title: A Tanács 2009/42/KKBP határozata ( 2009. január 19. ) a fegyverkereskedelmi szerződés létrejöttéhez vezető folyamat harmadik országok körében történő előmozdítására irányuló, az Európai Biztonsági Stratégia keretében végzett uniós tevékenységek támogatásáról

text:
               22.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 17/39

      A TANÁCS 2009/42/KKBP HATÁROZATA

   (2009. január 19.)
   a fegyverkereskedelmi szerződés létrejöttéhez vezető folyamat harmadik országok körében történő előmozdítására irányuló, az Európai Biztonsági Stratégia keretében végzett uniós tevékenységek támogatásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 13. cikke (3) bekezdésére és 23. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2003. december 12-én elfogadta az Európai Biztonsági Stratégiát, amely a hatékony többoldalúságon alapuló nemzetközi rendre hívott fel. Az Európai Biztonsági Stratégia az ENSZ Alapokmányát a nemzetközi kapcsolatok alapvető kereteként ismeri el. Az ENSZ megerősítése és a feladatainak ellátásához és a hatékony fellépéshez szükséges eszközökkel való ellátása kiemelt kérdés az Európai Unió számára.

               (2)

               Az ENSZ Közgyűlése 2006. december 6-án elfogadta az „Egy fegyverkereskedelmi szerződés felé: a hagyományos fegyverek behozatalára, kivitelére és továbbadására vonatkozó közös nemzetközi normák megállapítása” című, 61/89. sz. határozatot.

               (3)

               A Tanács 2006. december 11-i következtetéseiben üdvözölte, hogy hivatalosan megkezdődött a jogilag kötelező erejű nemzetközi fegyverkereskedelmi szerződés kidolgozására irányuló folyamat, és elismeréssel vette tudomásul, hogy az ENSZ tagállamainak egyértelmű többsége – beleértve az EU valamennyi tagállamát is – támogatta a fent említett határozatot. A Tanács ismételten megerősítette, hogy az EU és tagállamai tevékeny részt vállalnak e folyamatban, továbbá kiemelte a más államokkal és a regionális szervezetekkel való együttműködés fontosságát.

               (4)

               Az ENSZ főtitkára egy 28 tagot számláló kormányzati szakértői csoportot hozott létre az esetleges jövőbeli fegyverkereskedelmi szerződés további mérlegelésére. A kormányzati szakértői csoport 2008 folyamán többször is összeült, és következtetéseit az ENSZ-közgyűlés 63. ülésszakának miniszteri hete során terjesztette elő. A csoport arra a következtetésre jutott, hogy további megfontolásokra van szükség, és lépésről lépésre haladva, nyílt és átlátható módon, az Egyesült Nemzetek égisze alatt kell folytatni az ezirányú erőfeszítéseket. A kormányzati szakértői csoport arra biztatta a megfelelő helyzetben lévő államokat, hogy az arra rászoruló államoknak – azok kérésére – nyújtsanak segítséget.

               (5)

               2007. december 10-i következtetéseiben a Tanács kiemelte az ENSZ által kinevezett kormányzati szakértői csoport fontosságát, és a csoportot a folyamat előmozdítására ösztönözte. A Tanács kifejezte azon szilárd meggyőződését, hogy egy, a hagyományos fegyverek behozatalára, kivitelére és továbbadására vonatkozó közös nemzetközi normákat megállapító, az államoknak a vonatkozó nemzetközi jogból eredő, meglévő felelősségével összhangban lévő, átfogó, jogilag kötelező erejű okmány nagymértékben hozzájárulna ahhoz, hogy kezelni lehessen a hagyományos fegyverek elterjedését, amely nem kívánatos és felelőtlen folyamat.

               (6)

               Az ENSZ Közgyűlés Első Bizottsága 2008 októberében elfogadta az „Egy fegyverkereskedelmi szerződés felé: a hagyományos fegyverek behozatalára, kivitelére és továbbadására vonatkozó közös nemzetközi normák megállapítása” című határozatot. A szöveget valamennyi EU tagállam társtámogatásban részesítette.

               (7)

               Az ENSZ Leszerelési Kutatóintézete (UNIDIR) az ENSZ-tagállamoknak a fegyverkereskedelmi szerződés megvalósíthatóságával, hatályával és tervezett paramétereivel kapcsolatos nézeteinek részletes elemzését tartalmazó kétrészes tanulmány elkészítésével támogatta e folyamatot. Az UNIDIR elemzései – azáltal, hogy meghatározták azon területeket, amelyek tekintetében egyeznek, illetve eltérnek a vélemények, valamint azáltal, hogy azonosították a figyelmen kívül hagyott területeket – hozzájárultak a fegyverkereskedelmi szerződésről folytatott megbeszélések előbbre viteléhez. Ezek az elemzések hasznos hozzájárulást jelentettek a kormányzati szakértői csoport számára. Ennélfogva célszerű az UNIDIR-re bízni az e határozat szerinti tevékenységek gyakorlati megvalósítását.

               (8)

               A fenti tanácsi következtetésekből kiindulva, az EU-nak támogatnia kell ezt a folyamatot az eddig elvégzett munka megerősítése érdekében, úgy, hogy a vitába a kormányzati szakértői csoportban tagsággal nem rendelkező államokat, valamint egyéb szereplőket – mint például a civil társadalmat és az ipart – is bevonja a kérdés mélyebb megértése és a kormányzati szakértői csoport ajánlásainak kiterjesztéséhez való hozzájárulás érdekében,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   (1)   A fegyverkereskedelmi szerződés létrejöttéhez vezető folyamat harmadik országok körében történő előmozdítása céljából az Európai Unió támogatja a következő célkitűzések elősegítésére irányuló tevékenységeket:

               a)

               a fegyverkereskedelmi szerződéssel kapcsolatos aktuális nemzetközi megbeszélésekre vonatkozó ismeretek növelése a nemzeti és regionális szereplők, az ENSZ-tagállamok, a civil társadalom és az ipar körében;

               b)

               az ENSZ főtitkára által létrehozott, a fegyverkereskedelmi szerződéssel foglalkozó kormányzati szakértői csoport rendeltetésének határozottabb körülírása, valamint az Egyesült Nemzetek erősítése, mivel ez az egyetlen fórum, amely képes egy valóban egyetemes okmány létrehozására;

               c)

               az ENSZ valamennyi tagállamának és regionális szervezetének a fegyverkereskedelmi szerződés kidolgozási folyamatába való erőteljesebb bevonásának elősegítése;

               d)

               a kormányzati szakértői csoportban részt vevő és nem részt vevő államok közötti véleménycsere ösztönzése;

               e)

               az ENSZ tagállamai közötti vita előmozdítása, különösen azon tagállamok között, amelyek nem tagjai a kormányzati szakértői csoportnak;

               f)

               az ENSZ-tagállamok, a regionális szervezetek, a civil társadalom és az ipar közötti véleménycsere elősegítése;

               g)

               a fegyverkereskedelmi szerződés lehetséges elemeinek, hatályának és következményeinek meghatározása; valamint

               h)

               az említett viták és vélemények tartalmának a teljes nemzetközi közösséggel való megosztása.

