title: 2009/187/EK,Euratom: Az Európai Parlament határozata ( 2008. április 22. ) az Európai Unió 2006-os pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről, III. szakasz – Bizottság

text:
               31.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 88/23

         AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA
   (2008. április 22.)
   az Európai Unió 2006-os pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről, III. szakasz – Bizottság
   (2009/187/EK, Euratom)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,
   tekintettel az Európai Unió 2006-os pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetésére (1),
   tekintettel az Európai Közösségek 2006-os pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára – I. kötet (SEC(2007) 1056 – C6-0390/2007, SEC(2007) 1055 – C6-0362/2007) (2),
   tekintettel a 2005-ös mentesítő határozatok nyomon követéséről a mentesítésért felelős hatóságnak tett bizottsági jelentésre (COM(2007) 538, COM(2007) 537 és a Bizottság személyzeti munkadokumentumára – a 2005-ös mentesítő határozatok nyomon követéséről szóló, az Európai Parlamentnek készített bizottsági jelentés melléklete (SEC(2007) 1185, SEC(2007) 1186),
   tekintettel a „Politikai eredmények 2006-ban” című bizottsági közleményre (COM(2007) 67),
   tekintettel „A Bizottság 2006. évi igazgatási eredményeinek összefoglalása” című bizottsági közleményre (COM(2007) 274),
   tekintettel a 2006-ban elvégzett belső ellenőrzésekről a mentesítésért felelős hatóság számára készített éves bizottsági jelentésre (COM(2007) 280) és a 2006-ban elvégzett belső ellenőrzésekről a mentesítésért felelős hatóság számára készített éves jelentést kísérő bizottsági személyzeti munkadokumentumra (SEC(2007) 708),
   tekintettel a Számvevőszék 2005-ös éves jelentésére a tagállamok által adott válaszról szóló bizottsági jelentésre (COM(2007) 118),
   tekintettel az európai átláthatósági kezdeményezésről szóló, a Bizottság által 2006. május 3-án elfogadott zöld könyvre (COM(2006) 194),
   tekintettel a Számvevőszék 2/2004. sz., az „egységes ellenőrzési” modellről (és egy közösségi belső ellenőrzési keretre irányuló javaslatról) szóló véleményére (3),
   tekintettel az integrált belső ellenőrzési keretrendszer ütemtervéről szóló bizottsági közleményre (COM(2005) 252),
   tekintettel az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervre (COM(2006) 09), a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és a Számvevőszékhez intézett, az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési terv végrehajtásának eredményeiről szóló bizottsági jelentésre (COM(2007) 86) és az azt kísérő bizottsági munkadokumentumra (SEC(2007) 311),
   tekintettel a Számvevőszék 2007/6. sz., a tagállamok éves összefoglalóiról szóló véleményére; a tagállamok nemzeti nyilatkozataira; valamint a nemzeti ellenőrző szervezeteknek az uniós alapokról készült jelentéseire (4),
   tekintettel a Bizottság megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló bizottsági cselekvési tervre (COM(2008) 97),
   tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és a Számvevőszékhez intézett, az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervről szóló bizottsági jelentésre (COM(2008) 110), és az azt kísérő bizottsági munkadokumentumra (SEC(2008) 259),
   tekintettel a 2006-os pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról szóló éves számvevőszéki jelentésre és a Számvevőszék különjelentéseire az ellenőrzés alá vont intézmények válaszaival együtt (5),
   tekintettel a Számvevőszék által az EK-Szerződés 248. cikke értelmében kiállított, az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló megbízhatósági nyilatkozatra (6),
   tekintettel a 2008. február 12-i tanácsi ajánlásra (5842/2008 – C6-0082/2008),
   tekintettel az EK-Szerződés 274., 275. és 276. cikkére, valamint az Euratom-Szerződés 179a. és 180b. cikkére,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (7) és különösen annak 145., 146. és 147. cikkére,
   tekintettel eljárási szabályzata 70. cikkére és V. mellékletére,
   tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a többi érdekelt bizottság véleményére (A6-0109/2008),

               A.

               mivel az EK-Szerződés 274. cikke értelmében a Bizottság a költségvetést a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek tiszteletben tartásával saját felelősségére hajtja végre,

               1.

               mentesítést ad a Bizottság számára az Európai Unió 2006-os pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               észrevételeit az alábbi állásfoglalásban fejti ki;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint az annak szerves részét képező állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bíróságnak, a Számvevőszéknek, Európai Beruházási Banknak, valamint a tagállamok nemzeti és regionális ellenőrzési intézményeinek, és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L-sorozat) való közzétételéről.

            az elnök

         Hans-Gert PÖTTERING

            főtitkár

         Harald RØMER

      (1)  HL L 78., 2006.3.15.

      (2)  HL C 274., 2007.11.15., 1. o.

      (3)  HL C 107., 2004.4.30., 1. o.

      (4)  HL C 216., 2007.9.14., 3. o.

      (5)  HL C 273., 2007.11.15., 1. o.

      (6)  HL C 274., 2007.11.15., 130. o.

      (7)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

    ---documentbreak---

               31.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 88/25

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA
   (2008. április 22.)
   az Európai Unió 2006-os pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozat szerves részét képező megjegyzésekkel, III. szakasz – Bizottság
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,
   tekintettel az Európai Unió 2006-os pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetésére (1),
   tekintettel az Európai Közösségek 2006-os pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára – I. kötet (SEC(2007) 1056 – C6-0390/2007, SEC(2007) 1055 – C6-0362/2007) (2),
   tekintettel a 2005-ös mentesítő határozatok nyomon követéséről a mentesítésért felelős hatóságnak tett bizottsági jelentésre (COM(2007) 538, COM(2007) 537 és a Bizottság személyzeti munkadokumentumára – a 2005-ös mentesítő határozatok nyomon követéséről szóló, az Európai Parlamentnek készített bizottsági jelentés melléklete (SEC(2007) 1185, SEC(2007) 1186),
   tekintettel a „Politikai eredmények 2006-ban” című bizottsági közleményre (COM(2007) 67),
   tekintettel „A Bizottság 2006. évi igazgatási eredményeinek összefoglalása” című bizottsági közleményre (COM(2007) 274),
   tekintettel a 2006-ban elvégzett belső ellenőrzésekről a mentesítésért felelős hatóság számára készített éves bizottsági jelentésére (COM(2007) 280) és a 2006-ban elvégzett belső ellenőrzésekről a mentesítésért felelős hatóság számára készített éves jelentést kísérő bizottsági személyzeti munkadokumentumra (SEC(2007) 708),
   tekintettel a Számvevőszék 2005-ös éves jelentésére a tagállamok által adott válaszról szóló bizottsági jelentésre (COM(2007) 118),
   tekintettel az európai átláthatósági kezdeményezésről szóló, a Bizottság által 2006. május 3-án elfogadott zöld könyvre (COM(2006) 194),
   tekintettel a Számvevőszék 2/2004. sz., az „egységes ellenőrzési” modellről (és egy közösségi belső ellenőrzési keretre irányuló javaslatról) szóló véleményére (3),
   tekintettel az integrált belső ellenőrzési keretrendszer ütemtervéről szóló bizottsági közleményre (COM(2005) 252),
   tekintettel az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervre (COM(2006) 09), a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és a Számvevőszékhez intézett, az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési terv végrehajtásának eredményeiről szóló bizottsági jelentésre (COM(2007) 86) és az azt kísérő bizottsági munkadokumentumra (SEC(2007) 311),
   tekintettel a Számvevőszék 2007/6. sz., a tagállamok éves összefoglalóiról szóló véleményére; a tagállamok nemzeti nyilatkozataira; valamint a nemzeti ellenőrző szervezeteknek az uniós alapokról készült jelentéseire (4),
   tekintettel a Bizottság megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló bizottsági cselekvési tervre (COM(2008) 97),
   tekintettel a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és a Számvevőszékhez intézett, az integrált belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervről szóló bizottsági jelentésre (COM(2008) 110), és az azt kísérő bizottsági munkadokumentumra (SEC(2008) 259),
   tekintettel a 2006-os pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról szóló éves számvevőszéki jelentésre és a Számvevőszék különjelentéseire az ellenőrzés alá vont intézmények válaszaival együtt (5),
   tekintettel a Számvevőszék által az EK-Szerződés 248. cikke értelmében kiállított, az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló megbízhatósági nyilatkozatra (6),
   tekintettel a 2008. február 12-i tanácsi ajánlásokra (5842/2008 – C6-0082/2008 és 5855/2008 – C6-0083/2008),
   tekintettel az EK-Szerződés 274., 275. és 276. cikkére, valamint az Euratom-Szerződés 179a. és 180b. cikkére,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (7) és különösen annak 145., 146. és 147. cikkére,
   tekintettel eljárási szabályzata 70. cikkére és V. mellékletére,
   tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a többi érdekelt bizottság véleményére (A6-0109/2008),

               A.

               mivel az EK-Szerződés 274. cikke értelmében a Bizottság felel a közösségi költségvetés végrehajtásáért, amelyet a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek tiszteletben tartásával és a tagállamokkal együttműködve teljesít,

               B.

               mivel az EU politikáinak végrehajtását a közösségi költségvetésnek a Bizottság és a tagállamok közötti megosztott irányítása jellemzi, amelynek során a közösségi kiadások 80 %-át a tagállamok kezelik,

               C.

               mivel a 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó, 2007. április 24-én elfogadott mentesítési állásfoglalásában a Parlament javasolta, hogy minden egyes tagállam vállaljon felelősséget a kapott uniós alapok irányításáért, akár külön nemzeti irányítási nyilatkozat vagy a nemzeti kereten belüli több nyilatkozat formájában (8),

               D.

               mivel a Parlament a 2003-as és 2004-es mentesítésekre vonatkozó állásfoglalásában javasolta, hogy sürgősen be kell vezetni egy, az összes megosztott irányítású közösségi pénzeszközre kiterjedő, politikai szinten jóváhagyott nemzeti nyilatkozatot,

               E.

               mivel a 2006-os pénzügyi évre vonatkozó éves jelentésében (0.10. pont) a Számvevőszék elismerte a nemzeti nyilatkozatok és az éves összefoglalók jelentőségét tekintettel arra, hogy „ezek az elemek megfelelő végrehajtás esetén ösztönözhetik a tagállamokban az uniós pénzeszközök jobb irányítását és kontrollját”, és bizonyos feltételek teljesülése mellett „a felsorolt elemek növelhetik a tagállami ellenőrzés minőségét, és használhatóvá válnak a Számvevőszék számára is – a nemzetközi ellenőrzési standardok követelményeivel összhangban”,

               F.

               mivel a Számvevőszék a tagállamok éves összefoglalóiról és a tagállamok nemzeti nyilatkozatairól szóló 2007/6. sz. véleményében azt is hangsúlyozta, hogy a nemzeti nyilatkozatok az uniós alapok belső ellenőrzésének új elemeiként foghatók fel, és ha rámutatnak az erős és gyenge pontokra, az megosztott irányítású uniós pénzeszközök jobb ellenőrzését ösztönzi,

               G.

               mivel az Unióban a pénzügyi irányítás javítását a folyamatnak a Bizottság és a tagállamok részéről történő szigorú nyomon követésével kell támogatni, és a tagállamoknak felelősséget kellene vállalniuk az uniós alapok irányításáért, biztosítva az EU integrált belső ellenőrzési keretrendszerének teljessé tételét annak érdekében, hogy pozitív igazoló nyilatkozatot szerezzenek,

               H.

               mivel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás (9) 44. pontjának végrehajtása, valamint a költségvetési rendelet az ellenőrzések és a rendelkezésre álló nyilatkozatok összefoglalóiról szóló 53b. cikke (3) bekezdésének végrehajtása jelentősen hozzájárulhat a közösségi költségvetés irányításának javításához,

               I.

               mivel az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervben javasoltak szerint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, ideértve a hatékony belső ellenőrzést is, a költségvetési rendeletnek az 1995/2006/EK, Euratom rendelettel (10) történő módosítás óta költségvetési alapelv,

               J.

               mivel a Költségvetési Ellenőrző Bizottsága által végzett munka általában, a mentesítési eljárás pedig különösen részét képezi annak a folyamatnak, amelynek célja a Szerződéssel összhangban a teljes elszámoltathatóság biztosítása a Bizottság egésze, az egyes biztosok, és minden más, az EU pénzgazdálkodásában érintett szereplő – amelyek közül a legfontosabbak a tagállamok – tekintetében, és ezáltal a döntéshozatal számára biztosabb alapot hoz létre,

               K.

               mivel a Parlament megfelelően figyelembe fogja venni a következő költségvetési eljárás során a 2006. évi mentesítés eredményeit és ajánlásait,

               L.

               mivel a Tanácsnak a tagállamok arra irányuló reformerőfeszítéseit és felelősségét kellene erősítenie, hogy orvosolják a Számvevőszék által megállapított problémákat és jobb pénzügyi irányítást biztosítsanak az Európai Unióban,

               M.

               mivel 2006 a munkavállalói mobilitás európai éve volt, ami felhívta a figyelmet a mobilitásra mint a valódi európai munkaerőpiac létrehozásának fontos tényezőjére, és előkészítette az esélyegyenlőség európai évét (2007);

         FŐ KÖVETKEZTETÉSEK

               1.

               üdvözli a Bizottság által az uniós alapok hatékonyabb felhasználása terén és az átfogó ellenőrzési környezet érdekében tett előrelépést, amelyet a Számvevőszék igazoló nyilatkozata is tükröz; ebben az összefüggésben üdvözli a hibák pénzügyi hatásáról szóló számvevőszéki nyilatkozatot; felkéri a Számvevőszéket, hogy a jövőben ezt éves jelentése minden fejezetére alkalmazza;

               2.

               üdvözli a jelentős javulást a közös agrárpolitika (KAP) pénzeszközeinek irányítása terén, különösen nagyra értékeli az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (IIER) működését, és emlékezteti Görögországot az IIER-rendszer végrehajtására vonatkozó kötelezettségére, cselekvési tervével összhangban;

               3.

               üdvözli a Bizottság arra vonatkozó kötelezettségvállalását, hogy havonta jelentést ad a 2006-os mentesítés végrehajtásának nyomon követéséért felelős Költségvetési Ellenőrzési Bizottságnak, ahol is havonta egy biztos bemutatja a felelőssége alá tartozó területen elért fejlődést, amely kiterjed a nemzeti nyilatkozatokra és éves összefoglalókra, a külső fellépésekre, valamint a Bizottság megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepe megerősítésének végrehajtására;

         Nemzeti irányítási nyilatkozatok

               4.

               üdvözli a Bizottság arra irányuló elkötelezettségét, hogy erőteljes politikai támogatásban részesíti az állami számvevőszékek által ellenőrzött nemzeti nyilatkozatok megírására és nyilvánosságra hozatalára irányuló tagállami kezdeményezéseket, és hogy továbbra is a dániai, hollandiai, svédországi és egyesült-királyságbeli példa követésére ösztönzi a tagállamokat; elvárja ezért a Bizottságtól, hogy a belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló fent említett cselekvési terv felülvizsgálatába és nyomon követésébe foglaljon bele egy új cselekvési pontot a nemzeti irányítási nyilatkozatok előmozdításával kapcsolatban; elvárja továbbá, hogy a Bizottság és a tagállamok biztosítsák azt, hogy a nemzeti összefoglalók teljes mértékben tartsák tiszteletben az intézményközi megállapodás 44. pontjának célkitűzéseit és szellemét;

               5.

               azon a véleményen van, hogy a Bizottságnak cselekednie kell, hogy a 2005-ös évre vonatkozó mentesítési határozatot kísérő parlamenti állásfoglalásban szereplő fontos kéréseket teljesítse, ami nem áll fenn a nemzeti nyilatkozatok esetében, amelyek kapcsán a Parlament felkérte a Bizottságot, hogy 2007 vége előtt nyújtson be a Tanácsnak az összes megosztott irányítású közösségi alap nemzeti kezeléséről szóló nyilatkozatra irányuló javaslatot; sajnálatát fejezi ki, amiért a Bizottság hallgatólagosan elfogadja a tagállamok – Dánia, Hollandia, Svédország és az Egyesült Királyság kivételével – közös felelőtlenségét az Európai Unió pénzgazdálkodásának tekintetében;

               6.

               azon a véleményen van, hogy a Bizottságnak a behajtásokra vonatkozóan teljes és megbízható adatokat kell közölnie, meghatározva a pontos költségvetési tételt és az évet, amelyre a behajtások vonatkoznak; ellenkező esetben a komoly ellenőrzés lehetetlen; tisztában van azzal, hogy a Bizottságnak ezen információk nagy részét a tagállamoktól kell megszereznie; rámutat, hogy e célból a Parlament az elmúlt három évben nemzeti irányítási nyilatkozatok bevezetését javasolta annak érdekében, hogy a Bizottságot olyan helyzetbe hozzák, hogy elő tudja terjeszteni a hiányzó információkat és át tudja hidalni az átláthatósági szakadékot;

         Strukturális alapok

               7.

               üdvözli a Bizottság megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló fent említett cselekvési terv kiadását, amely válaszul szolgál a Parlament által a 2006-os pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás folyamán megfogalmazott aggodalmakra; szorosan figyelemmel fogja kísérni a cselekvési tervvel kapcsolatos jelentéstételt az EU 2007-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítési eljárás előkészületei során;

               8.

               üdvözli a Bizottság arra irányuló komoly kötelezettségvállalását, hogy a jogosulatlan kifizetések a 2000–2006-os időszakra vonatkozó lezárási eljárások végéig fennmaradó időben behajtásra kerüljenek;

               9.

               üdvözli a Bizottság arra irányuló elkötelezettségét, hogy teljes mértékben érvényesítse a költségvetési rendeletet, különösen, ami az éves összefoglalókat illeti; elvárja, hogy a Bizottság teljeskörűen tájékoztassa a Parlamentet valamennyi, a tagállamok ellen indított jogi eljárásról, illetve a tagállamok által elkövetett hiányosságokról; ebben az összefüggésben üdvözli a mezőgazdasági és strukturális alapok éves összefoglalóinak előzetes minőségellenőrzését; várakozással tekint a különböző igazgatóságok éves jelentéseibe foglalt végleges értékelések elé;

               10.

               nagy előrelépésnek tartja a 2006-os pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás tekintetében a Bizottság arra irányuló kötelezettségvállalását, hogy kijavít a Számvevőszék éves jelentésében felfedett minden egyes hibát, és különösen azt a vállalást, hogy 100 %-ban kijavít a közbeszerzési eljárások során elkövetett valamennyi súlyos jogsértést, és a pénzügyi korrekciót átalányár vagy extrapoláció alapján számítja ki minden olyan esetben, amikor rendszerbeli problémákat talál a tendereljárásokban;

               11.

               kéri azonban, hogy a Bizottság nyújtson tárgyilagos, egyértelmű és teljes körű tájékoztatást a jogosulatlanul kifizetett összegek behajtásával kapcsolatos képességéről;

               12.

               üdvözli azt a tényt, hogy a 2006-os pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás közvetlen következményeként a Bizottság végre kötelezettséget vállalt arra, hogy a lehető leghamarabb felfüggeszti a kifizetéseket, amint komoly rendszerhiányosságokra derül fény;

               13.

               várakozással tekint az Európai Számvevőszék ellenőrzése alá vonandó kiigazításokról és behajtásokról készített negyedéves jelentések elé, beleértve egy olyan rendszer és jelentéstételi rendszer kidolgozását, amely lehetővé teszi az utólagos behajtások összekapcsolását azzal az évvel, amelyben a tényleges pénzeszközt kiutalták; reméli, hogy ez első alkalommal a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás vonatkozásában kellő időben megfelelő áttekintést nyújt majd számára e terület jelenlegi helyzetéről; úgy gondolja, hogy a Bizottságnak jelentést kellene készítenie és végrehajtási időpontot kellene meghatároznia a megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló, fent említett cselekvési terv végrehajtása vonatkozásában;

               14.

               emlékezteti a Bizottságot a 2008. február 25-én a Költségvetési Ellenőrző Bizottsága előtt tartott rendkívüli meghallgatás során vállalt kötelezettségeire:

                           a)

                           a Bizottság megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló fent említett cselekvési terv végrehajtását illetően a Bizottság javítja az ellenőrzéseket, dönt a szükséges felfüggesztési és kiigazítási eljárásokról és alkalmazza azokat, valamint tökéletesíti a behajtásokat; a Parlament várja a végrehajtásról szóló negyedéves jelentéseket;

                           b)

                           az Európai Számvevőszékkel szorosan együttműködve a Bizottság kidolgozza a behajtásokra és a pénzügyi kiigazításokra vonatkozó új jelentéstételi rendszert, és részletes menetrendet nyújt be ezen új rendszer kidolgozására és alkalmazására;

                           c)

                           részletes intézkedéseket tartalmazó cselekvési tervet nyújt be a súlyos hibák előfordulásának megelőzésére;

               15.

               támogatja a Bizottság azon álláspontját, hogy szabálytalanságok megállapítása esetén korrekciós lépésekre kerül sor, ideértve a kifizetések felfüggesztését, és a jogosulatlan vagy téves kifizetések behajtását, és hogy a Bizottság az e téren megtett intézkedéseiről évente legalább kétszer jelentést nyújt be a Parlamentnek;

         Külső fellépések

               16.

