title: A Tanács 2014/383/KKBP határozata ( 2014. június 23. ) az Európai Unió afganisztáni különleges képviselője megbízatásának meghosszabbításáról

text:
               24.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 183/60

         A TANÁCS 2014/383/KKBP HATÁROZATA
   (2014. június 23.)
   az Európai Unió afganisztáni különleges képviselője megbízatásának meghosszabbításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 31. cikke (2) bekezdésére és 33. cikkére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2013. július 22-én elfogadta a 2013/393/KKBP határozatot (1), amelyben Franz-Michael SKJOLD MELLBIN-t nevezte ki az Európai Unió afganisztáni különleges képviselőjévé (EUKK). Az EUKK megbízatása 2014. június 30-án lejár.

               (2)

               Az EUKK megbízatását további 8 hónapra meg kell hosszabbítani.

               (3)

               Az EUKK a megbízatását olyan helyzetben látja el, amely rosszabbodhat, és amely akadályozhatja az Unió külső tevékenységének tekintetében a Szerződés 21. cikkében meghatározott célkitűzések elérését,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Unió különleges képviselője
   A Tanács 2015. február 28-ig meghosszabbítja Franz-Michael SKJOLD MELLBIN-nek mint az Európai Unió afganisztáni különleges képviselőjének (EUKK) a megbízatását. A Tanács határozhat úgy, hogy az EUKK megbízatását korábban megszünteti, a Politikai és Biztonsági Bizottság (PBB) értékelése és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének (a továbbiakban: főképviselő) javaslata alapján.
   2. cikk
   Politikai célkitűzések
   Az EUKK az Uniót képviseli Afganisztánban, és a tagállamok afganisztáni képviselőivel szorosan együttműködve előmozdítja az uniós politikai célkitűzéseket. Ezen belül az EUKK:

               a)

               hozzájárul az EU–Afganisztán együttes nyilatkozat, az Afganisztánra vonatkozó, 2014–2016-os uniós stratégia és adott esetben az EU-Afganisztán közötti partnerségi és fejlesztési együttműködési megállapodás végrehajtásához;

               b)

               támogatja az Unió és Afganisztán közötti politikai párbeszédet;

               c)

               támogatja az Egyesült Nemzetek Szervezete (ENSZ) által Afganisztánban betöltött kulcsfontosságú szerepet, különös hangsúlyt helyezve a nemzetközi segítségnyújtás erőteljesebb koordinációjához való hozzájárulásra, ezáltal elősegítve a bonni, a chicagói és a tokiói konferencián elfogadott nyilatkozatoknak, valamint a vonatkozó ENSZ-határozatoknak a végrehajtását.

         3. cikk
   Megbízatás
   Megbízatásának teljesítése érdekében az EUKK az uniós tagállamok afganisztáni képviselőivel szorosan együttműködve:

               a)

               elősegíti az afganisztáni politikai folyamatokra és fejleményekre vonatkozó uniós álláspont érvényesülését;

               b)

               szoros kapcsolatot tart fenn az érintett afgán intézményekkel és támogatja fejlesztésüket, különös tekintettel a kormányra, a parlamentre és a helyi hatóságokra. Az EUKK kapcsolatot tart egyéb afgán politikai csoportokkal és más érintett afganisztáni szereplőkkel, így különösen az érintett civil társadalmi szereplőkkel is;

               c)

               szoros kapcsolatot tart fenn az Afganisztánban érdekelt nemzetközi és regionális szereplőkkel, nevezetesen az ENSZ főtitkárának különmegbízottjával, az Észak-atlanti Szerződés Szervezete polgári főképviselőjével és más kulcsfontosságú partnerekkel és szervezetekkel;

               d)

               információval szolgál az EU–Afganisztán együttes nyilatkozat, az Afganisztánra vonatkozó, 2014–2016-os uniós stratégia, az EU-Afganisztán közötti partnerségi és fejlesztési együttműködési megállapodás, valamint a bonni, a chicagói és a tokiói konferencián elfogadott nyilatkozatok célkitűzéseinek megvalósítása terén elért eredményekre vonatkozóan, különösen a következő területeken:

                           —

                           polgári kapacitásépítés, különösen az országosnál alacsonyabb szinten,

                           —

                           jó kormányzás és a jogállamisághoz szükséges intézmények létrehozása, különös tekintettel a független igazságszolgáltatási rendszerre,

                           —

                           választási reformok,

                           —

                           a biztonsági ágazat reformja, ideértve a bírósági intézmények, a nemzeti hadsereg és a rendőri erők megerősítését és mindenekelőtt a polgári rendőrség fejlesztését,

                           —

                           a növekedés előmozdítása, nevezetesen a mezőgazdaságon és a vidékfejlesztésen keresztül,

                           —

                           Afganisztán nemzetközi emberi jogi kötelezettségeinek tiszteletben tartása, beleértve a kisebbségekhez tartozó személyek jogainak, valamint a nők és gyermekek jogainak a tiszteletben tartását,

                           —

                           a demokratikus alapelvek és a jogállamiság tiszteletben tartása,

                           —

                           a nőknek a közigazgatásban, a civil társadalomban és – az 1325. sz. ENSZ BT-határozattal összhangban – a békefolyamatban való részvételének az előmozdítása,

                           —

                           Afganisztán nemzetközi kötelezettségeinek a tiszteletben tartása, ideértve a terrorizmus, a tiltott kábítószer-kereskedelem és az emberkereskedelem, valamint a tömegpusztító fegyverek és az azokkal kapcsolatos eszközök elterjedése elleni nemzetközi erőfeszítések terén való együttműködést is,

                           —

                           a humanitárius segítségnyújtás, valamint a menekültek és a belső menekültek szabályos visszatérésének az elősegítése, és

                           —

                           az afganisztáni uniós jelenlét és tevékenységek hatékonyságának fokozása, valamint az Afganisztánra vonatkozó, 2014–2016-os uniós stratégiáról szóló, a Tanács által kért, rendszeres végrehajtási jelentések elkészítésében való részvétel;

               e)

               aktívan részt vesz a helyi koordinációs fórumokon, mint például a közös koordináló és felügyelő testület munkájában, a részt nem vevő tagállamokat pedig teljes körűen tájékoztatja az ezeken a szinteken hozott döntésekről;

               f)

               tanácsot ad az Unió Afganisztánnal kapcsolatos nemzetközi konferenciákon való részvételére és ott képviselendő álláspontjára vonatkozóan;

               g)

               a vonatkozó kezdeményezéseken – így például az isztambuli folyamaton és az afganisztáni regionális gazdasági együttműködési konferencián (RECCA) – keresztül tevékeny szerepet vállal a regionális együttműködés előmozdításában;

               h)

               hozzájárul az uniós emberi jogi politika és az uniós emberi jogi iránymutatások végrehajtásához, különös tekintettel a konfliktus sújtotta területeken élő nők és gyermekek helyzetére, elsősorban az ezzel kapcsolatos fejlemények nyomon követése és kezelése révén;

               i)

               adott esetben támogatást nyújt egy olyan, afgán irányítású és mindenkire kiterjedő békefolyamathoz, amely elvezet majd a bonni konferencián jóváhagyott fő kritériumokkal összhangban álló politikai rendezéshez.

         4. cikk
   A megbízatás végrehajtása
   (1)   Az EUKK felel a megbízatásának a főképviselő felügyelete mellett történő végrehajtásáért.
   (2)   A PBB kiemelt kapcsolatot tart fenn az EUKK-val, és egyben az EUKK elsődleges kapcsolattartója a Tanács felé. A PBB – a megbízatás keretein belül és a főképviselő hatáskörének sérelme nélkül – stratégiai iránymutatást és politikai irányítást nyújt az EUKK számára.
   (3)   Az EUKK szorosan együttműködik az Európai Külügyi Szolgálattal (EKSZ) és annak megfelelő szervezeti egységeivel.
   5. cikk
   Finanszírozás
   (1)   Az EUKK megbízatásával kapcsolatos kiadások fedezésére szánt pénzügyi referenciaösszeg a 2014. július 1-jétől2015. február 28-ig terjedő időszakra 3 760 000 EUR.
   (2)   A kiadásokat az Unió általános költségvetésére vonatkozó eljárásokkal és szabályokkal összhangban kell kezelni.
   (3)   A kiadások kezelése az EUKK és a Bizottság közötti szerződés tárgyát képezi. Az EUKK minden kiadásról köteles elszámolni a Bizottságnak.
   6. cikk
   A csoport létrehozása és összetétele
   (1)   Megbízatása és a rendelkezésre álló megfelelő pénzügyi eszközök keretein belül az EUKK felel a csoportjának létrehozásáért. A csoportnak rendelkeznie kell a megbízatás keretében szükséges speciális szakpolitikai ismeretekkel. Az EUKK folyamatosan és haladéktalanul tájékoztatja a Tanácsot és a Bizottságot a csoport összetételéről.
   (2)   A tagállamok, az Unió intézményei és az EKSZ javaslatot tehetnek az EUKK munkáját segítő személyzet kirendelésére. Az ilyen kirendelt személyzet javadalmazását az érintett tagállam, az Unió érintett intézménye vagy az EKSZ fedezi. Az EUKK mellé a tagállamok által az Unió intézményeihez vagy az EKSZ-hez kiküldött szakértőket is ki lehet helyezni. A szerződéses nemzetközi alkalmazottaknak a tagállamok állampolgárainak kell lenniük.
   (3)   A kirendelt személyzet minden tagja a küldő tagállam, a küldő uniós intézmény vagy az EKSZ adminisztratív fennhatósága alatt marad, és az EUKK megbízatásának érdekében jár el és végzi feladatát.
   7. cikk
   Az EUKK és annak személyzete részére biztosított kiváltságok és mentességek
   Az EUKK és személyzete feladatának elvégzéséhez, illetve a zökkenőmentes működéshez szükséges kiváltságokról, mentességekről és egyéb garanciákról – adott esetben – a fogadó országgal kell megállapodni. Ehhez a tagállamok és az EKSZ minden szükséges támogatást megadnak.
   8. cikk
   Az EU-minősített adatok biztonsága
   Az EUKK és csoportjának tagjai tiszteletben tartják a 2013/488/EU tanácsi határozatban (2) megállapított biztonsági elveket és minimumszabályokat.
   9. cikk
   Hozzáférés az információkhoz és logisztikai támogatás
   (1)   A tagállamok, a Bizottság és a Tanács Főtitkársága biztosítják, hogy az EUKK minden releváns információhoz hozzáférjen.
   (2)   Az esettől függően az uniós küldöttségek és/vagy a tagállamok logisztikai segítséget nyújtanak a térségben.
   10. cikk
   Biztonság
   Az EUKK – a Szerződés V. címe szerint az Unión kívül műveleti minőségben alkalmazott személyi állomány biztonságára vonatkozó uniós politikának megfelelően – a megbízatásával és a hatáskörébe tartozó földrajzi terület biztonsági helyzetével összhangban meghoz minden ésszerűen megvalósítható intézkedést a közvetlenül az irányítása alá tartozó személyzet biztonsága érdekében, különösen az alábbiakat:

               a)

               az EKSZ iránymutatása alapján biztonsági tervet dolgoz ki, amely többek között konkrét fizikai, szervezeti és eljárási biztonsági intézkedéseket tartalmaz, szabályozza a személyzet biztonságos bejutását a földrajzi területre és a földrajzi területen belüli biztonságos mozgását, továbbá kiterjed a biztonsági események kezelésére, valamint tartalmazza a misszió vészhelyzeti intézkedési és evakuálási tervét;

               b)

               biztosítja, hogy az Unió területén kívülre telepített teljes személyi állomány rendelkezzen az adott földrajzi területen fennálló körülmények által megkövetelt, magas kockázat elleni biztosítással;

               c)

               biztosítja, hogy csoportjának az Unión kívülre telepítendő valamennyi tagja – a helyi szerződéses személyzetet is beleértve – megfelelő, a földrajzi terület biztonsági minősítéséhez igazodó biztonsági képzésben részesüljön a földrajzi területre való megérkezése előtt vagy az érkezéskor;

               d)

               biztosítja, hogy a rendszeres biztonsági értékeléseket követően tett ajánlásokat végrehajtsák, valamint az elért eredményekről szóló jelentések és a megbízatás végrehajtásáról szóló jelentések keretében írásban beszámol a főképviselőnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak ezen ajánlások végrehajtásáról és az egyéb biztonsági kérdésekről.

         11. cikk
   Jelentéstétel
   Az EUKK rendszeresen jelentést tesz a főképviselőnek és a PBB-nek. Az EUKK szükség szerint tanácsi munkacsoportoknak is jelentést tesz. A rendszeres jelentéseket a COREU-hálózaton keresztül kell terjeszteni. Az EUKK jelentést tehet a Külügyek Tanácsának. A Szerződés 36. cikkének megfelelően az EUKK részt vehet az Európai Parlamentnek nyújtandó tájékoztatásban.
   12. cikk
   Koordináció
   (1)   Az Unió politikai céljainak elérése érdekében az EUKK hozzájárul az Unió tevékenységeinek egységéhez, összhangjához és hatékonyságához, és elősegíti annak biztosítását, hogy valamennyi uniós eszközt és tagállami intézkedést koherens módon alkalmazzanak. Az EUKK tevékenységét össze kell hangolni a Bizottság, valamint a pakisztáni uniós küldöttség tevékenységével. Az EUKK rendszeresen tájékoztatja a tagállamok külképviseleteit és az Unió küldöttségeit.
   (2)   A helyszínen az EUKK szoros kapcsolatot tart fenn az uniós küldöttségek vezetőivel és a tagállamok külképviseleteinek vezetőivel. Az uniós küldöttségek vezetői és a tagállamok külképviseleteinek vezetői minden tőlük telhetőt megtesznek annak érdekében, hogy segítsék az EUKK-t megbízatásának végrehajtásában. Az EUKK helyi politikai iránymutatással szolgál az Európai Unió afganisztáni rendfenntartó missziójának (EUPOL AFGHANISTAN) vezetője számára. Az EUKK és a polgári műveleti parancsnok szükség szerint konzultációt folytat egymással. Az EUKK a helyszínen jelen lévő egyéb nemzetközi és regionális szereplőkkel is kapcsolatot tart fenn.
   13. cikk
   A követelésekkel kapcsolatos segítségnyújtás
   Az EUKK és személyzete segítséget nyújtanak a korábbi afganisztáni EUKK-k megbízatásával összefüggésben felmerült követelések és kötelezettségek megválaszolásához és ilyen céllal adminisztratív támogatást, valamint hozzáférést biztosítanak a vonatkozó iratokhoz.
   14. cikk
   Felülvizsgálat
   E határozat végrehajtását, valamint az érintett régióra irányuló egyéb uniós hozzájárulásokkal való összhangját rendszeresen felül kell vizsgálni. Az EUKK 2014. november végéig átfogó jelentést nyújt be a főképviselőnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak a megbízatás végrehajtásáról.
   15. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
   Ezt a határozatot 2014. július 1-jétől kell alkalmazni.

      Kelt Luxembourgban, 2014. június 23-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         C. ASHTON

      (1)  HL L 198., 2013.7.23., 47. o.

      (2)  A Tanács 2013/488/EU határozata (2013. szeptember 23.) az EU-minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokról (HL L 274., 2013.10.15., 1. o.)


title: A Bizottság határozata (2016. február 12.) az Euróhamisítási Szakértői Csoport létrehozásáról

text:
               13.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 58/5

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2016. február 12.)
   az Euróhamisítási Szakértői Csoport létrehozásáról
   (2016/C 58/06)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   mivel:

               (1)

               Az (EU) 2015/512 bizottsági határozat (1) értelmében a Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (a továbbiakban: a főigazgatóság) tölti be az euro pénzhamisítás elleni védelmére, valamint a képzés és technikai segítségnyújtás révén történő támogatásra irányuló jogalkotási és szabályozó bizottsági kezdeményezések kidolgozásával kapcsolatos feladatköröket. Az euro egységes és hatásos védelmének biztosítása céljából a Bizottságnak szüksége van egy szakértőkből álló tanácsadó testület szakértelmének igénybevételére.

               (2)

               Ezért létre kell hozni az euróbankjegyek és -érmék hamisítás elleni védelmével foglalkozó szakértői csoportot, és meg kell határozni feladatait és felépítését.

               (3)

               A csoportnak segítenie kell a Bizottságot az euro általános védelmére irányuló feltételek javításában a pénzhamisítás megakadályozásának és a pénzhamisítás elleni küzdelemnek a megerősítését célzó jogalkotási kezdeményezések alapján, valamint a 331/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alkalmazása terén. A csoportnak továbbá szoros és rendszeres együttműködést kell kialakítania a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokkal, a Bizottsággal, a 2003/861/EK tanácsi határozattal (3) létrehozott Európai Műszaki és Tudományos Központtal (a továbbiakban: CTSE), az Európai Központi Bankkal (a továbbiakban: EKB) és az Europollal.

               (4)

               A csoportnak a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóságok, a CTSE, az EKB és az Europol szakértőiből kell állnia.

               (5)

               A csoport tagjai számára meg kell határozni az információk nyilvánosságra hozatalára vonatkozó szabályokat.

               (6)

               A személyes adatok feldolgozását a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kell végezni.

               (7)

               E határozat alkalmazását célszerű határozott időtartamhoz kötni. A Bizottság kellő időben meg fogja fontolni, hogy indokolt-e ezt az időtartamot meghosszabbítani,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   Tárgy
   E határozattal létrejön a Bizottság Euróhamisítási Szakértői Csoportja (a továbbiakban: ECEG).
   2. cikk
   Az ECEG feladatai
   Az ECEG a következő feladatokat látja el:

               (a)

               segítséget nyújt a Bizottságnak az euróbankjegyek és -érmék hamisítás elleni védelmével kapcsolatos jogalkotási javaslatok, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy szakpolitikai kezdeményezések előkészítése során;

               (b)

               szoros és rendszeres együttműködést alakít ki a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokkal, a Bizottsággal, a CTSE-vel, az EKB-val és az Europollal az euro hatásos és egységes védelmének biztosítása érdekében;

               (c)

               információcserét végez és bevált gyakorlatokat alakít ki az euróhamisítás megelőzése és a hamisított bankjegyek és érmék elleni küzdelem területén, valamint stratégiai elemzés céljából a pénzhamisítás hatásaival kapcsolatban;

               (d)

               tanácsadást biztosít a Bizottság számára és rendelkezésre bocsátja szakértelmét az uniós jogszabályok, programok és szakpolitikák végrehajtása terén, különös tekintettel az 1338/2001/EK tanácsi rendeletben (5) foglaltakra;

               (e)

               megvitatja a 331/2014/EU rendelet végrehajtását.

         3. cikk
   Egyeztetés
   A Bizottság konzultálhat az ECEG-gel az euro általános védelmére irányuló feltételek javításáról a pénzhamisítás megakadályozásának és a pénzhamisítás elleni küzdelemnek a megerősítését célzó jogalkotási kezdeményezések alapján (6).
   4. cikk
   Tagság és kinevezés
   (1)   A csoport tagjai a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóságok, a CTSE, az EKB és az Europol.
   (2)   A tagok tájékoztatják a Bizottságot a kinevezett képviselőkről.
   (3)   A személyes adatok összegyűjtése, feldolgozása és közzététele a 45/2001/EK rendelettel összhangban történik.
   5. cikk
   Működés
   (1)   Az illetékes bizottsági szolgálat kinevezi a csoport elnökét.
   (2)   A Bizottság képviselője a csoport munkájába eseti alapon bevonhat olyan, az ECEG-en kívüli szakértőket is, akik egy adott napirendi kérdésben különösen jártasak. A Bizottság képviselője emellett megfigyelői státust adhat magánszemélyeknek, a szakértői csoportokra vonatkozó horizontális szabályok (7) 8. pontjának (3) bekezdése szerinti szervezeteknek és tagjelölt országoknak.
   (3)   Az ECEG tagjai és azok képviselői, valamint a bevont szakértők és megfigyelők eleget tesznek a Szerződésekben és azok végrehajtási szabályaiban előírt szakmai titoktartási kötelezettségnek, valamint az EU-minősített adatok védelmére az (EU, Euratom) 2015/443 bizottsági határozatban (8) és az (EU, Euratom) 2015/444 bizottsági határozatban (9) meghatározott bizottsági biztonsági szabályoknak. E kötelezettségeik esetleges elmulasztása esetén a Bizottság minden megfelelő intézkedést meghozhat.
   (4)   Az ECEG üléseit a Bizottság helyiségeiben tartják. A titkársági feladatok ellátásáról a Bizottság gondoskodik.
   (5)   Az ECEG a szakértői csoportokra vonatkozó egységes eljárási szabályzat alapján elfogadja saját eljárási szabályzatát.
   (6)   A Bizottság közzéteszi a bizottsági szakértői csoportok és más hasonló testületek nyilvántartásában vagy a nyilvántartásból elérhető, külön e célra létrehozott weboldalon az ECEG tevékenységére vonatkozó valamennyi lényeges dokumentumot, beleértve a napirendeket, a jegyzőkönyveket és a résztvevők beadványait. Amennyiben egy dokumentum közzététele az 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) 4. cikke értelmében kedvezőtlenül befolyásolná valamely közérdek vagy magánérdek védelmét, a vonatkozó dokumentumok nem tehetők közzé.
   6. cikk
   Az ülésekkel kapcsolatos kiadások
   (1)   Az ECEG tevékenységeiben részt vevő személyek szolgálataikért nem részesülnek díjazásban.
   (2)   A csoport munkájában részt vevők utazási és ellátási költségeit a Bizottság a hatályos bizottsági rendelkezéseknek megfelelően téríti meg.
   (3)   Az említett költségeket az éves forrásfelosztási eljárás keretében megállapított, rendelkezésre álló előirányzatok erejéig kell megtéríteni.
   7. cikk
   Alkalmazás
   Ezt a határozatot elfogadása napjától 2025. december 31-ig kell alkalmazni.