         (2)   A fenti célkitűzések elérése érdekében az EU a következő projektet valósítja meg:

               —

               egy projektindító rendezvény, hat regionális szeminárium, és egy záró szeminárium, ideértve az eredményekről való tájékoztatást is, valamint egy, az Első Bizottság ülésének alkalmával (az ENSZ Közgyűlésének 64. ülésszakán) tartott rendezvény megszervezése.

         A részletes leírást a melléklet tartalmazza.
   2. cikk
   (1)   Ezen határozat végrehajtásáért az elnökség felelős, amelynek munkáját a Tanács főtitkára/a KKBP főképviselője segíti. A Bizottság teljes mértékben együttműködik az elnökséggel ezirányú munkájában.
   (2)   Az 1. cikk (2) bekezdésében említett projekt gyakorlati megvalósítását az ENSZ Leszerelési Kutatóintézete (UNIDIR) végzi. Ezt a feladatot az elnökség munkáját segítő főtitkár/főképviselő ellenőrzése mellett végzi. A főtitkár/főképviselő ebből a célból megköti a szükséges megállapodásokat az UNIDIR-rel.
   (3)   Az elnökség, a főtitkár/főképviselő és a Bizottság hatáskörüknek megfelelően rendszeresen tájékoztatják egymást a projektről.
   3. cikk
   (1)   Az 1. cikk (2) bekezdésében említett tevékenységek végrehajtását szolgáló pénzügyi referenciaösszeg 836 260 EUR, amelyet az Európai Unió általános költségvetéséből kell finanszírozni.
   (2)   Az (1) bekezdésben meghatározott összeggel finanszírozott kiadásokat az Európai Unió általános költségvetésére vonatkozó közösségi eljárások és szabályok szerint kell kezelni.
   (3)   A (2) bekezdésben említett, támogatás formájában megvalósuló kiadások megfelelő kezelését a Bizottság felügyeli. E célból finanszírozási megállapodást köt az UNIDIR-rel. A finanszírozási megállapodás rendelkezik arról, hogy az UNIDIR-nek biztosítania kell az uniós hozzájárulás láthatóságát, annak nagyságához mérten.
   (4)   A Bizottság e határozat hatálybalépését követően a (3) bekezdésben említett finanszírozási megállapodás mihamarabbi megkötésére törekszik. Tájékoztatja a Tanácsot az eljárás során felmerülő esetleges nehézségekről, valamint a finanszírozási megállapodás megkötésének időpontjáról.
   4. cikk
   Az elnökség – amelynek munkáját a Tanács főtitkára/a KKBP főképviselője segíti – e határozat végrehajtásáról jelentést tesz a Tanácsnak az egyes regionális szemináriumok és a záró szeminárium megrendezését követően az ENSZ Leszerelési Kutatóintézete (UNIDIR) által készített rendszeres beszámolók alapján. A Bizottságot teljes mértékben be kell vonni, és annak az 1. cikk (2) bekezdésében említett projekt végrehajtásának pénzügyi vonatkozásairól információkat szolgáltatnia.
   5. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
   Ez a határozat a 3. cikk (3) bekezdésében említett finanszírozási megállapodás megkötését követően 15 hónappal vagy – amennyiben finanszírozási megállapodás megkötésére azon időszak alatt nem kerül sor – 6 hónappal az elfogadását követően hatályát veszti.
   6. cikk
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2009. január 19-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GANDALOVIČ

      MELLÉKLET
      1.   Célkitűzés
      E határozat általános célja valamennyi érdekelt részvételének előmozdítása a fegyverkereskedelmi szerződésről folytatott megbeszélésekben, a nemzeti és regionális hozzájárulások integrálása a nemzetközi folyamatba, valamint az esetleges fegyverkereskedelmi szerződés hatályának és vonatkozásainak meghatározása.
      2.   A projekt
      2.1.   A projekt célja
      A projekt

                  a)

                  növelni fogja a nemzeti és regionális szereplőknek, az ENSZ-tagállamoknak, a civil társadalomnak és az iparnak a fegyverkereskedelmi szerződéssel kapcsolatosan folyó nemzetközi megbeszélésekre vonatkozó ismereteit;

                  b)

                  határozottabban körül fogja írni az ENSZ főtitkára által létrehozott, a fegyverkereskedelmi szerződéssel foglalkozó kormányzati szakértői csoport rendeltetését, valamint erősíteni fogja az Egyesült Nemzeteket, mivel ez az egyetlen fórum, amely képes egy valóban egyetemes okmány létrehozására;

                  c)

                  elő fogja segíteni az ENSZ valamennyi tagállamának és regionális szervezetének a fegyverkereskedelmi szerződés kidolgozási folyamatába való erőteljesebb bevonását;

                  d)

                  ösztönözni fogja a kormányzati szakértői csoportban részt vevő és nem részt vevő államok közötti véleménycserét;

                  e)

                  elő fogja mozdítani az ENSZ tagállamai közötti vitát, különösen azon tagállamok között, amelyek nem tagjai a kormányzati szakértői csoportnak;

                  f)

                  elő fogja segíteni az ENSZ-tagállamok, a regionális szervezetek, a civil társadalom és az ipar közötti véleménycserét;

                  g)

                  meg fogja határozni a fegyverkereskedelmi szerződés lehetséges elemeit, hatályát és következményeit; valamint

                  h)

                  tájékoztatni fogja az említett viták és vélemények tartalmáról a teljes nemzetközi közösséget.

