéri a Bizottságot, hogy rendszeresen számoljon be az elért eredményekről;

               237.

               hangsúlyozza, hogy a költségvetési támogatás tekintetében a Parlamentnek az a szerepe, hogy a Bizottságot továbbra is elszámoltathatóvá tegye a kiadások eredményeit illetően, és hogy a költségvetési támogatás olyan támogatási eszköz, amely paradigmaváltást igényel a felügyelet jellegében, a ráfordítások ellenőrzésétől az eredmények mutatókhoz viszonyított ellenőrzése felé elmozdulva;

               238.

               ismételten kéri, hogy általában a fejlesztési támogatást és konkrétan a költségvetési támogatást kössék a kedvezményezett ország kormánya által kiadott és a pénzügyminisztere által aláírt előzetes közzétételi nyilatkozathoz, amely a kedvezményezett ország kormányzási és elszámoltathatósági struktúráját befolyásoló válogatott kérdésekre vonatkozik;

               239.

               kéri az új Bizottságot, hogy vállaljon vezető szerepet, és terjessze elő javaslatát más nemzetközi adományozóknak – különösen a Világbanknak – abból a célból, hogy más adományozókkal egyetértésben dolgozzon ki és hajtson végre egy ilyen eszközt; várja a Bizottság tájékoztatását az előbbiekre irányuló tárgyalások lehetséges menetrendjéről;

               240.

               sürgeti a Bizottságot, hogy határozzon meg olyan stratégiai célkitűzéseket és megfelelő teljesítménymutatókat, amelyek lehetővé teszik az uniós intézkedések hatékony hatásvizsgálatát;

               241.

               kéri, hogy a Bizottság fordítson nagyobb figyelmet általában a fejlődő országokban élő nők egészségségére és különösen az anyák egészségének javítására, mivel ez az a terület, ahol a millenniumi fejlesztési célok megvalósítása a leglassabban halad;

               242.

               üdvözli az adományozók közötti munkamegosztás, valamint egyéb támogatáshatékonysági elvek megvalósítása terén elért előrehaladást; úgy gondolja ugyanakkor, hogy a Bizottságnak fokoznia kellene a tagállamok ezzel összefüggésben végzett tevékenységeinek koordinálását célzó erőfeszítéseit;

               243.

               hangsúlyozza, hogy a segélyek hatékonyságát növelni, szétaprózódásukat pedig csökkenteni kell; úgy gondolja, hogy csökkenteni kellene a Bizottság és a tagállamok által irányított projektek nagy számát (kb. 40 000 projekt), és hatékonyabb programokat, valamint az uniós adományozókkal való jobb koordinációt kellene előtérbe helyezni azzal, hogy valamennyi kedvezményezett ország tekintetében kevesebb elsődleges beavatkozási területre összpontosítunk, a helyszínen tevékenykedő kicsi ám hatékony nem kormányzati szervezetek kizárása nélkül;

               244.

               megállapítja, hogy az élelmezésfinanszírozási eszköz keretében eddig lekötött támogatások 63 %-át nemzetközi szervezeteken keresztül hajtották végre, és emlékeztet arra, hogy az 1337/2008/EK rendelet (29) a végrehajtás vonatkozásában kimondja, hogy a Bizottságnak „megfelelő egyensúlyt” (30) kell fenntartania a nemzetközi szervezetek és „a többi támogatásra jogosult között”;

               245.

               ismételten felszólít a parlamentek fokozottabb bevonására és a civil társadalommal való konzultációra (31) a partnerországokban a fejlesztési együttműködési eszköz keretében elkészített országos stratégiai programok kidolgozása és felülvizsgálata során;

               246.

               sürgeti a Bizottságot, hogy biztosítsa az EU által támogatott tengerentúli tevékenységek jobb láthatóságát;

      Nem kormányzati szervezetek (NGO)

               247.

               tudomásul veszi Maroš Šefčovič és Algirdas Šemeta biztosok 2010. március 8-i írásbeli észrevételeit, köztük a nem kormányzati szervezet jellegű szervezetek Bizottság, illetve végrehajtó ügynökségek általi finanszírozásával kapcsolatos részletes információkat;

               248.

               kéri a Bizottságot, hogy hozza létre a Bizottság szolgálatai által támogatott, nem kormányzati szervezet jellegű szervezetek nyilvános jegyzékét, hangolja össze az uniós költségvetésből vagy az Európai Fejlesztési Alapból támogatásban részesülő kedvezményezettekről vezetett különböző adatbázisait, jelölje meg számviteli rendszerében a kedvezményezett szervezetek nonprofit jellegét, és vizsgálja meg az érdekképviselőkről vezetett nyilvántartás kiterjesztésének lehetőségét, belefoglalva az Európai Uniótól kapott támogatásukra vonatkozó információkat is;

      Románia és Bulgária

               249.

               aggodalmát fejezi ki az előcsatlakozási támogatások bolgár és román nemzeti hatóságok általi kezelésének hiányosságai miatt, és üdvözli a Bizottság által hozott intézkedéseket, köztük a kifizetések megszakítását, a szigorú ellenőrzést és a két tagállammal való szoros együttműködést, melyek mindegyike hozzájárult a helyzet jelentős javulásához; továbbra is aggódik azonban a PHARE-források kezelésében megnyilvánuló potenciális szabálytalanságokkal kapcsolatos alapvető hiányosságok miatt két bulgáriai végrehajtó ügynökség esetében, jóllehet a PHARE-forrásokra történő szerződéskötés lezárult; üdvözli a jelenlegi hatóságok részéről tett kötelezettségvállalást a szabálytalanságok kivizsgálására és az uniós finanszírozás irányításának megreformálására;

               250.

               tudomásul veszi, hogy a Kozloduj atomerőmű 1–4 blokk leszerelését 2035. október 19-ig be kell fejezni; megállapítja, hogy a Bizottság különböző főigazgatóságaitól származó források nem átláthatóak; felkéri a Számvevőszéket, hogy ellenőrizze az ott felhasznált forrásokat;

               251.

               sajnálja, hogy nem történt jelentős előrelépés a feltárt hiányosságok kezelése terén (különösen a nemzeti közúti infrastruktúra-alap esetében); támogatja ezért a Bizottság elővigyázatos megközelítését, és azt, hogy a Bizottság vállalta, hogy gondosan figyelemmel kíséri a helyzetet, nyomon követi a megállapításokat, és tanácsadást és segítségnyújtást biztosít a bolgár hatóságok számára a feltárt hiányosságok kezelése érdekében; kéri, hogy a Bizottság a legnagyobb éberséggel és szigorral járjon el a bolgár hatóságok által javasolt operatív programokra vonatkozóan benyújtott megfelelőségértékelési jelentések jóváhagyásakor, illetve mielőtt teljesíti a 2007–2013-as programozási időszak köztes kifizetéseit; elismeri a Bulgária által tett lépéseket; üdvözli a Bizottság megfelelőségértékelési eljárásainak pozitív eredményét az összes operatív program tekintetében, miközben hangsúlyozza, hogy a Bizottság általi hatékony ellenőrzést és útmutatást tovább kell alkalmazni;

               252.

               megállapítja, hogy a Bizottság 2008 júliusában felfüggesztette a SAPARD-program keretében Romániának nyújtott kifizetéseket a szolgálatai által feltárt hiányosságok és szabálytalanságok miatt, és üdvözli a Románia által bemutatott cselekvési tervet, amely a hiányosságok kezelését célozza, és amely lehetővé tette a Bizottság számára, hogy 2009 júliusában visszavonja a kifizetések felfüggesztését;

               253.

               támogatja, hogy az EU pénzügyi érdekeinek védelme érdekében a pénzeszközök kezelése terén a szolgálatai által feltárt hiányosságok és szabálytalanságok miatt a Bizottság 2008-ban felfüggesztette a Bulgáriának a három előcsatlakozási program – PHARE/átmeneti támogatási eszköz, ISPA, SAPARD – keretében nyújtott kifizetéseket; üdvözli, hogy Bulgária valamennyi ajánlásra pozitívan reagált, ami lehetővé tette a Bizottság számára, hogy 2009-ben visszavonja a kifizetések felfüggesztését;

               254.

               sajnálja azonban, hogy hiányosságok tapasztalhatóak, különösen azt, hogy nem sikerül a szabálytalan támogatási kérelmek azonosítása és a szabálytalanságok megfelelő nyomon követése, és sürgeti Bulgáriát, hogy a Bizottsággal szorosan együttműködve és egy független könyvvizsgáló szigorú ellenőrzése mellett alakítson ki részletes cselekvési tervet;

               255.

               hangsúlyozza, hogy ennek a cselekvési tervnek konkrét, mérhető, elérhető, releváns és időhöz kötött célokat kell elérnie, különös tekintettel adott esetben az átlátható beszerzési szabályok létrehozására, amelyek megfelelnek a nemzetközi standardoknak és nem korlátozzák a versenyt a nemzetközi ajánlattevők esetében azzal, hogy óriási belső adminisztratív terheket rónak rájuk; úgy véli továbbá, hogy e céloknak a teljes mértékben alkalmazható igazságügyi és igazgatási struktúrák létrehozására és fenntartására kell összpontosítaniuk;

               256.