               úgy véli, hogy a 2006-os pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárást követően a Bizottságban egyre jobban tudatosult az átláthatóság, a nyilvánosság és a politikai iránymutatás fontossága a külső fellépésekre fordított pénzeszközök tekintetében, legyen szó akár a Bizottság által, akár a decentralizált kezelésű vagy a nemzetközi pénzalapok által kezelt pénzeszközökről;

               17.

               üdvözli az iraki ENSZ-megbízott elkötelezettségét a tekintetben, hogy a Bizottság részére történő, valós idejű információközlést javítsa, és úgy véli, hogy a nemzetközi pénzalapokon keresztül érkező uniós támogatás felhasználásának alapos, 13 hónapig tartó vizsgálata hozzájárult ahhoz, hogy az uniós adófizetők pénzének elszámoltathatósága nyilvánosságot kapjon; felkéri a Bizottságot, hogy az Európai Közösség és az ENSZ közötti pénzügyi és igazgatási keretegyezmény (FAFA) alapján végrehajtott ellenőrzések kapcsán működjön szorosan együtt a Parlamenttel;

               18.

               elégedettségét fejezi ki, hogy a Bizottság a FAFA alapján végzett helyszíni felülvizsgálatokról, valamint ezek eredményéről is közölt részleteket az illetékes főigazgatók által 2008. március végén aláírt éves tevékenységi jelentésekben, és hogy így a Parlamentnek lehetősége nyílik arra, hogy a jelentésről történő szavazás során ezeket az információkat is tekintetbe vegye;

               19.

               elfogadja a Bizottságnak azt a javaslatát, hogy miután a nem kormányzati szervezetek jelenleg folyó számvevőszéki ellenőrzése nyilvánosságra kerül, tárgyalják meg a nem kormányzati szervezetek fogalommeghatározásának kérdését;

               20.

               felhívja a Bizottságot, hogy

                           a)

                           saját kezdeményezésére és a Parlament felkérésére rendszeresen tájékoztassa a Parlamentet a több adományozó alkotta vagyonkezelői alapok EU-finanszírozásával kapcsolatban;

                           b)

                           javasoljon intézkedéseket az EU-alapok láthatóságának javítására a külső támogatások más szervezeteken keresztül történő végrehajtása során;

                           c)

                           hozzon intézkedéseket annak érdekében, hogy az EU könyvvizsgálói (a Számvevőszék, a Bizottság vagy magánkönyvvizsgálók) könnyebben elvégezhessék a közös irányítás alatt zajló, különösen az ENSZ-szel közös projektek vizsgálatát;

               21.

               üdvözli a Bizottság arra vonatkozó kötelezettségvállalását, hogy a költségvetési rendelet 30. cikke (3) bekezdésében említettek szerint további tájékoztatást nyújtson a Parlament számára az alapok kedvezményezettjeiről, valamint hogy tovább javítsa az alapok politikai irányítását, láthatóságát és ellenőrzését, különös tekintettel a nemzetközi alapkezelők által irányított alapokra;

               22.

               ragaszkodik a Bizottsággal dolgozó szakértői- és munkacsoportok valamennyi tagját érintő információk közzétételéhez, valamint az uniós támogatások kedvezményezettjeinek teljes nyilvánosságra hozatalához;

         HORIZONTÁLIS KÉRDÉSEK
   Igazoló nyilatkozat
   Az elszámolás megbízhatósága

               23.

               megelégedéssel veszi tudomásul a Számvevőszéknek a végleges éves beszámolóról adott kedvező véleményét és azt a kijelentését, hogy néhány észrevételtől eltekintve a beszámoló minden lényegi szempontból megbízható és valós képet nyújt az Európai Közösségek pénzügyi helyzetéről, illetve a 2006. december 31-ig lezajlott műveleteik és pénzforgalmuk eredményéről a költségvetési rendelet előírásaival és a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által elfogadott számviteli szabályokkal összhangban (1. fejezet, Igazoló nyilatkozat, VII–IX. bekezdés);

               24.

               ugyanakkor aggodalmának ad hangot a Számvevőszék azon észrevétele miatt, amely szerint a számviteli rendszerben számlákként vagy költségelszámolásként és előfinanszírozásként elkönyvelt összegekben olyan hibákat talált, amelyek miatt a kötelezettségek állományát kb. 201 millió EUR-val, a hosszú távú és rövid távú előfinanszírozás végösszegét pedig kb. 656 millió EUR-val felülértékelték; különösen sajnálja az egyes főigazgatóságok számviteli rendszereinek hiányosságait, amelyek továbbra is veszélyeztetik a pénzügyi információ minőségét (különösen a pénzügyi évek elkülönítésének eljárásai és a munkavállalói juttatások tekintetében) és számos kiigazítást tesznek szükségessé az előzetes beszámoló benyújtása után;

               25.

               sajnálja, hogy a pénzügyi dokumentumokat nem bocsátják a Költségvetési Ellenőrző Bizottság tagjai rendelkezésére az Unió összes hivatalos nyelvén;

               26.

               megjegyzi, hogy a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője a 2006-os pénzügyi évre vonatkozóan nem adta meg az érvényesítést az EuropeAid Együttműködési Hivatal, az Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóság és a Külkapcsolati Főigazgatóság helyi rendszerei esetében;

               27.

               emlékezteti a Bizottságot a mentesítő hatósághoz benyújtott, a 2005-ös mentesítő határozatok nyomon követéséről szóló éves jelentésében vállalt kötelezettségére, amelynek értelmében a 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó mentesítési határozatot kísérő parlamenti állásfoglalásban foglalt kérésnek megfelelően félévenként jelentésben tájékoztatja a költségvetési hatóságot az előfinanszírozások kezeléséről, és mély sajnálatát fejezi ki, amiért a Parlamentnek még nem küldték el ezt a jelentést;

         Az alapul szolgáló műveletek jogszerűsége

               28.

               megelégedéssel veszi tudomásul a Számvevőszék véleményét, amely szerint azokon a területeken, ahol a felügyeleti és kontrollrendszereket úgy működtetik, hogy azok biztosítják a megfelelő kockázatkezelést, a tranzakciók egészében véve mentesek a lényegi hibáktól;

               29.

               sajnálja ugyanakkor, hogy a közösségi költségvetés különösen fontos területein, mint például strukturális intézkedések, belső politikák és külső fellépések területén a kifizetésekben gyakran fordulnak elő lényegi hibák a végrehajtó szervezetek szintjén;

               30.

               legmélyebb aggodalmának ad hangot, amiért a Számvevőszék továbbra is hibákat talál a felügyeleti és kontrollrendszerek működésében, valamint a Bizottság főigazgatóinak nyilatkozataiban adott igazolásokra vonatkozó fenntartásokban, különösen ami az alapul szolgáló műveletek jogszerűségét és szabályszerűségét illeti, és emlékezteti a tagállamokat és a Bizottságot az e tekintetben fennálló felelősségükre;

         Tájékoztatás és a megbízhatósági nyilatkozat kerete

               31.

               üdvözli a Számvevőszék munkáját, amelynek célja a DAS érthetőségének további javítása, ami azokat a tényezőket illeti, amelyek az egyes ágazatokban évről évre hozzájárulnak a hatékonyabb és eredményesebb kontrollrendszerekhez, és felkéri a Számvevőszéket, hogy továbbra is rendszeresen tájékoztassa a Parlamentet az e tekintetben elért haladásról;

               32.

               sajnálja, hogy a jogosultsági szabályokkal összhangban az egyes kedvezményezettek (azaz vasúttársaságok, lovas/lótenyésztő klubok, szabadidős golf klubok és városi tanácsok) által kapott uniós támogatásokról szóló számvevőszéki jelentés nem egyértelmű a jogszerűség tekintetében, sajnálja továbbá a médiára gyakorolt elkerülhetetlen hatását; rámutat, hogy jogi szempontból ez végeredményben a jogosultsági szabályokról folytatott vita; hangsúlyozza, hogy a Parlament a múltban támogatta a Számvevőszéket, és továbbra is támogatni fogja, amikor a különjelentéseiben megjegyzéseket fűz a hatékonysághoz és eredményességhez;

               33.

               ismételten megerősíti, hogy a Számvevőszék az új módszertana szerves részévé tette a nemzeti ellenőrzési intézmények rendelkezésre álló ellenőrzéseinek és jelentéseinek felhasználását; kéri a Számvevőszéket, hogy tájékoztassa a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságát arról, hogy hogyan használja fel ezeket az információkat, ezenkívül kéri a Számvevőszéket, hogy az éves jelentésének elkészítése során nyilvánítson véleményt a nemzeti ellenőrzési intézményektől szerzett információk hasznosságáról;

               34.

               üdvözli a Számvevőszék éves jelentése egyes részeinek minőségét, mint például a strukturális intézkedésekről szóló részt, amelynek segítségével minden érintett szereplő be tudja azonosítani a problémákat és erőfeszítéseit a szükséges javításokra tudja koncentrálni;

         Pénzgazdálkodás

               35.

               tudomásul veszi a Bizottság részlegei által 2006 folyamán tett jelentős erőfeszítéseket az új előfinanszírozási kifizetések, valamint az új, rendezetlen számlák és költségelszámolások, illetve a pénzügyiév-elkülönítés teljes és pontos lekönyvelésének biztosítására;

               36.

               megjegyzi, hogy a strukturális alapok tekintetében 2006 volt a 2000 és 2006 közötti programozási időszak utolsó éve, amelynek végére az arra az időszakra érvényes minden kötelezettségvállalásnak eleget kellett tenni;

               37.

               aggodalmát fejezi ki, amiért a 2006 végén fennálló költségvetési kötelezettségvállalások a 2000–2006 közötti időszakra szóló pénzügyi terv keretében folyósítandó összes fennmaradó kifizetéseknek felelnek meg, amelyek a pénzügyi terv vonatkozó fejezeteiben a teljes időszakra előirányzott források 28 %-át teszik ki;

               38.

               sajnálja, hogy a fennálló költségvetési kötelezettségvállalások – azon fel nem használt kötelezettségvállalások, amelyek a rákövetkező években főként többéves programok keretében kerülnek felhasználásra – 12,6 milliárd EUR-val (10,6 %) 131,6 milliárd EUR-ra nőttek;

               39.

               aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az n+2 erőltetett kiadás beleavatkozhat a strukturális programok és projektek lezárási eljárásainak megfelelő elvégzésébe; rámutat, hogy a strukturális alapokkal kapcsolatos kifizetések már 2007-re vonatkozóan is majdnem 50 %-kal emelkedtek 2006-hoz képest; hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak hatékony lezárási eljárást kell biztosítania, és hangsúlyozza a tagállamok ebben betöltött fontos szerepét;

               40.

               sajnálja továbbá, hogy a Kohéziós Alap, az ERFA és az ESZA teljesítési aránya a vártnál alacsonyabb volt az új tagállamokban, ami a költségek abszorpciós nehézségeinek tudható be; kéri a Bizottságot, hogy részletesebb magyarázatot adjon a strukturális intézkedésekkel kapcsolatos kiadások nemzetileg tervezettnél alacsonyabb kihasználtságára;

         A nemzeti irányítási nyilatkozatok és az intézményközi megállapodás 44. pontja

               41.

               emlékeztet arra, hogy – amint azt a 2003-as, a 2004-es és a 2005-ös mentesítési határozatokat kísérő állásfoglalásaiban kérte – sürgősen be kell vezetni egy, az összes megosztott irányítású közösségi pénzeszközre kiterjedő, politikai szinten jóváhagyott nemzeti nyilatkozatot;

               42.

               emlékeztet rá, hogy a 2005-ös évre vonatkozó mentesítési határozatot kísérő állásfoglalásban a Parlament felkérte a Bizottságot, hogy 2007 vége előtt terjesszen a Tanács elé egy javaslatot a megosztott irányítás alá tartozó és a nemzeti kiadásokat kezelő nemzeti szervezetek résznyilatkozatain alapuló, valamennyi uniós pénzeszköz nemzeti kezelésére vonatkozó nyilatkozatról; elutasítja a 2005-ös mentesítési eljárás nyomon követéséről szóló jelentés mellékletében a Bizottság által adott választ: „a Bizottság nem teszi meg a javasolt intézkedést, mivel a 27 tagállam megosztott irányítása alá tartozó uniós pénzeszközök eltérő kormányzati és irányítási struktúrája miatt egyetlen standard nyilatkozat kidolgozása nem járna jelentős előnyökkel. A Bizottság ugyanakkor továbbra is támogatni fogja a nemzeti közigazgatási szervek ilyen jellegű kezdeményezéseit”; ezt a választ meglehetősen elégtelennek tartja, tekintettel arra, hogy az Európai Unió általános költségvetésének több mint 80 %-a a „megosztott irányítás” kategóriájába tartozik, a strukturális alapoknak a Számvevőszék éves jelentésében megállapított jelenlegi helyzetére való tekintettel pedig még kevésbé tartja a választ kielégítőnek;

               43.

               határozottan támogatja néhány tagállam (Dánia, Hollandia, Svédország és az Egyesült Királyság) kezdeményezését, amelynek célja a közösségi támogatás irányításáról szóló nemzeti nyilatkozat elfogadása, és aggodalmának ad hangot, amiért a kezdeményezés ellenére a többi tagállam legtöbbje ellenzi a nyilatkozat bevezetését; sürgeti a Bizottságot, hogy terjesszen elő az előnyökre irányuló javaslatot a Bizottság és azon tagállamok közötti ellenőrzési kapcsolatok tekintetében, amelyek a fenti kezdeményezéseket tették; kéri a Bizottságot, hogy rendszeresen készítsen jelentést az e tekintetben elért haladásról Költségvetési Ellenőrző Bizottsága számára;

               44.

               tudomásul veszi a legtöbb tagállam által elküldött első éves összefoglalókat, és kéri a Bizottságot, hogy indítson jogsértési eljárásokat azokkal a tagállamokkal szemben, amelyek nem teljesítették a kötelezettségeiket; rámutat, hogy a Parlament megítélése szerint ezek az éves összefoglalók jelentik az első lépést a nemzeti irányítási nyilatkozatok felé; felhívja a Bizottságot, hogy a 2009-es költségvetés első olvasata előtt készítsen egy dokumentumot, amely elemzi az egyes tagállamok nemzeti rendszereinek erősségeit és gyengeségeit az uniós pénzeszközök kezelése és ellenőrzése tekintetében, valamint az elvégzett ellenőrzések eredményeit, és terjessze azt a Parlament és a Tanács elé; arra is felkéri a Bizottságot, hogy készítsen jelentést az éves összefoglalók minőségéről, és hogy biztosítsa az eljáráshoz hozzáadott értéket, például a közös problémák, a lehetséges megoldások és legjobb gyakorlatok azonosítása révén;

               45.

               megjegyzi azonban a Számvevőszéknek a nemzeti ellenőrzési tevékenységről kiadott kritikus nyilatkozatát, amely szerint „a külső ellenőrnek, amennyiben mások munkáját vagy véleményét kívánja felhasználni, illetve arra kíván támaszkodni, mindig közvetlen bizonyítékot kell szereznie arra nézve, hogy az adott munka megfelelően megalapozott”; ezért létfontosságúnak tartja a közös ellenőrzési standardokért, és az európai unióhoz igazított összehasonlítható ellenőrzési kritériumokért felelős kapcsolattartó bizottsági munkacsoport munkáját, és felhívja a Bizottságot, hogy ösztönözze az összes tagállamot az ebben való részvételre;

         Irányítás

               46.

               emlékezteti a Bizottságot azon érve megalapozottságának korábbi parlamenti bírálatára, amely alapján a Bizottság kijelenti, hogy összefoglaló jelentése által mentesül a politikai felelősség alól, miközben a pénzeszközök megosztott irányítás alá tartozó 80 %-ába nincs teljes betekintése, és az éves jelentések minősége változó; rámutat, hogy a betekintés hiányának forrása kettős: egyrészt a Bizottság általi elégtelen ellenőrzés és felügyelet, másrészt pedig az, hogy tagállami szinten nincsenek konkrét megoldások és nincs elszámoltathatóság;

               47.

               sajnálatát fejezi ki, amiért a Bizottság hallgatólagosan elfogadja a tagállamok többségének közös felelőtlenségét az Európai Unió pénzgazdálkodásának tekintetében; üdvözli és támogatja az egyes tagállamok által e tekintetben indított kezdeményezéseket, és felhívja a többi tagállamot, hogy hasonlóképp cselekedjenek;

               48.

               megjegyzi, hogy a költségvetést a Bizottság és annak tagjai hajtják végre és nem a főigazgatók, akik általában a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselők, és ezért sajnálja, hogy a főigazgatók megnövelt felelőssége nem jár együtt a Bizottság tagjainak közvetlen (és nem csak politikai) felelősségvállalásával; felkéri a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatokat a Szerződés 274. cikkének ellentmondó helyzet orvoslására;

               49.

               üdvözli a Számvevőszék tömör elemzését a Bizottság belső ellenőrzési rendszeréről (éves jelentésének 2. fejezete); szorgalmazza, hogy a Számvevőszék folytassa ezt a pozitív folyamatot, belefoglalva a Bizottság egyes tagjai tevékenységeinek vagy tevékenységei hiányának elemzését a helyzettel kapcsolatban;

               50.

               emlékeztet arra, hogy az irányítás a számviteli és ellenőrzési funkciókat ellátó személyzet a vezetőkhöz viszonyított helyzetét jelenti, a személyzet felhatalmazását a tevékenységek végrehajtására, valamint képzettségét és képzését;

               51.

               kéri a Költségvetési Főigazgatóság főigazgatóját, hogy adjon hivatalos véleményt a belső ellenőrzési rendszerek minőségéről és hatékonyságáról;

               52.

               kéri a főtitkárt, hogy adjon hivatalos megbízhatósági nyilatkozatot a főigazgatók egyéni nyilatkozatainak minőségét illetően;

               53.

               kéri a Bizottság belső ellenőrét, hogy könyvvizsgálói vélemény formájában értékelje a főtitkár megbízhatósági nyilatkozatát;

               54.

               emlékeztet a funkcionális jelentési útvonalak – a különböző főigazgatóságok azonos szakmai csoportjai, mint például az IKT-személyzet, a belső ellenőrzési személyzet, a belső auditálást végző személyzet, a könyvelők közötti nyitott kommunikáció – fontosságára egy olyan vertikális hierarchiájú szervezet esetében, mint a Bizottság; sajnálja, hogy igen kevés erőfeszítést tettek ennek az irányítási eszköznek a bevezetése érdekében; felkéri a Bizottságot, hogy amilyen gyorsan csak lehet, gondoskodjon a kötelező funkcionális jelentési útvonalak bevezetéséről, és legkésőbb 2008 szeptemberéig nyújtson be jelentést a Költségvetési Ellenőrző Bizottságának;

               55.

               felkéri a Bizottságot, hogy sorolja magasabb kategóriába a számvitelért felelős tisztviselőt, hogy a vele megegyező szinten dolgozó munkatársakkal azonos legyen a besorolása;

               56.

               felkéri a Bizottságot arra is, hogy változtassa meg az ellenőrzési folyamattal foglalkozó bizottság összetételét oly módon, hogy a külső tagok száma megegyezzen a Bizottságtól jövő tagok számával; felkéri továbbá a Bizottságot, hogy az ellenőrzési folyamattal foglalkozó bizottság egyik külső tagját jelölje a bizottság elnökének;

               57.

               elvárja, hogy a Bizottság az egész Bizottságra vonatkozó éves megbízhatósági nyilatkozatot adjon ki, amelyet a Bizottság elnöke nyújt be a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságának;

         A Bizottság belső ellenőrzési rendszere
   Az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló cselekvési terv

               58.

               üdvözli a Bizottság belső ellenőrzési rendszerében elért általános előrelépést;

               59.

               nem ért egyet a Bizottságnak az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló cselekvési terv kapcsán elért haladásról szóló 2008-as jelentésében tett azon nyilatkozatával, amely szerint az 1., 3., 3N., 5., 8. és 13. intézkedés megvalósult; rámutat, hogy a Parlamentnek eddig nem volt tudomása az ilyen nyilatkozatot indokoló támogató dokumentumokról vagy nyilatkozatokról; ezért kénytelen komolyan megkérdőjelezni, hogy ezeket az intézkedéseket bevezették-e, nem is beszélve arról, hogy végrehajtották-e őket vagy van-e hatásuk az adott cselekvési terv kapcsán elért haladásra;

               60.