            2.2.   A projekt eredményei
      A projekt

                  a)

                  növelni fogja a fegyverkereskedelmi szerződés kidolgozási folyamatának ismertségét, az azzal kapcsolatos ismereteket, valamint annak megértését;

                  b)

                  új szereplőket fog bevonni a vitába;

                  c)

                  lehetővé fogja tenni a nemzeti és regionális szempontok és elképzelések nemzetközi szintű megvitatását; valamint

                  d)

                  elképzeléseket és javaslatokat épít be a fegyverkereskedelmi szerződésbe, különösen annak hatályával és vonzataival kapcsolatban.

            2.3.   A projekt leírása
      A projekt egy projektindító rendezvényt, hat regionális szemináriumot és az eredmények összességét bemutató záró szeminárium, valamint egy, az Első Bizottság ülésének alkalmával (az ENSZ Közgyűlésének 64. ülésszakán) tartott rendezvény megszervezését irányozza elő. A záró szeminárium a következőképpen épül fel: egynapos regionális szeminárium az EBESZ-országok részvételével, majd egy egynapos záró szeminárium.
      2.3.1.   Projektindító rendezvény
      Az egynapos projektindító rendezvény ismerteti a projekt céljait, és annak támogatottságát biztosítandó kikéri a civil társadalom, a kutatók és a nem kormányzati szervezetek véleményét.
      2.3.2.   Regionális szemináriumok

                  1.

                  A kétnapos regionális szemináriumok célrégiókon belüli helyszínének meghatározására a későbbiekben kerül sor. A szemináriumok az alábbiak ismertetését és megvitatását lehetővé tevő négy részből fognak állni:

                              a)

                              a fegyverkereskedelmi szerződés általános áttekintése, háttere, szereplői stb.;

                              b)

                              a jelenleg zajló nemzetközi folyamat konkrét bemutatása;

                              c)

                              egy esetleges fegyverkereskedelmi szerződés hatályának és vonzatainak megvitatása; valamint

                              d)

                              a fegyverkereskedelmi szerződéssel kapcsolatos folyamatot előbbre vivő, további intézkedésekre vonatkozó elképzelések, ajánlások és javaslatok összegyűjtése.

                  2.

                  A regionális szemináriumok résztvevői többek között az alábbiak:

                              a)

                              a régióbeli országok képviselői;

                              b)

                              regionális szervezetek, köztük nem kormányzati szervezetek képviselői;

                              c)

                              a helyi/regionális ipar képviselői;

                              d)

                              az UNIDIR és az ENSZ Leszerelésügyi Hivatala (UNODA) képviselői (a hagyományos fegyverekkel foglalkozó ág és a regionális ág, adott esetben a regionális központok is);

                              e)

                              az EU tagállamok technikai szakértői, beleértve az ipar képviselőit is;

                              f)

                              partnerszervezetek, többek között például a Stockholmi Nemzetközi Békekutató Intézet (Svédország) vagy a Stratégiai Kutatási Alapítvány (Franciaország) képviselői.

                  3.

                  Az egyes szemináriumok résztvevőinek létszáma a régió nagyságától függően 30 és 40 fő között lesz.

                  4.

                  Az egyes szemináriumokat követően összefoglaló beszámoló készül a megbeszéltekről és az ajánlásokról. Az összefoglaló beszámoló online módon és elektronikus adattároló eszközökön lesz elérhető.

                  5.

                  A regionális szemináriumokra az alábbi csoportosításban fog sor kerülni:

                              a)

                              egy szeminárium Közép-, Észak- és Nyugat-Afrika számára;

                              b)

                              egy szeminárium Kelet- és Dél-Afrika számára;

                              c)

                              egy szeminárium Latin-Amerika és a Karib-térség számára;

                              d)

                              egy szeminárium Ázsia és a Csendes-óceáni térség számára;

                              e)

                              egy szeminárium az EBESZ-országok számára;

                              f)

                              egy szeminárium a Közel-Kelet számára.

                  6.

                  A tervezett helyszínek között szerepelnek a következők:

                              a)

                              Dakar és Nairobi vagy Addisz-Abeba (mindkét afrikai szeminárium tekintetében);

                              b)

                              Mexikó vagy Rio de Janeiro (Latin-Amerika és a Karib-térség tekintetében);

                              c)

                              Phnom Pehn vagy Új-Delhi (Ázsia és a Csendes-óceáni térség tekintetében);

                              d)

                              Amman vagy Kairó (a Közel-Kelet tekintetében);

                              e)

                              Brüsszel vagy Bécs (az EBESZ-országok tekintetében).

                  7.

                  A végleges helyszínek meghatározásakor a fő szempont a források és a helyi szinten rendelkezésre álló segítség maximalizálása. A helyszíneknek az UNIDIR ajánlásai alapján történő véglegesítéséért a főtitkár/főképviselő által segített elnökség felel.

            2.3.3.   Záró szeminárium
      A hat regionális szeminárium megrendezését követően záró szeminárium megrendezésére kerül sor, amelyen a nemzetközi közösséggel ismertetik a fegyverkereskedelmi szerződés kidolgozási folyamatával kapcsolatos megbeszéléseket, ajánlásokat és elképzeléseket. A záró szeminárium a következőképpen épül fel: egynapos regionális szeminárium az EBESZ-országok részvételével, majd egy egynapos záró szeminárium.
      2.3.4.   Az Első Bizottság ülésének alkalmával tartott rendezvény (az ENSZ Közgyűlésének 64. ülésszakán)
      Az Első Bizottság ülésének alkalmával (az ENSZ Közgyűlésének 64. ülésszakán) kerül sor arra a rendezvényre, amelyen a New Yorkban összegyűlt érdekelteket tájékoztatják a projekt aktuális eredményeiről.
      2.3.5.   Eredmények – közzététel
      Minden szeminárium során rövid összefoglaló beszámoló készül a fegyverkereskedelmi szerződéssel kapcsolatban folytatott megbeszélésekről, valamint az előterjesztett ajánlásokról és elképzelésekről. Az összefoglaló beszámolók terjesztése online módon és elektronikus adattároló eszközökön történik.
      A záró szemináriumon elkészítik és észrevételezik a hat regionális találkozó összefoglaló beszámolóit tartalmazó végső jelentést, melyet ezt követően online módon és elektronikus adattároló eszközökön terjesztenek.
      3.   Időtartam
      E projekt végrehajtásának becsült időtartama 15 hónap.
      4.   Kedvezményezettek
      A projekt kedvezményezettjei a következők:

                  a)

                  az ENSZ valamennyi tagállama, különös figyelemmel azokra, melyek a kormányzati szakértői csoportnak nem tagjai;

                  b)

                  a civil társadalom és az ipar;

                  c)

                  az érintett regionális szervezetek.