      Kelt Brüsszelben, 2016. február 12-én.

            a Bizottság részéről

         Pierre MOSCOVICI

            a Bizottság tagja

      (1)  A Bizottság 2015. március 25-i (EU) 2015/512 határozata az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) létrehozásáról szóló 1999/352/EK, ESZAK, Euratom határozat módosításáról (HL L 81., 2015.3.26., 4. o.)

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014. március 11-i 331/2014/EU rendelete az euro pénzhamisítás elleni védelmét szolgáló csere-, segítségnyújtási és képzési program (a „Periklész 2020 program”) létrehozásáról, valamint a 2001/923/EK, a 2001/924/EK, a 2006/75/EK, a 2006/76/EK, a 2006/849/EK és a 2006/850/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 103., 2014.4.5., 1. o.).

      (3)  A Tanács 2003. december 8-i 2003/861/EK határozata a hamis euróérmékkel kapcsolatos vizsgálatról és együttműködésről (HL L 325., 2003.12.12., 44. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000. december 18-i 45/2001/EK rendelete a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 8., 2001.1.12., 1. o.).

      (5)  A Tanács 2001. június 28-i 1338/2001/EK rendelete az euro pénzhamisítás elleni védelméhez szükséges intézkedések megállapításáról (HL L 181., 2001.7.4., 6. o.).

      (6)  Az 1338/2001/EK tanácsi rendelet (12) preambulumbekezdése szerint.

      (7)  C(2010) 7649 végleges.

      (8)  A Bizottság 2015. március 13-i (EU, Euratom) 2015/443 határozata a Bizottságon belüli biztonságról (HL L 72., 2015.3.17., 41. o.).

      (9)  A Bizottság 2015. március 13-i (EU, Euratom) 2015/444 határozata az EU-minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokról (HL L 72., 2015.3.17., 53. o.).

      (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 2001. május 30-i 1049/2001/EK rendelete az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről (HL L 145., 2001.5.31., 43. o.).


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság 110/15/COL sz. határozata (2015. április 8.) az Innovation Norway által a Finnfjord AS részére nyújtott 16 millió NOK kiegészítő támogatás összeegyeztethetetlennek nyilvánításáról (Norvégia) [2016/905]

text:
                  9.6.2016

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 152/47

            AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG 110/15/COL SZ. HATÁROZATA
      (2015. április 8.)
      az Innovation Norway által a Finnfjord AS részére nyújtott 16 millió NOK kiegészítő támogatás összeegyeztethetetlennek nyilvánításáról (Norvégia) [2016/905]

         [betekinthető változat]
          (*)

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (A TOVÁBBIAKBAN: A HATÓSÁG),
      tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 61. cikkére és 26. jegyzőkönyvére,
      tekintettel az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra (a továbbiakban: a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás) és különösen annak 24. cikkére,
      tekintettel a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyvére (a továbbiakban: 3. jegyzőkönyv) és különösen a II. rész 7. cikkének (5) bekezdésére,
      mivel:
      I.   TÉNYEK

      1.   Az eljárás

                  (1)

                  2011-ben a Finnfjord AS (a továbbiakban: Finnfjord) vállalkozás 175 millió NOK állami támogatást kapott az Energiaalap programból (lásd lent) egy energetikai hasznosítási rendszer kiépítésére ferroszilícium gyártólétesítményében. Ennek a támogatásnak az odaítélését a Hatóság No 39/11/COL sz. határozatával (1) jóváhagyta.

                  (2)

                  A 2012 novemberében kezdeményezett prenotifikációs megbeszéléseket követően a norvég hatóságok 2013. június 26-i levelükben a 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikke (3) bekezdésének megfelelően bejelentették az Innovation Norway (a továbbiakban: IN) nevű állami tulajdonú társaságtól származó, a Finnfjord AS (a továbbiakban: Finnfjord) részére nyújtott kiegészítő támogatást (2). Ez az intézkedés a jelenlegi határozat tárgya.

                  (3)

                  A Hatóság 2013. július 5-én kelt levelében (3) további tájékoztatást kért a norvég hatóságoktól. 2013. augusztus 19-i levelükben (4) a norvég hatóságok választ adtak. A Hatóság 2013. augusztus 28-án kelt levelében (5) további tájékoztatást kért. 2013. szeptember 18-i levelükben (6) a norvég hatóságok választ adtak. A Hatóság 2013. november 13-án kelt levelében (7) arról tájékoztatta a norvég hatóságokat, hogy elfogadta 445/13/COL sz. határozatát a bejelentett intézkedéssel kapcsolatosan megindítandó hivatalos vizsgálati eljárásról.

                  (4)

                  2014. február 21-i e-mailjükben (8) a norvég hatóságok megtették észrevételeiket a határozattal kapcsolatosan. 2014. április 10-én, a norvég hatóságokkal és a Finnfjorddal bizalmas információkról folytatott hosszas egyeztetések után a határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában és az EGT-kiegészítésben (9). Harmadik félként csak a Finnfjord nyújtott be észrevételeket (10)). Ezen észrevételeket a 2014. május 13-i keltezésű levéllel (11) továbbították a norvég hatóságoknak. 2014. június 6-i levelükben (12) a norvég hatóságok megtették észrevételeiket a harmadik fél észrevételeivel kapcsolatosan. 2014. szeptember 25-i e-mailjében (13) a Finnfjord további észrevételeket tett. A Hatóság 2014. október 8-i e-mailjében (14) további információt kért a Finnfjordtól. A Finnfjord 2014. október 24-i és 27-i e-mailben (15) válaszolt. Ezen kiegészítő észrevételeket és információkat a 2014. október 27-i keltezésű levéllel (16) továbbították a norvég hatóságoknak. 2014. november 12-i levelükben (17) a norvég hatóságok választ adtak. 2014 novembere és 2015 januárja között a Hatóság informális e-mailes és telefonos kapcsolatot tartott a norvég hatóságokkal és a Finnfjorddal.

            2.   A bejelentett intézkedés – a 16 millió NOK összegű támogatás

                  (5)

                  A bejelentett tervezett intézkedés az IN által a Finnfjord részére nyújtott 16 millió NOK összegű vissza nem térítendő közvetlen támogatás. Célja a projektköltségek [680–720] millió NOK-ról [körülbelül 800] millió NOK-ra történő megnövekedésének részbeni fedezése volt.

                  (6)

                  Az IN 2012. december 10-i levelében értesítette a Finnfjordot a bejelentett intézkedés nyújtására vonatkozó határozatáról.

            3.   Az IN és az SNN által nyújtott hitelek

                  (7)

                  Az IN kifejtette, hogy a Finnfjordnak további [80–95] millió NOK-ra volt szüksége az energetikai hasznosítási projekt befejezéséhez. A 16 millió NOK ennélfogva csak a költségnövekedés egy részét fedezte.

                  (8)

                  A Finnfjordnak nyújtott 16 millió NOK-os közvetlen támogatással egyidejűleg az IN 18 millió NOK összegű hitelt is nyújtott a Finnfjordnak. Akkorra már a Finnfjord 100 millió NOK összegű hitelt vett fel az IN-től ugyanazon projekttel kapcsolatosan. A hitelek egyikét sem jelentették be a Hatóságnak. Az IN fenntartja, hogy ezeket piaci feltételek mellett nyújtották, ezért nem tartalmaznak állami támogatást az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének értelmében.

                  (9)

                  Az IN-től kapott 18 millió NOK-os hitellel párhuzamosan a Finnfjord [45–60] millió NOK értékű hitelt kapott a SpareBank 1 Nord-Norge (a továbbiakban: SNN) pénzügyi intézménytől. A Finnfjord SNN-től kapott, a projekthez kapcsolódó meglévő hitelei [300–325] millió NOK összeget tettek ki.

                  (10)

                  A 16 millió NOK közvetlen támogatás, és a két – 18 millió NOK és [45–60] millió NOK összegű – hitel összeadva lefedte a [80–95] millió NOK értékű költségnövekedést.

            4.   Innovation Norway (a továbbiakban: IN)

                  (11)

                  Az IN az Innovation Norway-ről szóló törvénnyel (18) létesített állami tulajdonú társaság. A norvég állam az Önkormányzati és Regionális Fejlesztési Minisztériumon (51 %) és a 19 norvég megyei önkormányzaton (49 %) keresztül tulajdonosa a cégnek. Az IN-t közpénzekből finanszírozzák.

            5.   Enova SF (a továbbiakban: Enova)

                  (12)

                  Az Enova SF (a továbbiakban: Enova) állami vállalkozás (19), amely a Kőolaj- és Energiaügyi Minisztériumon keresztül teljes egészében a norvég állam tulajdonában áll. Ez a cég felelős az Energiaalap program irányításáért, amely a Hatóság által a 125/06/COL (20) és 248/11/COL (21) sz. határozatokkal jóváhagyott, környezetvédelmet előmozdító állami támogatási program. Az Enovát közpénzekből finanszírozzák.