               üdvözli azonban az említett cselekvési terv végrehajtásáról szóló féléves beszámolókat;

               61.

               kiemeli, hogy az 1., 3., 3N., 5., 10., 10N., 11., 11N., 13. és 15. intézkedések végrehajtása tekintetében a Bizottság a tagállamokkal történő együttműködéstől is függ; hangsúlyozza, hogy a Parlament teljes mértékben támogatja ezeket az intézkedéseket, és ezért sürgeti a Bizottságot, hogy minden rendelkezésére álló eszközt használjon fel a lehető leghamarabb történő végrehajtásuk érdekében;

               62.

               reméli, hogy a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárást illető beszámoló még 2009. január 1. előtt megérkezik a Parlamenthez;

         Az uniós pénzeszközök ellenőrzési rendszerének működési kiadásai és költségei között fennálló egyensúly elemzése

               63.

               mély sajnálatát fejezi ki, hogy a Parlament a mai napig nem kapott tájékoztatást az uniós alapok ellenőrzési rendszerei költség-haszon elemzéséről, amelyet a 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó mentesítési határozatot kísérő állásfoglalásban kért;

         Összefoglaló jelentés

               64.

               elfogadhatatlannak tartja, hogy a Bizottság a Számvevőszék ellenőrzési eredményeit, amelyek széles körben elfogadott nemzetközi ellenőrzési szabványokon alapulnak, „a hibatipológiával, a hibahatással és a rendszerbeli hiányosságokkal kapcsolatos véleménykülönbségekké, részben pedig a pénzügyi korrekciós mechanizmusok működésével kapcsolatos eltérő szemléletmóddá” (2. oldal, utolsó bekezdés) degradálja;

               65.

               úgy véli, hogy a közösségi kiadások jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozó biztosíték hiányával kapcsolatos összes fenntartást meg kell jeleníteni az éves tevékenységi jelentésekben és az összefoglaló jelentésben is; ennek fényében rendkívül meglepőnek tartja, hogy három főigazgató csak 2006-ban határozott úgy, hogy az INTERREG irányítására és ellenőrzésére, amelynek problémái a saját megállapításuk szerint már évek óta fennálltak, vonatkozóan fenntartásukat fejezik ki (4. oldal, utolsó bekezdés);

               66.

               aggodalmát fejezi ki a belső ellenőr által az első felülvizsgálati jelentésében tett nyilatkozatok miatt, amelyek arra utalnak, hogy bizonyos haladás ellenére a kritikus és nagyon fontos ajánlások felét nem hajtották végre a megállapított célidőpontokig (8. oldal, az utolsó bekezdés előtt); kéri a Bizottságot, hogy fektessen nagyobb hangsúlyt ezen ajánlások végrehajtására;

         Politikai felelősség és irányítási felelősség a Bizottságnál
   Éves tevékenységi jelentés

               67.

               sajnálattal veszi tudomásul, hogy a Számvevőszék szerint: „(...) az Unió költségvetésének jelentős részét illetően a főigazgatók a Számvevőszék ellenőrzéséhez viszonyítva pozitívabban számolnak be az uniós kiadások jogszerűségéről és szabályszerűségéről” (az éves jelentés 2.13. pontja);

               68.

               sajnálatát fejezi ki, hogy az éves jelentésében a Számvevőszék ismét kifejti, hogy az éves tevékenységekről szóló jelentések egy része még mindig nem támasztja alá kellően a megbízhatósági nyilatkozatát (éves jelentés, 2.14–2.18. pont);

               69.

               üdvözli a tényt, hogy az összefoglaló jelentés hangsúlyozza, hogy: „minden olyan esetben, amikor különbség van az Európai Számvevőszék és a főigazgató véleménye között, az utóbbinak kell arra magyarázatot adnia a következő évi éves tevékenységi jelentésében.” (2. pont), és reméli, hogy a 2007-es és azt követő éves jelentések előrelépésről fognak beszámolni;

               70.

               kéri a Bizottságot, hogy a fenntartások megtételére vonatkozó közös kritériumok létrehozása és az éves tevékenységi jelentés szigorúbb formalizálása révén javítson az éves tevékenységi jelentéseken annak érdekében, hogy jobban össze lehessen hasonlítani a különböző főigazgatóságok által és különböző időpontokban készített éves tevékenységi jelentéseket; kéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe a Számvevőszék éves tevékenységi jelentésekre vonatkozó észrevételeit, és a javításokat a Számvevőszékkel folytatott szoros konzultáció mellett végezze el;

         Átláthatóság és etika

               71.

               üdvözli „Az európai átláthatósági kezdeményezésről szóló zöld könyvet követő intézkedésekről” szóló bizottsági közleményt (COM(2007) 127), amelyben a Bizottság a költségvetési rendelet 30. cikke (3) bekezdésével összhangban kijelenti, hogy az uniós finanszírozás kedvezményezettjeire vonatkozó adatok 2008-tól kezdődően nyilvánosan elérhetők lesznek (a jelentés 2.3.2. szakasza), és kijelenti, hogy 2008 tavaszán létrehoz egy érdekképviseleti (a lobbistákról szóló) nyilvántartást;

               72.

               tisztában van mind a lobbisták önkéntes nyilvántartásba vétele, mind a kötelező nyilvántartásba vételük mellett szóló érvekkel; tudomásul veszi a Bizottság arra vonatkozó határozatát, hogy önkéntes nyilvántartással kezd és egy év után értékeli a rendszert; tisztában van a kötelező nyilvántartásra vonatkozó, a Lisszaboni Szerződés által előírt jogalappal; emlékeztet arra, hogy a Parlament jelenlegi nyilvántartása már kötelező, és egy lehetséges közös nyilvántartás gyakorlatilag kötelező lenne, mert a nyilvántartásba vétel mindkét esetben előfeltétele a Parlamentbe való belépés elnyerésének;

               73.

               emlékeztet a Bizottság tagjaira vonatkozó új magatartási kódex szükségességére annak érdekében, hogy javítsák és egyértelműbben meghatározzák az egyéni és kollektív politikai felelősségüket és elszámoltathatóságukat döntéseik, valamint a politikáik szolgálataik általi végrehajtása vonatkozásában;

               74.

               ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottság felelőssége az uniós támogatásban részesülőkre vonatkozó adatok teljességének, visszakereshetőségének és összehasonlíthatóságának a biztosítása; emlékeztet a Bizottságnak a Parlament részére küldött írásbeli válaszára, amelyben megfogalmazza azt a szándékát, hogy 2008 áprilisa előtt véglegesíti az ezen adatokra vonatkozó közös normákat és megállapodik róluk a tagállamokkal;

               75.

               emlékeztet a 2005-ös mentesítési határozatot kísérő állásfoglalás 85. bekezdésében kifejtett álláspontjára, mely szerint könnyű hozzáférést kell biztosítani ahhoz az információhoz, hogy kiket képviselnek az egyes szakértői csoportok, és mi a feladatuk, emlékeztet továbbá arra, hogy a 86. bekezdésben felkérte a Bizottságot, hogy hozza nyilvánosságra a csoportokban részt vevő személyek, valamint a biztosok, a főigazgatóságok és a kabinetek által alkalmazott szaktanácsadók nevét; kéri, hogy a Bizottság munkacsoportjaiban lévő összes szakértő és tanácsadó nevét tegyék közzé;

               76.

               emlékeztet a 2008. január 21-i parlamenti meghallgatáson elhangzott bizottsági válaszra, melyben a mentesítésért felelős biztos elmondta, hogy a szakértői csoportok nyilvántartásában szerepelni fog minden csoport, ide értve a komitológiai bizottságok és a társadalmi párbeszéddel foglalkozó bizottságok tagjainak, valamint a szakértők és a közös szervezetek adatait;

               77.

               emlékeztet továbbá a 2005-ös mentesítési határozatot kísérő állásfoglalás 76. bekezdésére, amelyben azt kérte, hogy a Bizottság „vezessen be olyan alapvető etikai normákat és főbb iránymutatásokat a biztosok kötelező magatartási kódexébe, amelyeket a biztosoknak be kell tartaniuk hivatali feladataik ellátása, különösen a munkatársaik kinevezése során, elsősorban kabinetjük tekintetében”;

               78.

               sajnálattal veszi tudomásul a 2005-ös mentesítési eljárást nyomonkövető fent említett jelentés mellékletében adott bizottsági választ (18. o.) mely szerint ezek a normák még nem léteznek, és sürgeti azok mihamarabbi elfogadását;

               79.

               emlékeztet a teljes átláthatóság és nyilvánosság fontosságára azokban az esetekben, amikor a biztosok kabinetjének személyzetét a személyzeti szabályzattól eltérő módon veszik fel;

         ÁGAZATI KÉRDÉSEK
   Bevétel

               80.

               üdvözli azt a tényt, hogy a Számvevőszék a vámfelügyeleti rendszereket minden lényegi szempontból kielégítőnek, a hagyományos saját forrásokat tartalmazó számlákat megbízhatónak, az alapul szolgáló ügyleteket pedig jogszerűnek és szabályszerűnek találta néhány kisebb hiányosság ellenére is;

               81.

               üdvözli azt a tényt, hogy a Számvevőszék helyesnek ítélte a HÉA- és GNI-alapú források kiszámítását, beszedését és a közösségi számlákban a Bizottság által történő elkönyvelését;

               82.

               örömmel nyugtázza, hogy a HÉA-alapú forrásokkal kapcsolatban a Bizottság vizsgálatainak gyakorisága és színvonala változatlan maradt; aggodalmát fejezi ki azonban a fenntartások megnövekedett száma miatt, és ezért felhívja a Bizottságot, hogy a tagállamokkal együttműködve folytassa erőfeszítéseit annak biztosítására, hogy a fenntartásokat elfogadható időn belül megszüntethessék;

               83.

               kéri a Bizottságot, hogy közölje a Parlamenttel, mit kíván tenni azon tagállamok esetében, ahol még mindig szerepelnek fenntartások;

         A közös agrárpolitika

               84.

               üdvözli a KAP-kiadásokban 2006-ban bekövetkezett általános javulást és a Számvevőszék azon nyilatkozatát, amely szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (IIER), amely a területalapú támogatás, az állattartási támogatások és az egységes területalapú támogatási rendszer legfőbb ellenőrzési eszköze, helyes alkalmazása esetén a szabálytalan kiadások kockázatát csökkentő, hatékony ellenőrzési rendszer lehet;

               85.

               nagyra értékeli az IIER alkalmazásának szélesítésére irányuló bizottsági erőfeszítést, és elvárja, hogy a Bizottság – a Parlamenthez benyújtott tervekkel és válaszokkal összhangban – gondoskodjon arról, hogy az IIER 2010-re a mezőgazdasági kiadások legalább 89 %-át, 2013-re pedig legalább 91,3 %-át lefedje;

               86.

               sajnálatát fejezi ki a Számvevőszék azon megállapítása kapcsán, hogy a KAP-kiadásokban még mindig előfordulnak alapvető hibák, és hogy az IIER alapján végrehajtott ellenőrzések és felülvizsgálatok megállapításainak még mindig nincs megfelelő következménye, illetve a vizsgálatok néhány tagállamban még mindig nem teljesen megbízhatóak; ezért sürgeti a Bizottságot, hogy ellenőrizze azt, hogy az IIER-t az EU-15-ök teljes körűen alkalmazzák-e, és hogy az EU-10-ekben előforduló hiányosságokat korrigálták-e;

               87.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Számvevőszék ismét problémákat talált az IIER görögországi működésében; teljes mértékben támogatja a Bizottságnak azt – a Költségvetési Ellenőrző Bizottságával közölt – elhatározását, hogy a kifizetések felfüggesztésére vonatkozó szabályokat szigorúan érvényesíteni fogja Görögországgal szemben, ha a görög kormány nem orvosolja a problémákat a rendelkezésére álló időkereten belül;

               88.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a vidékfejlesztésben az agrár-környezetvédelmi intézkedések gyakran magas hibaszázalékkal működnek, mert a gazdálkodók nem képesek megfelelni a gyakran igen bonyolult jogosultsági kritériumoknak; úgy véli, hogy a Bizottságnak át kellene gondolnia a jogosultsági feltételrendszer indokoltságát és az egyszerűsítésére kellene törekednie;

               89.

               rámutat, hogy a Bizottság utalása szerint esetleg más kockázati tűréshatárt kellene megállapítani az agrár-környezetvédelmi területen annak érdekében, hogy megfelelő egyensúly alakuljon ki a környezet fejlesztése és védelme, valamint a végrehajtott intézkedések ellenőrzési költsége között; ragaszkodik azonban a közösségi finanszírozás megfelelő felhasználásához és annak kielégítő ellenőrzéséhez, és arra hívja fel a Bizottságot, hogy alaposan tanulmányozza és értékelje az agrár-környezetvédelmi intézkedések kapcsán felmerülő költségeket és hasznokat, valamint az egyéb finanszírozott területekkel fennálló kapcsolatokat, majd nyújtsa be ezen elemzést a Tanácsnak, a Parlamentnek és a Számvevőszéknek, hogy ez alapján lehessen megvitatni a reform szükségességét;

               90.

               rámutat, hogy mivel az új pénzügyi elszámolási eljárás olyan szabálytalanságokat is kiküszöböl, amelyeket a tagállamok visszakövetelhetetlennek minősítenek, és mivel a közösségi kifizetések a tagállamok által benyújtott információk alapján történnek, itt az ideje, hogy a Bizottság részletesen megvizsgálja, hogy jogos-e az adósságok mértéke és azok közösségi költségvetésből történő kifizetése;

               91.

               emlékeztet továbbá arra, hogy a pénzügyi korrekciók költségét a tagállamok viselik – rendszerint az adófizető, nem pedig a szabálytalanul kifizetett támogatások kedvezményezettje terhére;

               92.

               rámutat, hogy a Számvevőszék szerint az egységes támogatási rendszer ellenőrzése során (amelyre először 2006-ban került sor) a Bizottság nem határozta meg, hogy a tanúsító szervek milyen körben és milyen mélységben folytassanak vizsgálatokat, és ezért néhány tanúsító szerv (pl. Olaszországban) munkája során nem vizsgálta a jogosultságot, ezt fel is tüntette a tanúsítványon, és ezt a Bizottság szó nélkül elfogadta;

               93.

               sajnálja, hogy a Bizottság még nem tudja, hogy a KAP milyen mértékben finanszíroz szabálytalan kifizetéseket, és nem is becsülte fel olyan módon, amit a Számvevőszék megfelelőnek ítélhetne; megjegyzi, hogy a Számvevőszék megállapítása szerint a kétéves határidő utáni feltárás miatt kb. maximum 100 millió EUR összegű, szabálytalan kifizetésből következő korrekciót nem lehetséges megtenni; felkéri a Bizottságot, hogy juttasson megfelelő forrásokat a megfelelőségi ellenőrzésekre annak érdekében, hogy a szabálytalan kifizetések korrekcióit a határidőn belül elvégezzék;

               94.

               úgy véli, hogy a Számvevőszék által az éves jelentésben említett összes hiányosságra a Bizottságnak kellene megoldást találnia, annak érdekében, hogy a tanúsító szervek munkája megbízhatóbb legyen;

               95.

               tudomásul veszi az éves számvevőszéki jelentés az 5.20. és az 5.21. pontban kifejtett következtetéseit, és arra ösztönzi a Bizottságot, hogy fokozza az ellenőrzést az Egyesült Királyságban, mivel az megszegte a közösségi előírásokat a jogosultságok meghatározásakor és a földjeiket bérbe adó és bérben műveltető gazdálkodóknak az egységes támogatási rendszer és a vidékfejlesztési támogatás alapján fizetett támogatást, valamint azokban a tagállamokban (Ausztriában, Írországban és az Egyesült Királyságban), amelyek az egységes támogatási rendszer bizonyos alapelemeit nem alkalmazták és a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendeletben (11) megállapítottakon túlmenően hosszabbították meg egyes gazdálkodók jogosultságát;

               96.

               tudomásul veszi a Bizottság egyértelmű – mind a Számvevőszék részére adott válaszában (az éves jelentés 5.27. pontja), mind Költségvetési Ellenőrző Bizottsága előtt megfogalmazott – kijelentését, miszerint senki sem jogosult mezőgazdasági támogatásra, aki nem folytat mezőgazdasági tevékenységet; elvárja, hogy a Bizottság megfelelő intézkedéseket hozzon a Számvevőszék által feltárt esetekben, és gondoskodjon arról, hogy ne folyósítsanak támogatást, illetve a már kifizetett összegeket követeljék vissza azoktól a földtulajdonosoktól, akik nem folytatnak mezőgazdasági tevékenységet;

               97.

               felszólítja a Bizottságot – annak tükrében, hogy a Számvevőszék szerint több mint 700 új kedvezményezett tartozik olyan szervezetekhez, mint golf klubok, krikett klubok, parkok és állatkertek, lovas klubok, vasúttársaságok és városi tanácsok –, hogy készítsen értékelő jelentést a jelen szabályok szerint mezőgazdasági támogatásra jogosultak ezen körét illető kifizetett támogatások alakulásáról;

               98.

               emlékezteti a tagállamokat, hogy nemzeti szinten lehetőség van a támogatásra jogosultak és a jogosult tevékenységek körének további szűkítésére; felkéri a Bizottságot, hogy – ha a fejlemények, és a támogatások felhasználásának elbírálása alapján szükségesnek ítéli – dolgozzon ki a szabályok módosítására vagy felülvizsgálatára irányuló javaslatot;

         Strukturális támogatások, foglalkoztatás és szociális ügyek

               99.

               emlékeztet arra, hogy a strukturális politikákra vonatkozó közösségi pénzösszegek 2006-ban 32,4 milliárd EUR-t tettek ki; hangsúlyozza, hogy 2007-ben ez az összeg a tagállami társfinanszírozást figyelembe nem véve 46,4 milliárd EUR-ra emelkedett;

               100.

               mélységes aggodalmának ad hangot amiatt, hogy az Európai Számvevőszék éves jelentésében rámutatott, hogy a strukturális politikák keretében támogatott projektekre vonatkozó költségek visszatérítésében lényeges hibák fordulnak elő; hogy a hibás visszatérítések aránya a mintában 44 % volt, és hogy „a strukturális politikák keretében támogatott projektekre vonatkozó visszatérítések teljes összegének legalább 12 %-a nem volt visszatéríthető”;

               101.

               mély aggodalommal veszi tudomásul a Számvevőszék észrevételeit, amelyek szerint:

                           a)

                           a számvevőszéki ellenőrzési minta alapján mindössze a projektek 31 %-a esetében volt helyes a visszatérítés összege, és nem fordult elő előírás-megszegési hiba;

                           b)

                           a tagállami kontrollrendszerek általában eredménytelenül működnek vagy csak közepesen eredményesek;

                           c)

                           az általa megvizsgált bizottsági ellenőrzések alig több mint fele bizonyult minden szempontból eredményes felügyeleti eszköznek;

                     sajnálja azt a következtetést, amely szerint a Számvevőszék ésszerű bizonyosságot szerzett arról, hogy a strukturális politikák keretében támogatott projektekre vonatkozó visszatérítések teljes összegének legalább 12 %-a nem volt visszatérítendő;

               102.

               elfogadhatatlannak tartja, hogy az Európai Számvevőszék szerint a tagállamok első szintű kontrollrendszerei általában eredménytelenek vagy csak közepesen eredményesek, és hogy az uniós pénzösszegeket számos nemzeti és regionális hatóság nem kellő figyelemmel kezeli; rámutat, hogy a Számvevőszék ellenőrzési mintájában (19 első szintű kontrollrendszer) egyetlen rendszer sem volt eredményes, 6 volt közepesen eredményes,13 pedig eredménytelen, és így a strukturális pénzeszközök területén a 2005-ös évhez képest semmilyen előrelépés nem történt; komoly aggályainak ad hangot amiatt, hogy a Tanács képtelen egyértelműen elismerni felelősségét e helyzettel kapcsolatban, amely jórészt a tagállamok nem megfelelő ellenőrzéséből ered;

               103.

               ezért sürgeti a Bizottságot, hogy hajtson végre előzetes vizsgálatokat annak ellenőrzésére, hogy a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozóan valamennyi tagállamban megvannak-e a felügyeleti és ellenőrzési rendszerek, és hogy ezeket rendszeresen kövesse nyomon;

               104.

               sajnálattal veszi tudomásul azt is, hogy a Számvevőszék szerint a Bizottság felügyeleti tevékenysége révén csupán közepesen eredményesen képes felügyelni a tagállami kontrollrendszereket, és nem képes megelőzni a túlzott vagy nem támogatható kiadások visszatérítését;

               105.

               sajnálattal veszi tudomásul, hogy – amint a Számvevőszék rámutatott – a strukturális politikák (például a KAP és a belső politikák) kiadásai esetében a támogathatósági feltételek bonyolultsága vagy nem egyértelmű volta, illetve a jogszabályi követelmények összetettsége jelentős mértékben kihat az ügyletek jogszerűségére és szabályszerűségére;

               106.

               elfogadhatatlannak tartja, hogy a Bizottság szerint (12) a strukturális alapok 2007–2013 közötti időszakát érintő jelenlegi jogszabályok egyszerűsítése terén kevés változás várható, és hogy további egyszerűsítési javaslatokat csak a következő jogalkotási időszakban tesznek majd;

               107.

               sürgeti a Bizottságot, hogy kövesse nyomon a Számvevőszék Kohéziós Alapra vonatkozó ajánlásait (az éves jelentés 6.45. pontja), és hogy a lehető leghamarabb nyújtson be további egyszerűsítési javaslatokat, amelyek többek között egyértelmű és előremutató szabályokat, iránymutatásokat és támogathatósági feltételeket tartalmaznak;

               108.