            5.   Végrehajtó szerv
      Az elnökség – amelynek munkáját a főtitkár/főképviselő segíti – felelős e határozat végrehajtásáért és felügyeletéért. Az elnökség a gyakorlati megvalósítással az ENSZ Leszerelési Kutatóintézetét (UNIDIR) bízza meg.
      A projekt megvalósításában az UNIDIR együttműködik az UNODA-val, a Stockholmi Nemzetközi Békekutató Intézettel (Svédország), illetve a Stratégiai Kutatási Alapítvánnyal (Franciaország). Az UNIDIR adott esetben más szervezetekkel, így például regionális szervezetekkel, nem kormányzati szervezetekkel és az iparral is együttműködik.
      Az UNIDIR biztosítja az európai uniós hozzájárulás láthatóságát, annak nagyságához mérten.
      6.   A projekt költségeinek fedezéséhez szükséges pénzügyi referenciaösszeg
      A projekt összköltsége 836 260 EUR.


title: 2007/249/EK: A Tanács határozata ( 2007. március 19. ) az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló 2001/822/EK határozat módosításáról

text:
               26.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 109/33

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2007. március 19.)
   az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló 2001/822/EK határozat módosításáról
   (2007/249/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 187. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/822/EK tanácsi határozat (1) (a továbbiakban: „tengerentúli társulási határozat”) biztosítja a tengerentúli országok és területek gazdasági és társadalmi fejlődése elősegítésének, valamint Közösség és ezen országok között fennálló gazdasági kapcsolatok megerősítésének jogi keretét. A tengerentúli társulási határozat 2011. december 31-ig alkalmazandó. Annak érdekében, hogy egybeessen a 10. Európai Fejlesztési Alap (2008–2013) (a továbbiakban: 10. EFA) és a többéves pénzügyi keret (2007–2013) időtartamával, 2013. december 31-ig meg kell hosszabbítani.

               (2)

               A tengerentúli társulási határozat II. melléklete megállapítja a 2000–2007 közötti időszakra vonatkozó pénzügyi támogatásokat. Az újonnan létesített 10. EFA figyelembevételével a 2008–2013 közötti időszakra vonatkozó összeget meg kell állapítani.

               (3)

               Rendelkezéseket kell hozni a 9. EFA-ból a 10. EFA-ba való átmenet szabályozásáról a tengerentúli országok és területek tekintetében. Ezeket a szabályokat a 9. EFA és az előző EFA-k pénzeszközei terhére 2007. december 31. után történő kötelezettségvállalásokra vonatkozó, a 9. Európai Fejlesztési Alap (EFA) pénzeszközei terhére történő kötelezettségvállalások határidejének meghatározásáról szóló, a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselőinek 2005. május 30-i 2005/446/EK határozata (2) 1. cikkében és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői között az AKCS-EK partnerségi megállapodással összhangban a 2008–2013 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret értelmében nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és az EK-Szerződés negyedik részének hatálya alá tartozó tengerentúli országok és területek számára nyújtandó pénzügyi támogatás elosztásáról szóló belső megállapodása („a 10. EFA létrehozásáról szóló belső megállapodás”) (3) 1. cikkének (3) és (4) bekezdésében tárgyalt általános szabályokkal összhangban kell kialakítani.

               (4)

               A 10. EFA-t létrehozó belső megállapodás 286 millió euro teljes összegű juttatást állapít meg a tengerentúli országok és területek részére. Egyrészt ennek az összegnek az EFA-hoz kapcsolódó pénzügyi fejlesztési együttműködést szolgáló különböző eszközök közti felosztását, másrészt a kedvezményezett tengerentúli országok és területek kezdeti indikatív juttatásai meghatározásának kritériumait és elemeit meg kell határozni.

               (5)

               Az EFA-hoz kapcsolódó pénzügyi fejlesztési együttműködést szolgáló különböző eszközök közti felosztást illetően biztosítani kell az összehangoltságot, különösen a regionális együttműködés támogatása és a területi szintű integráció és támogatás között a tengerentúli országok és területek kihívásokkal szembeni rugalmasságának fokozása érdekében, függetlenül az egy főre jutó bruttó nemzeti terméküktől (GNP), illetve más, a területi juttatások meghatározására használt elemektől.

               (6)

               A tengerentúli országok és területek részére nyújtandó pénzügyi támogatást szabványos, objektív és átlátható kritériumok alapján kell felosztani. Ezek között a kritériumok között szerepel különösen a tengerentúli ország vagy terület bruttó nemzeti termékének (GNP) szintje, népességének száma és a korábbi EFA-khoz viszonyított folytonosság. Különös elbánást kell biztosítani a tengerentúli társulási határozat I. B. mellékletében említett, legkevésbé fejlett tengerentúli országok és területek számára, csakúgy, mint azon tengerentúli országok és területek számára, amelyek földrajzi elszigeteltségük vagy más korlátozó tényezők miatt több nehézségbe ütköznek a regionális együttműködés és integráció terén.

               (7)

               A tagállamok és a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) Fejlesztési Segítségnyújtási Bizottsága számára az EFA keretében történt kiadások jelentésekor a Bizottság különbséget tesz az ODA és a nem ODA tevékenységek között.

               (8)

               Különös figyelmet kell szentelni a tengerentúli országok és területek intézményi kapacitása erősítésének, valamint a felelősségteljes kormányzásának, beleértve a pénzügyi, adózási és igazságügyi területeket.

               (9)

               Ugyancsak különös figyelmet kell szentelni a Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében említett tengerentúli országok és területek, AKCS-államok és legkülső régiók, vagy más, az adott tengerentúli országok és területek régióiban lévő szereplők együttműködése megerősítésének.

               (10)

               A beruházási keret műveleteivel kapcsolatos finanszírozásnak a tengerentúli társulási határozat II. C. mellékletében említett feltételeit hozzá kell igazítani a 2000. június 23-án Cotonouban aláírt (4) és az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportja, valamint másrészről az Európai Közösség és tagállamai között létrejött partnerségi megállapodás (a továbbiakban: „AKCS-EK partnerségi megállapodás”) II. melléklete megfelelő cikkeinek felülvizsgálatához.