                  (13)

                  Az Energiaalap program keretében az Enova támogatásra vonatkozó pályázatokat szervez, ahol a nyertes projektek a támogatási NOK-ra eső legjobb energiaeredménnyel rendelkeznek (22).

            6.   Az energetikai hasznosítási projekt véglegesítése, valamint az Enova által nyújtott támogatás utolsó részletének kifizetése

                  (14)

                  Az Enova az egyedi támogatás utolsó 20 %-át csak a projekt zárójelentésének jóváhagyását követően fizeti ki (23). A Finnfjord sajtóközleménye (24) szerint az energetikai hasznosítási rendszer 2012. október 30-án kezdte meg működését. 2012. november 22-én az Enova jóváhagyta a Finnfjord zárójelentését. Az Enova 2012. november 23-án kifizette az utolsó 35 millió NOK értékű támogatást (a teljes, 175 millió NOK támogatás 20 %-át).

            7.   A kedvezményezett – Finnfjord AS (a továbbiakban: Finnfjord)

                  (15)

                  A Finnfjord egy családi tulajdonban álló korlátozott felelősségű társaság. A tervezett támogatás által támogatott gyártólétesítmény Finnsnes-ben található, Troms megyében, amely Norvégia második legészakibb megyéje.

            8.   Költségnövekedés

                  (16)

                  A Hatóság 2011. február 9-i 39/11/COL sz., az Enova által a Finnfjordnak nyújtott 175 millió NOK támogatást jóváhagyó határozatához vezető bejelentésben a Finnfjord energetikai hasznosítási projektjének költségvetését 511,66 millió NOK-ra becsülték. A támogatást a meglévő hűtőrendszer energetikai hasznosítási egységre való lecserélésére ítélték meg. A cél az volt, hogy évente 224 GWh teljesítményt generáljanak és 125 GWh vízgőzt hasznosítsanak. A becsült éves energiatermelés így 349 GWh-t tett ki.

                  (17)

                  A jelenlegi bejelentés szerint 2011 februárjára a becsült költségvetés már 190 millió NOK-kal megnőtt, 511,66 millió NOK-ról 700 millió NOK-ra. E jelentős növekedés ellenére 2011. február 7-én a Finnfjord igazgatótanácsa úgy döntött, hogy folytatják a projektet. A Finnfjord ekkor nem igényelt több támogatást. A bejelentett támogatást nem a 700 millió NOK becsült összegre emelkedett költségek fedezésére nyújtották.

                  (18)

                  A költségnövekedés oka nagyrészt a Finnfjord azon döntése volt, hogy a projektet kizárólag a gőzből történő villamosenergia-termelésre összpontosítsák (és nem a vízgőz hasznosítására) azáltal, hogy egy nagyobb teljesítményű gőzturbinát szereznek be. A turbinát 2011. január 7-én rendelték meg. A turbinára vonatkozó jogilag kötelező erejű szerződést 2011. február 23-án kötötték meg. A Finnfjord 2011. február 16-i keltezésű levelében tájékoztatta az Enovát arról, hogy egy nagyobb teljesítményű gőzturbinát rendelt meg, amely évente 344,5 GWh villamos energia előállítására képes. Ez a magasabb villamosenergia-termelés így közel volt a villamos energiából és gőzből együttesen nyerni tervezett 349 GWh teljesítményhez. A Finnfjord ezen az alapon kérte a gőzelőállítás kizárását a támogatott projektből. Az Enova 2011. február 17-i keltezésű levelében jóváhagyta a projekt módosulását.

                  (19)

                  A Finnfjord a projekt szakaszában eredményjelentések útján folyamatosan tájékoztatta az Enovát. 2012. április 30-i jelentésében a Finnfjord a turbinaépítéshez, gőz- és kondenzációs csövekhez, valamint árkokhoz kapcsolódó további költségnövekedésekről számolt be. A kiegészítő költségek körülbelül 5 millió NOK-ot tettek ki. A Finnfjord a projekt teljes költségét még mindig a becsült 700 millió NOK-os érték alatt akarta tartani.

                  (20)

                  2012. június 29-i eredményjelentésében a teljes becsült költség 700 millió NOK maradt. Ugyanakkor ekkor már úgy becsülték, hogy a projektnek további [5–10] millió NOK költségnövekedéssel kell számolnia. Ezt a költségnövekedést a Finnfjord igazgatótanácsa 2012. június 19-i ülésén vitatta meg. A norvég hatóságok nem magyarázták meg, hogy a teljes [10–15] millió NOK összegű költségnövekedés ([…]) miért nem vezetett a 700 millió NOK becsült teljes költség kiigazításához a 2012. június 29-i eredményjelentésben.

                  (21)

                  A norvég hatóságok kifejtették, hogy a Finnfjord valamikor 2012 tavaszán informális megbeszéléseket kezdeményezett az Enovával a megnövekedett projektkiadások fedezésére kiegészítő támogatás megszerzéséről. Az informális kapcsolatfelvételt követően 2012. július 5-én a Finnfjord hivatalosan is kiegészítő támogatásra pályázott az Enovánál. Ekkor a Finnfjord a teljes becsült kiadást [730–760] millió NOK-ra módosította.

                  (22)

                  A Hatóságnak nyújtott információ szerint a Finnfjord – a költségvetés 2012. július 31-i véglegesített felülvizsgálata alapján – azt a következtetést vonta le, hogy a projekttel kapcsolatosan további költségek jelentkeznek, és a teljes becsült költséget [740] és [körülbelül 800] millió NOK közötti összegre emelték. A költségnövekedés a következők miatt következett be: a meglévő gépek átalakítása, három meglévő kemence átalakítása, a füstelvezetők átalakítása, a turbinaépület és más épületek berendezése, a vártnál hosszabb termeléskiesések, valamint a munkálatok és berendezések véglegesítése. A Finnfjord kiegészítő támogatást kért az Enovától annak biztosítása érdekében, hogy a projekt megfeleljen a jövedelmezőség belső feltételeinek. A Finnfjord 2012. szeptember 12-i eredményjelentésében fejtette ki a költségnövekedések okait.

                  (23)

                  2012 augusztus elején a Finnfjord informálisan megvitatta az Enovával a harmadik kemencével kapcsolatos munkálatok esetleges elhalasztását, és külön projektté való átminősítését annak érdekében, hogy – új projektként – az újabb támogatásra legyen jogosult az Enovától.

                  (24)

                  2012. augusztus 20-i keltezésű levelében az Enova elutasította a támogatási kérelmet.

                  (25)

                  A Finnfjord 2012. szeptember 25-i igazgatótanácsi ülésén a teljes becsült költséget [körülbelül 800] millió NOK-ra módosították. A Finnfjord ezen igazgatótanácsi ülésén három fellépési lehetőséget fontoltak meg:

                              i.

                              A projekt befejezését a költségemelkedésnek a társaság általános pénzforgalma terhére történő finanszírozásával.

                              ii.

                              A harmadik kemencével kapcsolatos munkálatok elhalasztását, külön projektté való átminősítését és további támogatás kérvényezését az Enovától.

                              iii.

                              [80–95] millió NOK kiegészítő finanszírozás megszerzését az Enovától (támogatás), az SNN-től (hitel) és az IN-től (hitel és támogatás) a projekt befejezése érdekében.

                  (26)

                  Az igazgatótanács a harmadik lehetőség szerinti továbblépés mellett döntött.

                  (27)

                  Az IN a Hatóságnak megküldte az igazgatótanácsi ülés jegyzőkönyvének kivonatát a harmadik lehetőségre nézve. Az Enovához és az IN-hez benyújtott, további támogatás iránti kérelmekre nézve a kivonat a következőket tartalmazta:
                  „Az Enovától és az [IN-től] származó esetleges vissza nem térítendő támogatások/hitelek az [SNN-től származó] likviditási hitel csökkentésére kerülnek közvetlenül felhasználásra.” (25)

                  (28)

                  Az IN szerint az igazgatótanács arra a következtetésre jutott, hogy az első lehetőség szerinti fellépés alapvetően azt jelentené, hogy a projektet a Finnfjord hitelezőinek terhére finanszíroznák, ami jogilag nem volt ajánlott, és hosszú távon nem lett volna elfogadható megoldás. Ezen túlmenően az IN szerint az igazgatótanács nem mérlegelte a második lehetőséget valós cselekvési lehetőségként, mivel arra a következtetésre jutott, hogy a harmadik kemence munkálatainak elhalasztása túlzottan költséges lenne.

                  (29)

                  A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló hatósági határozatra tett észrevételeikben a norvég hatóságok tisztázták, hogy a végső teljes költség [körülbelül 800] millió NOK lett. A norvég hatóságok nem egyértelműsítették, hogy ez mikor véglegesült.

            9.   A költségnövekedés áttekintése

                  Dátum, esemény

                  A becsült költségvetés millió NOK-ban

                  A 2011. február 9-i 39/11/COL sz. határozatban leírt kezdeti költségvetés

                  511,66

                  2011. február 7., Finnfjord igazgatótanácsi ülés

                  [680–720]

                  2012. július 5., a Finnfjord további támogatásért folyamodik az Enovához

                  [730–760]

                  2012. július 31., a Finnfjord költségvetési felülvizsgálata

                  [740–790]

                  2012. szeptember 25., Finnfjord igazgatótanácsi ülés

                  [740–790]

                  Végső teljes költség

                  [körülbelül 800]

            10.   Az IN által megítélt támogatás és a [80–95] millió NOK összegű csomag

                  (30)

                  2012. augusztus 28-án a Finnfjord informális párbeszédet kezdeményezett az IN-nel és az SNN-nel annak érdekében, hogy beszerezze a projekt befejezésének finanszírozásához szükséges [80–95] millió NOK-ot.

                  (31)

                  2012. október 1-jei keltezésű levelében a Finnfjord hivatalosan is kiegészítő hitelért folyamodott az SNN-hez. A Finnfjord 2012. október 11-én folyamodott kiegészítő hitelért és támogatásért az IN-hez, a támogatási összeg meghatározása nélkül.