               üdvözli, hogy a Bizottság naprakész tájékoztatással szolgált az uniós támogatások bulgáriai és romániai végrehajtásáról; ugyanakkor megjegyzi, hogy a benyújtott előrehaladási jelentésekben folyamatosan jelen vannak következetlenségek és szabálytalanságok; úgy találja, hogy az igazságügyi és igazgatási rendszerben elért előrehaladás értékelésére tett erőfeszítéseit meghiúsítja az előrehaladási jelentések jelenlegi kialakítása; arra kéri a Bizottságot, hogy továbbra is kísérje szorosan figyelemmel e tagállamok rendszereit és a meghatározott cselekvési tervek megvalósítását, valamint javasolja, hogy az OLAF szintén támogassa továbbra is e tagállamokat az Unió pénzügyi érdekeinek védelme tekintetében fennálló kötelezettségeik végrehajtása terén;

               257.

               kéri, hogy a jelentések világosan jelezzék a csalás és a korrupció elleni küzdelem kulcsfontosságú területein elért előrehaladást; emlékeztet a konkrét mutatókon (a csalás és a korrupció megelőzésére, megakadályozására és megbüntetésére tett jogi és igazgatási intézkedések mennyiségén és minőségén) alapuló közlekedésilámpa-rendszer (piros, sárga és zöld) iránti kérésére, hogy világos képet alkothasson a meglévő rendszerek fejlődéséről az adott országokban; meglepődött azon, hogy az Európai Csalás Elleni Hivatallal (OLAF) nem konzultáltak minden esetben a jelentések összeállításakor; kéri a Bizottságot, hogy illessze be az OLAF megjegyzéseit a következő előrehaladási jelentéseibe;

      Bővítés

               258.

               tudomásul veszi a Bizottság által annak érdekében tett lépéseket, hogy a nemzeti hatóságokkal szoros együttműködésben javítsa a Horvátországnak nyújtott előcsatlakozási támogatások végrehajtásának eredményességét, és szigorúan nyomon kövesse a támogatások teljes decentralizálására vonatkozó feltételek megvalósulását; hangsúlyozza, hogy a Bulgáriának és Romániának nyújtott előcsatlakozási támogatások végrehajtása során észlelt problémákból nyert tapasztalatoknak hozzá kell járulniuk ahhoz, hogy Horvátország – a Bizottság segítségével – elkerülje a hasonló nehézségeket a számára nyújtott előcsatlakozási támogatások végrehajtásakor; sajnálattal veszi tudomásul, hogy a Bizottság nem intézkedett, hogy a Parlament kérésére bevezesse a közlekedésilámpa-rendszert (piros, sárga és zöld) előrehaladási jelentéseiben, hogy ezzel jelezze a csalás elleni küzdelemben az olyan nagy fontosságú területeken elért fejlődést, mint az igazságügyben és az igazgatásban a stabil és hatékony struktúrák kialakítása és fenntartása;

               259.

               csalódott amiatt, hogy a Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatások „mérsékelten gyenge” általános végrehajtási szintjét eredményező fő hiányosságok (a programozás készültségének hiánya, ágazatonként változó teljesítmény) továbbra is fennállnak;

               260.

               tudomásul veszi a Bizottság tagjelölt országokban és más nyugat-balkáni államokban tett korrupcióellenes lépéseit, és ösztönzi az igazságszolgáltatás függetlenségének megerősítését, a professzionális bűnüldöző szervek kialakítását, valamint a korrupció elleni közdelem támogatását elősegítő projektek végrehajtását a regionális és nemzeti segítségnyújtás keretében; emlékeztet arra, hogy a theszaloníki cselekvési program a Nyugat-Balkánért keretében az Európai Unió vállalta, hogy a béke további megerősítése és a stabilitás, a demokrácia, a jogállamiság és az emberi és kisebbségi jogok tisztelete érdekében szorosan együtt tevékenykedik a Nyugat-Balkán országaival; hangsúlyozza, hogy ez vonatkozik a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelemre, valamint a regionális együttműködés erősítésére is;

               261.

               emlékeztet arra, hogy a Számvevőszék nem talált olyan világos módszertant, amely alapján a Bizottság ezeken a területeken méri az előrehaladást; különösen kéri a Bizottság Főtitkárságát, hogy nyújtson be jelentést a Parlamenthez a theszaloníki cselekvési program végrehajtásáról, ami alapul szolgálhat megvalósulásának külső értékeléséhez; felhívja a Bizottságot, hogy alakítson ki világos kapcsolatot az előcsatlakozási alapok kifizetése és a theszaloníki cselekvési program területein bizonyítottan elért és látható eredmények között;

               262.

               emlékeztet arra, hogy a Horvátországról szóló 2009-es előrehaladási jelentés hiányosságokat mutat az igazságügyi területeken az átláthatóság, illetve a bírák és ügyészek kiválasztása során alkalmazott egységes, objektív kritériumok hiányosságai miatt; ezért kétli, hogy a 23. fejezetre fordított pénzeszközök felhasználása hatékony és hatásos volt;

               263.

               megjegyzi, hogy a regionális Együttműködési Tanács több mint egy éve működik; kéri a Bizottságot, hogy tájékoztassa a decentralizált végrehajtási rendszer keretében zajló regionális együttműködés megerősítésére tekintettel, és nyújtsa be az e területre vonatkozó stratégiai megfontolásait a költségvetési hatósághoz;

               264.

               emlékeztet annak szükségességére, hogy a jelölt országok egy ambiciózus, átlátható, elszámoltatható, hatékony és működőképes közszolgáltatás révén gondoskodjanak az új és megreformált jogszabályi rendelkezések hatékony végrehajtásáról; aggodalommal jegyzi meg, hogy a két országban tett különféle előrelépések ellenére a korrupció még mindig széleskörű és igen komoly problémát jelent mind Horvátországban, mind Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban; sajnálja, hogy a magas szintet érintő korrupció esetében csak korlátozott vizsgálat történt, és hogy összességében csak kevés számú vizsgálat eredményezett vádemelést; hangsúlyozza, hogy ez az igazságügyi rendszer komoly hiányosságait jelzi;

               265.

               kéri a Bizottságot, hogy folyamatosan kísérje figyelemmel és jelentse a költségvetési hatóságnak az elmaradást, illetve az új vádemelések és ítéletek számát, valamint a közbeszerzési törvény megsértése miatti vádemelésekkel kapcsolatos elmaradást és új bírósági ügyek számát Horvátországban és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban;

               266.

               azt a következtetést vonja le, hogy továbbra is szükség van a megvalósulás állandó, objektív és átlátható figyelemmel kísérésére; ebben a tekintetben a csatlakozási eljárások esetén felhívja a Bizottságot, hogy a csatlakozás szempontjából releváns, kulcsfontosságú területeken állapítson meg egy kiindulási pontot, amelyet hivatkozásként és referenciaértékként használhat a csatlakozási folyamat során; úgy véli, hogy a csatlakozási folyamat során az előrehaladás fenntarthatósága és a folyamat során elért célok megerősítése meghatározó fontosságú az Unió sikeres további létéhez; következésképpen kéri a csatlakozás utáni rendszeres nyomon követést;

      Igazgatási kiadások

               267.

               megelégedéssel állapítja meg, hogy a Számvevőszék ellenőrzése nem tárt fel lényeges hibákat, amelyek befolyásolnák az igazgatási költségek jogszerűségét és szabályosságát.

      A SZÁMVEVŐSZÉK KÜLÖNJELENTÉSEIRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉSEK

      I. rész   10/2008. számú különjelentés az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatásokról a szubszaharai Afrika országaiban

               268.

               felkéri a Bizottságot, hogy a tizedik EFA félidős felülvizsgálata keretében fontolja meg az egészségügyi ágazatnak biztosított támogatások növelését, ezáltal is megerősítve az egészségügyre vonatkozó millenniumi fejlesztési célok megvalósítása iránti elkötelezettségét, és biztosítsa, hogy támogatása az egészségügyi rendszerek támogatására vonatkozó politikai prioritásainak megfelelően kerüljön szétosztásra;

               269.

               emlékezteti a Bizottságot a fejlesztési együttműködési eszköz keretében tett vállalásra, miszerint 2009-re a támogatások 20 %-át az összes európai fejlesztési kiadás tekintetében az egészségügyre és az alapfokú oktatásra fordítják, és kéri, hogy a Bizottság rendszeresen tájékoztassa a Parlamentet arról, hogy a szubszaharai Afrika országainak nyújtott fejlesztési támogatás teljes összegéből országonként hány százalékot fordítanak alap- és középfokú oktatásra és alapvető egészségügyi ellátásra;

               270.

               sürgeti a Bizottságot annak biztosítására, hogy az egészségügyi ágazatban folytatott párbeszédben betöltött hatékony szerepe érdekében elegendő egészségügyi szakértelem álljon rendelkezésére, azáltal, hogy biztosítja, hogy minden olyan delegációban, ahol az egészségügy alapvető fontosságú, legyen egészségügyi szakember, továbbá szorosabban együttműködik az ECHO egészségügyi tanácsadóival a konfliktust követő helyzetben lévő országokban, szakértelmük felhasználása érdekében szorosabb partnerséget hoz létre az Egészségügyi Világszervezet országos irodáival, valamint szakértelmük felhasználásáról hivatalos egyezményt köt az EU tagállamaival; kéri, hogy a Bizottság tájékoztassa a Parlamentet a régióban a delegációkon és a központokban rendelkezésre álló egészségügyi és oktatási szakemberek számáról, és készítsen áttekintést arról, hogy sikerült-e a szakemberek számát növelnie;

               271.

               kéri, hogy a Bizottság az egészségügy tekintetében továbbra is fokozottan éljen az ágazati költségvetés támogatásának eszközével, és az általános költségvetés támogatását (GBS) az egészségügyi szolgáltatások javítására összpontosítsa, valamint továbbra is használjon a politikafejlesztés és a kapacitásbővítés támogatására irányuló projekteket;