               (11)

               Lényeges a folytonosság biztosítása a tengerentúli országoknak és területeknek az Európai Unió általános költségvetésének általános, tematikus költségvetési tételeinek EFA-n kívüli költségvetési forrásaiból való támogathatósága vonatkozásában. A tengerentúli társulási határozat II. E. mellékletében említett tematikus rendeleteket a fejlesztési együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) váltotta fel. Ezért a II. E. mellékletet módosítani kell, hogy az azokra a rendeletekre történő utalásokat helyettesítsék az új finanszírozási eszközre történő utalásokkal. A folytonosság biztosítása érdekében ez a módosítás 2007. január 1-jétől alkalmazandó.

               (12)

               Figyelembe véve a tengerentúli országok és területek és azon tagállamok közötti különleges kapcsolatokat, amelyekhez kapcsolódnak, a tengerentúli országok és területek horizontális közösségi programokban való részvételi lehetőségét általános érvényűvé kell tenni, hogy a tengerentúli országok és területek részt vehessenek azon tagállamok számára nyitva álló programokban, amelyekhez a tengerentúli országok és területek kapcsolódnak, a programok és intézkedések azon szabályainak és célkitűzéseinek figyelembevételével, amelyek azokra a tagállamokra vonatkoznak, amelyekhez a tengerentúli országok és területek kapcsolódnak. Annak érdekében, hogy a tengerentúli országok és területek részvételét az új programozási időszak elejétől kezdve lehetővé tegyék, ezt a módosítást 2007. január 1-jétől kezdve be kell vezetni.

               (13)

               2008–2009-ben a Bizottság által készített jelentés alapján az Európai Unió kiadásainak és forrásainak (beleértve tengerentúli országoknak és területeknek nyújtott támogatásokat is) valamennyi szempontját figyelembe vevő felülvizsgálatot kell lefolytatni.

               (14)

               A jelenlegi technikai módosítások nem érintik a tengerentúli társulási határozat későbbi – különösen annak 62. cikke szerinti – felülvizsgálatát,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A Tanács 2001/822/EK határozata a következőképpen módosul:

               1.

               A 23. cikk negyedik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „A tengerentúli országoknak és területeknek a 9. EFA értelmében való fejlesztésfinanszírozási együttműködése terén a 9. EFA pénzügyi határozatában megállapított pénzügyi és számviteli eljárásokat kell alkalmazni. A tengerentúli országoknak és területeknek a 10. EFA értelmében való fejlesztésfinanszírozási együttműködése terén a 10. EFA pénzügyi szabályzatában megállapított pénzügyi és számviteli eljárásokat kell alkalmazni.”

               2.

               A 24. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
               „(9)   A 10. EFA végrehajtásakor a 10. EFA-t létrehozó belső megállapodás vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.”

               3.

               A 25. cikk (1) bekezdésében „a 2000 és 2007 közötti időszak” helyébe „2000-től 2007-ig és 2008-tól 2013-ig tartó időszak” lép.

               4.

               A 31. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „31. cikk
               Technikai segítségnyújtás
               (1)   A Bizottság kezdeményezése alapján vagy nevében tanulmányokat vagy technikai segítségnyújtási intézkedéseket lehet finanszírozni, hogy biztosítsák az e határozat végrehajtásához szükséges előkészítést, figyelemmel kísérést, értékelést és felügyeletet, amely szükséges e határozat végrehajtásához és e határozatnak a II. A. melléklet 1. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett átfogó értékeléséhez.
               Az ilyen tanulmányokat vagy technikai segítségnyújtási intézkedéseket az átfogó támogatásfelosztásból finanszírozzák.
               (2)   A tengerentúli országok és területek kezdeményezésére tanulmányok vagy technikai segítségnyújtási intézkedések finanszírozhatók az EPD-ben szereplő tevékenységek végrehajtásával kapcsolatban, a Bizottság véleményétől függően.
               A 9. EFA keretében az ilyen tanulmányokat vagy technikai segítségnyújtási intézkedéseket a tengerentúli országok és területek támogatására elkülönített alapból kell finanszírozni. A 10. EFA keretében ezeket az átfogó támogatásfelosztásból kell finanszírozni.”

               5.

               A szöveg a következő 33a. cikkel egészül ki:
               „33a. cikk
               (1)   2007. december 31. után, vagy a 10. EFA-t létrehozó belső megállapodás hatálybalépésének napja után – ha ez utóbbi későbbre esik – a 9. EFA-ból, vagy korábbi EFA-kból fennmaradó egyenlegek már nem köthetők le, kivételt képeznek a hatálybelépést követően visszavont azon alapok és egyenlegek, amelyek a 9. EFA előtti EFA-k keretén belül a mezőgazdasági nyersanyagokból származó exportbevételek stabilizációját biztosító rendszerből (STABEX) származnak, valamint a beruházási keret finanszírozására szánt alapok fel nem használt maradványai és visszatérítései, amelyeket a 9. EFA keretén belül a II. C. mellékletben előírt beruházási keret forrásainak finanszírozására különítettek el, a kapcsolódó kamattámogatások kivételével.
               (2)   A 9. EFA, vagy korábbi EFA-k keretén belüli projektekből visszavont alapok 2007. december 31. után már nem köthetők le, hacsak az Európai Unió Tanácsa egyhangúlag másképpen nem határoz a Bizottság javaslata alapján, kivételt képeznek a hatálybelépést követően visszavont STABEX alapok, amelyeket automatikusan átvisznek a II. Aa. melléklet 3. cikkének (1) bekezdése szerint finanszírozott területi indikatív programokhoz, valamint azon alapok kivételével, amelyeket a 9. EFA keretén belül a II. C. mellékletben előírt beruházási keret forrásainak finanszírozására különítettek el, a kapcsolódó kamattámogatások kivételével.”

               6.

               Az 58. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „58. cikk
               A tengerentúli országok és területek számára nyitva álló programok
               A tengerentúli országokból és területekről származó egyének, valamint adott esetben a tengerentúli ország és terület megfelelő köz- és/vagy magánszervei és -intézményei közösségi programokra jogosultak, a programok és intézkedések azon szabályainak és célkitűzéseinek figyelembevételével, amelyek azokra a tagállamokra vonatkoznak, amelyekhez kapcsolódnak. A programok vonatkoznak a tengerentúli országok és területek állampolgáraira azon tagállam kvótája keretén belül, amelyhez az érintett tengerentúli ország és terület kapcsolódik, amennyiben az érintett program használ ilyen kvótát.
               A tengerentúli országok és területek számára nyitva állnak a II. F. mellékletben felsorolt fő programok, valamint bármely azokat követő program.”