                  (32)

                  Az SNN 2012 október közepe előtt [80–95] millió NOK összegű hitelt kínált a Finnfjordnak. Ugyanakkor az SNN ezt az ajánlatot az IN-nel előzetesen fennálló hitel biztosítékkal történő fedezése terhére tett biztosítékkal történő fedezésétől tette függővé (26). Az IN ezt a megoldást nem fogadta el. A Finnfjord, az SNN és az IN ehelyett a következő [80–95] millió NOK összegű finanszírozásról állapodott meg:

                              i.

                              Az IN-től kapott 16 millió NOK összegű vissza nem térítendő támogatás.

                              ii.

                              Az IN által nyújtott, 18 millió NOK összegű rövid lejáratú hitel [5–9] %-os (az IN kockázati hitelpolitikájával összhangban kiigazítható) kamatlábbal, amelyet azonos feltételekkel biztosítottak, mint az IN-től kapott 100 millió NOK előzetesen fennálló hitelt.

                              iii.

                              Az SNN által nyújtott, [45–60] millió NOK összegű rövid lejáratú hitel […] havi NIBOR (27) + [300–600] bázispont kamatlábbal, amelyet azonos feltételekkel biztosítottak, mint az SNN-től kapott [300–325] millió NOK előzetesen fennálló hitelt.

                  (33)

                  A [80–95] millió NOK összegű finanszírozási csomagot formalizálták, a Finnfjord pedig egy az SNN, IN és Finnfjord által 2012. december 12-én aláírt kiegészítő koordinációs megállapodás aláírásával fogadta ezt el. Ez, a három fél közötti kapcsolatot szabályozó megállapodás vonatkozott a Finnfjord és az SNN közötti hitelmegállapodásra (2012. december 12.), valamint a Finnfjord és az IN közötti hitelmegállapodásra (2012. december 10.).

                  (34)

                  Míg az IN-től és SNN-től kapott hiteleket már folyósították, a Finnfjordnak nyújtott 16 millió NOK támogatást csak a Hatóság jóváhagyása esetén fizetik ki.

            11.   Észrevételek

      11.1
            A norvég hatóságok által hivatalos vizsgálati eljárás megindítására tett észrevételek

                  (35)

                  Az IN hangsúlyozza, hogy amikor a 16 millió NOK feltételes odaítéléséről döntött, nem mérlegelte a pénz Finnfjord részére történő meghitelezését, mivel a vállalkozás nem rendelkezett elegendő biztosítékkal [80–95] millió NOK összegű új hitel fedezetére.

                  (36)

                  Arra nézve, hogy a Finnfjord miért nem folyamodott 2011 februárjában több támogatásért az Enovához, az IN egyértelművé tette, hogy az Enova egyoldalúan csökkentette az összeget 200 millió NOK-ról, és hangsúlyozta, hogy a 175 millió NOK megítélt támogatás kivételesen magas támogatási intenzitást képviselt, és egyetlen más projekt sem várhat hasonló támogatást. A Finnfjord ezért úgy vélte, hogy a további támogatás kérelmezése sikertelen lenne. Ugyanakkor a vállalkozás megváltoztatta álláspontját, amikor tudomást szerzett az Enova által megítélt 350 millió NOK-os támogatásról egy, az Elkem AS által kivitelezett szinte azonos projekthez (28).

                  (37)

                  Az IN módosított táblázatot nyújtott be a Hatóság hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatában szereplő észrevételeinek figyelembevételét követően. A [körülbelül 800] millió NOK végső projektköltségre, 15 éves élettartamra, valamint a villamosenergia-termelésben az első három évben a 344,5 GWh maximum éves kapacitás eléréséig igazoltan fokozatosan bekövetkező növekedésre alapozva, az Enova-modell használatával számítva a megtérülési ráta a 16 millió NOK támogatás nélkül [körülbelül 9] %. A támogatással a megtérülési ráta [körülbelül 11] % lenne. Az IN előadta, hogy a projekt így nem nyereséges, figyelembe véve a Finnfjord általános befektetési politikáját, amely a társaság fő tevékenységi körén kívül eső ilyen jellegű befektetésekre nézve [10–20] % közötti megtérülési rátát ír elő.

                  (38)

                  Az IN hangsúlyozza, hogy a Finnfjord a projekt folytatásával kapcsolatos döntését saját belső számításai alapján hozta meg, amely eltér a fentebb bemutatott (az Enova-modellre alapozott) számításoktól. Az IN megjegyzi, hogy nem kapta meg a Finnfjord belső számításait. Az IN megjegyzi, hogy az IN és az Enova közötti szemlátomást ellentétes nézetek valószínűleg az Enova és az IN belső szabályai és gyakorlatai közötti különbségekből fakadnak.

            11.2
            A Finnfjord mint harmadik fél észrevételei a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozat közzétételére válaszul

                  (39)

                  A Finnfjord egy általa a Hatóság határozatában nyilvánvalónak észlelt ellentmondásra hivatkozik, ahol a Hatóság egyrészt nem zárja ki egyértelműen, hogy a támogatásnak lehet ösztönző hatása a szóban forgó ügyben, de egyidejűleg felveti azt a kérdést, hogy a Finnfjord megfontolta-e a projekt leállítását, csökkentését vagy szüneteltetését. A Finnfjord hangsúlyozta, hogy bár az igazgatótanácsa egészen a 2012. szeptember 25-i üléséig a projekt befejezése mellett állt, ez nem tekinthető arra vonatkozó elképzelés vagy képesség kifejezésének, hogy a projektet minden áron befejezzék. A cég szerint a Hatóság rendelkezésére bocsátott tények és számadatok egyértelműen kimutatják, hogy a Finnfjord képtelen lenne a projektet kiegészítő finanszírozás nélkül befejezni. A Finnfjord nem tud további biztosítékot kínálni, ezért nem nyerhetett volna el további hitelfinanszírozást. A Finnfjord ezért elutasítja a Hatóság azon előzetes álláspontját, hogy a támogatás üdvözölt, de nem feltétlenül szükséges elem lett volna a finanszírozási csomagban.

                  (40)

                  Az IN-hez hasonlóan a Finnfjord is hangsúlyozta, hogy az Enova 200 millió NOK-os támogatásának 175 millió NOK-ra történő csökkentése az Enova igazgatótanácsának egyoldalú politikai döntése volt. A Finnfjord rámutatott az Enova nyilatkozataiban álláspontja szerint fennálló több következetlenségre a projekthez nyújtott kiegészítő támogatás ösztönző hatásával kapcsolatosan, és hangsúlyozta, hogy az Enova és az IN szemlátomást ellentétes álláspontjai a támogatás ösztönző hatásáról nem járnak következményekkel, mivel az Enova politikája korlátozóbb jellegű, mint amelyet a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás (29) lehetővé tesz.

                  (41)

                  Annak értékelése kapcsán, hogy a támogatás a megfelelő eszköz-e, a Finnfjord szemlátomást elutasítja azt az elképzelést, hogy ezt az értékelést a szóban forgó ügy konkrét körülményei alapján kell elvégezni, és ehelyett a 39/11/COL sz. határozatra utal vissza, amelyben a Hatóság úgy találta, hogy a 175 millió NOK kezdeti támogatás megfelelő eszköz volt a projektbe tett befektetések előmozdítására a projekt végrehajtása előtt.

                  (42)

                  Az arányosság kérdését illetően a cég hangsúlyozta, hogy a projekt a kezdetben becsültnél kétszer költségesebbé vált. A 12,35 %-os megtérülési ráta a Finnfjord által megkövetelt nyereségességi skála alsó értéke körül volt. A 16 millió NOK nélküli módosított, [körülbelül 9] %-os megtérülési arányról kifejtették, hogy az sokkal alacsonyabb, mint amit a Finnfjord elfogadott volna, „ha szabad akaratából cselekedhet”. Még a 16 millió NOK-kal számolt [körülbelül 11] %-os megtérülési arányt is meglehetősen szerény megtérülésnek tartják. A Finnfjord a támogatás odaítélését az IN és az SNN között megosztott ésszerű tehernek tekintette, és hangsúlyozza, hogy a projekt hiteltőkéjét jelentősen megemelték. A fizetésképtelenség kockázatát kizárólag a cég viseli. Ezért a Finnfjord álláspontja szerint a támogatás egyértelműen nem vezet túlkompenzációhoz.

                  (43)

                  A Finnfjord azon az állásponton van, hogy az IN-től származó további támogatás nem aknázza alá az Energiaalap program keretében a versenymechanizmust. A Finnfjord hangsúlyozta, hogy az Energiaalap program keretében működő versenymechanizmus célja pusztán annak megakadályozása, hogy a legkevésbé hatékony projektek támogatást kapjanak, amikor a kérvényezett összegek meghaladják a program költségvetését. A cég felhívta a Hatóságot, hogy mérlegelje, vajon az Energiaalap program keretében működő versenymechanizmusra vonatkozó preferencia összeütközésbe kerülhet-e a norvég hatóságok azon jogával, hogy a közpénzek kezelését saját maguk szervezhessék. Ebben a kontextusban a Finnfjord kijelentette, kétségei vannak aziránt, hogy a Hatóságnak a kumulációs szabályokon túlmenően van-e érvényes jogalapja annak biztosítására, hogy az egyedi támogatás odaítélése ne kerüljön összeütközésbe egy támogatási program működésével. A Finnfjord kifejtette, hogy a bejelentett támogatást nyílt és átlátható módon osztották el.

            11.3
            A Finnfjord mint harmadik fél második körben tett észrevételei

                  (44)

                  A hivatalos vizsgálati eljárás során a Hatóság a Finnfjordtól mint harmadik féltől még egy alkalommal kapott észrevételeket, amelyekben a vállalkozás kifejtette, hogy saját likviditási hiánya 2012 őszén miként vezetett volna a projekt leállításához a kiegészítő finanszírozási csomag nélkül, amelyet viszont az IN által nyújtott támogatás tett lehetővé. A Finnfjord a Hatóság Helguvík Aluminium Smelter ügyben (30) hozott határozatára hivatkozott annak alátámasztásához, hogy a Finnfjord részére bejelentett támogatás miért bírt ösztönző hatással.