               úgy véli – és ebben a kérdésben teljesen egyetért a Számvevőszékkel –, hogy a tagállami hatóságok nagyon fontos szerepet játszanak a strukturális alapok eredményes felhasználásában, és hogy a Bizottságnak meg kellene erősítenie az ellenőrzéseket, és a tagállamok irányító hatóságainak ellenőrzése mellett további erőfeszítéseket kellene tennie e téren;

               109.

               sajnálattal veszi tudomásul, hogy a tagállamok nem ösztönzik a kiadások hatékony ellenőrzését, mivel a Bizottság vagy a Számvevőszék által nem támogathatónak minősített kiadásokat támogatható kiadásokkal helyettesíthetik; felkéri a Bizottságot annak biztosítására, hogy a jövőben az egyéb kiadásokat kizárólag a maguk a tagállamok által megállapított szabálytalanságokkal lehessen helyettesíteni anélkül, hogy az érintett tagállam finanszírozási veszteséget szenvedne el;

               110.

               üdvözli a Bizottság fent említett, a Bizottságnak a megosztott irányítású strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítésére irányuló cselekvési tervét, amely 37 intézkedést tartalmaz a tagállamok által végrehajtott szabálytalan kifizetések csökkentésére; ugyancsak üdvözli, hogy a Költségvetési Ellenőrző Bizottság 2008. február 25-i meghallgatásán a Bizottság nyilvánosan bejelentette abbéli elkötelezettségét, hogy negyedévente jelentést készítsen a Parlament számára a cselekvési terv előrehaladásáról; elvárja, hogy a Bizottság a Számvevőszékkel együttműködve dolgozzon ki jelentéstételi rendszert; felhívja a Bizottságot, hogy a Szerződés értelmében rá háruló, a költségvetés végrehajtásához kapcsolódó feladatainak elvégzése során a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek tiszteletben tartásával a tagállamokkal együttműködve tegye meg az alábbi lépéseket a strukturális finanszírozás közös igazgatásával kapcsolatban:

                           a)

                           vállaljon hivatalosan kötelezettséget a cselekvési terv teljes végrehajtására és vállalja különösen az alábbiakat:

                                       —

                                       negyedéves jelentést készít az elért előrehaladásról, lehetőség szerint inkább mennyiségi, mint minőségi szempontból, a Számvevőszék által elfogadott formában, különösen pedig előrehaladási jelentéseket nyújt be 2008. október 31-ig és 2009. január 31-ig,

                                       —

                                       teljes körű és pontos negyedéves jelentést készít a Bizottság által végzett kiigazításokról és visszatérítésekről, különösen az előrehaladásról készített jelentések 2008. október 31-ig és 2009. január 31-ig történő benyújtásával,

                                       —

                                       információkat szerez a tagállamokról az általuk egyes projektek visszavonásával vagy a hibák kijavításával végzett kiigazításokra vonatkozólag és különösen előrehaladási jelentéseket nyújt be 2008. október 31-ig és 2009. január 31-ig az említett javítások teljességének és pontosságának ellenőrzéséről;

                           b)

                           tegyen további lépéseket a jövőbeli hibák megelőzésére, különösen az első szintű ellenőrzések javításával;

               111.

               felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson be a Parlamentnek beszámolót, amelyben végső időpontot határoz meg a cselekvési terv végrehajtására, beleértve a mennyiségi mutatók közös rendszerét és a végrehajtás időközi határidőit is;

               112.

               úgy véli, hogy a Bizottságnak a nemzeti ellenőrző és jelentéskészítő rendszerek megbízhatóságára, a tagállamoknak nyújtott iránymutatásra, valamint az ellenőrzési szabványok összehangolására kellene összpontosítania, és az adatokat mindig tagállamonkénti lebontásban kellene közölnie;

               113.

               elvárja, hogy a Bizottság kezdeményezzen jogsértési eljárást azokkal a tagállamokkal szemben, amelyek nem teljesítették a strukturális alapokról szóló rendeletben, a költségvetési rendeletben és annak végrehajtási szabályaiban, valamint az intézményközi megállapodásban foglalt kötelezettségeiket, különös tekintettel azokra a tagállamokra, amelyek nem nyújtanak be jelentést a visszatérítésekről és a pénzügyi kiigazításokról, és amelyek nem nyújtanak be az iránymutatásoknak megfelelő éves összefoglalót, illetve az éves jelentés minősége kifogásolható;

               114.

               hangsúlyozza a Bizottság iránymutatásainak fontosságát az intézményközi megállapodás hatékony végrehajtása tekintetében; úgy véli, hogy első lépésként ezeknek az iránymutatásoknak legalább a mezőgazdaságra vonatkozó ágazati rendelkezések által előírt követelményeket elő kell írniuk (azaz az irányító hatóság vezetője által aláírt, igazoló jelentéssel ellátott megbízhatósági nyilatkozatot);

               115.

               ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottságnak felfüggesztési eljárásokat kellene kezdeményeznie azokkal a tagállamokkal szemben, ahol az első szintű ellenőrző rendszerek nem megfelelők, és fel kellene gyorsítania a büntetési rendszerek működtetését, valamint konkrét tervet kellene benyújtania a Parlamentnek a szabálytalanságok azonosítása esetén alkalmazandó ütemtervről és szankciókról;

               116.

               ragaszkodik a Bizottság által eszközölt pénzügyi korrekciókra és a behajtásokra (visszavonásokra, tagállami behajtásokra, nettó korrekciókra, kifizetések felfüggesztésére) vonatkozó, könyvvizsgálati szempontból ellenőrizhető jelentésekhez bármely alapból történő valamennyi jogosulatlanul teljesített kifizetés után, a pénzügyi korrekciók különböző kategóriáinak pontos meghatározásával, ragaszkodik továbbá ahhoz, hogy az alapul szolgáló bizonyítékokat teljes mértékben hozzáférhetővé kell tenni a Számvevőszék számára; elvárja, hogy a Bizottság világos kapcsolatot állítson fel azon év beszedései között, amelyben a szabálytalanságot elkövették, és hogy e jelentéstételi rendszereket a Bizottság a Számvevőszékkel együttműködve dolgozza ki;

               117.

               tudomásul veszi a Bizottság nyilatkozatát, amely szerint az utólagos ellenőrzések hatékonyságának köszönhetően a 2006-ban indokolatlanul kifizetett összegek nem fognak elveszni; elvárja, hogy a Bizottság nyújtson tárgyilagos, egyértelmű és teljes körű tájékoztatást a Bizottságnak a jogosulatlanul kifizetett összegek behajtásával kapcsolatos képességéről, amelynek bizonyítékát be kell nyújtani a Parlamentnek;

               118.

               emlékeztet a 11N cselekvési tervre (13), amelyet 2007. december 31-ig végre kellett volna hajtani és felszólítja a Bizottságot, hogy a lehető leghamarabb hajtsa azt végre;

               119.

               aggodalmát fejezi ki a Bizottságnak a fent említett, 2008-as előrehaladásról szóló jelentésében szereplő nyilatkozata miatt, amely szerint csak a 2008-ban indított behajtásokat rögzítik a központi pénzügyi és könyvviteli rendszerben; sürgeti ezért a Bizottságot, hogy rögzítse a központi pénzügyi és könyvviteli rendszerben az ellenőrző hatósággal és a hiba típusával kapcsolatos információkat, valamint hogy visszamenőleg rögzítse a rendszerben az 1994–1999 és 2000–2006 közötti időszakokban történt összes visszatérítést;

               120.

               ennek fényében kéri a Bizottságot, hogy készítse el a többéves behajtási rendszerek hatékonyságának és eredményességének értékelését, és a 2008. vagy 2009. évi beszámoló során adjon erről jelentést;

               121.

               elvárja a Bizottságtól, hogy nyújtsa be valamennyi, a mezőgazdaság, a strukturális politika és a halászat területén beérkezett éves összefoglalók minőségének értékelését a Parlamentnek; az értékelés tartalmazzon egy tagállamonkénti és politikai területenkénti bontást, valamint tartalmazzon véleményt a megbízhatóságról és egy, az összefoglalókból nyerhető átfogó elemzést;

               122.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottság által a korrekciókkal és behajtásokkal kapcsolatban adott tájékoztatás nem egységes, elvárja továbbá, hogy a pénzügyi korrekcióknak a mentesítéshez rendelkezésre bocsátott információkban használt meghatározása megegyezzen a fent említett háromhavi jelentésekhez előírt meghatározásokkal;

               123.

               felhívja a Bizottságot, hogy a félidős felülvizsgálat során készítsen jelentést a „bizalmi szerződések” eredményeiről, kitérve arra az alapvető kérdésre is, hogy ezek a megállapodások képviselnek-e valamilyen hozzáadott értéket;

               124.

               elvárja a Bizottságtól, hogy évente jelentést készítsen az Európai Parlament számára arról, hogy a tagállamok teljesítik-e vagy sem a strukturális alapokra vonatkozó szabályok és az intézményközi megállapodás értelmében rájuk eső közösségi kötelezettségeiket; üdvözli a Bizottság fellépését az ágazati ellenőrzésekre vonatkozó nemzeti összefoglalók benyújtása érdekében, amelyet a felülvizsgált intézményközi megállapodás és a felülvizsgált pénzügyi rendelet is előír; sajnálja ugyanakkor, hogy nem minden tagállam tett eleget ezen előírásnak; sürgeti a Bizottságot, hogy indítson szabálysértési eljárást azokkal a tagállamokkal szemben, amelyek nem nyújtották be az ágazati ellenőrzésekre vonatkozó nemzeti összefoglalókat;

               125.

               a 2007-es költségvetési évre vonatkozó mentesítés tekintetében kéri, hogy a Bizottság nyújtson be mind készpénzalapú, mind eredményelszámolási alapú adatokat, világosan feltüntetve, hogy az adatok egy vagy többéves időszakra vonatkoznak-e, és egyértelműen kifejtve a pénzügyi korrekciók természetét (átalánykorrekció, rendszerhiányosságok, vagy a végső kedvezményezettek szintjén végrehajtott behajtás esetén), az ABAC-rendszer javítása; elvárja továbbá, hogy a pénzügyi korrekcióknak a mentesítéshez rendelkezésre bocsátott információkban használt meghatározása megegyezzen a pénzügyi korrekciók tekintetében az egész év során közzétett egyéb jelentésekben használt meghatározással;

               126.

               felhívja a Bizottságot, hogy a 2006. évi költségvetési év utolsó projektjeinek lezárásakor tájékoztassa a Parlamentet a visszaszerzett összegek mennyiségéről, és adott esetben bármilyen veszteségről és annak okairól;

               127.

               aggodalommal veszi tudomásul a kifizetések mértékének jelentős csökkenését néhány EU-15 tagállamban, ami a fennálló kötelezettségvállalások drasztikus növekedéséhez vezetett;

               128.

               emlékezteti a Bizottságot, hogy az ellenőrzési rendszerek minősége jelentősen befolyásolja a projektek értékelését, így a jövőre nézve kiemelkedően fontos a pénzügyi kontrollfolyamatok minőségének szigorú szabályozása;

               129.

               komoly aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy 2005-höz hasonlóan tovább emelkedtek a fennálló költségvetési kötelezettségvállalások, ami – azzal együtt, hogy az n+2 szabályt felváltja az n+3 szabály, és ezt a változtatást néhány tagállamnak a 2007–2013-as időszakban kell megtennie – tovább ronthatja a jelenlegi helyzetet, és ennek következtében növekedni fog az az idő, amely alatt egy összeg eléri a végleges kedvezményezettet, az évenkéntiség elvét és a programok határidejét pedig egyre ritkábban fogják betartani;

               130.

               egyetért a Számvevőszék azon véleményével, miszerint a tagállamok ellenőrzési rendszereinek már a kezdetektől hatékonyabban kell működniük azért, hogy lehetségessé váljon a hibamegelőzés a projektek induló szakaszaiban, és azon a véleményen van, hogy a projektértékeléssel és elemzéssel foglalkozó állami tisztviselőknek átfogó képzésben kellene részesülniük annak érdekében, hogy megfelelő gyorsasággal cselekedjenek a strukturális alapok felhasználásánál;

               131.

               tudomásul veszi a Bizottság tagállamoknak tett azon javaslatát, hogy mostantól fogva használják ki a 2007–2013 között a strukturális alapokra vonatkozó új szabályozások egyszerűsített eljárásait (14), így például az Európai Szociális Alappal kapcsolatos közvetett költségek esetében alkalmazzanak átalánydíjat, amelynek azonban a lehető legalacsonyabbnak kell lennie, és amelyet érthető módon kell kifejezni, és ezt az ajánlást kiemelkedő fontosságúnak tartja;

               132.

               alapvető fontosságúnak tekinti, hogy a strukturális politikára jellemző trendeket megfelelő, összehasonlítható és lehetőség szerint rövid távon összesíthető mutatók és célkitűzések figyelembevételével mérjék fel, amelyek ezáltal hozzájárulnak az olyan, szükségképpen hozzávetőleges és elhamarkodott értékelések elkerüléséhez, amelyek esetében javításra nincsen idő;

         Belső politikák

               133.

               aggodalommal veszi tudomásul, hogy belső politikák terén a számvevőszéki ellenőrzés általánosságban ismét két hiányosságot állapított meg; egyrészt „a kedvezményezetteknek folyósított kifizetésekben lényeges hibaszintet” talált, másrészt „a Bizottság felügyeleti és ellenőrzési rendszerei nem enyhítik kellően a ténylegesnél magasabb költségek visszatérítésének eredendő kockázatát” (éves jelentés, következtetések, 7.30. pont);

               134.

               rámutat, hogy a korábbi évekhez hasonlóan a Számvevőszék ismét felhívta a figyelmet arra, hogy a Bizottság szisztematikusan késik a támogatások folyósításával;

               135.

               őszintén sajnálja, hogy a Számvevőszék a Bizottság közvetlen pénzügyi ellenőrzése alá tartozó területről volt kénytelen negatív kritikának hangot adni, és sürgeti a Bizottságot, hogy tegyen meg mindent annak érdekében, hogy a jövő évben ne legyen ilyen nagy a hibaszázalék;

               136.

               úgy véli, hogy az elszámolt költségekre vonatkozó számítási szabályokat mindenképpen egyszerűsíteni kell a helyzet javítása érdekében, és arra szólítja fel a Bizottságot, hogy folytassa erőfeszítéseit a kedvezményezettek számára kötelező érvényű szabályok egyszerűsítése érdekében;

               137.

               hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak be kell tartania a költségvetési rendeletben a kifizetési műveletekre megszabott határidőket, és kéri a Bizottságot, hogy a rendszeres fizetési késedelmek elkerülése érdekében hozzon hathatós intézkedéseket;

               138.

               üdvözli annak lehetőségét, hogy az Európai Parlament és a Tanács Európai Szociális Alapról szóló, 2006. július 5-i 1081/2006/EK rendelete (15) értelmében támogatások esetében lehetségessé vált a közvetett költségek átalányalapon történő meghatározása;

               139.

               felszólítja a tagállamokat, hogy a Bizottsággal együttműködve javítsák a pénzügyi támogatásban részesülők által benyújtott költségigényekre vonatkozó felügyeleti és ellenőrző rendszereket;

               140.

               egyetért a Számvevőszék azon véleményével, miszerint javítani kell a belső politikák pénzügyi igazgatását, és erőfeszítéseket kell tenni a programokra vonatkozó szabályok egyszerűsítésére, valamint átalányfinanszírozást kell alkalmazni, és át kell térni az eredményalapú finanszírozási rendszerre;

               141.

               kiemeli, hogy a munkavállalók mobilitásának 2006-os európai éve szerény költségvetése ellenére hozzájárult a szabad mozgás néhány akadályának feltárásához, azonban eddig nem vezetett tényleges változáshoz;

               142.

               üdvözli a 2006-ban létrehozott új EURES-platformba történő befektetést, amely már bizonyította hozzáadott értékét az európai munkaerőpiacot jellemző valódi mobilitás és szabad mozgás tekintetében; megjegyzi, hogy e befektetés ellenére számos nyelvi akadály merült fel, amiből arra lehet következtetni, hogy az európai mobilitási programokban részt vevő diákok esetében alkalmazott nyelvi megközelítés lehet a jó megoldás;

         Közlekedés és idegenforgalom

               143.

               megállapítja, hogy a véglegesen elfogadott és az év során módosított 2006. évi költségvetésben 963,8 millió EUR állt rendelkezésre a közlekedési politikákra kötelezettségvállalási előirányzatokban, valamint 891,4 millió EUR kifizetési előirányzatokban; továbbá megállapítja, hogy ezekből az összegekből

                           —

                           a Transzeurópai Közlekedési Hálózatokra (TEN-T) 699,8 millió EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalási előirányzatokban és 684,0 millió EUR kifizetési előirányzatokban,

                           —

                           a közlekedésbiztonságra 18,1 millió EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalásokban és 19,1 millió EUR kifizetésekben,

                           —

                           a Marco Polo programra 36 millió EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalásokban és 11,7 millió EUR kifizetésekben,

                           —

                           a közúti árufuvarozás biztonságát célzó kísérleti projektre 5,5 millió EUR állt rendelkezésre kötelezettségvállalásokban és kifizetésekben, és az átfogó átcsoportosítás révén a kifizetési előirányzatokat 0,15 millió EUR-ra csökkentették;

               144.

               üdvözli a TEN-T projekteknél a kötelezettségvállalási és a kifizetési előirányzatok tartósan magas kihasználtsági fokát, amely mindkettő esetében közel 100 %, és felszólítja a tagállamokat annak biztosítására, hogy a nemzeti költségvetésekből e közösségi kötelezettségvállalásnak megfelelő források álljanak rendelkezésre;

               145.

               aggodalommal veszi tudomásul a közlekedésbiztonság kötelezettségvállalási előirányzatainak alacsony (34 %-os) kihasználtsági fokát, amely esetében az eredetileg 2006-ban rendelkezésre álló összeg nagy részét átvitel útján 2007-ben kötötték le, a Marco Polo program kifizetési előirányzatainak alacsony (44,8 %-os) kihasználtsági fokát, valamint különösen nyugtalanítja a TEN-T közúti ágazatának biztonságát célzó kísérleti projekt kifizetési előirányzatainak nagyon alacsony (29,6 %-os) kihasználtsági foka, amely részben a szerződések késői aláírásának, valamint a projekt ebből következő késői elindításának köszönhető; ezért felhívja a Bizottságot, hogy a kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok teljes kihasználása érdekében a jövőben az ajánlattételi és pályázati felhívásokat a lehető leghamarabb tegye közzé;

               146.

               felhívja a Bizottságot és a költségvetési hatóságot annak biztosítására, hogy a kísérleti projektek költségvetésének elfogadásakor találják meg a kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokra rendelkezésre álló összegek közötti megfelelő egyensúlyt, és hogy ez az egyensúly vegye figyelembe azt a tényt, hogy a projektek általában egy költségvetési évnél hosszabb idő alatt jutnak el a kifizetési fázisba;

               147.

               elégedetten veszi tudomásul, hogy a Számvevőszéknek a belső ellenőrzési normák végrehajtásáról szóló, az alapul szolgáló pénzügyi tranzakciók szabályszerűségét és jogszerűségét vizsgáló elemzése szerint az Energetikai és Közlekedési Főigazgatóság által elvégzett tranzakciók eleget tesznek a követelményeknek a kockázatelemzés és -kezelés, az igazgatási információk, a szabálytalanságok jelentése és a felügyelet területén; ugyanakkor felhívja az Energetikai és Közlekedési Főigazgatóságot, hogy a hibák típusairól és mértékéről szóló elemzések felhasználásával dolgozzon ki egy kockázatalapú ellenőrzési stratégiát a kedvezményezettektől kapott költségkimutatások előzetes felülvizsgálatához;

         Belső piac és fogyasztóvédelem

               148.

               örömmel nyugtázza, hogy a Számvevőszék éves jelentésében sem a belső piaci politikára, sem a vámpolitikára, sem a fogyasztóvédelmi politikára vonatkozó kritikus észrevétel nem szerepel;

               149.