               7.

               A 63. cikkben a „2011” év helyébe „2013” lép.

               8.

               A II. A. melléklet 1. cikke (1) bekezdésének c) pontjában a „két év” helyébe „négy év” lép.

               9.

               A II. A. melléklet egy új II. Aa. melléklettel egészül ki, amelynek szövege e határozat I. mellékletében található.

               10.

               A II. B. melléklet a következőképpen módosul:

                           a)

                           Az 1. cikk helyébe a következő szöveg lép:
                           „1. cikk
                           (1)   A 9. EFA-t létrehozó belső megállapodás 5. cikke szerint az EBB saját forrásaiból legfeljebb 20 millió eurót biztosít kölcsönök formájában az alapokmányában és e mellékletben előírt feltételekkel összhangban.
                           (2)   A 10. EFA-t létrehozó belső megállapodás 3. cikke szerint az EBB saját forrásaiból legfeljebb 30 millió eurót biztosít kölcsönök formájában az alapokmányában és e mellékletben előírt feltételekkel összhangban.”

                           b)

                           A 2. cikk (2) bekezdésében a c) pont helyébe a következő szöveg lép:

                                       „c)

                                       a 9. EFA hatálya alá tartozó időszak folyamán a kamattámogatásnak a kölcsön folyósításakor fennálló értéke szerint számított összegét a II. A. melléklet 3. cikke (3) bekezdésének d) pontjában meghatározott kamattámogatási juttatásra kell terhelni, és közvetlenül a Banknak kell kifizetni.
                                       A 10. EFA hatálya alá tartozó időszak folyamán a kamattámogatásnak a kölcsön folyósításakor fennálló értéke szerint számított összegét a II. Aa. melléklet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott kamattámogatási juttatására kell terhelni, és közvetlenül a Banknak kell kifizetni.
                                       A kamattámogatások azonban tőkésíthetők vagy a projekttel kapcsolatos technikai segítségnyújtás támogatását célzó juttatások formájában felhasználhatók, különösen a tengerentúli országok és területek pénzügyi intézményei esetében.”

               11.

               A II. C. melléklet helyébe az e határozat II. mellékletének szövege lép.

               12.

               A II. E. melléklet helyébe az e határozat III. mellékletének szövege lép.

               13.

               A II. F. melléklet helyébe az e határozat IV. mellékletének szövege lép.

         2. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
   Az 1. cikk 6., 12. és 13. pontja azonban 2007. január 1-jétől alkalmazandó.

      Kelt Brüsszelben, 2007. március 19-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         H. SEEHOFER

      (1)  HL L 314., 2001.11.30., 1. o.

      (2)  HL L 156., 2005.6.18., 19. o.

      (3)  HL L 247., 2006.9.9., 32. o.

      (4)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o. A legutóbb az AKCS-EK Miniszterek Tanácsa által hozott 1/2006 határozattal módosított megállapodás (HL L 247., 2006.9.9., 22. o.).

      (5)  HL L 378., 2006.12.27., 41. o.

      I. MELLÉKLET

            „II. Aa. MELLÉKLET
            KÖZÖSSÉGI PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS: A 10. EFA
            1. cikk
            A különböző eszközök közötti felosztás
            (1)   Az e határozatban megállapított célokra a 2008. január 1-jétől2013. december 31-ig tartó hatéves időszakra a Közösség által a 10. EFA keretében nyújtott pénzügyi támogatásnak a 10. EFA létrehozásáról szóló belső megállapodásban rögzített 286 millió eurós teljes összegét a következőképpen kell felosztani:

                        a)

                        250 millió eurót programozható támogatás formájában hosszú távú fejlesztésre, humanitárius segélyre, sürgősségi segélyre, menekültek segélyezésére és kiegészítő támogatásra az exportjövedelmek ingadozása esetén, valamint a regionális együttműködés és az integráció támogatására.

                        b)

                        30 millió eurót kell elkülöníteni a tengerentúli országok és területek II. C mellékletben említett beruházási keretének finanszírozására, amelyből legfeljebb 1,5 millió eurót különítenek el az EBB saját erőforrásaiból finanszírozandó műveletek kamattámogatásainak finanszírozására a II. B. melléklettel összhangban, vagy a tengerentúli országok és területek beruházási keretének megfelelően.

                        c)

                        6 millió eurót kell elkülöníteni tanulmányokra vagy technikai segítségnyújtási intézkedésekre e határozat 31. cikkével összhangban.

                  (2)   A 10. EFA pénzeszközei 2013. december 31-e után már nem köthetők le, hacsak a Bizottság javaslata alapján az Európai Unió Tanácsa egyhangúlag másképpen nem határoz.
            (3)   Amennyiben az (1) bekezdésben biztosított pénzeszközök e határozat lejárta előtt kimerülnek, a Tanács megteszi a megfelelő intézkedéseket.
            2. cikk
            A források kezelése
            Az EBB kezeli a II. B. mellékletben említett saját erőforrásaiból folyósított kölcsönöket, csakúgy, mint a tengerentúli országok és területek beruházási keretéből finanszírozott, a II. C. mellékletben említett műveleteket. Minden egyéb, e határozat szerinti pénzügyi forrást a Bizottság kezel.
            3. cikk
            A tengerentúli országok és területek közötti forráselosztás
            Az 1. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett 250 millió eurót a tengerentúli országok és területek szükségletei és teljesítménye alapján kell felosztani az alábbi kritériumok szerint:

                        1.

                        A tengerentúli országok és területek egy 195 millió eurós A. összegű juttatást kapnak, különösen az egységes programozási dokumentumban említett kezdeményezések finanszírozására, beleértve a társadalmi fejlődéssel és a környezetvédelemmel kapcsolatos elsőbbséget élvező intézkedéseket a szegénység elleni küzdelem keretében. Adott esetben az egységes programozási dokumentum különös figyelmet fordít a kedvezményezett tengerentúli országok és területek kormányzása és intézményi kapacitása erősítésére irányuló tevékenységekre, és – amennyiben alkalmazandó –, a tervezett fellépések várható menetrendjére.
                        Az A. összeg felosztásakor figyelembe kell venni a népesség számát, az egy főre jutó bruttó nemzeti termék (GNP) szintjét, a korábbi EFA-juttatások szintjét és felhasználását, a földrajzi elszigeteltség következtében kialakult korlátozottságot, valamint a legkevésbé fejlett tengerentúli országok és területek e határozat 3. cikkében említett strukturális és egyéb akadályait. Minden juttatásnak lehetővé kell tennie hatékony felhasználását. A juttatásról a szubszidiaritás elvével összhangban kell dönteni.
                        Ezt az összeget elvben azon tengerentúli országoknak és területeknek kell juttatni, ahol a rendelkezésre álló statisztikai adatok szerint az egy főre eső bruttó nemzeti termék (GNP) nem haladja meg a Közösség bruttó nemzeti termékét (GNP).