                  (45)

                  A cég az SNN-től, a Finnfjord könyvelőjétől és elnökétől származó nyilatkozatokat nyújtott be a támogatás szükségességének igazolására. A vállalkozás ezen túlmenően benyújtott egy táblázatot, amely a projekt (IN által igazolt) nettó jelenértékének frissített számításait tartalmazza, amely alapján a támogatással [marginálisan negatív megtérülés] % jön ki. A Finnfjord hivatkozik a Hatóság és a Bizottság innovatív projektekkel kapcsolatos, előre nem látott költségekre vonatkozó gyakorlatára (31), ahol fix összeg helyett az ismeretlen teljes költség százalékában kifejezett támogatásokat az állami támogatási szabályok működésével összeegyeztethetőnek találták.

                  (46)

                  A Hatóság kérésére a Finnfjord ezt követően benyújtotta az SNN, az IN és a Finnfjord által megkötött 2011. június 14-i és 2012. december 12-i két finanszírozási megállapodás másolatát, valamint a biztosítékfedezet hiányához kapcsolódó dokumentációt.

            11.4
            A norvég hatóságok észrevételei a harmadik felek észrevételeiről

                  (47)

                  A norvég hatóságok megtették észrevételeiket a Finnfjord harmadik félként két körben nyújtott észrevételeivel kapcsolatosan. A norvég hatóságok egyetértettek a Finnfjorddal, és kisebb ténybeli kérdéseket pontosítottak a javasolt 16 millió NOK vissza nem térítendő támogatás finanszírozási forrásával kapcsolatosan. Mivel a vonatkozó forrásokból a támogatások kifizetését egyforma módon végzik, ezek a pontosítások nem bizonyultak alapvető fontosságúnak a Hatóság bejelentett intézkedéssel kapcsolatos értékeléséhez.

            II.   ÉRTÉKELÉS

      1.   Az állami támogatás fennállása

                  (48)

                  Az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének szövege a következő:
                  „Ha e megállapodás másként nem rendelkezik, összeegyeztethetetlen az e megállapodásban foglaltak érvényesülésével az EK-tagállamok vagy az EFTA-államok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a szerződő felek közötti kereskedelmet.”

                  (49)

                  Ez azt jelenti, hogy egy intézkedés akkor minősül az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak, ha az alábbi feltételek együttesen teljesülnek: az intézkedés: i. állami támogatás vagy azt állami forrásból nyújtják; ii. szelektív gazdasági előnyt tartalmaz a kedvezményezett számára; iii. hatással van a szerződő felek közötti kereskedelemre, és torzítja a versenyt.

                  (50)

                  A támogatási intézkedést az állam által vagy állami forrásból kell nyújtani. Ebben a kontextusban fel kell idézni, hogy az IN állami cég, amelynek támogatásait a norvég állam finanszírozza. A bejelentett intézkedés ezért állami erőforrásokból finanszírozott, a Finnfjordra pedig egy, az állam által ellenőrzött állami szerv ruházza át a forrásokat. Ezért a Hatóság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatást állami forrásból nyújtják.

                  (51)

                  A bejelentett intézkedés akkor minősül állami támogatásnak, ha olyan előnyt biztosít a Finnfjord számára, amely révén a szokásosan a saját költségvetéséből fizetendő költségek megfizetése alól mentesül. Az intézkedésnek továbbá szelektívnek kell lennie azáltal, hogy „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését részesíti előnyben”. A 16 millió NOK közvetlen vissza nem térítendő támogatás olyan készpénztranszfer, amelyet a Finnfjord a szokásos üzleti tevékenysége körében nem kapott volna meg. A javasolt támogatást kizárólag a Finnfjord részére szánták. Ezért a Hatóság megállapítja, hogy ez a közvetlen vissza nem térítendő támogatás szelektív gazdasági előnyt jelent a Finnfjord számára.

                  (52)

                  Az intézkedésnek alkalmasnak kell lennie a verseny torzítására vagy az EGT-megállapodás Szerződő Felei közötti kereskedelmet érintenie kell ahhoz, hogy az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak minősüljön. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a puszta tény, hogy egy intézkedés megerősíti egy vállalkozás helyzetét más, az EGT-közi kereskedelemben versenyző vállalkozásokkal szemben, elegendőnek minősül ahhoz, hogy az intézkedésről megállapítsák annak a Szerződő Felek közötti kereskedelemre való kihatását és a más EGT-államokban létesített vállalkozások közötti verseny torzítását (32). A Finnfjord ferroszilíciumot és mikroszilíciumot gyárt, amelyet az európai piacon értékesít (33). Ezért a Hatóság azt a következtetést vonta le, hogy a támogatás érinti az EGT-megállapodás Szerződő Felei közötti kereskedelmet, és torzítja az EGT-n belüli versenyt, mivel a kedvezményezett egy olyan ágazatban tevékenykedik, amelyben a Szerződő Felek között kereskedés zajlik.

                  (53)

                  A fentiek alapján a Hatóság megállapítja, hogy az IN által a Finnfjord részére közvetlen támogatásként bejelentett, 16 millió NOK összegű vissza nem térítendő támogatás az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősül.

            2.   Eljárási követelmények

                  (54)

                  A 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (3) bekezdése értelmében „az EFTA Felügyeleti Hatóságot az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatni kell a támogatás nyújtásának vagy módosításának tervéről (…). Amíg ebben az eljárásban végső határozat nem születik, az érintett állam a tervezett intézkedéseket nem hajtja végre.”

                  (55)

                  A norvég hatóságok 2013. június 26-i keltezésű levelükben tettek bejelentést a 16 millió NOK támogatási intézkedésről. A támogatást a Hatóság jóváhagyásától függően ítélték oda feltételesen, és ennek következtében nem fizették ki.

                  (56)

                  A kapott információkra hivatkozással úgy tűnik, hogy a támogatást egy olyan támogatási program alapján ítélték meg, amelyről a Hatóságnak nem tettek bejelentést, mivel a norvég hatóságok úgy vélték, hogy azt az akkor alkalmazandó általános csoportmentességi rendelet hatálya alá tartozik (34). Az Enovától és az IN-től származó támogatások beruházási támogatást jelentenek azonos vállalkozás részére azonos beruházási projekthez. A norvég hatóságok ezért arra a következtetésre jutottak, hogy a Finnfjordnak nyújtott vissza nem térítendő támogatást egyedileg kell bejelenteni, mivel az Enovától kapott támogatással együtt meghaladja azt a küszöbértéket, amely alapján az egyedi támogatások bejelentési kötelezettség alá esnek (35).

                  (57)

                  A fentiek alapján a Hatóság azt a következtetést vonta le, hogy a norvég hatóságok eleget tettek a 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (3) bekezdéséből fakadó kötelezettségeiknek.

            3.   Összeegyeztethetőség – Jogalap

                  (58)

                  Az IN érvei szerint a Finnfjordnak nyújtott támogatás összeegyeztethető az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontjával, mint környezetvédelmi célú állami támogatás. Az IN hangsúlyozta, hogy a szóban forgó támogatás nem megmentési támogatás.

                  (59)

                  Az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével összeegyeztethetőnek tekinthető „az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás”, amennyiben az ilyen támogatás az EGT-n belül nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket és a versenyt a közös érdekkel ellentétes mértékben.

                  (60)

                  A Hatóság 39/11/COL sz. határozatával jóváhagyta az Energiaalap programból a Finnfjordnak az energetikai hasznosítási projekthez nyújtott támogatást, miután e támogatás részletes értékelését a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás 5. fejezetével összhangban elvégezte. A Hatóság arra a következtetésre jutott, hogy az Enovától származó bejelentett támogatás hozzájárult a környezet védelméhez azáltal, hogy a Finnfjordot egy energiamegtakarítási intézkedésre ösztönözte, amelyet a támogatás nélkül nem hozott volna meg.

                  (61)

                  A Hatóság 2014. július 16-án – a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően – új iránymutatásokat fogadott el a 2014 és 2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai célú állami támogatásokra vonatkozóan (a továbbiakban: a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás) (36), amellyel felváltották a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatást (37). A Hatóság a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatást annak elfogadásától alkalmazza (38). Ezt az iránymutatást alkalmazza az iránymutatás elfogadását megelőzően bejelentett azon egyedi támogatásokra is, amelyek esetében az elfogadás dátumát követően kell határozatot hozni (39).

                  (62)

                  A Hatóság energiamegtakarítási intézkedésként hagyta jóvá az Enovától származó támogatást. A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás nem rendelkezik energiamegtakarításra vonatkozó fejezettel, ehelyett egy energiahatékonyságról szóló fejezetet vezetett be (40). A Hatóság a bejelentett támogatás összeegyeztethetőségét a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás energiahatékonyságról szóló fejezete alapján értékeli.

                  (63)

                  A Hatóság megjegyzi, hogy a szóban forgó ügyben a bejelentett intézkedés összeegyeztethetőségének értékelése nem lett volna jelentősen eltérő, ha a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatást alkalmazta volna. Ennek alátámasztására az alábbiakban mind a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás, mind pedig a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás vonatkozó alapelveire hivatkozik a Hatóság.

            4.   A hivatalos vizsgálati eljárás hatóköre

                  (64)

                  A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában, valamint a bejelentett intézkedésnek az akkor alkalmazott környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás alapján történő értékelése során a Hatóság hangsúlyozta, hogy – figyelembe véve azt a tényt, hogy az Enovától a Finnfjord energetikai hasznosítási projektjéhez nyújtott támogatás összeegyeztethetőségét már értékelte – nem vonta kétségbe, hogy a kiegészítő támogatás, a kezdeti támogatáshoz viszonyított relatíve kis összege piaci hiányosságot céloz. Ezen túlmenően azon feltételezés alapján, hogy a támogatás ösztönző hatással bírna és szükséges lenne, a Hatóság nem vonta kétségbe, hogy a versenytorzulás és a kereskedelemre gyakorolt hatás korlátozott lett volna, így összességében véve a mérleg pozitív lenne. E kérdésekkel ezért az alábbiakban nem foglalkozunk.

                  (65)

                  A következő értékelés tárgya az, hogy a bejelentett támogatás ösztönző hatással bír-e és szükséges-e.