               úgy véli, hogy a belső piaci szakpolitika területén a 12 02 01. költségvetési sor 85 %-os végrehajtása javításra szorul tekintettel a Bizottság nyilatkozatára, amely szerint ez a kötelezettségvállalási előirányzatok 1,05 millió EUR-s megemeléséből fakad, amelyet a költségvetési hatóság a költségvetési eljárás alatt adott hozzá, és amely összeggel a költségvetési tervezés során nem számoltak; mindazonáltal elismeri a költségvetési tervezés javítását célzó, 2007-ben a végrehajtás majdnem 100 %-os arányában is megmutatkozó törekvéseket;

               150.

               úgy véli, hogy a vámpolitikára vonatkozó 14 02 01. költségvetési sor 48 %-os végrehajtottsága rendkívül alacsony, ami a Bizottság szerint a pályázati eljárásban bekövetkezett politikai változásnak köszönhető, amely következtében különálló szerződések helyett inkább hosszú távú keretszerződéseket kötnek; üdvözli ezért, hogy 2007-ben a végrehajtási arány 83 %-ra emelkedett, ami a politikai változás eredményének tudható be, bár kétségkívül további javítás szükséges;

               151.

               üdvözli a fogyasztóvédelmi politika területén a 17 02 01. költségvetési sor 96 %-os végrehajtási arányát;

         Állampolgári jogok, bel- és igazságügy

               152.

               üdvözli, hogy előrelépés történt a szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség számára előirányzott költségvetés kifizetései végrehajtásának a szintjében (86,3 %, a 2005-ös 79,8 %-hoz képest); felhívja a szabadság, biztonság és a jog érvényesülése főigazgatóságát, hogy folytassa ezirányú erőfeszítéseit, ugyanakkor helyteleníti a kötelezettségvállalások végrehajtásának viszonylag alacsony szintjét (94,5 %, a 2005-ös 97,7 %-hoz képest); felhívja a szabadság, biztonság és a jog érvényesülése főigazgatóságát, hogy az alapok létrehozását szabályozó jogalkotási eljárások késedelmei ellenére 2007-ben próbálja meg a kötelezettségek és kifizetések végrehajtásának szintjét maximalizálni;

               153.

               tudomásul veszi a Számvevőszék 3/2007 sz. különjelentésben tett észrevételeit az Európai Menekültügyi Alap 2000 és 2004 közötti gazdálkodására vonatkozóan; felhívja a Bizottságot, hogy vegye figyelembe ezeket az észrevételeket, különös tekintettel az Európai Menekültügyi Alap (ERF III) és a többi, 2007-ben létrehozott alap végrehajtására;

         A nők jogai és az esélyegyenlőség

               154.

               emlékezteti a Bizottságot arra, hogy az EK-Szerződés 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a nemek közötti egyenlőség előmozdítása a Közösség alapvető célja, és azt a Közösség minden tevékenysége során tiszteletben kell tartani; továbbá hangsúlyozza, hogy a Bizottságnak biztosítania kell a nemek közötti egyenlőség figyelembevételét a költségvetés végrehajtása során, valamint hogy a fellépéseket a férfiakra és nőkre gyakorolt hatásukban tapasztalható különbségek szempontjából kell értékelni;

               155.

               sajnálattal állapítja meg, hogy a nemek közötti egyenlőséget figyelembe vevő költségvetés-készítés gyakorlata még mindig nem valósult meg; ezért megismétli azt a kérését, hogy a nemek közötti egyenlőség előmozdítása váljon a közösségi programok költségvetési tervezésének és a közösségi programok finanszírozásának szerves részévé;

               156.

               megállapítja, hogy a Daphne-program kifizetési előirányzatainak végrehajtási aránya folyamatosan alacsony, és sürgeti a Bizottságot, hogy tegye meg a szükséges lépéseket ennek javítására és a lekötött kiadások visszavonásának elkerülésére;

               157.

               úgy ítéli meg, hogy nagyobb figyelmet kell fordítani a nők részvételének ösztönzésére a tudásalapú társadalomban és a munkaerőpiacon, következésképpen a nők magas színvonalú képzésére és foglalkoztatására az információs és kommunikációs technológiák területén;

         Kutatás és fejlesztés

               158.

               üdvözli a kutatásfejlesztési politika által a 2005-ös pénzügyi évre szóló mentesítést követően a feltárt hiányosságok tekintetében tett gyors és egyértelmű lépéseket; tudatában van, hogy az eredmények csak a lépéseket követő második évben lesznek érzékelhetőek;

               159.

               üdvözli a bizottsági ellenőrzési stratégia fejlődését, és a hatodik keretprogram kapcsán 2006 során lefolytatott növekvő számú utólagos pénzügyi ellenőrzést;

               160.

               rámutat azonban, hogy a Számvevőszék a korábbi évekhez hasonlóan lényegi hiányosságokat tárt fel e politikai területen, és arra szólítja fel a Bizottságot, hogy folytassa munkáját a hibaszázalék tényleges csökkentése érdekében;

         Környezetvédelem, közegészségügy és élelmiszer-biztonság

               161.

               kielégítőnek tartja a környezetvédelemre, közegészségügyre és élelmiszer-biztonságra vonatkozó költségvetési tételek végrehajtásának általános mértékét;

               162.

               kiemelten hangsúlyozza, hogy a „Környezetvédelem” politikaterület működési költségvetésének 58 %-át kitevő LIFE III program kötelezettségvállalási előirányzatainak végrehajtási aránya 98,7 % fölött volt;

               163.

               rámutat azonban arra, hogy bizonyos kötelezettségvállalási előirányzatok – például a polgári védelemre és a tengerszennyezés megállítására irányuló közösségi fellépések egyes területei – végrehajtása problematikusnak tűnik, kiváltképp a benyújtott pályázatok és ajánlatok rossz minősége, illetve a jogalapból eredő bizonyos megkötések – például a maximális közösségi pénzügyi támogatás korlátozása – miatt;

               164.

               kiemeli a környezetvédelem terén nyújtott kifizetési előirányzatok 85,76 %-os átfogó arányát, ami 2005-höz viszonyítva (78,39 %) hatalmas előrelépést jelent;

               165.

               megjegyzi, hogy a környezetvédelemre, a közegészségügyre és az élelmiszer-biztonságra fordított kifizetések aránya viszonylagosan alacsony, elsősorban a kifizetési jóváírással kapcsolatos igények nehéz tervezhetősége miatt, illetve részben annak köszönhetően, hogy a jóváírások egy része nem elkülönített, és hogy ezért a kifizetések jelentős részére egy évvel a lekötés után kerül sor; elismeri, hogy a Bizottságot részben befolyásolja, hogy a kedvezményezettek és a szállítók milyen gyorsan nyújtják be a számlákat, illetve hogy a projektekre fordított kifizetések végleges összege gyakran alacsonyabb a kezdetben becsültnél;

               166.

               felhívja a Bizottságot, hogy tegyen további erőfeszítéseket azon igazgatási eljárásainak javítására, amelyek hatással vannak a kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok végrehajtására;

         Kultúra és oktatás

               167.

               aggodalommal veszi tudomásul, hogy az oktatási és kulturális területen kötött szerződések ellenőrzése a nem támogatható költségek 12,3 %-os kiigazítását eredményezte a Bizottság javára, ami felveti a kérdést, hogy a nem ellenőrzött projektekben milyen mértékben számoltak el nem támogatható költségeket;

               168.

               rámutat, hogy – bár 2005 óta történt előrelépés, főként a legutóbbi ellenőrzés adatai szerint – az oktatási és kultúrpolitikát illetően a nemzeti ügynökségek ellenőrzése és felügyelete nem változott, és az Oktatási és Kulturális Főigazgatóságnak számos hiányosságot kellett elismernie;

               169.

               sajnálatosnak tartja, hogy a Számvevőszék a kedvezményezetteknek folyósítandó kifizetéseknél mutatkozó bizottsági késedelmeket tárt fel, valamint azt, hogy az Oktatási és Kulturális Főigazgatóságnál nem állnak rendelkezésre megbízható információk a késedelmes kifizetéseket illetően;

               170.

               aggodalommal állapítja meg, hogy a számvevőszéki éves jelentés szerint „A Bizottság nem tartotta be a költségvetési rendelet azon előírását, mely szerint a nemzeti ügynökségek irányítási és kontrollrendszereit azelőtt kell ellenőriznie, hogy közösségi intézkedések megvalósításával bízná meg őket” (melléklet, 7.1. pont);

               171.

               mély aggodalommal veszi tudomásul, hogy az „E-Learning” program esetében az egy sikeres kérelemre jutó átlagos adminisztratív költség 22 000 EUR, miközben az egy kérelemre folyosított hozzájárulás átlagos összege mindössze 4 931 EUR volt; kéri a Bizottságot, hogy adjon magyarázatot a két adat közötti jelentős különbségre, és tegye meg a szükséges intézkedéseket annak csökkentése érdekében;

               172.

               rámutat, hogy az Oktatási és Kulturális Főigazgatóság 2006-os éves tevékenységi jelentése szerint a Bizottság több (legalább hat) cselekvési tervet útjára indított az irányítási hiányosságok kiküszöbölése érdekében, sajnálattal veszi tudomásul, hogy a cselekvési tervekkel kapcsolatos jelenlegi helyzet nem egyértelmű; sajnálattal veszi tudomásul továbbá, hogy a mentesítést előkészítő meghallgatás során nem hangzottak el konkrét válaszok;

               173.

               felszólítja a Bizottságot, hogy a Költségvetési Ellenőrző Bizottságához juttassa el a nemzeti ügynökségek teljes, naprakész listáját, és nyújtson tájékoztatást az ügynökségek által benyújtott megbízhatósági nyilatkozatok feldolgozottsági állapotáról; sürgeti a Bizottságot, hogy az oktatás és kultúra terén szélesítse a nemzeti ügynökségek ellenőrzési rendszerének hatáskörét, valamint javítsa az ellenőrzések minőségét és utóéletét;

               174.

               rámutat a Számvevőszék által megismételt ajánlásra, hogy „a Bizottság folytassa az e programokra vonatkozó szabályok egyszerűsítése jegyében tett erőfeszítéseit, megfelelő esetben az átalányfinanszírozás szélesebb körű alkalmazásával, az eredményalapú finanszírozási rendszer felé történő elmozdulás érdekében”; ezért az egyszerűsítés tovább folytatására és az átalányösszegű kifizetések szélesebb körű alkalmazására szólít fel;

               175.

               üdvözli az Európai Számvevőszék Bizottságnak benyújtott ajánlásait arra vonatkozóan, hogy a költségvetési rendelettel összhangban használják ki jobban az átalánydíjat és az átalányfinanszírozást a támogatások odaítélésének megkönnyítése érdekében;

               176.

               megjegyzi, hogy az oktatás és kultúra területén a költségvetés mintegy 70 %-át a nemzeti ügynökségek kezelik; aggodalommal veszi tudomásul, hogy 2006 során néhány esetben az alapok kezelésében komoly és rendszeres hiányosságokat találtak; elismeri ugyanakkor, hogy a Bizottság lépéseket tesz az ellenőrzési keret szigorítása érdekében; elvárja, hogy a Bizottság számoljon be a 2007. évi mentesítési eljárás előtt hozott intézkedések eredményeiről;

               177.

               egyetért azzal, hogy a tagállamoknak még inkább tisztában kell lenniük a nemzeti ügynökségek működését illető felelősségükkel; reméli, hogy a nemzeti ügynökségek új megbízhatósági nyilatkozatai tökéletesíteni fogják a tagállamok a nemzeti szervek ellenőrzésével és könyvvizsgálatával kapcsolatos eljárásait;

               178.

               felhívja a Bizottságot, hogy adjon ki pontos iránymutatásokat a többéves programok kiválasztási eljárásaira és alkalmazásuk átláthatóságára vonatkozóan; elvárja, hogy a végrehajtó ügynökségekkel és a nemzeti ügynökségekkel együtt fejlessze tovább a kérelmezőkkel és kedvezményezettekkel való kommunikációt;

               179.

               aggodalmát fejezi ki a többéves programok végrehajtásának bizonyos vonatkozásaival kapcsolatos, rendelkezésre álló adatatok hiányosságai miatt; különösen kéri, hogy a Bizottság adjon teljes körű tájékoztatást a kedvezményezetteknek nyújtott kései kifizetésék mértékéről; támogatja az Ombudsman új saját kezdeményezésű vizsgálatát e tekintetben; megjegyzi, hogy 2007-ben a kifizetések 23 %-a volt késedelmes; megjegyzi, hogy a Bizottság most vizsgálja felül a kései kifizetések definícióját és várja a további tájékoztatást e tekintetben;

               180.

               tudomásul veszi a Bizottság fokozott erőfeszítéseit arra vonatkozóan, hogy fejlessze a polgárok panaszainak kommunikációs eszközökön keresztül történő meghallgatására vonatkozó képességét; arra ösztönzi a Kommunikációs Főigazgatóságot, hogy használja ki jobban a leegyszerűsített finanszírozási mechanizmusokat a civil társadalmat célzó intézkedésekhez az Oktatási és Kulturális Főigazgatóság „Európa a polgárokért” című programjában előirányzott kereteken belül;

         Külső fellépések

               181.

               sürgeti a Bizottságot, hogy határozza meg a „nem kormányzati szervezet” fogalmát, nemcsak a jogi vonatkozásra összpontosítva, hanem abban a vonatkozásban is, ahogyan e szervezetek nem kormányzati támogatását biztosítják;

               182.

               emlékeztet arra, hogy 2006-ban a külső fellépések finanszírozására szolgáló alapok teljes összege 5,867 milliárd EUR, míg a kifizetések teljes összege 5,186 milliárd EUR volt; aggodalommal veszi tudomásul a Számvevőszék éves jelentésének alábbi megállapításait:

                           —

                           az ellenőrzött minták magas hibagyakorisággal a projektvégrehajtó szervezetek szintjén,

                           —

                           hiányosságok vannak a projekteket végrehajtó szervezetek szintjén az ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét biztosítani kívánó felügyeleti és kontrollrendszerek működésében,

                           —

                           a legmagasabb kockázatú területeket ismét a szerződéskötési eljárás, a projektszinten történő kiadások támogathatósága és az alátámasztó dokumentumok elégtelensége jelentette;

               183.

               sajnálattal veszi tudomásul, hogy a DG AIDCO éves tevékenységi jelentésével kapcsolatban a Számvevőszék megállapította, hogy „a külső fellépések területén a projekteket végrehajtó szervezetek szintjén az ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét biztosítani kívánó felügyeleti és kontrollrendszerekben a hibaelőfordulás és a hiányosságok lényeges mértékű előfordulása, amelyeket a Számvevőszék azonosított, nem tükröződik kellőképpen a EuropeAid Együttműködési Hivatal éves tevékenységi jelentésében és nyilatkozatában” (az éves jelentés 2.17. pontja és 2.1. táblázata).

               184.

               szintén sajnálattal veszi tudomásul, hogy bizonyos főigazgatóságok éves irányítási terveinek elemzése nem tartalmaz utalást sem külső ellenőrökre, sem pedig a különböző típusú projektvégrehajtó szervezetekhez (civil szervezetek, nemzetközi szervezetek, kormányzati intézmények) és a különböző finanszírozási módokhoz (támogatás, költségvetési támogatás, vagyonkezelői alap) kötődő specifikus kockázatokra (az éves jelentés 8.28. pontja);

               185.

               aggodalommal veszi tudomásul, hogy a Számvevőszék fent említett észrevételei megegyeznek a 2005. évi jelentésben megfogalmazott észrevételekkel, nevezetesen ami a külső ellenőrzéssel kapcsolatos, a központnak benyújtott információk következetlenségét, az információk rendszeres, a következtetések levonása érdekében történő központosításának hiányát, valamint az elégtelen nyomon követést illeti; felkéri ezért a Bizottságot, hogy sürgősen reagáljon ezekre az észrevételekre;

               186.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Számvevőszék éves jelentése szerint a belső ellenőrzési részleg (IAC) „jelenleg nem készít átfogó éves értékeléseket a EuropeAid és a DG ECHO belső ellenőrzésének állapotáról..., habár 2006-ban két új állást hoztak létre az IAC-nál, a EuropeAid ellenőrzési igényfelmérésében leírt valamennyi ellenőrzési feladat a javasolt hároméves cikluson belül az így kibővített létszám mellett sem tűnik megvalósíthatónak.” (az éves jelentés 8.30. pontja);

               187.

               felkéri a Bizottságot, hogy végezzen éves átfogó értékelést a DG AIDCO belső ellenőrzésének helyzetéről, valamint hogy értékelje, szükség van-e további álláshelyek létrehozására a belső ellenőrzési részlegben;

               188.

               rámutat a Bizottság utólagos ellenőrzési tevékenységét illető számvevőszéki kritikára (az éves jelentés 8.23. és 8.33. pontja), és arra kéri a Bizottságot, hogy rendszeresen tájékoztassa a Költségvetési Ellenőrző Bizottságot a helyzet orvoslása érdekében tett lépésekről;

               189.

               felkéri a Bizottságot, hogy az ellenőrzés során feltárt hiányosságok elemzésén, valamint a projektvégrehajtó szervezetek és a finanszírozási módok különböző típusainak elválasztásán keresztül fejlessze tovább a DG AIDCO kockázatelemzési gyakorlatát;

               190.

               felkéri a DG AIDCO-t, hogy a külső ellenőrzések egységes szabályaiba foglaljon bele minden ismert kockázati tényezőt, ideértve a szerződéskötési eljárásokra és a kiadások támogathatóságára vonatkozó bizottsági követelményeket is;

               191.

               rámutat, hogy a 2000 és 2006 közötti időszakban az ENSZ részére biztosított uniós támogatások 700 %-kal (a 2000-res 200 millió EUR-ról 2007-re 1,4 milliárd EUR-ra) emelkedtek; nem érti, hogy a Bizottság miért nem követi nyomon a nemzetközi szervezeteknek folyósított összegek sorsát;

               192.

               ebben az összefüggésben aggodalmát fejezi ki a külső fellépések fejezete alatti kifizetések érdemleges mentesítéséhez a mentesítésért felelős hatóság részére szükséges információk hiánya miatt;

               193.

               ragaszkodik ahhoz, hogy fejlesszenek ki összehangolt információs rendszert, abból a célból, hogy a mentesítésért felelős hatóság és a közvélemény teljesen átlátható, az uniós forrásokból támogatott összes nemzetközi projektről és a finanszírozás végső felhasználóiról teljes áttekintést nyújtó adatbázishoz férhessen hozzá; úgy véli, hogy lehetőség szerint a Közös Relex Információs Rendszert (CRIS) kellene alkalmassá tenni az információk lekérésére;

               194.

               emlékeztet arra, hogy a költségvetési rendelet értelmében a Bizottságnak 2007 májusa óta képesnek kell lennie arra, hogy az uniós finanszírozású vagy társfinanszírozású projektek végső kedvezményezettjeit és végrehajtóit bármikor azonosítani tudja;

               195.