               272.

               sürgeti a Bizottságot, hogy vezessen be mechanizmusokat és ellenőrző eszközöket annak biztosítására, hogy az általános költségvetés támogatása megfelelő mértékben alapvető igényeket támogat, különösen az egészségügy területén, továbbá olyan célkitűzéseket alkalmazzon, amelyek közvetlenül mérik a politikák eredményét, támogassa a kapacitásbővítést, és tájékoztassa a Parlamentet az ennek érdekében tett lépésekről;

               273.

               felkéri a Bizottságot, hogy dolgozzon ki világosabb iránymutatást az egyes eszközök és azok kombinációinak használatáról, és szorosabban és hatékonyabban működjön együtt a Globális Alappal a kedvezményezett országokban;

               274.

               felszólítja a Bizottságot, hogy a Számvevőszékkel együttműködésben vizsgálja meg, hogyan lehetne kezelni a számvevőszéki jelentésben feltárt hiányosságokat, és készítsen jelentést a Parlament számára az ilyen irányú viták eredményéről;

      II. rész   12/2008. számú különjelentés az előcsatlakozási strukturális politikák eszközéről (ISPA), 2000–2006

               275.

               sürgeti a Bizottságot, hogy szorosan kövesse nyomon az egykori ISPA-projektek megvalósítását, és vizsgálja meg, hogyan lehetne a jövőben hasonló eszközök (pl. az IPA – előcsatlakozási támogatási eszköz) végrehajtásakor a projektek végrehajtása során keletkezett késedelmeket elkerülni vagy csökkenteni, valamint tegyen meg minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy a jövőbeli iránymutatások elkészítése ne szenvedjen késedelmet;

               276.

               felszólítja a pályázókat, hogy szigorúbb és realistább tervezést folytassanak, valamint kéri, hogy hasonló eszközök jövőbeni végrehajtásakor a Bizottság és a kedvezményezett országok nemzeti hatóságai egyaránt gyorsítsák fel az eljárásokat;

               277.

               felkéri a Bizottságot, hogy folytassa rendszerellenőrzéseit annak biztosítása érdekében, hogy megbízható rendszerek álljanak rendelkezésre a strukturális és kohéziós alapok kezelésére, és a jövőben elkerülhetőek legyenek az esetleges nagy kockázattal járó helyzetek;

      III. rész   1/2009. számú különjelentés a Meda-program és a korábbi jegyzőkönyvek keretében végzett banki tevékenységekről a földközi-tengeri térségben

               278.

               felhívja a Bizottság figyelmét arra, hogy a tevékenységek következetességének és kiegészítő jellegének növelése érdekében javítani kell az Unió, az Európai Beruházási Bank (EBB) és más nemzetközi és helyi partnerek általi támogatás hatékony koordinálását és a rendszeres információcserét, különösen helyi szinten;

               279.

               megjegyzi, hogy – noha utólag javult az ellenőrzés – a Meda-program első éveiben nem volt elég megfelelő a nyomon követés, különösen azokban az esetekben, amikor a Bizottság teljes mértékben az EBB által 2005 előtt elvégzett ellenőrzésre hagyatkozott;

               280.

               hangsúlyozza, hogy mennyire fontos a Bizottság nevében az EBB-re bízott hivatkozott banki intézkedéseket illetően az irányítási megállapodás a megfelelő nyomon követés, a környezetvédelmi szempontok érvényesítése, az Unió pénzügyi érdekeinek védelme és annak biztosítása érdekében, hogy a közvetítők és terjesztők egyaránt eleget tegyenek pénzügyi és jelentéstételi kötelezettségeiknek;

               281.

               hangsúlyozza, hogy az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz (ENPI) keretében a banki intézkedésekre vonatkozó egyéni értékelést és nyomonkövetési programot kell alkalmazni;

      IV. rész   2/2009. számú különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–2007)?

               282.

               úgy véli, hogy a 2003–2007-es közegészségügyi program (PHP) nagyigényű volt, de annak célkitűzései nem voltak elég egyértelműek és nem lettek a szűkös költségvetési eszközökhöz igazítva; rámutat, hogy ennek eredményeképpen a programon belül túl sok akcióterület jött létre, amelyeket bizonyos esetekben projektek nem is fedtek le; megjegyzi, hogy a program minősége ezáltal csökkent, ugyanakkor a programok oly széles választéka jött létre, hogy a Bizottság is nehezen ismeri ki magát az összes meglévő program között; felhívja ezért a Bizottságot, hogy a Parlament számára nyújtson be jelentést a jelenlegi közegészségügyi program feltérképezésének eredményéről, valamint hangsúlyozza, hogy a program felhígulásának kockázatával foglalkoznia kell a program középtávú és utólagos értékelésekor;

               283.

               megjegyzi, hogy a Számvevőszék megkérdőjelezte a közegészségügyi program egyes részeinek hasznosságát, és sajnálja, hogy a programból – bizonyos esetekben – olyan projekteket finanszíroztak (főként az egészségmeghatározó tényezők programterületen), amelyek európai szintű értéknövelő hatása korlátozott volt;

               284.

               ezért úgy véli, hogy a közegészségügyi program valamennyi utódprogramjának a hálózatokra és a legjobb gyakorlati megoldások cseréjére kell összpontosulnia, valamint a „bevált gyakorlatok cseréjének” ösztönzése érdekében a koordináció nyílt módszerét fokozottabban kellene alkalmazni;

               285.

               felhívja a Bizottságot a jelenlegi közegészségügyi programot követő esetleges későbbi programok beavatkozási logikájának kidolgozására; hangsúlyozza, hogy mindezt egy ilyen programra irányuló bizottsági javaslattal párosuló, előzetes hatásvizsgálat elvégzésével kell véghezvinni;

               286.

               kéri a Számvevőszéket, hogy a Bizottság előzetes hatásvizsgálatáról időben nyújtson be hivatalos véleményt, hogy a Parlament és a Tanács megvizsgálhassa a Bizottság programhatározatról szóló javaslatát; úgy véli, hogy a Számvevőszéknek véleménye megfogalmazásakor figyelembe kell vennie a Parlament fent megfogalmazott véleményét.

      V. rész   3/2009. számú különjelentés az 1994–1999-es és a 2000–2006-os programozási időszak strukturális intézkedései keretében szennyvízkezelésre fordított kiadások eredményességéről

               287.

               tudomásul veszi néhány tisztítótelep kapacitásának nem megfelelő kihasználását, és sürgeti az EU által finanszírozott telepeket a költséghatékony működés fenntartására, ezért ösztönzi a Bizottságot és a tagállamokat, hogy találjanak módot az EU által finanszírozott tisztítótelepek szennyvízhálózathoz való megfelelő kapcsolódásának biztosítására; hangsúlyozza a tagállamok felelősségét a tisztítótelepek működését illetően, valamint ösztönzi a tagállamokat, hogy tegyenek erőfeszítéseket a tisztított szennyvíz minőségének biztosítására és a teljesítmény teljes kihasználására;

               288.

               elismeri a Bizottság által a vonatkozó irányelv felülvizsgálatára (a szennyvíziszapról szóló 86/278/EGK irányelv (32)) tett erőfeszítéseket, és a legújabb fejlemények figyelembevétele és a tagállamok különböző gyakorlatainak egyeztetése érdekében ösztönzi a jelenlegi felülvizsgálati eljárás meggyorsítását, továbbá sürgeti a tagállamokat a szennyvíziszap uniós előírásoknak megfelelő minőségének biztosításra;

               289.

               hangsúlyozza, hogy a várható hatásokban megmutatkozó hiányosságok elkerülése érdekében a kérelmezési szakaszban lévő projekteket szigorúbban kell vizsgálni, ezért felkéri a Bizottságot az értékelési folyamat során alkalmazandó belső útmutatók és ellenőrzési listák továbbfejlesztésére – a támogatások iránti kérelmek következetes elbírálása érdekében –, valamint megfelelő nyomonkövetési intézkedések biztosítására azokban az esetekben, amikor a kért információszolgáltatás vagy intézkedés nem történik meg;

      VI. rész   4/2009. számú különjelentés a civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonásának Bizottság általi irányításáról

               290.

               sajnálatosnak és elfogadhatatlannak tartja azt a szakadékot, amely a civil szereplőknek a fejlesztési együttműködésbe történő bevonásával kapcsolatos uniós szakpolitikai kötelezettségvállalások és a tényleges végrehajtási gyakorlat között húzódik, és ezért azt várja az illetékes biztostól, hogy bizonyítékokkal igazolja a civil szereplőket célzó szakpolitikai kötelezettségvállalások eredményes végrehajtására irányuló teljes körű politikai támogatás és irányítás meglétét, mind a központi szolgálatok, mind pedig a Bizottság küldöttségei részéről; sajnálja továbbá, hogy a fejlesztések sikerének egyetlen kritériuma a „gazdasági fejlődés”, ugyanis ez a hozzáállás nem veszi figyelembe azt, hogy a vagyonosok és a nincstelenek közötti szakadék egyre szélesedik; kéri a Bizottságot, gondoskodjon arról, hogy 2010 végéig valamennyi küldöttségnek legyen legalább egy teljes munkaidőben foglalkoztatott felelős szakértője, aki a civil szereplőkkel kapcsolatos politikákkal, kapcsolatokkal és szerződésekkel foglalkozik;

               291.

               megjegyzi, hogy azok a fejlődő országok, amelyek saját kezükbe vették fejlesztési folyamataikat, jó eredményeket értek el a szegénység csökkentése terén; hangsúlyozza az állam kulcsszerepét a fejlesztésben, és felhívja a Bizottságot és annak küldöttségeit, hogy a civil szereplőkkel folytatott hatékonyabb együttműködés és konzultáció lehetővé tétele érdekében erősítsék tovább partnerországaik kormányaival ápolt kapcsolataikat;

               292.

               rendkívül sajnálatosnak tartja a teljes körű és megbízható adatok hiányát, és elvárja, hogy a Bizottság késedelem nélkül orvosolja ezt a helyzetet, hiszen az eredmények mérésének megkezdéséhez megbízható adatokra van szükség; ezért felszólítja a Bizottságot, hogy még a 2011-es költségvetési eljárás megkezdése előtt terjesszen a Parlament elé teljes pénzügyi áttekintést a civil szereplőkön keresztül kihelyezett uniós pénzeszközökről, a különböző költségvetési tételekre és az érintett országokra lebontva;

               293.