            5.   Az összeegyeztethetőség értékelése

      5.1
            A támogatás nem bír ösztönző hatással és nem is szükséges

                  (66)

                  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás (41) értelmében az EGT-megállapodás működésével való összeegyeztethetőség érdekében a támogatásnak ösztönző hatással kell bírnia. Az összeegyeztethetőség vizsgálatának alapvető eleme annak értékelése, hogy a bejelentett támogatás szükséges-e valódi ösztönző hatás teremtéséhez olyan beruházások elindítására, amelyeket egyébként nem valósítanának meg. Meg kell vizsgálni, hogy a támogatás szükséges-e a beruházás ösztönzéséhez, azaz a támogatás ténylegesen hozzájárul-e a kedvezményezett magatartásának olyan irányú megváltoztatásához, amelynek eredményeként a környezetvédelem szintje megnő (42).

                  (67)

                  A Hatóság általános szabályként úgy tekinti, hogy nem áll fenn ösztönző hatás abban az esetben, ha a projekt már azt megelőzően elindult, hogy a kedvezményezett támogatásra vonatkozó kérelmet nyújtott be (43). Mivel a szóban forgó ügy kiegészítő támogatás kérdéséhez kapcsolódik, amely egy folyamatban lévő projekt költségnövekedését fedezte volna, a Hatóság nem tud a beruházás megkezdése előtt benyújtott támogatási kérelmek esetében megjelenő ösztönző hatás feltételezésére támaszkodni. 2011 februárjában a Finnfjord a 700 millió NOK értékű projektet a 175 millió NOK megítélt támogatás alapján kezdeményezte.

                  (68)

                  A Hatóság azonban nem zárja ki a támogatás egy már megkezdett projektre gyakorolt ösztönző hatását, amennyiben a támogatás nyújtása egyértelműen biztosítja olyan projektek befejezését, amelyeket máskülönben nem fejeztek volna be, illetve a környezet olyan, fokozottabb védelmét, amely egyébként nem valósult volna meg (44). Ennek fényében a támogatás ösztönző hatásának értékelésekor alaposan meg kell vizsgálni az alternatív helyzetet is, vagyis azt, hogy a társaság mit tenne a támogatás nélkül.

                  (69)

                  A vállalkozás 2012 októberében befejezte a projektet a támogatás kifizetése nélkül. A kapott információk és bizonyítékok alapján a Hatóság álláspontja szerint a Finnfjord 2011 februárját követően nem mérlegelte reális lehetőségként a projekt leállítását, terjedelme csökkentését vagy szüneteltetését a projekt 2012 októberi befejezéséig. Konkrétabban és hivatkozva az igazgatótanács 2012. szeptember 25-i ülésének következtetéseire, úgy tűnik, hogy a vállalkozás – a kapcsolódó visszatartó hatású költségek miatt – nem vette komolyan fontolóra a projekt leállítását, a projekt egészének vagy részének elhalasztását, sem terjedelmének csökkentését. Az igazgatótanács 2012. szeptember 25-i ülése jegyzőkönyve azt jelzi, hogy a Finnfjord arra törekedett, hogy kiegészítő hitelfinanszírozást kapjon az SNN-től, valamint kiegészítő támogatást az Enovától és az IN-től, továbbá kiderül belőle, hogy minden potenciális támogatást közvetlenül annak a hitelnek a csökkentésére használtak volna fel, amelyet a Finnfjord a tervei szerint az SNN-től kapott volna.

                  (70)

                  Ezt az állítást a vállalkozás vitathatatlanul alátámasztotta a Hatóság hivatalos vizsgálati eljárást indító határozatára tett észrevételeivel. Bár a társaság hivatkozik a kiegészítő [80–95] millió NOK finanszírozási szükségletre, és szemlátomást azt állítja, hogy éppen az a helyzet, amelybe került, mutatja, hogy a vállalkozás fontolóra vette a projekt elhagyását, ezt cáfolják a társaság által tett – a „szabad akarat” hiányára hivatkozó (lásd fent a (42) preambulumbekezdést) – más nyilatkozatok cáfolják, és mindenekelőtt az a tény, hogy a Finnfjord a projektet a támogatás kifizetése nélkül befejezte.

                  (71)

                  Ha a társaság önmagától nem vélte úgy, hogy van más lehetősége, mint a projekt folytatása, a támogatás nem nyújthatott volna a cégnek ösztönzést, mivel a társaság – a támogatással vagy anélkül – befejezte volna a projektet. Más szavakkal: az alternatív helyzet az, hogy a Finnfjord késedelem és terjedelmi korlátozás nélkül befejezi a projektet, a támogatás nélkül is.

                  (72)

                  A Hatóságot nem győzte meg az az érv, hogy a támogatás a [80–95] millió NOK-os finanszírozási csomag ösztönzője volt és egyben szükséges is ahhoz, különösen az SNN-től kapott [45–60] millió NOK hitelhez. Még ha az SNN hitele előfeltételként rögzíti is az IN által megítélt 16 millió NOK támogatást, a forrásokat (az SNN-től és az IN-től egyaránt) a Hatóság kiegészítő támogatásra vonatkozó előzetes jóváhagyása nélkül kifizették. Ez a hitelek vissza nem térítendő támogatástól való elkülönülését mutatja. Egy olyan hitelező, aki a támogatás tényleges kifizetését szabta volna a további finanszírozás feltételéül, megvárta volna a Hatóság jóváhagyását a további tőkehitel kihelyezése előtt, ha ez határozza meg a finanszírozási csomag meglétét. Ezen túlmenően a Hatóságnak nyújtott információ nem jelzi, hogy a Finnfjordnak azonnal vissza kellett volna fizetnie a hiteleket abban az esetben, ha a Hatóság nem hagyja jóvá a támogatást.

                  (73)

                  Az EGT-megállapodás működésével való összeegyeztethetőség érdekében a támogatásnak szükségesnek kell lennie. A támogatás nem irányulhat egy tevékenység azon költségeire, amelyek a vállalkozásnál amúgy is felmerültek volna, és nem kompenzálhatja egy gazdasági tevékenység szokásos üzleti kockázatát (45). Ugyanakkor a szóban forgó gazdasági tevékenység szokásos üzleti kockázatának nem tekinthető, előre nem látható külső tényezők miatt felmerült további költségekre nyújtott támogatás összeegyeztethető lehet az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével (46).

                  (74)

                  A Hatóság megjegyzi, hogy amikor a Finnfjord 2011 februárjában azzal szembesült, hogy a költségek 511,66 millió NOK-ról 700 millió NOK-ra emelkedtek, úgy határozott, hogy további támogatás igénylése nélkül folytatja a projektet. Ezért a vizsgálat szempontjából a releváns költség a [80–95] millió NOK emelkedés a 700 millió NOK-ról a [körülbelül 800] millió NOK-ra. Ez egy körülbelül […] %-os emelkedést jelent.

                  (75)

                  A kapott információk alapján, a fenti (22) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően a költségnövekedés a következőkből fakadt: a meglévő gépek átalakítása, három meglévő kemence átalakítása, a füstelvezetők átalakítása, a turbinaépület és más épületek berendezése, a vártnál hosszabb termeléskiesések, valamint a munkálatok és berendezések véglegesítése. Ezek olyan típusú költségnövekedések, amelyekkel a társaságnak számolnia kell, amikor ilyen típusú projektet tervez, és a szóban forgó gazdasági tevékenység szokásos üzleti kockázatának tekinthetők. Ezért nem tekinthető úgy, hogy ezeket külső tényezők okozták volna, és nem tűnnek előre nem látható jellegűeknek sem. Az ügy ennek alapján eltérő a Finnfjord által hivatkozott Helguvík Aluminium Smelter ügytől (47). Abban az ügyben a támogatás kedvezményezettje nehézségekkel szembesült a kivételes jellegű 2008-as izlandi gazdasági válság alatt a finanszírozás megszerzése terén, ami olyan körülmény, amely jogszerűen minősíthető előre nem látható külső tényezőnek. A fentiek alapján a Hatóság álláspontja az, hogy a norvég hatóságok célja a bejelentett támogatási intézkedéssel a Finnfjord projekt kapcsán vállalt szokásos üzleti kockázatának kompenzációja.

                  (76)

                  A Hatóság elismeri, hogy az értékelésének eredménye esetlegesen más lehetett volna, ha a norvég hatóságok a két fix összegű (az Enovától és később az IN-től származó) támogatási kifizetés helyett a projekt elszámolható kiadásai bizonyos százalékának fedezésére ítéltek volna meg támogatást. Különösen ez az eset állt volna fenn akkor, ha az előre nem látható költségek nagysága jelentős és a projekt innovatív jellegéhez, valamint ahhoz a tényhez kapcsolódik, hogy ezeket a költségeket természetüknél fogva nehezen lehet előre megbecsülni. Ugyanakkor ez az álláspont nem releváns a szóban forgó ügy tényei szempontjából.

                  (77)

                  A Hatóság hangsúlyozza, hogy a norvég hatóságoknak kell igazolniuk, hogy az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésétől való eltérés feltételei fennállnak (48). A norvég hatóságok (és a Finnfjord) által előadott tények és érvek nem győzték meg a Hatóságot arról, hogy az IN-től származó bejelentett támogatás ösztönző hatással bír vagy szükséges.

                  (78)

                  A fentiek alapján a Hatóság azt a következtetést vonta le, hogy az IN által a Finnfjordnak nyújtott bejelentett támogatás nem bír ösztönző hatással, és nem szükséges. Mivel a támogatás önmagában ezen okokból nem összeegyeztethető az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével, a Hatóság nem fogja értékelni sem a támogatás helyénvalóságát, sem annak arányosságát.

            6.   Következtetés – a támogatás nem összeegyeztethető

                  (79)

                  A norvég hatóságok által szolgáltatott információk alapján a Hatóság megállapította, hogy az IN által a Finnfjord részére 16 millió NOK összegű készpénzben nyújtott vissza nem térítendő támogatás az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősül.

                  (80)

                  A Hatóság azt a következtetést vonta le, hogy ez a támogatás nem összeegyeztethető az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével. Ennek megfelelően a norvég hatóságok nem kapnak felhatalmazást a támogatás nyújtására.

                  (81)

                  A Hatóság felkéri a norvég hatóságokat, hogy e határozat másolatát haladéktalanul továbbítsák a Finnfjordnak,

            ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
      1. cikk
      (1)   A norvég hatóságok által 2013. június 26-án bejelentett, a Finnfjord részére megítélt 16 millió NOK összegű közvetlen, vissza nem térítendő támogatás nem összeegyeztethető az EGT-megállapodással.
      (2)   A támogatás ezért nem nyújtható.
      (3)   A hivatalos vizsgálati eljárás ezzel lezárul.
      2. cikk
      E határozatnak a Norvég Királyság a címzettje.
      3. cikk
      E határozatnak csak az angol nyelvű változata hiteles.