               úgy véli, hogy az e területen végzett tevékenységek hatékonyságának veszélyeztetése nélkül fokozni kell a Bizottság jelenlétét, politikai súlyát és ellenőrzési lehetőségeit az olyan nemzetközi pénzalapoknál, amelyeknek az EU az egyik fő adományozója;

               196.

               felkéri a Bizottságot, hogy nyújtson be tervet a Parlamentnek arról, hogy az EU miként rendelkezhetne nagyobb ellenőrzéssel a külső fellépések felett;

               197.

               aggodalmának ad hangot amiatt, hogy abban a két esetben, amikor listát kért az uniós finanszírozású projektekről, a Bizottságnak két és fél hónapra volt szüksége a CARDS-finanszírozású (az újjáépítési, fejlesztési és stabilizációs közösségi támogatás keretében finanszírozott) projektek listájának összeállításához, és 13 hónapra volt szüksége ahhoz, hogy alapvető tájékoztatást nyújtson az uniós társfinanszírozású iraki projektekről; ragaszkodik ahhoz, hogy ezt a helyzetet azonnal orvosolják a külső fellépések alatt kezelt összes pénzalap vonatkozásában;

               198.

               sürgeti a Bizottságot, hogy a szerződéskötési eljárásokat és a támogathatósági feltételeket érintő hiányosságokkal rendkívül komolyan foglalkozzon, és mélységesen sajnálja, hogy a Számvevőszék negatív észrevételeket tett a Bizottságnak e közvetlen pénzügyi irányítása alatt álló területről;

               199.

               egyetért a Számvevőszékkel abban, hogy a Bizottságnak a CRIS projektjeinek ellenőrzéseit illető összes információt rendelkezésre kellene bocsátania, és hogy ezeket az információkat hatékonyabban kellene összekapcsolnia a projektirányítási információkkal; kéri a Bizottság EuropeAid-közponját, hogy a küldöttségek által benyújtott pénzügyi beszámolókat ellenőrizze a teljesség és a következetesség szempontjából;

               200.

               felkéri a Bizottságot, hogy fokozza az átláthatóságot és a hozzáférhetőséget az ENSZ ügynökségei által kezelt projektek dokumentációját illetően, és hogy folytassa a FAFA-ra vonatkozó, a Bizottság által az ENSZ-nek folyósított hozzájárulások kezelésének kereteit szabályozó, áttekinthető útmutató és eljárási szabályzat kidolgozását;

               201.

               felkéri a Bizottságot, hogy a FAFA alapján végrehajtott ellenőrzésekről számoljon be a Parlamentnek;

               202.

               nagyra értékeli a Phare és az ISPA eszközök bulgáriai és romániai végrehajtására, valamint a törökországi segítségnyújtási program végrehajtására irányuló ellenőrzés eredményét, amely jelentéktelen hibaszintet mutatott ki; tudomásul veszi a SAPARD eszköz bulgáriai és romániai végrehajtása tekintetében feltárt hibákat és hiányosságokat; felszólítja a Bizottságot, hogy továbbra is működjön együtt mindkét állam hatóságaival annak érdekében, hogy teljesüljön a közbeszerzésre és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásra vonatkozó valamennyi követelmény, és megfelelő biztosítékok álljanak rendelkezésre a közösségi támogatás iránti kérelmek pontossága, szabályszerűsége és támogathatósága tekintetében;

               203.

               tudomásul veszi a Számvevőszék azon megállapítását, miszerint Bulgáriában, Romániában és Törökországban a decentralizált végrehajtási rendszerekhez kapcsolt nemzeti igazgatási felügyeleti rendszerek továbbra is gyengék;

               204.

               ismételten aggodalmának ad hangot a kiterjesztett decentralizált végrehajtási rendszer (EDIS) bulgáriai akkreditációjának késedelme miatt, és együttműködésük megerősítésére sürgeti a Bizottságot és a bolgár hatóságokat, annak biztosítására, hogy az EDIS hatékony működése érdekében megfelelő irányítási és ellenőrzési struktúrák, valamint igazgatási kapacitások álljanak rendelkezésre;

               205.

               támogatja a Számvevőszék által a Bizottságnak tett azon javaslatot, hogy a Bizottság kövesse gondosan nyomon a nemzeti felügyeleti és kontrollrendszerek eredményes működését, különös tekintettel a törökországi pályázatok előkészítésére és kezelésére, az EDIS keretében Bulgáriában és Romániában végzett beszerzésekre, illetve a nemzeti társfinanszírozások időben történő folyósítására; kiemeli az igazgatási képességek fejlesztésének szükségességét azokban a tagállamokban, amelyek nemrég csatlakoztak az EU-hoz, illetve azon országokban, amelyek csatlakozása folyamatban van;

               206.

               örömét fejezi ki a Számvevőszék azon megállapítása miatt, miszerint a Bizottság számos helyreigazító intézkedést vezetett be a Számvevőszék ikerintézményi együttműködésekről szóló 2003-as különjelentése nyomán; felkéri a Bizottságot, hogy erősebben motiválja a kedvezményezett kormányokat arra, hogy reformtörekvéseik keretében hatékonyabban használják fel a már végrehajtott projektek eredményeit; támogatja a Számvevőszék által a Bizottságnak tett azon javaslatot, hogy a Bizottság a projektirányítás rugalmasabbá tétele érdekében készítse kevesebb részletességgel az ikerintézményi együttműködésre vonatkozó szerződéseket;

               207.

               tudomásul veszi a Számvevőszék által a külső fellépések területén az ügyletek jogszerűségére és szabályszerűségére, valamint a kapcsolódó felügyeleti és kontrollrendszerekre vonatkozóan tett megállapításokat; felkéri a Bizottságot, hogy tegye meg a szükséges rendszerfejlesztéseket annak biztosítására, hogy a projektvégrehajtó szervezetek szintjén harmadik országokban beazonosított szabálytalanságok megszűnjenek;

               208.

               felkéri a Bizottságot, hogy nyújtson be a Parlamentnek egy jelentést arról, hogy eddig mi történt az iraki menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerülő személyek helyzetének javítása érdekében;

               209.

               megkülönböztetett érdeklődéssel figyeli az Afganisztánnak nyújtott támogatást, és felkéri a Bizottságot, hogy készítsen jelentést a Parlament számára az Afganisztánnak biztosított uniós támogatások végrehajtásának helyzetéről, és adjon magyarázatot az EU jelenlegi képviselőjének azzal a váddal történő kitoloncolására, miszerint kapcsolatban állt az afgán talibánnal;

               210.

               elvárja, hogy éves jelentésekben tájékoztassák a költségvetés végrehajtására kötött szerződésekről, az év során zajló projektekről és helyszínükről, valamint a végső kedvezményezettekről; úgy véli, hogy a mentesítéssel foglalkozó előadónak hozzá kell tudnia férnie a biztonsági okokból bizalmasnak minősített információkhoz; üdvözli a Bizottság elkötelezettségét aziránt, hogy az ENSZ-szel újratárgyalja a pénzalapokról szóló megállapodásokat annak érdekében, hogy kialakíthatóak legyenek a közös jelentéstételi iránymutatások, és hogy nyilvánosságra lehessen hozni a végső kedvezményezettek listáját; üdvözli a Bizottság elkötelezettségét aziránt, hogy a Parlament és a több adományozó alkotta vagyonkezelői alapok kezeléséért felelős, rangidős ENSZ-tisztviselők között éves üléseket szervezzen, és úgy véli, hogy ez keretet biztosítana az ENSZ-nek ahhoz, hogy további információkat szolgáltasson az uniós hozzájárulások felhasználásról;

         Humanitárius segély és fejlesztés

               211.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a DG ECHO belső ellenőrzését a számvevőszéki értékelés csak részben kielégítőnek minősíti (az éves jelentés 8.2. melléklete);

               212.

               teljesen egyetért az éves számvevőszéki jelentésben a DG ECHO-ról megfogalmazott következtetésekkel: „A DG ECHO-nak az értelmezési különbségek elkerülése érdekében tisztáznia kell a támogatható kiadásokra vonatkozó szabályokat, és felül kell vizsgálnia a végrehajtó partnerek központjában, illetve a helyszínen végeztetett ellenőrzései közötti arányt, hogy jobban meg lehessen ítélni a projektekre vonatkozó kiadások valódiságát.” (lásd az éves jelentés 8.11. és 8.18. pontját);

               213.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a Fejlesztési Főigazgatóság (DG DEV) éves tevékenységi jelentése 2.1. pontjában a következőkről ad számot: „A fejlődő országokra hatást gyakorló közösségi politikák koherenciájának biztosítása az egyik legnagyobb kockázatforrás. A kockázat leginkább a kereskedelem, nevezetesen a gazdasági partnerségi megállapodási tárgyalások terén jelentkezik. Ez a fejlesztési politika egy kritikus részét képezi, amelynek az irányítása túlnyomórészt a Kereskedelmi Főigazgatóság kezében van. A kockázat annak ellenére fennáll, hogy a DEV 2006. júliusi átszervezését követően a kereskedelemmel kapcsolatos felelősségi köröket megerősítették és összpontosították”;

               214.

               kéri a Bizottságot, hogy nyújtsa be Költségvetési Ellenőrző Bizottságának arra vonatkozó terveit, hogy hogyan lehetne a helyzetet kezelni, és hogy milyen intézkedéseket kell tenni 2008-ban a DG DEV belső ellenőrzési rendszerének a belső ellenőrzési normák betartása tekintetében történő javítása érdekében;

         Euromediterrán Partnerség

               215.

               megelégedéssel veszi tudomásul, hogy a Számvevőszék 5/2006. számú, a MEDA-ról szóló különjelentése szerint „a MEDA bizottsági irányítása a kezdeti időszakhoz képest jelentősen javult, és azt ma elfogadhatónak lehet minősíteni”;

               216.

               rámutat továbbá, hogy amint azt a Számvevőszék is jelezte, a decentralizációnak köszönhetően a bizottság képviseletei fontos szerepet játszottak a program végrehajtásában azáltal, hogy a partnerországoknak segítséget nyújtottak a közbeszerzés eljárási aspektusainak kezelésében;

               217.

               kéri a Bizottságot, hogy rendszeresen tájékoztassa a Parlamentet a MEDA-program utolsó évében végzett, jelentős csalás vagy egyéb pénzügyi szabálytalanság gyanúját felkeltő helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról;

               218.

               várja a nemzetközi vagyonkezelői alapokon keresztül nyújtott uniós finanszírozásban részesülő fellépések láthatóságának javulását, különösen a tekintetben, hogy összesen több mint 1 milliárd EUR került átutalásra az uniós költségvetésből az ENSZ és a Világbank által kezelt alapokba; szorgalmazza, hogy a Bizottság biztosítsa, hogy a politikai iránymutatás, a láthatóság és az alapok ellenőrzése javul;

               219.

               felkéri a Bizottságot, hogy rendszeresen számoljon be a Parlamentnek az arra irányuló konkrét intézkedésekről, hogy az EU saját külső fellépései felett nagyobb ellenőrzéssel rendelkezzen azok földrajzi összefüggéseiben (a hatékonyság, felelősség és láthatóság elvének megfelelően);

               220.

               felszólítja a Bizottságot, hogy hatékonyan és gyorsan tájékoztassa a Parlamentet az EU által nemzetközi vagyonkezelői alapokon keresztül Iraknak biztosított támogatások felhasználásáról; felszólítja a Bizottságot, hogy frissítse és töltse meg tartalommal ezt az információt, és javasoljon egy olyan rendszert, amely segítségével a Parlament egyértelműen és világosan láthatja, hogy pontosan mit társfinanszírozott az EU a világban nemzetközi vagyonkezelői alapokon keresztül;

               221.

               üdvözli az előcsatlakozási stratégiára vonatkozó kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok végrehajtási arányának 2006-ban bekövetkezett, a 2005-ös arányhoz képest jelentős növekedését;

         Fejlesztés

               222.

               gratulál a Bizottságnak a millenniumi fejlesztési célok érdekében tett fejlesztéspolitikai beavatkozások által elért előrehaladásról szóló jelentéstétel fejlesztésére irányuló kezdeményezéshez; bízik benne, hogy ez valóban hozzá fog járulni e terület elszámoltathatóságának javításához; várakozással tekint a 2007-ben megkezdett kísérleti időszak értékelése elé;

               223.

               felhívja a figyelmet a Bizottsággal egyetértésben megállapított viszonyítási pontra, amely szerint a fejlesztési együttműködési eszköz keretében folyósított támogatások 20 %-át az alap- és középfokú oktatásra, illetőleg az alapvető egészségügyi ellátásokra fordítják; várja e viszonyítási pont 2007-es végrehajtásának részleteit;

               224.

               üdvözli a Bizottságnak a költségvetési támogatásban részesülő országok legfelsőbb pénzügyi ellenőrzési intézményeinek strukturált megközelítésének kialakítására vonatkozó kezdeményezését; megjegyzi azonban, hogy a demokratikus elszámoltathatóság a partnerországok szintjén nem érhető el a parlamenti költségvetési ellenőrző szervek megerősítése nélkül, ahogyan azt a fejlesztési együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (16) 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja is megköveteli;

               225.

               megjegyzi, hogy 2006-ban a közösségi költségvetési támogatások 91 %-a ágazati költségvetési támogatás formájában került kiosztásra, amely az általános költségvetési támogatásnál célzottabb, így kevesebb kockázattal is jár; megkérdőjelezi a Bizottságnak a költségvetési támogatásra való jogosultság feltételeinek történő megfelelésre vonatkozó ún. „dinamikus értelmezését”, amely a Számvevőszék szerint növeli a kockázatokat; úgy véli, hogy költségvetési támogatásban csak azoknak az országoknak kellene részesülniük, amelyek már eleve teljesítik a hiteles államháztartási gazdálkodásra vonatkozó minimális követelményeket;

               226.

               felkéri a Bizottságot, hogy javítsa az átláthatóságot és a dokumentumokhoz való hozzáférést a költségvetési támogatásokkal kapcsolatban, leginkább a kedvezményezett országokkal a FAFA mintájára kötött megállapodások révén, valamint a Bizottság által az ENSZ-nek jutatott pénzügyi hozzájárulások kereteinek meghatározása révén;

               227.

               gratulál a Bizottságnak ahhoz, hogy a 2001 előtti EuropAid-kötelezettségvállalások óta meglévő fennálló kötelezettségvállalások (reste à liquider – RAL) szintjét 2006-ban 39 %-ra csökkentette; rendszeres tájékoztatást kér a normális és abnormális RAL szintjének változásairól;

               228.

               tudomásul veszi a Számvevőszék 6/2007 sz. jelentésében a Bizottság műszaki segítségnyújtási projektjeivel kapcsolatban megfogalmazott kritikát; tudomásul veszi továbbá, hogy a Bizottság e témával kapcsolatban 2008 júniusára kidolgozza a műszaki együttműködési és projekt-végrehajtási egységek uniós támogatási hatékonyságára vonatkozó célok elérésére irányuló stratégiát; időben várja az e stratégia végrehajtásának eredményeire vonatkozó értékelést;

               229.

               üdvözli a Bizottság által a műszaki segítségnyújtás területén az adományozó együttműködés elősegítésére tett intézkedéseket; hangsúlyozza, hogy az összehangolt megközelítés nem csak uniós szinten, hanem az összes adományozó szintjén nagyon fontos, és várja a kezdeményezés haladásának részleteit;

         Igazgatási kiadások
   Ügynökségek

               230.

               rámutat, hogy a 2005-ös 16-tal szemben 2006-ban 24 ügynökség működött (köztük a két végrehajtó ügynökség) az Unió különböző városaiban, széles körű tevékenységi körrel;

               231.

               rámutat, hogy csakúgy, mint 2003-ban, 2004-ben és 2005-ben, a Bizottság belső ellenőre 2006-os éves tevékenységi jelentésében fenntartásokat fogalmazott meg a szabályozási ügynökségek ellenőrzésével kapcsolatban; „Bár a Belső Ellenőrzési Szolgálatban személyzet felvételére nyílt lehetőség a szabályozási ügynökségek ellenőrzése érdekében, az ügynökségek száma ezzel párhuzamos nőtt, és így a szolgálat még mindig nem tudja megfelelően teljesíteni a költségvetési rendelet 185. cikkében ráruházott feladatokat. 2006 végére mindegyik ügynökséget legalább egyszer ellenőriztek az eltelt három év során, szemben a költségvetési rendeletben előírt évente egyszeri ellenőrzési kötelezettséggel.” (3b. pont);

               232.

               felszólít decentralizációról és annak a bizottsági személyzetre gyakorolt hatásáról szóló vizsgálat elkészítésére; felkéri a Bizottságot, hogy a decentralizáció fényében állapítsa meg szervezeti felépítése felülvizsgálatának menetrendjét;

               233.

               felszólít szakértői vélemény készítésére a végrehajtó ügynökségek létrehozását követő 3 év elteltével annak megállapítására, hogy az illetékes főigazgatósághoz képest tudtak-e felmutatni hozzáadott értéket a programok végrehajtása során;

               234.

               tudomásul veszi a Számvevőszék 10.29. pontjában szereplő megállapítását, miszerint „a Bizottság által a Közösség költségvetéséből fizetett támogatások elosztása nem az ügynökségek készpénzszükségleteinek kellően alátámasztott becslésein alapul. Az előző évről áthozott összegekkel együtt ez jelentős készpénzegyenleg fenntartásához vezet (17). A Számvevőszék javasolja, hogy az ügynökségek részére kifizetett támogatások legyenek összhangban azok valós készpénzszükségleteivel”;

               235.

               kéri a Bizottságot, hogy kövesse szorosabb figyelemmel az ügynökségek készpénzegyenlegének alakulását, és állítson szigorúbb követelményeket az ügynökségekkel szemben a kifizetési kérelmekben szereplő készpénzszükséglet-előrejelzések megalapozottsága tekintetében, hogy a felesleges pénzmozgást el lehessen kerülni és pontosabb előrejelzéseket lehessen készíteni;

               236.

               kéri az ügynökségek számláinak szubkonszolidációját;

         A közösségi ingatlanpolitika

               237.

               aggodalmának ad hangot a 2006-os strukturális deficit miatt, amely a Bizottság tulajdonában lévő épületek (köztük a Berlaymont) fenntartási és felújítási költségei tekintetében ismét elérte az 5 millió EUR-t; üdvözli a brüsszeli Infrastrukturális és Logisztikai Hivatal (OIB) megbízásából 2007-ben készült ingatlanfelmérést, amely először ad majd megbízható képet a Bizottság ingatlanbefektetéseinek lehető legjobb kezeléséhez szükséges munkálatok költségvetéséről és menetrendjéről;

               238.

               elvárja, hogy a Bizottság tájékoztassa a Parlament illetékes bizottságait a fenti tanulmány következtetéseiről és a menetrendről, különös tekintettel a Berlaymont épületre;

               239.

               felhívja a Bizottságot, hogy tájékoztassa a Parlamentet a 2/2007. sz. számvevőszéki különjelentés fejleményeiről, különösen az együttműködés javítását illetően, ideértve közös ingatlanpolitika kialakítását, az épületekre, valamint az azokkal kapcsolatos pénzügyi és személyzeti megállapodásokra is kiterjedő közösségi eszköz létrehozásával;

               240.

               kéri a Bizottságot, hogy a személyzeti állapotfelmérés és a Bizottság szolgálatainak brüsszeli és luxembourgi elhelyezésével kapcsolatos szakpolitikáról szóló bizottsági közlemény (COM(2007) 501) eredményeit integrálja egymással, és ennek alapján alakítsa ki helyigényét, majd 2008 szeptemberéig számoljon erről be;

               241.

               javasolja, hogy az EU konszolidált elszámolásában különítsenek el tartalékot a nagyobb épületkarbantartási munkálatokra;

               242.

               megismétli álláspontját, amely szerint tanulmányt kellene készíteni egy európai ingatlanhatóság felállításának megvalósíthatóságáról, amelynek feladata az Unió intézményeinek és szerveinek tulajdonában lévő épületekkel kapcsolatos építési és karbantartási munkák ellátása volna;

         A SZÁMVEVŐSZÉK KÜLÖNJELENTÉSEIRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉSEK
   I. rész: Az 1/2007 sz. különjelentés a félidős eljárások végrehajtásáról – Strukturális Alapok 2000–2006

               243.

               tudomásul veszi, hogy az 1999-es berlini Európai Tanács megállapodott abban, hogy a 2000–2006 közötti időszakra 195 milliárd EUR-t (2005-ös árakon 219 milliárd EUR) kell a strukturális alapokból rendelkezésre bocsátani (18), és a 2004–2006 közötti évekre további 16 milliárd EUR-t utaltak ki az új tagállamok mintegy 200 programjára (19);

               244.

               tudomásul veszi, hogy az 1994–1999-es időszak programjainak végrehajtása késett, és ennek egyik következménye a 2000–2006-os időszak késői programozása;

               245.

               ebből adódóan aggódik amiatt, hogy a félidős értékelési folyamat adatbázisa nem volt elég nagy ahhoz, hogy megbízható következtetéseket lehessen levonni;

               246.

               tudomásul veszi továbbá a Számvevőszék strukturális alapok kiadásainak előzetes és utólagos értékeléséről szóló 7/2003. és 10/2006. sz. különjelentésének megállapításait, amelyben a Számvevőszék a következőket emelte ki:

                           —

                           a költségvetési elosztást a finanszírozás valószínű igénybevételének maximalizálása határozta meg,

                           —

                           az előzetes értékelésnek csak csekély hatása volt a programozási eljárásra,

                           —

                           jelentős gyenge pontokat talált az utólagos értékelésekben és ezeknek a Bizottság általi áttekintésében;

               247.

               kiemeli, hogy a Bizottság a féléves értékelés általános célját 8. sz. munkadokumentumában a következőképpen írta le:

                           —

                           annak felmérése, hogy a támogatás különféle formái továbbra is a legmegfelelőbb eszközök-e a régiót vagy az ágazatot sújtó problémák kezelésére,

                           —

                           annak felülvizsgálata, hogy a stratégiai tengelyek, prioritások és célok következetesek, helyénvalóak és még mindig jelentőséggel bírnak-e,

                           —

                           annak értékelése, hogy milyen szintű előrelépés történt a célkitűzések elérésében és ezek tényleges elérhetőségének mértéke,

                           —

                           a célkitűzések számszerűsítésének, illetve különösen annak értékelése, hogy azok milyen mértékben könnyítették meg a nyomon követést és az értékelést; annak felmérése, hogy a horizontális prioritásokat – különösen az esélyegyenlőséget és a környezetvédelmet – milyen mértékben integrálták a támogatási formákba,

                           —

                           a végrehajtási és nyomon követési intézkedések helyességének elemzése; a teljesítéshez kötött tartalék esetében meghatározott mutatókhoz viszonyított eredmények ismertetése;

               248.