               úgy véli, hogy a segélyek minősége fontosabb, mint azok mennyisége, és felhívja a Bizottságot, hogy az adományozók határozott és hatékony koordinációján és a jelenlegi támogatási rendszer javításán keresztül vállaljon jelentős szerepet a fejlesztési támogatás terén tapasztalható káosz kezelésében; felkéri a Bizottságot, hogy gondolja át, nem jött-e el a megfelelő pillanat – a Számvevőszék megjegyzéseinek teljes körű figyelembevételével – a civil szereplők teljes (társ)finanszírozási rendszerének alapos átvizsgálására annak biztosítása érdekében, hogy a civil szereplők átlátható és eredményes szabályokra támaszkodhassanak a programokban és a projektekben való részvétel során;

               294.

               felhívja a Bizottság figyelmét arra, hogy az adományozók politikai szereplők, és hogy bizonyos esetekben érdekellentét állhat fenn az adományozók és a kedvezményezett országok között; hangsúlyozza, hogy az erős demokratikus nemzeti intézmények és a javak elosztására irányuló jól meghatározott politika megléte a fenntarthatóság előfeltétele; úgy véli, hogy a programozással, valamint az azt követő programokkal és projektekkel kapcsolatos következetesebb politika kialakítása, valamint a megfelelő értékelés érdekében alapvető változásra van szükség, vagyis a civil szereplőkre irányuló projektek társfinanszírozása helyett át kell állni e projektek 100 %-os európai uniós finanszírozására;

               295.

               úgy véli, hogy bizonyos átfedés van az uniós segélyek civil társadalmi szervezeteken keresztüli kihelyezéséről szóló, a Bizottság számára elkészített értékelés (33), valamint a számvevőszéki különjelentés között, és felhívja a Számvevőszéket és a Bizottság értékeléssel foglalkozó osztályait, hogy konzultáljanak a tervezett lépésekről, és e konzultáció eredményeiről tájékoztassák a Parlamentet;

               296.

               felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatokat a költségvetési rendelet oly módon történő módosítására, amely lehetővé tenné az EU számára, hogy az egyéb nemzetközi adományozók között meghatározó szereplőként lépjen fel;

      VII. rész   5/2009. számú különjelentés a Bizottság pénzgazdálkodási tevékenységéről

               297.

               úgy véli, hogy a Bizottságnak javítania kellene pénzgazdálkodási tevékenységét, és – a Számvevőszék ajánlásának megfelelően – rendszeresebb találkozókat kellene szervezni a két érintett főigazgatóság (a Költségvetési Főigazgatóság (DG BUDG) és a Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (DG ECFIN)) között a kockázatokkal kapcsolatos információk megosztása, valamint a pénzgazdálkodási és vagyonkezelési tevékenységek vonatkozásában a bizottsági szintű tapasztalatcsere és a bevált gyakorlati megoldások cseréje érdekében;

               298.

               úgy véli, hogy a Bizottságnak továbbra is minden szükséges lépést meg kell tennie annak biztosítása érdekében, hogy a jelentős pénzügyi kockázatokat az év során hatékony és szigorú megfigyelés alatt tartsák; üdvözli, hogy a Bizottság a helyzet javítása érdekében már javaslatot tett a Számvevőszék számára és meg is állapodott vele abban, hogy a 2008-as zárást követően hivatalos körlevelet küld az illetékes pénzügyi szervezetek számára annak érdekében, hogy a vagyonkezelői számlák tekintetében pontos, teljes és egységes információt szerezzen be tőlük;

               299.

               felhívja a Bizottságot, hogy a Költségvetési Főigazgatóság a kockázatelemzés alapján készítsen ellenőrzési tervet minden egyes tizenkét hónapos időszakra, hogy végezzen ellenőrzéseket az év során és azt követően, valamint hogy az adott év végét követő legfeljebb három hónapon belül tegyen jelentést az észlelt problémákról a Parlament számára;

               300.

               felhívja a Bizottságot, hogy lépjen előre a pénzgazdálkodási műveletekkel (DG BUDG) kapcsolatos kockázatok felülvizsgálata tekintetében, amely az éves beszámoló része, és amely világos és átfogó összesítést ad arról, hogy a Bizottság milyen kockázatoknak van kitéve, hogy azokat miként kezelik, és hogy milyen intézkedéseket foganatosítottak azok ellenőrzésére, minimalizálására vagy semlegesítésére;

               301.

               úgy véli, hogy az átláthatóság érdekében a Bizottságnak pontosabban kell dokumentálnia a tagállamok sajátforrás-számlái közötti forrásátcsoportosításokra vonatkozóan általa alkalmazott eljárásokat, valamint gondosabban kell dokumentálnia az egyes esetekben követett konkrét kiválasztási eljárást;

               302.

               kéri a Bizottságot, hogy javítson adatbázisai kezelésén, optimalizálja a keresztellenőrzéseket, és kövesse nyomon a Számvevőszéknek a szükséges együttműködés előmozdítása vonatkozásában tett észrevételeit annak érdekében, hogy a kereskedelmi bankoknál vezetett számlákra vonatkozó összeghatárok illetékes főigazgatóságok általi meghatározásakor figyelembe vegye a Bizottság egyes kereskedelmi bankokkal szembeni általános kockázati kitettségét;

               303.

               üdvözli és támogatja a Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy javasolja az átmenetileg beszedett pénzbírságok kezelésének jelenlegi rendszerét, amelyet 2008-ban felülvizsgálatnak vetettek alá, és arra számít, hogy a Bizottságnak e kérdésben hozott, a Költségvetési Főigazgatóság által 2009 elején közzétett határozata növeli majd a rendszer biztonságát;

      VIII. rész   6/2009. számú különjelentés – Az Európai Unió élelmiszersegélye a szociálisan rászorulóknak: a célkitűzések, az alkalmazott eszközök és módszerek értékelése

               304.

               üdvözli, hogy a Számvevőszék ellenőrizte ezt a programot, valamint üdvözli a Bizottság reformjavaslatát (COM(2008) 563); utal a 2009. március 26-án elfogadott álláspontjára (34), amelyben támogatta a reformjavaslatot; hangsúlyozza, hogy az EU élelmiszer-segélyezési tevékenysége csak kiegészíti a már létező egyéb tagállami tevékenységeket;

               305.

               emlékeztet arra, hogy a tagállamok hatóságai által nyújtott szociális támogatások ritkán koncentrálnak az élelmiszerhez való hozzáférésre, valamint arra, hogy a társadalmilag kirekesztett és marginális csoportokat célzó, élelmiszerrel kapcsolatos kezdeményezéseket jótékonysági szervezetek vezetik és önkéntesek segítségével bonyolítják le;

               306.

               úgy véli, hogy szigorúbb kritériumokra van szükség ahhoz, hogy a segélyek a leginkább nélkülöző országokba és kedvezményezettekhez jussanak el;

               307.

               meggyőződése, hogy a programban részt vevő tagállamoknak hatékony intézkedéseket kell kidolgozniuk az élelmiszerpazarlás elleni küzdelem terén;

               308.

               emlékezteti a Bizottságot, hogy a szubszidiaritás elve semmiképpen sem csökkenti a Bizottságnak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 317. cikke szerinti kötelezettségeit, amely szerint a Bizottság a költségvetést „saját felelősségére” és „a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás alapelveire tekintettel” hajtja végre;

               309.

               elvárja a Bizottságtól a Számvevőszék ajánlásainak végrehajtását annak érdekében, hogy a költségvetési hatóságok teljes körű és objektív tájékoztatást kaphassanak a program eredményeiről;

      IX. rész   7/2009. számú különjelentés a Galileo program fejlesztési és validációs szakaszának irányításáról

               310.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Számvevőszék megállapításai szerint a Galileo fejlesztési és validációs szakaszának irányítása nem volt megfelelő; megállapítja, hogy a technológiai fejlesztés az eredeti tervekhez képest ötéves késést szenvedett el, és az e szakaszhoz tervezett becsült költségek 1 100 000 000 EUR-ról 2 100 000 000 EUR-ra, vagyis majdnem kétszeresére nőttek;

               311.

               kéri a Bizottságot, hogy a Galileo jövőjéről kiadandó közleményében számoljon be a Számvevőszék ajánlásainak teljesítéséről, különös tekintettel a Galileo program politikai céljainak pontosítására és ezek stratégiai és operatív célokká történő átültetésére, hogy a program szilárd tartalmi és időbeli kereteket kapjon a teljes kiépítésig;

               312.

               aggasztónak tartja a Számvevőszék azon megállapítását, miszerint a Galileo Közös Vállalkozás nem érte el céljainak többségét, és tevékenységeit súlyosan hátráltatták az irányításával kapcsolatos problémák; kéri a Bizottságot, hogy a Számvevőszék ajánlásaival összhangban biztosítsa, hogy az esetleges jövőbeli közös vállalkozások tevékenységeit ne akadályozza azok irányítási struktúrája;

               313.