                        2.

                        40 millió eurót kell elkülöníteni a regionális együttműködés és integráció támogatására e határozat 16. cikkével összhangban, ideértve a 7. cikkben meghatározott párbeszéd elősegítésére irányuló és partnerségi tevékenységeket, a katasztrófákra való felkészülésre és azok hatása enyhítésére vonatkozó kezdeményezéseket és más közösségi pénzügyi eszközökkel összehangolva, a Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében említett tengerentúli országok és területek és legkülső régiók közötti együttműködést.

                        3.

                        Az 1. bekezdést nem kell alkalmazni Grönlandra.

                        4.

                        Egy 15 millió eurós B. tartalékot kell elkülöníteni:

                                    a)

                                    a tengerentúli országok és területek részére humanitárius, sürgősségi segélyek finanszírozására és menekültek segélyezésére, valamint szükség esetén kiegészítő támogatásra az exportjövedelmek ingadozása esetén, a II. D. melléklettel összhangban;

                                    b)

                                    a tengerentúli országok és területek 1. bekezdésben említett szükségleteinek és teljesítményének alakulásával összhangban új juttatások kialakítására.

                              A teljesítményt objektív és átlátható módon kell értékelni, figyelembe véve az elkülönített források felhasználását, a folyamatban lévő műveletek hatékony végrehajtását, a szegénység enyhítését vagy csökkentését és az alkalmazott fenntartható fejlődésre irányuló intézkedéseket.

                        5.

                        Az 1., 2., 3. és 4. bekezdéssel összhangban a 10. EFA keretében elkülönített indikatív összegeket a Bizottságnak e határozat 24. cikkével összhangban kell elfogadni.

                        6.

                        A Bizottság egy félidős felülvizsgálatot követően másképp határozhat az e cikkben említett nem elkülönített források felosztásáról. E felülvizsgálat eljárásait és bármilyen új felosztásra vonatkozó határozatot e határozat 24. cikkével összhangban kell elfogadni.”

      II. MELLÉKLET

            „II. C. MELLÉKLET
            KÖZÖSSÉGI PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS: A TENGERENTÚLI ORSZÁGOK ÉS TERÜLETEK BERUHÁZÁSI KERETE
            1. cikk
            Célkitűzés
            Létre kell hozni a tengerentúli országok és területek beruházási keretét (a továbbiakban »a keret«) a kereskedelmi szempontból életképes vállalkozások támogatására, főleg a magánszektorban, de az állami szektorban is azon vállalkozások támogatására, amelyek a magánszektor fejlődését segítik elő.
            A keret műveleteivel kapcsolatos finanszírozás és az EBB saját erőforrásaiból folyósított kölcsönök feltételei megegyeznek az e mellékletben és a II. B. mellékletben meghatározott feltételekkel. A 9. EFA végrehajtásakor a 9. EFA létrehozásáról szóló megállapodás belső megállapodás 29. és 30. cikkét kell alkalmazni. A 10. EFA végrehajtásakor a 10. EFA-t létrehozó belső megállapodás vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
            E forrásokat közvetve vagy közvetlenül a támogatható vállalkozásokhoz kell irányítani a megfelelő beruházási pénzeszközök és/vagy pénzügyi közvetítők révén.
            2. cikk
            A keret erőforrásai
            (1)   A keret forrásai felhasználhatók többek között:

                        a)

                        kockázati tőke biztosítására a következő formákban:

                                    i.

                                    részvétel a TOT-vállalkozások saját tőkéjében, a pénzügyi intézményeket is ideértve;

                                    ii.

                                    saját tőke jellegű támogatás a TOT-vállalkozásoknak, a pénzügyi intézményeket is ideértve;

                                    iii.

                                    garanciák és egyéb hitelminőség javítások, amelyek felhasználhatók a politikai és a befektetéssel kapcsolatos egyéb kockázatok fedezésére mind a külföldi, mind a helyi befektetők vagy kölcsönadók esetében;

                        b)

                        rendes kölcsönök nyújtására.

                  (2)   A saját tőkében való részvétel általában a nem ellenőrző kisebbségi részesedés számára adott, és ellenszolgáltatása az érintett projekt teljesítése alapján történik.
            (3)   A saját tőke jellegű támogatás állhat részvényesi előlegekből, részvényre átváltható kötvényekből, feltételes, alárendelt és osztalékra jogosító kölcsönökből, és a támogatás más hasonló formáiból. Az ilyen támogatás különösen a következőkből áll:

                        a)

                        feltételes kölcsönök, amelyek törlesztése és/vagy időtartama a projekt teljesítésével kapcsolatos meghatározott feltételek teljesítéséhez kapcsolódik; a beruházás előtti tanulmányokra vagy a projekttel kapcsolatos egyéb technikai segítségnyújtásra biztosított feltételes kölcsönök meghatározott eseteiben a törlesztéstől el lehet tekinteni, ha a beruházás nem történt meg;

                        b)

                        osztalékra jogosító kölcsönök, amelyek törlesztése és/vagy időtartama a projekt pénzügyi hozamához kapcsolódik;

                        c)

                        alárendelt kölcsönök, amelyeket csak a követelések rendezése után kell visszafizetni.

                  (4)   Az egyes műveletek díját a kölcsön nyújtásakor határozzák meg.
            Azonban:

                        a)

                        a feltételes vagy osztalékra jogosító kölcsönök esetében a díjazás rendszerint egy legfeljebb 3 %-os rögzített kamatlábból és egy változó, a projekt teljesítéséhez kapcsolódó összetevőből áll;

                        b)

                        az alárendelt kölcsönök esetében a kamatlábnak a piaci kamatokhoz kell kötődnie.