               üdvözli, hogy az értékelések azt bizonyították, hogy a tagállamok által alkalmazott stratégiák még mindig helyénvalóak, és hogy a pénzügyi abszorpció egyértelműen javult; lehetetlen volt azonban a hatékonyság felmérése és a programok/projektek hatásának mérése, mivel a rendelkezésre álló adatkészletet gyakran elégtelennek ítélték;

               249.

               mély aggodalommal tölti el, hogy a Bizottság gyengének nevezte a tagállamok ellenőrzési rendszereit; ez megnehezíti a programok és projektek hibás végrehajtásának felderítését, gátolja az utólagos értékeléseket és nem biztosítja a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelmét; csak 2005-ben 600 millió EUR értékben fedeztek fel szabálytalanságokat a strukturális alapok területén;

               250.

               emiatt ragaszkodik ahhoz, hogy a jövőben a szabálytalanságok és a lehetséges csalás megelőzésére szolgáló intézkedésként kapjon elsőbbséget a megbízható tagállami ellenőrzési rendszerek létrehozása;

               251.

               hangsúlyozza továbbá az operatív következtetések levonásához és ajánlások megfogalmazásához vezető analitikus értékelések fontosságát;

               252.

               sajnálkozik amiatt, hogy nehéz volt az értékelési eredmények összehasonlítása, mivel a tagállamokat nem kérték egységesített értékelési modell követésére; felhívja ezért a Bizottságot, hogy készítsen olyan mutatószám- vagy benchmarking rendszert, amely idővel harmonizáltabb értékelési jelentésekhez vezet, és ezáltal javítja e jelentések összehasonlíthatóságát és ebből következően analitikus mélységét;

               253.

               megállapítja, hogy az n+2 szabály az előirányzatok nagyobb fokú felhasználásához vezetett; rámutat azonban arra, hogy ezáltal a pénzügyi abszorpció önmagában is céllá vált;

               254.

               megállapítja továbbá, hogy a teljesítéshez kötött tartalék előirányzatait arra gondolva osztották el, hogy maximalizálják az uniós pénzeszközök abszorpcióját, és nem a különösen hatékonyként értékelt tevékenységekre összpontosították a kiadásokat; ebből adódóan az infrastrukturális projektek voltak az elsődleges kedvezményezettek; a költségvetéseket általánosságban elvonták az alulköltekező intézkedésektől;

               255.

               sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az abszorpció előnyben részesítése következtében gyakran nem vették figyelembe a horizontális prioritásokat – például a környezetvédelmet és az esélyegyenlőséget – és a politikai prioritásokat – például a lisszaboni vagy göteborgi stratégiát;

               256.

               sajnálkozik amiatt is, hogy gyakran elhanyagolták a „holtsúlyeffektust” (20) és a helyettesítési hatásokat;

               257.

               osztja a Számvevőszék nézetét a „strukturális alapok tervezésében és irányításában” (21) a 2000–2006-os időszakban feltárt alábbi „belső feszültségekkel” kapcsolatban:

                           —

                           a hatékony és gazdaságos kiadás (ár-érték arány) és az abszorpció maximalizálása közötti feszültség,

                           —

                           az n+2 szabály által okozott feszültség, amely egyrészt lehetővé teszi a jól megtervezett kiadásokat, másrészt pedig megkönnyíti a tartalékok egyszerű kiosztását,

                           —

                           a jó szándékú félidős értékelés és az adatok hiánya közötti feszültség;

               258.

               elismeri ugyanakkor, hogy a Bizottság nekilátott az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendeletben (22) lévő számos hiányosság kezelésének:

                           —

                           a félidős értékelésre vonatkozó általános előírást felváltják a programok végrehajtásának értékelését és a külső környezet változásaira való reagálást célzó, szükségleteken alapuló folyamatos értékelések,

                           —

                           opcionálissá váltak a teljesítéshez és feltételhez kötött nemzeti tartalékok, és

                           —

                           az n+2 szabály pedig (korlátozott időre) n+3 szabállyá alakul az olyan tagállamok esetében, amelyeknek az egy főre jutó GDP-je 2001 és 2003 között nem érte el a 25 tagú EU átlagának 85 %-át;

               259.

               felhívja a Bizottságot, hogy a programozási időszak elején bocsásson világos iránymutatásokat a tagállamok rendelkezésére;

               260.

               üdvözli, hogy a 2007–2013 közötti időszakban a strukturális alapokat szabályozó új rendeletek elkészítésekor figyelembe vették az értékelési jelentések eredményeit; sajnálatát fejezi ki azonban amiatt, hogy a Parlamentnek a Számvevőszék 1/2007. sz. különjelentésének közzétételét követő megállapításai csak korlátozott értéket fognak képviselni a jelenlegi programozási időszak szempontjából;

               261.

               felhívja ezért a Bizottságot, hogy tegye meg a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy teljes mértékben bevonja a Parlamentet a strukturális alapokról szóló rendeletek módosításába, amelyet a következő, 2014-ben kezdődő finanszírozási időszak előtti szakaszban szándékozik elvégezni;

               262.

               az a véleménye, hogy a strukturális alapokról szóló rendeleteknek biztosítaniuk kell, hogy a jogszabályi rendelkezésekben tükröződjön a fokozatos tanulási folyamat; ez annál is fontosabbnak tűnik, mivel a programozási időszak végén az utólagos értékelések nem fejezhetők be időben, mielőtt az új finanszírozási és programozási időszakra vonatkozó rendelet hatályba lépne; ezen túlmenően rendszeresen konzultálni kellene a Parlament illetékes bizottságaival a finanszírozási időszak különböző szakaszaiban;

               263.

               felhívja a Számvevőszéket és a Bizottságot, hogy számoljon be a 2006. évi mentesítési eljárás alatt a Parlament megállapításaira válaszul hozott intézkedésekről; ezen túlmenően felhívja a Bizottságot, hogy nyújtsa be a 2000–2006-os utólagos értékelések megállapításait Költségvetési Ellenőrző Bizottságának;

               264.

               kéri a Számvevőszéket, hogy különjelentésben elemezze a strukturális alapokból finanszírozott intézkedések egy adott pillanatban fennálló eredményességét, hatékonyságát és hatását.

         II. rész: A 2/2007 sz. különjelentés az intézmények ingatlankiadásairól

               265.

               elfogadja, hogy az építőipari ágazatban nehéz a hosszú távú tervezés és a költségvetési előrejelzés, mivel az előirányzatokról évente születik döntés, továbbá mivel pontosan nem tudhatók előre az irodahelyiségekre komoly kihatással bíró olyan legfontosabb politikai döntések, mint például a bővítés; ráadásul jelentős átfutási időre van szükség az építőipari ágazatban hozott döntések végrehajtásához; javasolja, hogy az Unió konszolidált elszámolásában különítsenek el egy tartalékot a nagyobb karbantartási munkálatokra;

               266.

               üdvözli, hogy az uniós intézmények általában megfelelő munkakörülményeket biztosítanak a megválasztott képviselők és a tisztviselők számára;

               267.

               sajnálja azonban, hogy az uniós intézmények soha nem dolgoztak ki közös ingatlanpolitikát, amely jelentős megtakarításokat eredményezhetett volna számukra; felszólítja az uniós intézményeket, tegyenek újabb erőfeszítéseket a közös ingatlanpolitika kifejlesztése érdekében, és a 2007-es mentesítési eljáráshoz időben készítsenek egy erről szóló jelentést az illetékes parlamenti bizottság számára;

               268.

               felszólítja az uniós intézményeket, hogy dolgozzanak ki közös szempontokat az irodahelyiségek és költségek kalkulációjához, valamint ezt követően mérjék fel a rövid és hosszú távú igényeket;

               269.

               elismeri ebben az összefüggésben, hogy az uniós intézmények az ingatlanok megvételét részesítik előnyben, mivel 40–50 %-kal olcsóbb, mint a bérlés;

               270.

               megjegyzi, hogy a Számvevőszék már 1979-ben javasolta, hogy a bérleti szerződések tartalmazzák a lehetőséget az ingatlan megvételére olyan áron, amely figyelembe veszi a már kifizetett bérleti díjat (vételi opciós örökhaszonbérlet);

               271.

               sajnálja, hogy a Számvevőszék észrevételei a Strasbourgban lévő IPE 1–3 épületek megvételéről nem adnak teljes képet a 2006-os helyzetről; ebben az összefüggésben rámutat a 2004-es pénzügyi évre szóló általános költségvetés végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatot kísérő 2006. szeptember 26-i állásfoglalásának (23) megállapításaira és különösen annak 19. és 20. pontjára;

               272.

               kérdezi a Bizottságot, miért volt feltétlenül szükséges a MONDRIAN épület kibérlése és milyen más lehetőségeket gondolt végig;

               273.

               elismeri, hogy az uniós intézmények szívesen egyesítik a hasonló területeken működő szolgáltatásokat;

               274.

               elismeri az európai negyedben maradás esetén a földrajzi közelség gyakorlati előnyei és a helyi ingatlanpiacon erős és megjósolható kereslet teremtéséből fakadó pénzügyi hátrányok közötti feszültséget;

               275.

               elismeri ebben az összefüggésben a Bizottság annak érdekében tett erőfeszítéseit, hogy csökkentse az európai negyedben irodahelyiségeinek százalékos arányát, amely jelenleg eléri a 82 %-ot;

               276.

               felszólítja az uniós intézményeket, gondosan mérjék fel az európai negyedben maradás szükségességét, amikor szolgálataik egyes részeit elköltöztetik;

               277.

               kérdezi igazgatását, miért késlekedett a D4–D5-ös épületek átadása, és miért nem volt lehetőség arra, hogy egy korábbi fázisban figyelembe vegyék a közbeszerzési jogszabályokot, az összetett tárgyalásos eljárásokat és a jó szomszédságpolitikát;

               278.

               kérdezi az uniós intézményeket, miért alkalmazták – a Számvevőszék szerint – olyan széles körben a tárgyalásos eljárást a közbeszerzési versenypályázat helyett, aminek következtében olyan árat fizettek az építkezésekért, illetve beruházásokért, amelyet nem verseny döntött el;

               279.

               ragaszkodik ahhoz, hogy az uniós intézmények széles körben alkalmazzák a közbeszerzési versenypályáztatást;

               280.

               hangsúlyozza, hogy versenyen alapuló pályáztatási eljárások hiányában az építkezések és/vagy hosszú távú bérletek vételi ára nem haladhatja meg az építési költségeket;

               281.

               úgy véli, hogy a hosszú távú haszonbérleti szerződésekben meg kellene adni a vételi árat, és a szerződő felektől megfelelő pénzügyi biztosítékokat kellene megkövetelni annak érdekében, hogy garantált legyen a szerződések teljes végrehajtása a végleges átvételig (24);

               282.

               felszólítja az uniós intézményeket, hogy az uniós intézmények fő munkahelyeit befogadó országokkal „székhely-megállapodásokat” kössenek;

               283.

               rámutat, hogy a költségvetési rendelet 14. cikkében foglaltaknak megfelelően a Közösségek és az általuk felállított szervek nem vehetnek fel kölcsönöket; ebben az összefüggésben az javasolja, hogy jobban használják ki az Európai Beruházási Bank pénzügyi szolgáltatásait, valamint a pénzügyi piacon tendereljárással határozzák meg a legkedvezőbb kamatlábat;

               284.

               megismétli álláspontját ingatlanpolitikája költségvetésbe történő bevonásáról, ahogy megismétli azt a 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó mentesítésről (I. szakasz – Európai Parlament) szóló határozatot kísérő 2007. április 24-i állásfoglalásának 5. pontja (25). (...) emlékezteti az illetékes szerveket arra a határozatára, hogy „az ingatlanokkal kapcsolatos törlesztést ... a költségvetési stratégia részévé kell tenni”; ezért bírálja illetékes szerveit, hogy nem képesek a költségvetésben egyértelműen szerepeltetni a Parlament jövőbeli beszerzéseire vonatkozó ingatlanpolitikát (az „ingatlanszerzés” című költségvetési tétel 2005-re, 2006-ra és 2007-re csak pro memoria bejegyzéseket jelez);

               285.

               kéri a Számvevőszéket, magyarázza el, hogy az uniós intézmények hogyan használhatnák fel jobban a „differenciált előirányzatokat”;

               286.

               hangsúlyozza, hogy az uniós intézményeknek teljes körű adminisztratív, műszaki és pénzügyi ellenőrzéssel kell rendelkezniük saját építkezési projektjeik tekintetében; ennek érdekében vagy magasan képzett tanácsadók segítségét kell kérniük, vagy saját intézményközi keretükön belül kell kifejleszteniük a megfelelő szakértelmet (26);

               287.

               emlékezteti az uniós intézményeket a 2004-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítésről szóló határozatot kísérő fent említett állásfoglalása 20. bekezdésében megfogalmazott kérésére: „(...) megbízza igazgatását, hogy miután konzultált a többi uniós intézménnyel, készítsen jelentést, amelyben megvizsgálja, hogy létrehozható-e az Európai Ingatlanhivatal, amelynek feladata az uniós intézmények és szervek ingatlanjainak építése és karbantartása lenne; kéri, hogy a jelentést legkésőbb 2007. október 1-ig nyújtsák be a Költségvetési Ellenőrző Bizottságnak.”

         III. rész: A 3/2007 sz. különjelentés az Európai Menekültügyi Alap irányításáról (2000–2004)

               288.

               emlékezteti valamennyi szereplőt arra, hogy az Európai Menekültügyi Alapot (EMA) azzal a szándékkal hozták létre, hogy keretet biztosítson a közös menekültpolitika elkészítéséhez, amelybe beletartoznak azok a menekültügyre vonatkozó közös európai intézkedések, amelyek a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló, a jogszerűen védelemért folyamodók számára nyitva álló térség fokozatos létrehozására irányuló uniós cél megvalósítását szolgálják;

               289.

               hangsúlyozza, hogy az EMA I. létrehozása óta számos irányelvet, rendeletet és határozatot fogadtak el, amelyek közül némelyik megalkotását közvetlenül vagy közvetve az Alap létrehozása segítette elő;

               290.

               hangsúlyozza, hogy az EMA III. (27) az EMA I. feltételeitől eltérő feltételek mellett fog működni; ennélfogva azt szorosan össze kell kapcsolni a 2001/55/EK (28) és a 2004/83/EK (29) irányelv végrehajtásával;

               291.

               hangsúlyozza, hogy az EMA III-nak azonban továbbra is hozzá kell járulnia az e területre vonatkozó uniós politika továbbfejlesztéséhez, különösen a „Dublin II. egyezmény” felülvizsgálatának elkészítéséhez, beleértve – a terhek megosztása érdekében – az EU-n belül menedéket kérők önkéntes átcsoportosítására történő összpontosítást is;

               292.

               kéri a Bizottságot, hogy folytassa az EMA-ra vonatkozó szabályok tagállamok általi eltérő értelmezéseinek megakadályozására irányuló erőfeszítéseit, és üdvözölje a jó gyakorlatról tartott szemináriumok elindítását, amelyek során átadják a néhány tagállamban szerzett tapasztalatokat más tagállamoknak, különösen az EMA-t még mindig kevéssé ismerő új tagállamoknak;

               293.

               kéri a Bizottságot, hogy tegyen meg minden tőle telhetőt a tagállamok részére történő kifizetések felgyorsítására és a tagállamok között az azzal kapcsolatos tudatosság felkeltésére, hogy különösen a kisebb kedvezményezettek számára kell időben folyósítani a kifizetéseket annak érdekében, hogy ne veszélyeztessék az innovatív projekteket, és hogy a kisebb költségvetési háttérrel rendelkező, nem kormányzati szervezetek számára is lehetővé váljon az EMA III-ban való részvétel;

               294.

               ragaszkodik ahhoz, hogy a nemzeti megbízhatósági nyilatkozatoknak valamennyi olyan területre ki kell terjedniük, ahol a tagállamok az uniós alapok – például az EMA – kiadásai tekintetében társfelelősséggel rendelkeznek;

               295.

               kéri a Költségvetési Főigazgatóságot, hogy újból vizsgálja meg beszedési gyakorlatát, mivel a nem kapcsolódó projekteken keresztüli beszedés az egyedi program működése ellen hat (ez különösen az előfinanszírozás összegeinek késedelmes kifizetését eredményezi); a beszedési utalványokat az érintett tagállam Pénzügyminisztériuma felé kell kibocsátani, az e tagállam részére hamarosan esedékes kifizetésből történő, automatikus beszedések helyett;

               296.

               kéri a Bizottságot, hogy még inkább proaktívan használja az EMA-t a közös menekültpolitika felé való haladás fokozása érdekében;

               297.

               kéri a Bizottságot, hogy folytassa a statisztikai adatok harmonizációjának biztosítására irányuló erőfeszítéseit az olyan programokkal kapcsolatos torzulások elkerülése érdekében, amelyek esetében a pénzeszközök hatékony és eredményes elosztása az Eurostat által nyújtott statisztikai adatoktól függ.

         IV. rész: A 4/2007 sz. különjelentés az export-visszatérítési kérelemmel érintett szállítmányok fizikai és kicserélési ellenőrzéseiről

               298.

               üdvözli a 4/2007. sz. különjelentés közzétételét és szorgalmazza, hogy a Bizottság foglalkozzon a jelentésben azonosított hiányosságokkal, valamint intézkedjen a Számvevőszék ajánlásainak megfelelően;

               299.

               egyetért a Bizottsággal abban, hogy az utolsó export-visszatérítés kifizetéséig „teljes körű ellenőrzési rendszert kell fenntartani”; elvárja ezért a Bizottságtól javaslattételi hatáskörének arra való felhasználását, hogy a helyzet javítására határozott javaslatokat vessen fel;

               300.

               üdvözli ebben a tekintetben a visszatérítésben vagy egyéb támogatásban részesülő mezőgazdasági termékek kivitele során végzett ellenőrzésről szóló 386/90/EGK rendelet módosításáról szóló, 2007. december 17-i 14/2008/EK tanácsi rendeletet (30), amely lehetővé teszi a kockázatelemzést alkalmazó tagállamoknak az ellenőrzési arány tagállamonkénti 5 %-os meghatározását, a vámhivatalonként történő meghatározással szemben; sajnálatát fejezi ki azonban amiatt, hogy a Bizottság válaszaiból hiányzik az egyértelmű menetrend jövőbeli javaslatait illetően, tekintve az export-visszatérítések fokozatos megszüntetése előtt rendelkezésre álló idő rövidségét;

               301.

               sajnálatát fejezi ki a fizikai ellenőrzések hatékonyságát csökkentő több hiányosság – különösen az ellenőrzések előre jelezhetősége, a nagy számú kis értékű és alacsony kockázatú kivitel ellenőrzése, valamint az ömlesztett áruszállítmányok ellenőrzésére használt módszer – miatt;

               302.

               a kicserélési ellenőrzéseket illetően sajnálja, hogy az ellenőrzések nem voltak elég alaposak, és a tagállamok eltérően értelmezték azt a kérdést, hogy hány ellenőrzést kell végezni;

               303.

               üdvözli, hogy a Bizottság az ellenőrzések nyomon követésekor megfelelő lefedettséget biztosított a kulcsfontosságú ellenőrzéseknek; osztja azonban a Számvevőszék aggályait azt illetően, hogy a Bizottság nem reagált jogszabályi változtatásokkal vagy időben történő pénzügyi kiigazításokkal annak ellenére, hogy már jó ideje tisztában volt a hiányosságokkal;

               304.

               tudomásul veszi és üdvözli, hogy az Unió keleti határain a vámzárak épségét az illetékes hatóságok ellenőrzik, és bátorítja a többi tagállamot e példa követésére;

               305.

               felhívja a Bizottságot, hogy továbbra is szorgalmazza a megfelelő jogszabályok módosítását többek között a „raktérajtós” ellenőrzések kérdésének kezelésére, valamint a Számvevőszék értékelésének megfelelően a kiviteli eljárások tekintetében a kockázatelemzés kötelező alkalmazásának bevezetésére.

         V. rész: 5/2007 sz. különjelentés a CARDS-program bizottsági irányításáról

               306.

               úgy véli, hogy a CARDS-program nagyban hozzájárult a stabilizációs és közeledési politikához;

               307.

               sajnálatát fejezi ki a Bizottság és annak delegációi által végzett irányítás átláthatóságának nagyfokú hiánya miatt, amely lehetetlenné teszi az értékelést; megengedhetetlennek tartja, hogy a Bizottságnak ne legyen átfogó képe a CARDS-program keretében finanszírozott projektekről, miközben az Európai Újjáépítési Ügynökség nyilvánosságra hozta az általa kötött szerződések listáját a program és a projekt megjelölésével;

               308.

               emlékeztet az Európai Újjáépítési Ügynökség 2005-ös pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatot kísérő, 2007. április 24-i állásfoglalásában (31) foglalt ajánlásokra és különösen annak 23. pontjára;

               309.

               megdöbbenéssel szerez tudomást arról, hogy azokban az országokban, ahol a CARDS-program irányítása az Európai Újjáépítési Ügynökség égisze alatt történt, ez utóbbi intézmény egyedül felelős az Előcsatlakozási Eszköz (IPA) 2007-es és 2008-as programozásáért csakúgy, mint a Bizottság aláírását igénylő ajánlati felhívások előkészítéséért; emlékeztet arra, hogy mindez az adott kontextusban ellenkezik az Európai Újjáépítési Ügynökség megbízatásával, különös tekintettel arra, hogy az ajánlati felhívások előkészítése hasonló, mint a technikai segítségnyújtással foglalkozói hivatalok (TAO-k) gyakorlata, melyet a Parlament helytelenített, a hivatalokat pedig azóta megszüntették;

               310.