               úgy véli, hogy az európai adófizetőket tájékoztatni kell arról, ha a Galileo vagy az EGNOS programban esetleg harmadik országok is részt vesznek; ennek jegyében kéri a Bizottságot, hogy nyújtson részletes tájékoztatást a Parlamentnek az EU és harmadik országok közötti minden olyan együttműködésről, amely érinti a Galileo és az EGNOS-programot;

               314.

               kéri a Bizottságot és az Európai Globális Navigációs Műholdrendszer (GNSS) Ellenőrzési Hatóságát, valamint a Számvevőszéket, hogy beszámolóikban, illetőleg jelentéseikben nyújtsanak világos és érthető tájékoztatást a mentesítő hatóságnak a Galileo és az EGNOS programok keretében létrehozott tárgyi eszközökről és immateriális javakról, melyek az Európai Unió tulajdonát képezik;

               315.

               kéri a Bizottságot, hogy készítse el a Galileo program naprakész mérlegét és költség-haszon elemzését, és ezek alapján tájékoztassa a Parlamentet;

      X. rész   8/2009. számú különjelentés – „Kiválósági hálózatok” és „integrált projektek” a Közösség kutatási politikájában: elérték-e céljaikat?

      Az eljárások kezdeti szakasza

               316.

               megjegyzi, hogy mély szakadék mutatkozik az elvárások és a tényleges eredmények között, azaz az összes utólag felülvizsgált projektnek kevesebb mint 55 %-a kapta meg az eredeti „kiváló” értékelést; felkéri a Bizottságot, hogy gondolja át újra értékelési eljárását;

               317.

               emlékeztet arra, hogy a pályázatok túlnyomó többsége nem lépi túl a „kiválósági” küszöböt (csak 15–20 %), miközben a pályázati költségeket (amelyek egyes esetekben akár 300 000 EUR-t is kitehetnek) a pályázók viselik; e tekintetben sürgeti a Bizottságot, hogy koherens és hatékony megközelítés keretében ésszerűen mérlegeljen (pl. többszakaszos eljárásban), hogy a „kutatás adminisztrálása” helyett a kutatáshoz rendelt pénzt a leghatékonyabban használja fel;

               318.

               nem tartja szerencsésnek, hogy a pályázati eljárás esetleges sikerétől függően az összes érintett félnek csupán 53–86 %-a értette meg teljesen a hatodik keretprogramon belül alkalmazott eszközök természetét; sajnálatosnak tartja, hogy bizonyos esetekben az eszköz megválasztásakor szemmel láthatóan fiskális, nem pedig érdemi megfontolásokat követtek; megjegyzi, hogy a kiválósági hálózatokban sok partner működik közre, a Bizottság pedig erőteljesen a jogi szempontú integrációra összpontosít, és ezek sajátos kihívást jelentenek, valamint megállapítja, hogy a kiválósági hálózatok jövőjével foglalkozó szakértői csoport ajánlása szerint nagyobb partnerségeket csak kivételes, kellően indokolt esetekben szabad kialakítani (35);

      Kiválósági hálózatok kialakítása

               319.

               sajnálatosnak tartja, hogy – annak ellenére, hogy a Parlament a kutatási programok szolgáltatás- és ügyfélorientáltabb végrehajtását követelte – csak kis előrelépés történt a kutatási témakörben érintett főigazgatóságok teljes körére kiterjedő „egyablakos ügyintézés”, a pályázati eljárások egységesítése, az előzetesen megkövetelt dokumentáció és a következetes kommunikáció terén; kiemeli, hogy a közvélemény egyetlen szervnek tekinti a Bizottságot;

               320.

               ebben a tekintetben követeli, hogy a Bizottság végre tegyen megfelelő lépéseket egy kezdeményező megközelítés felé az ügyféltámogatás, az egységesítés második szintjét is felölelő belső minőség-ellenőrzés és a koherens irányítás terén; felkéri a Bizottságot, hogy az interneten tegye elérhetővé a támogatási szerződések alapját képező összes jogi szöveget, adott esetben hivatkozásokkal a belga jogra is;

               321.

               emlékeztet arra, hogy a Parlament kitartóan követelte az adminisztratív terhek csökkentését, különösen a támogatások odaítélési eljárásai terén (36); sajnálatosnak tartja, hogy a szerződéskötés ideje átlagosan 13 hónap, ami 4 hónappal hosszabb, mint az 5. keretprogram esetében volt; a 7. keretprogram tekintetében kéri a Bizottságot, hogy használja ki a meglévő adminisztrációs eszközöket (pl. a személyi azonosító kódokat és a jogi személyek kinevezett képviselőit);

               322.

               elégedetlenségének ad hangot amiatt, hogy a 6. keretprogram nem érte el a magánszférából érkező résztvevők, különösen a kkv-k erőteljesebb bevonására irányuló célkitűzést; osztja a Számvevőszék azon véleményét, hogy bizonyos rendelkezések ténylegesen visszatartották őket a részvételtől; összességében úgy ítéli meg, hogy a jogi rendelkezések és szabályok (ideértve a mintaszerződéseket és iránymutatásokat is) túlságosan bonyolultak, és már önmagukban akadályozzák a kutatáspolitika eredményes és hatékony végrehajtását;

               323.

               megállapítja, hogy az értékelések a bemeneti oldal ellenőrzésére helyezik a hangsúlyt, nem pedig a kimeneti oldal, azaz a teljesítmény vizsgálatára; csatlakozik a Számvevőszék azon értékeléséhez, hogy a projekt indulásakor a konkrét, mérhető, teljesíthető, releváns és időhöz kötött (SMART = specific, measurable, achievable, relevant, timed) célkitűzések megfelelő megfogalmazása kulcsfontosságú elem a projekt eredményeinek és esetleges sikerének meghatározásában; hangsúlyozza, hogy a jelentéstételi követelményeket az integráció terén elért előrelépés és az érdemi eredmények nyomon követésére és értékelésére szolgáló célszerű eszközként kell kialakítani (37), nem pedig a szankcionálás vagy a koordinátor mérlegelési jogkörébe tartozó irányítási tevékenységekbe való beavatkozás eszközeként, feltéve, hogy ezek a tevékenységek összhangban vannak a jogi rendelkezésekkel;

      Fenntarthatóság és jövőbeli fejlődés

               324.

               sajnálja, hogy a legtöbb esetben nem sikerült a kezdeti finanszírozási időszakon túl fenntartható integrációt elérni, és hogy a Számvevőszék értékelése szerint az ötéves kezdeti finanszírozási időszak nem bizonyult reálisnak; támogatja azt a javaslatot, hogy erősen versenyszemléletű és szelektív kritériumokat alkalmazzanak az olyan kiválósági hálózatok finanszírozásának meghosszabbításakor, amelyek azt állítják magukról, hogy képesek áttérni az önfenntartásra (38);

               325.

               érdeklődéssel veszi tudomásul a szakértői csoport azon javaslatát, hogy fel kell tárni annak lehetőségeit, hogy összehangolják a nemzeti és közösségi forrásokat összekapcsoló ERA-NET és a 7. keretprogram pályázati felhívásait (39), továbbá a CORDIS-adatbázis átláthatóságának és hozzáférhetőségének javítására szolgáló valamennyi intézkedést, hogy biztosítsák a kutatási eredmények cseréjét az Európai Kutatási Térségben (a bevált gyakorlati megoldások cseréje);

               326.

               mélységesen aggasztja, hogy a Bizottság által a 6. keretprogram tekintetében alkalmazott ellenőrzési stratégia miatt az egykori résztvevők már két bírósági ügyet is kezdeményeztek; hangsúlyozza, hogy a megbízhatóság jelenti minden hosszú távú együttműködés alapját, és megismétli azon felhívását, hogy a Bizottságnak a jogbiztonság érdekében tartózkodnia kell attól, hogy a 6. keretprogram mintaszerződésének általános feltételeiben (II. melléklet) meghatározott költségek támogathatósági kritériumainak új értelmezéseit követve újraszámítsa az olyan, 6. keretprogram keretében finanszírozott projektek pénzügyi kimutatásait, amelyeket már jóváhagyott és rendezett (40); sürgeti a Bizottságot, hogy fokozza erőfeszítéseit a megoldás megtalálása érdekében, elsősorban azáltal, hogy megfelelő, átalánydíjas eljárások révén egyszerűsíti a behajtási eljárásokat, és tekintetbe veszi a kedvezményezettek jóhiszeműségét és jogos elvárásait, valamint hangot ad azon kívánságának, hogy folytassanak a megoldásra hangsúlyt helyező párbeszédet;

               327.

               arra kéri a Bizottságot, hogy olyan megoldást találjon, amely biztosítja a keretprogramok végrehajtásának és tervezésének megbízhatóságát és középtávú folytonosságát, különös tekintettel a 8. keretprogramra és különösen arra kéri, hogy egységesen alkalmazza a rögzített határidőket és a határozott eljárási szabályokat;

      XI. rész   9/2009. számú különjelentés az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal által végzett személyzeti felvételi tevékenység hatékonyságáról és eredményességéről

               328.

               arra ösztönzi az Európai Személyzeti Felvételi Hivatalt (EPSO), hogy fejlesztési programjában vegye figyelembe a Számvevőszék ajánlásait;

               329.