         Kelt Brüsszelben, 2015. április 8-án.

               az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

            Oda Helen SLETNES

               elnök

            Helga JÓNSDÓTTIR

               bizottsági testületi tag

         (*)  Ez a határozat betekinthető változata, a szakmai titoktartási kötelezettség hatálya alá eső információkat nem tartalmazza. Az eltávolított információkat […] jelzi. Az eltávolított számadatok esetében adott esetben a számadat nagyságrendjét jelző tartomány került feltüntetésre.

         (1)  HL C 278., 2011.9.22., 6. o., valamint az 51. EGT-kiegészítés, 2011.9.22., 1. o.

         (2)  Dokumentumszám: 676810, 676812, 676814-676816, 676819, 676822, 676823, 676825-676827, 676829 és 676832-676834.

         (3)  Dokumentumszám: 677212.

         (4)  Dokumentumszám: 680603-680605 és 680866-680868.

         (5)  Dokumentumszám: 681073.

         (6)  Dokumentumszám: 683806, 683807, 683809, 683810, 683813, 683814, 683817 és 683819.

         (7)  Dokumentumszám: 686086.

         (8)  Dokumentumszám: 700230.

         (9)  HL C 108., 2014.4.10., 2. o., valamint a 22. EGT-kiegészítés, 2014.4.10., 19. o.

         (10)  A Finnfjord keltezetlen levele, amelyet a Hatóság 2014. április 16-án vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 705906).

         (11)  Dokumentumszám: 708022.

         (12)  Dokumentumszám: 710453.

         (13)  Dokumentumszám: 723413-723421 és 723424.

         (14)  Dokumentumszám: 725001.

         (15)  Dokumentumszám: 726975-726980 és 726985.

         (16)  Dokumentumszám: 726981.

         (17)  Dokumentumszám: 729928.

         (18)  LOV 2003-12-19-130 Lov om Innovasjon Norge.

         (19)  Norvég nyelven: Statsforetak. Az Enova az állami vállalkozásokról szóló 1991. augusztus 30-i, 71. sz. törvénynek megfelelő szervezeti felépítéssel rendelkezik.

         (20)  Az EFTA felügyeleti hatóság határozata 125/06/COL (2006. május 3.) a Norvég Energiaalapról (Norvégia) (HL L 189., 2008.7.17., 36. o.), valamint a 43. sz. EGT-kiegészítés, 2008.7.17., 1. o.

         (21)  HL C 314., 2011.10.27., 4. o., valamint az 58. EGT-kiegészítés, 2011.10.27., 2. o.

         (22)  Az Energiaalap program keretében nyújtott támogatásra vonatkozó pályázatokat a Hatóság 248/11/COL sz. (fent idézett) határozatának 27–36. pontja írja le.

         (23)  Lásd a Hatóság 248/11/COL sz. (fent idézett) határozatának 37. pontját.

         (24)  Elérhető a Finnfjord honlapján: http://www.finnfjord.no/weve_got_the_power.

         (25)  A norvég hatóságok 2013. szeptember 18-án kelt levele (dokumentumszám: 683806). A Hatóság fordítása: „Eventuelle tilskudd/lån fra Enova og Innovasjon Norge, vil gå til direkte reduksjon av omsøkte likviditetslån.”

         (26)  Az IN szerint: „Amikor a Finnfjord […] a [80–95] millió NOK finanszírozásért folyamodott, az [SNN] már jóváhagyott egy azonos összegű hitelt, de olyan biztosítéki feltételekkel, amelyek elfogadhatatlanok voltak az [IN] számára” – az IN 2013. szeptember 18-i keltezésű, a Hatósághoz címzett levele, 12. o.

         (27)  Norvég bankközi kamatláb.

         (28)  Ezt a támogatást a Hatóság 304/13/COL sz. határozatával hagyta jóvá (HL C 330., 2013.11.14., 7. o., valamint 63. sz. EGT-kiegészítés, 2013.11.14., 5. o.).

         (29)  HL L 144., 2010.6.10., 1. o., valamint a 29. sz. EGT-kiegészítés, 2010.6.10., 1. o.

         (30)  A Helguvík Aluminium Smelter ügyben hozott 344/09/COL sz. határozat (HL C 294., 2009.12.3., 17. o., valamint a 64. EGT-kiegészítés, 2009.12.3., 10. o.)

         (31)  Ezek: a Hatóság Test Centre Mongstad ügyben hozott 503/08/COL sz. határozata (HL C 297., 2008.11.20., 11. o., valamint a 69. sz. EGT-kiegészítés, 2008.11.20., 2. o.) és a 117/2007 sz., A „Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH” telephelye „57 Profi-Start GmbH” általi szennyeződésmentesítésének bejelentett támogatási ügyében hozott bizottsági határozat (HL C 275., 2007.11.16., 2. o.).

         (32)  Lásd az E-6/98 sz., Norvégia kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben (EFTA bírósági jelentés 1999, 76. o.) hozott ítélet 59. pontját; továbbá a 730/79. sz., Philip Morris Holland BV kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet (EBHT 1980., 209. o.) 11. pontját: „Ha az állam által vagy állami forrásokból nyújtott támogatás megerősíti egy vállalkozás helyzetét más versenyző vállalkozásokéhoz képest a Közösségen belüli kereskedelemben, az utóbbiakat a támogatás által érintett vállalkozásoknak kell tekinteni”.

         (33)  Lásd a Hatóság 39/11/COL sz. (fent idézett) határozatát.

         (34)  Az EGT-megállapodás XV. mellékletének 1j. pontjába foglalt, a Szerződés 87. és 88. cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK bizottsági rendelet (általános csoportmentességi rendelet) (HL L 214., 2008.8.9., 3. o.).
      Lásd a 6. cikk (1) bekezdésének b) pontját az akkor alkalmazandó általános csoportmentességi rendelet 7. cikkének (1) bekezdésével együtt értelmezve.
      A 6. cikk (1) bekezdésének b) pontja a következőképpen szól: „E rendelet nem alkalmazható azokra az egyedi támogatásokra, akár ad hoc támogatásként, akár program alapján nyújtották, amelyek bruttó támogatástartalma meghaladja a következő határértékeket (…) b) környezetvédelmi beruházási támogatás esetében: vállalkozásonként és beruházási projektenként 7,5 millió EUR;”.

         (35)  A 7. cikk (1) bekezdése a következőképpen szól: „Annak megállapítása során, hogy a 6. cikkben megállapított egyedi bejelentési határértékeket és a II. fejezetben megállapított maximális támogatási intenzitásokat betartják-e, a támogatott tevékenységre vagy projektre vonatkozó állami támogatási intézkedések teljes összegét kell figyelembe venni, függetlenül attól, hogy a támogatást helyi, regionális, nemzeti vagy közösségi forrásból finanszírozzák-e.”

         (36)  Sem a Hivatalos Lapban, sem az EGT-kiegészítésben nem került még közzétételre, a Hatóság honlapján elérhető: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

         (37)  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 237. pontja.

         (38)  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 237. pontja.

         (39)  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 238. pontja. A Hatóság megjegyzi, hogy a jóváhagyott támogatási programok alapján megítélt támogatásokra a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatást fogja alkalmazni akkor is, ha a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás alkalmazásának kezdetét követően kell határozatot hoznia. A szóban forgó ügyben azonban a Hatóság értelmezése alapján a bejelentett támogatást nem a Hatóság által jóváhagyott támogatási program alapján ítélték oda.

         (40)  Az iránymutatás 14. pontja (2) bekezdésében az „energiahatékonyságot” úgy határozzák meg, mint az a megtakarított energiamennyiség, amelyet valamely energiahatékonyság-javító intézkedés végrehajtása előtt és után mért és/vagy becsült fogyasztás alapján határoznak meg, biztosítva az energiafogyasztást befolyásoló külső feltételeknek megfelelő normalizálást.

         (41)  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 139. és 44. pontja. Lásd még a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás 171–173., valamint a 27–29. pontját.

         (42)  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 44. pontja. Lásd még a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás 142. pontját.

         (43)  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 45. pontja. Lásd még a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás 143. pontját.

         (44)  A T-162/06. sz., Kronoply kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2009., 2. o.) 85. pontja. A C-117/09 P. sz., Kronoply kontra Bizottság ügyben tett fellebbezést (EBHT 2010, 370. o.) követően helyben hagyott ítélet.

         (45)  A környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 44. pontja.

         (46)  A T-162/06. sz., Kronoply kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2009., 2. o.) 88. pontja.

         (47)  Lásd fent.

         (48)  A C-106/09 P. sz., Bizottság kontra Government of Gibraltar és Egyesült Királyság ügyben hozott ítélet (EBHT 2011, 732. o.) 147. pontja. A C-372/97. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2004., I-234. o.) 81. pontja. A C-364/90. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 1993., I-157. o.) 20. pontja. A T-68/03. sz., Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2007., 253. o.) 34. pontja.


title: 2006/551/EK: A Tanács határozata ( 2006. július 24. ) a Közösségi Növényfajta-hivatal elnökének kinevezéséről

text:
               8.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 217/28

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2006. július 24.)
   a Közösségi Növényfajta-hivatal elnökének kinevezéséről
   (2006/551/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a közösségi növényfajta-oltalomról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 43. cikke (1) és (2) bekezdésére,
   tekintettel a Közösségi Növényfajta-hivatal igazgatótanácsa véleményének kézhezvételét követően a Bizottság által 2006. július 3-án benyújtott közleményre,
   A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   Egyetlen cikk
   Bart KIEWIET-et (született 1947. január 7-én) ötéves időtartamra a Közösségi Növényfajta-hivatal elnökévé nevezik ki.
   Bart KIEWIET hivatali ideje hivatalba lépésének napján kezdődik, a hivatalba lépés időpontját az elnök és a Hivatal igazgatótanácsa határozza meg.

      Kelt Brüsszelben, 2006. július 24-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. PEKKARINEN

      (1)  HL L 227., 1994.9.1., 1. o. A legutóbb a 873/2004/EK rendelettel (HL L 162., 2004.4.30., 38. o.) módosított rendelet.