               úgy véli, hogy ebben az összefüggésben a Bizottság 2006-ban nem tett eleget kötelességének, mely saját 2005-ös, az Európai Újjáépítési Ügynökség fokozatos megszüntetésére vonatkozó határozatából következik, amely határozat kimondja, hogy a balkáni országokban működő Bizottsági delegációk az IPA indulásától kezdve teljes körűen felelősek az eszközért;

               311.

               kéri a Számvevőszéket, hogy végezzen nyomon követő ellenőrzéseket, különös tekintettel a CARDS-program Bizottsági irányítása, valamint az Európai Újjáépítési Ügynökség ezen programmal kapcsolatos szerepének bizottsági irányítása összehasonlítására, és ennek eredményét 2008 szeptemberében terjessze a Parlament elé.

         VI. rész: 7/2007 sz. különjelentés a közösségi halállomány megőrzésére vonatkozó szabályokkal kapcsolatos irányítási, ellenőrzési és szankciós rendszerekről (az EK-Szerződés 248. cikke (4) bekezdése második albekezdése értelmében)

               312.

               örömmel fogadja a jelentést, és gratulál a Számvevőszéknek e kiemelkedően fontos európai politika értékeléséhez való nélkülözhetetlen hozzájárulásához;

               313.

               az Európai Parlament súlyosnak tartja a Számvevőszék bírálatát, és úgy véli, hogy annak lényegbevágó politikai változtatásokhoz kell vezetnie;

               314.

               üdvözli a Bizottságnak azt a szándékát, hogy foglalkozni fog a jelentésben azonosított hiányosságokkal, valamint intézkedni fog a Számvevőszék ajánlásainak megfelelően; sajnálatát fejezi ki azonban amiatt, hogy a Bizottság válaszaiból hiányzik az egyértelmű menetrend jövőbeli javaslatait illetően;

               315.

               üdvözli a szlovén elnökségnek azt a kezdeményezését, hogy 2008. február 18-án rendkívüli halászati tanácsot hívtak össze a jelentés megvitatására;

               316.

               megerősíti, hogy az állományok hatékony, az elővigyázatosság és a fenntartható fejlődés elveivel összhangban történő kezelése megköveteli a már létező ellenőrzési mechanizmusok megerősítését olyan módon, amely lehetővé teszi a lobogó szerinti államnak és annak a parti államnak, amelynek vizein a hajók tevékenykednek, hogy minden pillanatban valós időben ismerjék a hajó pontos helyzetét, és tudják, hogy éppen milyen halászati műveletet hajt végre;

               317.

               kéri a Bizottságot, hogy a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendelet (az „ellenőrzési rendelet”) (32) felülvizsgálatával egyidejűleg tegyen javaslatot a fogási adatok minőségének és megbízhatóságának biztosítását célzó intézkedésekre;

               318.

               megállapítja, hogy az ellenőrzési mechanizmusok mellett egy másik alapvető probléma is van, éspedig a tagállamok által megtárgyalt fogási kvóták szintjeit illetően; hangsúlyozza, hogy elfogadhatatlan az, hogy a tagállamok évről évre mindig magasabb kvótaszinteket állapítanak meg, mint amilyeneket a fenntartható halászattal foglalkozó kutatók ajánlanak;

               319.

               hangsúlyozza, hogy az ellenőrzési mechanizmusok mellett a kvótakereskedelmi rendszer is alapvető problémát jelent; úgy véli, hogy nem kielégítő az, hogy a kvóták évről évre magasabbak, mint amilyeneket a fenntartható halászattal foglalkozó kutatók ajánlanak;

               320.

               üdvözli az Európai Bíróságnak a C-304/02. sz. Bizottság kontra Francia Köztársaság ügyben hozott ítéletét (33), amely egyértelmű iránymutatást nyújt a Bizottságnak a tagállamok szerepéről és kötelezettségeiről a közös halászati politika (KHP) szabályai betartásának felügyelete és biztosítása terén;

               321.

               rámutat azonban, hogy 21 év telt el az első jogsértésektől az ítélet meghozataláig, és hogy az európai halállomány fenntarthatósága érdekében megengedhetetlen az ilyen nagy mértékű késlekedés az igazságszolgáltatásban;

               322.

               hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a Bizottság fellépjen az egyes tagállamokkal szemben, ha fennáll annak a gyanúja, hogy megsértik vagy figyelmen kívül hagyják a KHP irányítási, ellenőrzési és szankciós rendszereit;

               323.

               üdvözli azt a Bizottsági kezdeményezést, hogy az illegális, nem bejelentett és szabályozatlan (IUU) halászatra vonatkozó javasolt új kezdeményezésekbe esetleg belevegyék az IUU-szabálysértések esetén alkalmazandó összehangolt büntetőintézkedéseket is;

               324.

               üdvözli a közös halászati politika keretében a halászati kapacitás és erőkifejtés mérésére használt mutatókról szóló vitaindító bizottsági közleményt (COM(2007) 39), és azt várja a Bizottságtól, hogy kezdeményezési előjogával élve tegyen konkrét javaslatokat a közös halászati politika tényleges javítása érdekében;

               325.

               tudomásul veszi és örömmel fogadja azt a tényt, hogy a halászati tevékenységekre vonatkozó információ elektronikus rögzítéséről és jelentéséről, valamint a távérzékelés eszközeiről szóló, 2006. december 21-i 1966/2000/EK tanácsi rendelet (34) megjelenését követően a Bizottság azonnal elkészítette a vonatkozó végrehajtási szabályokat (a halászati tevékenységekre vonatkozó információ elektronikus rögzítéséről és jelentéséről, valamint a távérzékelés eszközeiről szóló 1966/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1566/2007/EK bizottsági rendelet (35));

               326.

               sajnálatának ad hangot amiatt, hogy bár a Bizottság egy meglehetősen egyszerű és ellenőrizhető rendszert javasolt, a Tanáccsal folytatott megbeszéléseket követően a tagállamok kérésére bevezetett nagy számú eltérés miatt a rendszer jóval bonyolultabb, és így sokkal kevésbé ellenőrizhető lett;

               327.

               úgy véli, hogy a jelenlegi szabályozási keret túl bonyolult és elavult, ezért sürgeti a Bizottságot, hogy kezdeményezési előjogával élve tegyen konkrét javaslatokat a közös halászati politika szabályozásának egyszerűsítése és összehangolása érdekében;

               328.

               nehezményezi a fizikai ellenőrzések hatékonyságát rontó számos tényező létezését, az adatátviteli rendszerben tagállamok szerte mutatkozó hibákat és az európai ellenőrzési szokások hiányát a halászati ágazatot illetően;

               329.

               üdvözli a fogásokra és eladásra vonatkozó adatok minőségének és a jelentések időszerűségének javítására irányuló, új technikai megoldások alkalmazását javasló bizottsági erőfeszítéseket; úgy véli, hogy az elektronikus rögzítésről és jelentésről szóló rendelet javítani fogja az érvényesítő rendszerek hatékonyságát például azáltal, hogy lehetővé teszi az értékesítési bizonylat másolatának a lobogó szerinti állam és a kikötés szerinti állam hatóságai részére történő azonnali elektronikus továbbítását, amelyek azután azt össze tudják vetni a kirakodási nyilatkozattal;

               330.

               felkéri a Bizottságot, hogy ösztönözze a tagállamok közötti kölcsönös segítségnyújtást és ügyintézési együttműködést, valamint a közösségi HÉA-rendszerhez hasonlatos rendszer felállításával mozdítsa elő az illetékes nemzeti hatóságok közötti információcserét;

               331.

               igen fontosnak tartja, hogy a közös halászati politika és annak ellenőrizhetősége érdekében olyan rendszer jöjjön létre, amely lehetővé teszi a fogások nyomon követését a származási helytől a fogyasztóig, amint az már lehetséges egyéb élelmiszerek esetén; sürgeti a Bizottságot egy ilyen rendszer felállítására;

               332.

               hangsúlyozza, hogy a megállapított halászati kvótákat tiszteletben kell tartani és támogatni kell; úgy véli, hogy a Bizottságnak erőteljesen és határozottan fel kell lépnie minden olyan esetben, amikor a kvótarendszer megsértésének vagy kijátszásának gyanúja fennáll;

               333.

               felkéri a Bizottságot és a tagállamokat, hogy szélesítsék a Közösségi Halászati Ellenőrző Hivatal hatáskörét és mozdítsák elő a Hivatalnak a közös halászati politikai eszköz ellenőrzésében és összehangolásában, valamint az átláthatóság és a koordináció – a közös alkalmazási tervek égisze alatti közös gyakorlatok kialakítása általi – növelésében betöltött fontos vezető szerepét;

               334.

               felhívja a Bizottságot, hogy mivel a bizottsági ellenőröknek a közös európai halászati politikai ellenőrzési stratégia létrehozása érdekében nagyobb hatáskörrel kellene rendelkezniük, hatáskörük növeléséről készítsen javaslatot, és ezt a tagállamok fogadják el;

               335.

               úgy véli, hogy ebben az összefüggésben a közös halászati politikában az ellenőrzésre fordított források és az elért eredmények közötti költség-haszon aránynak, vagyis az ellenőrzések arányosságának és költséghatékonyságának a közös halászati politikáról a jövőben kidolgozott bizottsági javaslatokban központi fontosságú elemként kell szerepelnie;

               336.

               úgy véli, hogy azok az ellenőrzési mechanizmusok működnek a legköltséghatékonyabban, ahol az érintettek közvetlenül érdekeltek a halászterületek fenntarthatóságának megőrzésében;

               337.

               felhívja a tagállamokat, hogy a tevékenységkorlátozást illetően döntsék el, hogy a csökkentést

                           a)

                           a halászati idő korlátozásával, de a kapacitás csökkentése nélkül;

                           b)

                           a kapacitás csökkentésével, de a halászati idő korlátozása nélkül;

                           c)

                           illetve a fentiek kombinációjával kívánják elérni,

                     és foganatosítsanak strukturális intézkedéseket a csökkentés társadalmi hatásának enyhítése érdekében;

               338.

               felhívja a Bizottságot, hogy továbbra is szorgalmazza a megfelelő jogszabályok módosítását többek között a többletkapacitás kezelésére, és hogy javasoljon intézkedéseket a halászati ágazatban jelentkező strukturális többletkapacitás mérséklésére;

               339.

               kéri a Bizottságot, hogy vizsgálja meg olyan alternatív politikai megoldások lehetőségét, amelyeknek köszönhetően nő a hivatásos halászok felelősségérzete és érdekeltté válnak a halállományok fenntartásában, és ennélfogva csökken az ellenőrzések és a büntetések szükségessége.

         VII. rész: 9/2007 sz. különjelentés az uniós kutatási és technológiai fejlesztési (KTF) keretprogramok értékeléséről – tökéletesíthetné-e módszereit a Bizottság? (az EK-Szerződés 248. cikke (4) bekezdése második albekezdése értelmében)

               340.

               tudomásul veszi, hogy az ellenőrzés kiterjedt az 1995 óta lezajlott három programidőszak tekintetében zajló nyomon követésére és értékelésre, valamint a 2007–2013-as KTF-keretprogram áttekintésére;

               341.

               hangsúlyozza, hogy az 1995 és 2006 közötti keretprogramokra 42,63 milliárd EUR állt rendelkezésre, így ezek minősülnek a lisszaboni stratégiához hozzájáruló legfontosabb pénzügyi eszköznek; a jelenlegi pénzügyi terv szerint a 7. keretprogramra 50,52 milliárd EUR-t fordítanak;

               342.

               rámutat, hogy a Számvevőszék megvizsgálta, hogy a keretprogram eredményeit értékelő bizottsági megközelítés helyes volt-e, különös tekintettel a beavatkozás logikájára, az értékelési stratégiára és a módszerekre;

               343.

               örömmel látja, hogy az évek során a Bizottság számos hasznos változtatást vezetett be;

               344.

               felhívja a figyelmet arra, hogy a Számvevőszék hiányosnak találta a programcélkitűzések meghatározását és a beavatkozási logikát nem találta kellően egyértelműnek; elismeri azonban, hogy a programcélkitűzéseket az érintettek és a társ-jogalkotók határozzák meg; felhívja ezért a döntéshozókat, hogy szenteljenek külön figyelmet a célkitűzések meghatározásának; rámutat, hogy a 7. KTF-keretprogramban meghatározott beavatkozási logika jóval egyértelműbb (36); hangsúlyozza, hogy funkcionális és mérhető („benchmarking”) célkitűzéseket kell meghatározni a teljesítménymutatók használatához és az eredményes nyomon követés érdekében;

               345.

               észrevételezi, hogy a Számvevőszék számonkérte az átfogó értékelési stratégia hiányát; rámutat ebben az összefüggésben a 7. KTF-keretprogram hatásvizsgálata és előzetes értékelése (SEC(2005) 430) során bevezetett hasznos változtatásokra;

               346.

               tudomásul veszi a Számvevőszéknek azt az észrevételét, hogy a KTF-keretprogramokat végrehajtó főigazgatóságok közötti meglévő koordinációs mechanizmus nem hatékony; azonban nincs meggyőződve arról, hogy érdemes lenne egy közös értékelési hivatalt létrehozni; inkább az a javaslata, hogy a Kutatási Főigazgatóság vállaljon nagyobb szerepet a koordinálásban is; osztja a Számvevőszék azon nézetét, hogy a következetesség és a koherencia érdekében a külső szakértői tanácsokat már az értékelés kezdetekor be kell szerezni és azok folyamatosságát biztosítani kell, különösen a 2008-ra (a 6. KTF-keretprogram utólagos értékelése), a 2009-re (a 7. KTF-keretprogramról szóló időközi jelentés), a 2010-re (a 7. KTF-keretprogram félidős értékelése) és a 2015-re (a 7. KTF-keretprogram utólagos értékelése) tervezett értékelések tekintetében;

               347.

               felhívja a figyelmet a Számvevőszék azon megjegyzésére, hogy a módszertani iránymutatás nem elégséges; felkéri ezért a Bizottságot arra, hogy vegye fontolóra egy értékelési kézikönyv kiadását; tudatában van annak, hogy a 7. KTF-keretprogram során a jelentési kötelezettségeket felülvizsgálták azzal a céllal, hogy az értékelés és nyomon követés során nagyobb adatbázis álljon rendelkezésre;

               348.

               azon a véleményen van, hogy a félidős és utólagos értékelések színvonala magasabb lenne, ha az értékeléshez egyértelműbb kritériumok állnának rendelkezésre (mérhető célkitűzések, várható hatás, hatékony nyomon követés, megbízható adatbázis); hangsúlyozza, hogy az értékelések hasznosabbak lennének, ha a keretprogramok képlékenyebbek lennének („tanulóprogramok”) és a levont következtetéseket a meglévő programok fejlesztésére használnák;

               349.

               felhívja a Bizottságot, hogy tartsa szem előtt a Számvevőszék ajánlásait a tervezett 2008-as, 2009-es, 2010-es és 2015-ös vizsgálatok során;

               350.

               felhívja a Számvevőszéket, hogy a 2010-es mentesítési eljárás előtt időben végezze el a vizsgálatok nyomon követését, és tegyen jelentést a Költségvetési Ellenőrző Bizottságnak; kéri a Számvevőszéket, hogy azt is vegye szemügyre, hogy az egyes programok értékéhez viszonyítva milyen összegeket fordítottak az értékelésekre, és hogy ez az arány hogyan viszonyul a harmadik országokban (pl. Kanadában) folyó RDT- (kutatási, fejlesztési és technológiai) programokéhoz.

      (1)  HL L 78., 2006.3.15.

      (2)  HL C 274., 2007.11.15., 1. o.

      (3)  HL C 107., 2004.4.30., 1. o.

      (4)  HL C 216., 2007.9.14., 3. o.

      (5)  HL C 273., 2007.11.15., 1. o.

      (6)  HL C 274., 2007.11.15., 130. o.

      (7)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (8)  HL L 187., 2008.7.15., 25. o.

      (9)  HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

      (10)  HL L 390., 2006.12.30., 1. o.

      (11)  HL L 270., 2003.10.21., 1. o.

      (12)  A Bizottság nyilatkozata az 1. intézkedésről az integrált belső ellenőrzési keretrendszer ütemtervéről szóló, fent említett 2008. évi jelentésében.

      (13)  A 11N cselekvési terv így hangzik: „Annak meghatározására, hogy a behajtási és jóváírási rendszerek eredményesen működnek-e, a Bizottság a 2005-ben és 2006-ban behajtott összegek és a kontrollmechanizmusok során megállapított hibákkal való koherenciájuk meghatározása útján közvetlen irányítás keretében hibatipológiát alakít ki, továbbá tipológiát a behajtásokkal, pénzügyi korrekciókkal és a fizetések kiigazításával való kapcsolatot illetően, a megosztott irányítás tekintetében pedig megvizsgálja a nemzeti nyomonkövetési és jelentéstételi rendszerek megbízhatóságát”.

      (14)  HL L 210., 2006.7.31., 1. o.

      (15)  HL L 210., 2006.7.31., 12. o.

      (16)  HL L 378., 2006.12.27., 41. o.

      (17)  Az ügynökségek rendelkezésére álló készpénz 2006 végén (leszámítva a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt, a Közösségi Növényfajta-hivatalt és az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontját, valamint az Európai GNSS Felügyeleti Hatóságot): 213 millió EUR, míg az előirányzatok összege 810 millió EUR.

      (18)  A strukturális alapok célja a fenntartható társadalmi- gazdasági és környezeti fejlesztési programok finanszírozása a tagállamokban. Az intézkedéseknek és programoknak különösen az innovációt, a kutatást és fejlesztést, az információs technológiát, a tiszta és hatékony energiafelhasználást, a környezetvédelmet, az egész életen át tartó tanulást és a társadalmi integrációt kell támogatniuk. Az új programozási időszakban nagyobb fokú koncentráció, decentralizáltabb vezetési struktúrák, nagyobb hatékonyság és szorosabb költségvetési ellenőrzés elérésére törekedtek (az Európai Tanács lisszaboni ülése – 2000. március).

      (19)  A 2000–2006 közötti időszakban hozzávetőlegesen 260 milliárd EUR-t költöttek strukturális intézkedésekre. Ebből az összegből 213 milliárd EUR-t különítettek el a 15 „régi” uniós tagállam számára: a strukturális alapok programjai 195 milliárd EUR-t kaptak, a Kohéziós Alap pedig 18 milliárd EUR-t. További 47 milliárd EUR-t különítettek el az új tagállamok számára (előcsatlakozási alapok és strukturális intézkedések). A 2004–2006 közötti évekre körülbelül 16 milliárd EUR-t utaltak ki az új tagállamok mintegy 200 programjára.

      (20)  A „holtsúly” akkor alakul ki, ha egy tevékenység vagy befektetés a finanszírozás hiányában is megvalósult volna.

      (21)  51. pont.

      (22)  HL L 210., 2006.7.31., 25. o.

      (23)  HL L 177., 2007.7.6., 3. o.

      (24)  A költségvetési rendelet 102. cikke.

      (25)  HL L 187., 2008.7.15., 3. o.

      (26)  A Számvevőszék 1999-es pénzügyi évre vonatkozó éves jelentésének 6.30. pontja (HL C 342., 2000.12.1., 1. o.).

      (27)  Az Európai Parlament és a Tanács 2007. május 23-i 2007/573/EK határozata a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2008–2013-as időszakra az Európai Menekültügyi Alap létrehozásáról (HL L 144., 2007.6.6., 1. o.)

      (28)  A Tanács 2001. július 20-i 2001/55/EK irányelve a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeiről, valamint a tagállamok e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről (HL L 212., 2001.8.7., 12. o.)

      (29)  A Tanács 2004. április 29-i 2004/83/EK irányelve a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról (HL L 304., 2004.9.30., 12. o.).

      (30)  HL L 8., 2008.1.11., 1. o.

      (31)  HL L 187., 2008.7.15., 183. o.

      (32)  HL L 261., 1993.10.20., 1. o.

      (33)  EBHT 2005., I-6263.

      (34)  HL L 409., 2006.12.30., 1. o.; helyesbítve: HL L 36., 2007.2.8., 3. o.

      (35)  HL L 340., 2007.12.22., 46. o.

      (36)  Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) szóló, 2006. december 18-i 1982/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 412., 2006.12.30., 1. o.).