               úgy véli, hogy az EPSO-nak és valamennyi uniós intézménynek javítania kellene a polgárok felé irányuló, a pártatlan európai közszolgálat eszméjére vonatkozó kommunikációt, és javítania kellene az EU-ról mint munkáltatóról kialakult képet;

               330.

               ezzel összefüggésben hangsúlyozza, hogy az EPSO-nak a tagállamok közigazgatásával való jobb kommunikációt is célul kellene kitűznie a nyilvánosság tájékoztatása, a nyilvánosságnak szóló hirdetések, illetve – a szakemberek figyelmének célzott felhívása érdekében – a munkalehetőségek népszerűsítésének területére vonatkozó bevált gyakorlati megoldások cseréje céljából; úgy véli, hogy hasonló kommunikációt kellene folytatni az érintett nemzetközi szervezetekkel is;

               331.

               meggyőződése, hogy az egyetemekkel való együttműködés fokozása hosszú távon előnyös lehet egyfelől az intézmények megfelelő alkalmazottakkal való ellátása, másfelől a végzett hallgatók karrierlehetőségeik bővítésében való támogatása szempontjából;

               332.

               arra ösztönzi az EPSO-t, hogy folytassa a jelölteket, majd később a sikeres pályázókat érintő földrajzi egyensúlyhiány feltárását és megelőzését célzó erőfeszítéseket;

               333.

               sajnálattal veszi tudomásul, hogy sem a Számvevőszék jelentése, sem az EPSO nem elemzi kellő mélységgel a közép- és felső vezetők felvételének folyamatát, s különösen az e területet érintő földrajzi egyensúlyhiányt; javasolja, hogy a Számvevőszék következő különjelentése (vagy nyomon követő jelentése) elemezze ezt a kérdést;

               334.

               úgy véli, hogy az EPSO-nak javítania kellene a sikeres pályázók tartaléklistáinak kezelését azáltal, hogy számukra a végső felvétel megkönnyítése céljából tájékoztatást nyújt a mindenkori betöltetlen álláshelyekről; egyúttal úgy véli, hogy erőfeszítéseket kell tenni annak érdekében, hogy a sikeres pályázók felvételéig eltelő várakozási idő csökkenjen;

               335.

               nincs meggyőződve arról, hogy az uniós intézményeknél dolgozó tisztviselőknek az EPSO-hoz versenybizottsági tagokként való, teljes munkaidős kihelyezése valószerű és költséghatékony lehetőség;

               336.

               felhívja az EPSO-t, hogy a versenyvizsga-kiírásokban kerüljön el mindennemű félreérthetőséget, és arra ösztönzi az EPSO-t, hogy vizsgálja felül a részvételi követelményeknek való megfelelés ellenőrzésére irányuló eljárásait;

               337.

               ezenkívül felhívja az EPSO-t a fellebbezési eljárások tökéletesítésére is, például külön első-, illetve másodfokú testületek kijelölése révén;

               338.

               megjegyzi, hogy a Közszolgálati Törvényszéken számos, a felvételi eljárás során elkövetett hibákkal kapcsolatosan az EPSO ellen indított ügy van folyamatban (különösen a nyelvek kérdésében); úgy véli, hogy az ügyek lezárását követően le kell vonni az azokból nyerhető tanulságokat, és azokat az EPSO-nak bele kell építenie saját fejlesztési programjába;

      XII. rész   10/2009. számú különjelentés a mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatási és promóciós intézkedésekről

               339.

               sajnálatosnak tartja, hogy a jelenleg működő rendszer nem teszi lehetővé az intézkedések eredményességének mérését: még ha a szakpolitikai intézkedés kedvező hatású is, egyedi célkitűzések, világos stratégia és a megfelelő mutatók hiányában rendkívül nehéz annak mérése;

               340.

               sürgeti a Bizottságot, hogy határozzon meg politikai célkitűzéseket, szem előtt tartva a kijelölt törekvések és az erre a célra lekötött költségvetés összeegyeztethetőségét, és ezeket a célkitűzéseket konkrét, mérhető, teljesíthető, releváns és időhöz kötött (SMART) módon fogalmazza meg, továbbá határozzon meg alkalmas teljesítménymutatókat, és ellenőrizze azokat;

               341.

               felszólítja a Bizottságot, hogy folytassa a kiválasztási eljárás tökéletesítését, különösen azon követelmény fenntartásával, hogy a programjavaslatokban tájékoztatásnak kell szerepelnie az intézkedések várható hatásáról és arról, hogy azt milyen módszerrel mérik majd;

               342.

               felszólítja a tagállamokat, hogy a programjavaslatok szakszerűségének értékelésén és a szigorúbb kiválasztáson keresztül működjenek közre a kiválasztási folyamat javításában; továbbá arra ösztönzi a tagállamokat, hogy közöljék a Bizottsággal a nemzeti szintű promóciós támogatásaikra és intézkedéseikre vonatkozó információkat;

               343.

               felszólítja a tagállamokat, hogy fejlesszék a végrehajtó szervek kiválasztásakor alkalmazott közbeszerzési eljárásaikat, továbbá – különösen a nagyon szoros határidők elkerülése érdekében – módszeresen alkalmazzanak szabályozott eljárásokat, és biztosítsák, hogy az ajánlattevő szervezetek eleget tesznek a kiválasztási feltételeknek;

      XIII. rész   11/2009. számú különjelentés a LIFE-Természet projektek fenntarthatóságáról és bizottsági irányításáról

               344.

               megállapítja, hogy a LIFE-Természet felügyelete és irányítása összetett folyamat, és a tagállamok különféle érdekelt feleit érinti; a kiosztott pénzforrások összege azonban biztosítékot követel meg arra nézve, hogy a végrehajtott beruházások költséghatékonyak és fenntarthatók;

               345.

               felkéri a Bizottságot, hogy vizsgálja felül kiválasztási modelljét az olyan LIFE-Természet projektjavaslatok előbbre sorolása érdekében, amelyek biztosítékkal szolgálnak az eredmények tartósságát illetően; továbbá azt javasolja a Bizottságnak, hogy mérlegelje a „természet” és a „környezet” komponensek irányításának elkülönítését;

               346.

               sürgeti a Bizottságot, hogy működjön szorosan együtt az Európai Környezetvédelmi Ügynökséggel és a Biológiai Sokféleség Európai Témaközpontjával a javaslatok fenntarthatóság szempontjából való kiválasztására szolgáló megfelelő kritériumok és mutatók, valamint a projekteredmények nyomon követésére szolgáló kritériumok és mutatók meghatározása során, valamint sürgeti, hogy indítsa el a szükséges kezdeményezéseket a projektek nyomon követésének az elért eredmények tekintetében történő javítása érdekében, és dolgozzon ki a projekteredmények nyomon követésére szolgáló megfelelő mutatókat és kritériumokat;

               347.

               felkéri a Bizottságot, hogy vizsgálja felül kommunikációs stratégiáját, külön figyelmet fordítva a lényeges információk és a levont tanulságok terjesztésére, és hogy biztosítsa, hogy a kedvezményezettektől követeljék meg több technikai részlet megadását az alkalmazott módszerekre, a levont tanulságokra és az azonosított legjobb gyakorlati megoldásokra vonatkozóan;

               348.

               felhívja a tagállamokat, amelyek maguk is felelősek a fenntartható természetmegőrzésért, hogy működjenek szorosan együtt a Bizottsággal és a többi tagállammal a LIFE-Természet projektek irányítására vonatkozó legjobb gyakorlati megoldások kicserélése érdekében;

               349.

               felhívja a Bizottságot, hogy vezessen be nyomonkövetési rendszert a LIFE utáni finanszírozás tekintetében a finanszírozott projektek hatékonyságának értékelése és az uniós finanszírozással elért hatás fenntarthatóságának a projektek lezárása utáni biztosítása érdekében;

               350.

               felhívja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki megfelelő intézkedéseket a projektek hosszú távú nyomon követésével kapcsolatban fennálló jogi problémák és végrehajtási korlátok megoldása érdekében;

      XIV. rész   12/2009. számú különjelentés – A Bizottság bel- és igazságügyi projektjeinek eredményessége a Nyugat-Balkán területén

               351.

               elégedettséggel veszi tudomásul, hogy ellentétben a korábbi csatlakozási programokkal, a Bizottság elsődleges fontosságot tulajdonít a bel- és igazságügyi területnek, és már a bővítési folyamat korai szakaszában törekszik a fontos szerkezeti reformok elősegítésére, és rendkívül pozitívnak találja, hogy e terület elsődleges hangsúlyt kap; ragaszkodik ahhoz, hogy ebben az összefüggésben a Bizottság a Nyugat-Balkánnak nyújtott támogatását továbbra is a bel- és igazságügyi területre koncentrálja annak érdekében, hogy folytassa ezen erőfeszítéseket;

               352.

               emlékeztet arra, hogy a Bizottság nehéz politikai és intézményi környezetben biztosítja a bel- és igazságügyi projektek irányítását; tekintetbe véve a Számvevőszék jelentésének következtetéseit, amelyek azt mutatják, hogy a beruházási projektek sikeresebbek voltak, mint az intézményépítő projektek, elvárja, hogy a Bizottság jelentősen erősítse a kapcsolatot az intézményi kapacitások megerősítését célzó projektek, valamint az érintett régióban zajló beruházási projektek között;

               353.

               egyetért a Számvevőszékkel abban, hogy a helyi intézkedések és projektek előirányzata meghatározó tényezőt jelent a tekintetben, hogy sikerüljön megerősíteni a jogállamiságot, és úgy véli, hogy ha helyi szinten hiányzik az elkötelezettség és a tulajdonosi részvétel, az gyengíti a projektek fenntarthatóságát; kéri a Bizottságot, biztosítsa, hogy a nyújtott támogatás a kedvezményezettek azon határozott szándékával párosuljon, hogy aktívan ösztönözzék az intézményi reformokat és növeljék a kedvezményezettek projektekben való részvételét;

               354.

               a Számvevőszékhez hasonlóan úgy véli, hogy az uniós támogatás a Nyugat-Balkánon általában véve hatékony, de valós kockázatok állnak fenn a projektek fenntarthatósága tekintetében; elégedettséggel nyugtázza, hogy a projektek fenntarthatósága és tulajdonlása a nemzetközi partnerségi megállapodási program keretében minden bizonnyal javulni fog a projektek feltételessége és a kedvezményezettek általi társfinanszírozás révén; azon a véleményen van, hogy a fenntartási tervek tovább növelhetnék a projektek tartósságát, és kéri a Bizottságot, hogy fontolja meg bevezetésüket az uniós pénzügyi támogatás megszerzésének előfeltételeként;

               355.

               elvárja a Bizottságtól, hogy lelkiismeretesen biztosítsa, hogy a határok integrált irányításának területén az infrastruktúrával kapcsolatos beavatkozásokat most alkossák meg és hajtsák végre a regionális együttműködés ösztönzése érdekében;

               356.

               felhívja a Bizottságot, hogy tegyen meg minden tőle telhetőt a helyszínen tevékenykedő különböző adományozók közötti jobb együttműködés biztosításáért, és intézkedéseik hatékonyabb összehangolásáért;

               357.

               úgy véli, hogy az EU mint a régió legnagyobb adományozója láthatóságát jelentősen javítani kell, hogy az megfeleljen hozzájárulásai mértékének; e tekintetben javaslatot vár a Bizottságtól;

      XV. rész   13/2009. számú különjelentés – Sikeres megoldás-e a végrehajtási feladatok kiszervezése végrehajtó ügynökségekhez?

               358.

               hangsúlyozza, hogy a hatáskör-átruházás elvének megfelelően továbbra is a Bizottság felel a szakpolitikákért és a tevékenységek felügyeletéért;

               359.

               sajnálatosnak tartja azonban, hogy a Számvevőszék ellenőrzése szerint az ügynökségi tevékenységek feletti bizottsági ellenőrzés nem teljes mértékben eredményes, és hangsúlyozza olyan új mutatók kialakításának szükségességét, amelyek lehetővé teszik az ügynökségek teljesítményének a felügyeletüket ellátó főigazgatóságok általi hatékonyabb mérését;

               360.

               megítélése szerint a végrehajtó ügynökségek létrehozását nemcsak személyzeti akadályoknak, hanem főként a programok szolgáltatásai javítása céljának kell motiválnia, amelynek révén a szakpolitikai és végrehajtási feladatok egyértelmű szétválasztása lehetővé tenné a Bizottság számára, hogy erőfeszítéseit a stratégiai kérdésekre fordítsa;

               361.

               támogatja a Bizottság azon szándékát, hogy nem létesít további végrehajtó ügynökségeket – hacsak 2013-ig új bizottsági hatáskörök nem keletkeznek –, és ehelyett inkább a meglévő ügynökségekre ruházott feladatkörök kibővítésének lehetőségével él;

               362.

               tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék jelentése szerint a végrehajtó ügynökségeknél a felvétel alacsonyabb besorolási fokozaton történik az ideiglenes álláshelyek esetén, a szerződéses alkalmazottak számára pedig több év szakmai tapasztalatot írnak elő, mint a Bizottságnál dolgozó, hasonló feladatokat ellátó szerződéses alkalmazottak esetén; megjegyzi, hogy ez csökkentheti az álláshelyek vonzerejét – annak ellenére, hogy a felajánlott szerződések megújíthatók, míg a Bizottság szerződéses alkalmazottainak szerződése legfeljebb három évre vonatkozik –, és megállapítja, hogy ez kompromisszumokat eredményezhet az érintett végrehajtó ügynökségek működésének minőségében;

               363.

               kéri a Bizottságot, hogy tájékoztassa a különböző szerződéses feladatokra vonatkozó különböző szerződési időtartamokról és a különböző szerződéses foglalkoztatások időtartamáról a végrehajtó ügynökségeknél;

               364.

               úgy véli, hogy a végrehajtó ügynökségek lehetséges előnyeinek egyike a szakosodott személyzet felvételének lehetősége, és ezért kéri a Bizottságot, hogy intézkedjen az ügynökségek személyzete felvételének tökéletesítése és egyszerűsítése érdekében, továbbá kéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe a végrehajtó ügynökségek konkrét felvételi igényeit;

               365.

               kéri a Bizottságot, hogy adjon részletes tájékoztatást a végrehajtó ügynökségeknél szerződéssel foglalkoztatottak számáról és a rájuk bízott feladatokról, valamint az ezeknek megfelelő fizetési szintekről, valamint nyújtson áttekintést az egyes foglalkoztatási kategóriákban szükséges tapasztalat mértékéről, továbbá kéri a Bizottságot, hogy tájékoztassa azokról a különböző esetekről, amikor nem sikerült gyorsan megfelelő alkalmazottakat találni, nyújtson tájékoztatást az alkalmazottak felvételében tapasztalt késedelem mértékéről, valamint adjon elemzést a késedelem okairól;

               366.

               felkéri a Bizottságot a Számvevőszék ajánlásainak követésére, valamint arra, hogy:

                           a)

                           hatásvizsgálat elvégzése céljából gyűjtsön és használjon megbízható adatokat az átadott feladatok végrehajtásával kapcsolatos munkaterhelésről és hatékonyságról, mind a kiszervezés előtti, mind az azt követő időszakra vonatkozóan;

                           b)

                           határozza meg a sikerhez vezető tényezőket és következtetéseket, amelyek jobb eredményekhez vezettek a végrehajtó ügynökségeknél, és alkalmazza a tanulságokat minden olyan programra, amelyet továbbra is a Bizottság szolgálatai irányítanak;

                           c)

                           javítsa az ügynökségek felügyeletét eredményorientált és irányított célkitűzések meghatározásával, a következő évek célkitűzéseihez alapul veendő, korlátozott számú és releváns teljesítménymutató alkalmazásával;

      XVI. rész   14/2009. számú különjelentés – A tej- és tejtermékpiac szabályozási eszközei elérték-e legfontosabb célkitűzéseiket?

               367.

               elvárja, hogy a Bizottság az erőteljes világpiaci ingadozások és egyenlőtlenségek fényében hatékony megelőző és kompenzációs intézkedéseket tegyen a kis- és középvállalkozások megerősítése érdekében, és az Európai Unión belüli sokféle üzemen keresztül mozdítsa elő az élelmiszer-ellátás biztonságát;

               368.

               megjegyzi, hogy a Számvevőszéket különösen aggasztják a hegyvidéki térségeket és a hátrányos helyzetű területeket érintő következmények; hangsúlyozza, hogy ezt az aggályt a Parlament is osztja, mivel a működőképes mezőgazdasági üzemek szerves részét képezik számos vidéki régió fejlődésének; úgy véli, hogy a mezőgazdasági üzemek sok tagállamban jelentősen befolyásolni tudják a vidéki térségek fejlődését, stabilitását és az épített környezet megőrzését;

               369.

               nem ért egyet azzal, hogy az EU tejpiacának elsősorban a belső piacra kell összpontosítania; osztja azonban a Számvevőszék véleményét, hogy az európai tejágazatnak a világpiaci export terén a magas hozzáadott értéket képviselő tejtermékekre kell összpontosítania; rámutat továbbá arra, hogy a Bizottságnak kiemelten kell kezelnie a tisztességes, dömping nélküli világpiaci versenyt, annak megakadályozása érdekében, hogy a vállalkozások a hirtelen világkereskedelmi ingadozások miatt hátrányos helyzetbe kerüljenek vagy gazdaságilag ellehetetlenüljenek; kéri, hogy finanszírozzanak megfelelő marketingprogramokat és piackutatási vizsgálatokat az Európán kívüli országokban, és rámutat arra, hogy a mezőgazdasági termékek exportja és az azt kísérő piaci intézkedések nem rombolhatják le a mezőgazdasági struktúrákat, illetve azok felépítését a fejlődő országokban;

               370.

               egyetért a Számvevőszékkel abban, hogy folyamatosan felügyelni kell a tejpiac alakulását, és kéri, hogy kövessék a Számvevőszék ajánlásait, hogy felismerjék a fellépő hibákat, és alkalmas intézkedésekkel kellő időben fellépjenek azokkal szemben;

               371.

               emlékeztet továbbá arra, hogy részletes és mélyreható vitát kell folytatni a KAP céljairól;

      XVII. rész   16/2009. számú különjelentés – A Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás kezelése az Európai Bizottság részéről

               372.

               üdvözli a Számvevőszék megalapozott értékelését a Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás Bizottság általi kezeléséről;

               373.

               megjegyzi, hogy a Számvevőszék bírálja egy olyan egyértelmű kiválasztási módszer hiányát, amely biztosítaná, hogy a kiválasztott projektek megfeleljenek a csatlakozási partnerség prioritásainak, továbbá üdvözli a Számvevőszék következtetését, amely szerint miközben a TPA időszakában (2002 és 2006 között) valóban voltak hiányosságok a Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás bizottsági kezelése terén, a Bizottság azóta intézkedéseket hozott az előcsatlakozási eszköz (IPA) eljárásainak javítása érdekében, jóllehet a változtatások hatékonyságát majd csak a jövőben lehet felmérni;

               374.

               megdöbbentőnek tartja a különjelentésben levont következtetéseket, amelyekben a Számvevőszék bírálatát fejezi ki, amiért a Bizottság nem biztosított hatékony rendszert a 2002–2008 közötti időszakban lebonyolított egyes projektek kiértékeléséhez, és ezért nem könnyű értékelni, hogy miként kezelték a pénzeszközöket, beleértve azt is, hogy értékarányos volt-e a ráfordítás;

               375.

               aggasztónak tartja, hogy sem a 2002–2004-re vonatkozó stratégiai tervezésben, sem a 2006-os csatlakozási partnerség 236 „prioritása” között nem állítottak fel fontossági sorrendet, és nem szerepelt bennük elképzelés a csatlakozás felé való haladáshoz szükséges szintre/intézkedésekre vonatkozóan; bírálja az európai pénzügyi támogatás hatékony felhasználásának nyilvánvaló hiányát; csalódott amiatt, hogy 2006 és 2008 között a „rövid távúként” megjelölt számos prioritás terén semmilyen jelentős előrehaladást nem értek el;

               376.

               aláhúzza a Számvevőszék átfogó módszertan iránti felhívását, amellyel meghatározhatók azok a stratégiai célok, amelyekhez leginkább szükséges az Európai Unió pénzügyi támogatása; úgy véli, hogy a stratégiai célok eléréséhez megjelölt intézkedéseket világosan meg kell határozni; kéri a Bizottságot annak biztosítására, hogy a különböző projektjavaslatok tartalmazzanak konkrét, mennyiségileg meghatározható, reális és releváns célokat, hogy azok kimutatható módon hozzájáruljanak a stratégiai célok eléréséhez;

               377.

               bírálja, hogy az előcsatlakozási támogatási alapokat annak ellenére bocsátották Törökország rendelkezésére, hogy hiányoztak a mutatók, és a csatlakozási kritériumok teljesítése irányában tett előrehaladás nem volt mérhető; ezért az alapok olyan projektekre való összpontosítására hív fel, amelyek relevánsak a csatlakozás szempontjából, ténylegesen mérhetők és megvalósíthatók;

               378.

               rámutat, hogy noha a Bizottság intézkedéseket vezetett be a decentralizált végrehajtási rendszer hiányosságainak orvoslására, különösen az új előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA 2007–2013) bevezetése óta, az átfogó programozás és teljesítményirányítás fennmaradó hiányosságait még kezelnie kell a Bizottságnak, a Számvevőszék ajánlásainak megfelelően; elvárja, hogy a Bizottság hívja fel a török hatóságok figyelmét erre a tényre, hogy a projektjavaslatok úgy kerüljenek kidolgozásra, hogy az uniós finanszírozáshoz kapcsolódó stratégiai célkitűzések reális időkereten belül elérhetőek legyenek; úgy véli, hogy a Bizottságnak új kezdeményezéseket kellene tennie a projektek tervezésének és végrehajtásának a decentralizált végrehajtási rendszer intézményei által történő javítására (ilyen intézkedések például a kötelező igényfelmérés és a szerződéskötés jobb ütemezése);

               379.

               tekintettel arra, hogy nem lehet mérni a csatlakozási célok felé történő haladást, felkéri a Bizottságot, hogy az Európai Számvevőszék észrevételei alapján alaposabban elemezze a célokat és az előcsatlakozási eszköz céljait és hatékonyságát, és ezt az elemzést 2010. szeptember 15-ig nyújtsa be;

               380.

               emlékeztet arra, hogy fontos a Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatási program egészének Bizottság általi értékelése.

      (1)  HL L 71., 2008.3.14.

      (2)  HL C 273., 2009.11.13., 1. o.

      (3)  HL C 107., 2004.4.30., 1. o.

      (4)  HL C 216., 2007.9.14., 3. o.

      (5)  HL C 269., 2009.11.10., 1. o.

      (6)  HL C 273., 2009.11.13., 122. o.

      (7)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (8)  HL L 11., 2003.1.16., 1. o.

      (9)  HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

      (10)  HL L 56., 1968.3.4., 1. o.

      (11)  HL L 88., 2009.3.31., 25. o.

      (12)  HL L 255., 2009.9.26., 36. o.

      (13)  http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/2410290.PDF

      (14)  HL C 16. E, 2010.1.22., 201. o.

      (15)  HL L 136., 1999.5.31., 1. o.

      (16)  A Tanács 1341/2008/EK rendelete (2008. december 18.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapról, az Európai Szociális Alapról és a Kohéziós Alapról szóló 1083/2006/EK rendelet egyes jövedelemtermelő projektek tekintetében történő módosításáról (HL L 348., 2008.12.24., 19. o.).

      (17)  A Tanács 284/2009/EK rendelete (2009. április 7.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1083/2006/EK rendeletnek a pénzügyi irányítással kapcsolatos egyes rendelkezések tekintetében történő módosításáról (HL L 94., 2009.4.8., 10. o.).

      (18)  Az Európai Parlament és a Tanács 396/2009/EK rendelete (2009. május 6.) az Európai Szociális Alapra vonatkozó 1081/2006/EK rendeletnek az ESZA-ból támogatható költségtípusok körének kiterjesztése céljából történő módosításáról (HL L 126., 2009.5.21., 1. o.).

      (19)  Az Európai Parlament és Tanács 397/2009/EK rendelete (2009. május 6.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapról szóló 1080/2006/EK rendeletnek az energiahatékonyságba és a megújuló energiaforrásokba való lakásberuházások támogathatósága tekintetében történő módosításáról (HL L 126., 2009.5.21., 3. o.).

      (20)  A Bizottság 846/2009/EK rendelete (2009. szeptember 1.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1083/2006/EK tanácsi rendelet, valamint az Európai Regionális Fejlesztési Alapról szóló 1080/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok meghatározásáról szóló 1828/2006/EK bizottsági rendelet módosításáról (HL L 250., 2009.9.23., 1. o.).

      (21)  HL L 299., 2008.11.8., 1. o.

      (22)  HL L 299., 2008.11.8., 43. o.

      (23)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2009)0055.

      (24)  Tanulmány a nemek szempontját érvényesítő költségvetés-tervezés (gender budgeting) elemeinek az uniós költségvetési eljárásba történő felvétele megvalósíthatóságáról és lehetőségeiről, Európai Bizottság (Költségvetési Főigazgatóság, egyedi szerződés – ABAC 13 2007, a BUDG 06/PO/01/Lot 002/ABAC-101922 keretszerződés részeként, zárójelentés: 2008. május, A).

      (25)  Lásd az Európai Parlament 2009. október 22-i állásfoglalását az európai külügyi szolgálat létrehozásának intézményi szempontjairól (Elfogadott szövegek, P7_TA(2009)0057).

      (26)  Lásd a Számvevőszék 15/2009. sz. különjelentését: „Az ENSZ szervezetein keresztül végrehajtott uniós támogatások: döntéshozatal és felügyelet”.

      (27)  TIM – ideiglenes nemzetközi mechanizmus.

      (28)  A szociális és gazdasági segélyek kezelésére szolgáló palesztin–európai mechanizmus.

      (29)  Az Európai Parlament és a Tanács 1337/2008/EK rendelete (2008. december 16.) a fejlődő országok gyorsan emelkedő élelmiszeráraihoz kapcsolódó gyorsreagálási eszköz létrehozásáról (HL L 354., 2008.12.31., 62. o.).

      (30)  A 837 millió EUR-ból 530 millió EUR nemzetközi szervezetekkel közösen irányított projektekre vonatkozott.

      (31)  A Számvevőszék 4/2009. sz. különjelentése: „A civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonásának Bizottság általi irányítása.” A 2006. december 18-i 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a fejlesztési együttműködési eszközről szóló rendelet) 19. cikkének (8) bekezdése és 20. cikkének (2) bekezdése előírja a Bizottság számára, hogy a programozási folyamat „korai szakaszában” konzultáljon a civil társadalom képviselőivel (HL L 378., 2006.12.27., 41. o.).

      (32)  A szennyvíziszap mezőgazdasági felhasználása során a környezet és különösen a talaj védelméről szóló, 1986. június 12-i 86/278/EGK tanácsi irányelv (HL L 181., 1986.7.4., 6. o.).

      (33)  http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2008/1259_docs_en.htm

      (34)  Elfogadott szövegek, P6_TA(2009)0188.

      (35)  A kiválósági hálózatok jövőjével foglalkozó szakértői csoport zárójelentése (2008. szeptember –„ER”), 21. o.

      (36)  SEC(2006)0866 – C6-0231/2006 – 2006/0900(CNS).

      (37)  ER, 26. o.

      (38)  ER, 28. o.

      (39)  ER, 27. o.

      (40)  Az Európai Parlament állásfoglalása (2009. április 23.) az Európai Unió 2007-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtása vonatkozó mentesítésről szóló határozat szerves részét képező megjegyzésekkel, III. szakasz – Bizottság és végrehajtó ügynökségek (HL L 255., 2009.9.26., 36. o.).