                  (5)   A garanciák árát úgy kell megállapítani, hogy az tükrözze a biztosított kockázatokat és a művelet egyedi jellemzőit.
            (6)   A rendes kölcsönök kamatlába tartalmazza az EBB által a türelmi idő és a törlesztési időszak tekintetében azonos feltételekkel rendelkező, hasonló kölcsönökre alkalmazott referencia-kamatlábat és az EBB által meghatározott haszonkulcsot.
            (7)   A rendes kölcsönök időbeli hatálya a koncessziós feltételek alapján a következő esetekben hosszabbítható meg:

                        a)

                        a legkevésbé fejlett tengerentúli országok és területek, konfliktus utáni helyzetben vagy természeti katasztrófa utáni helyzetben lévő tengerentúli országok és területek olyan infrastrukturális projektjei, amelyek a magánszektor fejlődésének előfeltételei. Ilyen esetekben a kölcsön kamatlába 3 %-kal csökken;

                        b)

                        a privatizáció keretei között megvalósuló szerkezetátalakítással járó vagy jelentős és egyértelműen kimutatható társadalmi és környezetvédelmi előnyökkel járó projektek. Ilyen esetekben a kölcsönök kamattámogatással egészíthetők ki, amelynek mennyiségét és formáját a projekt egyedi jellemzőinek figyelembevételével határozzák meg. A kamattámogatás azonban nem lehet magasabb 3 %-nál.

                  Az a) vagy a b) pont alá tartozó végleges kamatláb egyetlen esetben sem lehet alacsonyabb a referencia-kamatláb 50 %-ánál.
            (8)   Az ilyen koncessziós célokra nyújtandó pénzeszközöket a beruházási keretből teszik elérhetővé, és nem haladják meg a beruházási keretből és az EBB saját forrásaiból történő beruházásfinanszírozás céljára elkülönített teljes összeg 5 %-át.
            (9)   A kamattámogatások azonban tőkésíthetők vagy támogatások formájában felhasználhatók. A kamattámogatás céljából rendelkezésre álló költségvetés legfeljebb 10 %-a fordítható a projekttel kapcsolatos technikai segítségnyújtás támogatására, főleg a tengerentúli országok és területek pénzügyi intézményei számára.
            3. cikk
            A beruházási keret műveletei
            (1)   A beruházási keret az összes gazdasági ágazatban működik, és támogatja a magán- és kereskedelmi alapokon vezetett állami szektorbeli cégeket, ideértve a magánszektor számára kritikus fontosságú, jövedelemtermelő gazdasági és technológiai infrastruktúrát is. A keret:

                        a)

                        kezelése feltöltődő alapként történik, és célja, hogy pénzügyileg fenntartható legyen. Műveletei a piaccal kapcsolatos feltételeken alapulnak, és elkerülik, hogy a helyi piac torzulását, illetve a magánfinanszírozás forrásainak helyettesítését idézzék elő;

                        b)

                        támogatja a tengerentúli országok és területek pénzügyi ágazatot, és katalizátorként szolgál azáltal, hogy mozgósítja a hosszú távú helyi forrásokat, és a tengerentúli országok és területek projektjeihez vonzza a külföldi magánbefektetőket és kölcsönadókat;

                        c)

                        viseli a kockázat egy részét az általa finanszírozott projektek vonatkozásában, mivel pénzügyi fenntarthatóságát a portfolió egésze, és nem egyedi műveletek biztosítják; valamint

                        d)

                        a pénzeszközöknek a tengerentúli országok és területek olyan intézményein és programjain keresztül történő folyósítására törekszik, amelyek a kis- és középvállalkozások (kkv-k) fejlesztését mozdítják elő.

                  (2)   Az EBB díjazásban részesül a beruházási keret irányítása kapcsán felmerülő költségei vonatkozásában. A második pénzügyi jegyzőkönyv hatálybalépését követő első két év során ez a díjazás a beruházási keret teljes eredeti dotációjának évi 2 %-át teszi ki. Ezt követően az EBB díjazása az eredeti dotáció évi 0,5 %-át kitevő rögzített összetevőből, valamint a beruházási keret tengerentúli országokban és területeken megvalósuló projektekkel kapcsolatos befektetésekre vonatkozó portfóliójának legfeljebb 1,5 %-ot kitevő változó összetevőből áll. A díjazást a beruházási keretből finanszírozzák.
            (3)   E határozat lejártakor és a Tanács egyedi határozatának hiányban a beruházási kerethez visszakerülő összesített nettó pénzeszközöket átcsoportosítják a TOT-ok következő pénzügyi eszközéhez.
            4. cikk
            Az árfolyamkockázatra vonatkozó feltételek
            Az árfolyam-ingadozás hatásainak minimalizálása érdekében az árfolyamkockázat kérdését a következőképpen kell kezelni:

                        a)

                        valamely vállalkozás saját pénzeszközeinek erősítésére szolgáló sajáttőke-részvétel esetében az árfolyamkockázatot általános szabályként a konstrukció viseli;

                        b)

                        a kis- és középvállalkozások kockázatitőke-finanszírozása esetében az árfolyamkockázat általános szabályként megoszlik egyrészről a Közösség, másrészről az érintett felek között. Átlagban véve az árfolyamkockázatot egyenlően kell megosztani;

                        c)

                        ahol megvalósítható és indokolt, különösen a makrogazdasági és pénzügyi stabilitással jellemezhető országok esetében, a keret arra törekszik, hogy kiterjessze a kölcsönöket a tengerentúli országok és területek helyi pénznemeire, ezzel átvállalva az árfolyamkockázatot.”

      III. MELLÉKLET

            „II. E. MELLÉKLET
            KÖZÖSSÉGI PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS: KÖLTSÉGVETÉSI TÁMOGATÁS FEJLŐDŐ ORSZÁGOK RÉSZÉRE
            A költségvetési rendelkezések jövőbeli módosításainak sérelme nélkül a tengerentúli országok és területek az alábbi, az Európai Unió általános költségvetésén belül a fejlődő országok számára elfogadott tevékenységek kedvezményezettjei:

                        1.

                        A fejlesztési együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) hatálya alá tartozó tematikus programok, amelyek közvetlen támogatást nyújtanak az Európai Közösség fejlesztési és együttműködési politikájához.

                        2.

                        A stabilitási eszköz létrehozásáról szóló, 2006. november 15-i 1717/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) hatálya alá tartozó helyreállítási és újjáépítési műveletek.

                        3.

                        A humanitárius segítségnyújtásról szóló, 1996. június 20-i 1257/96/EK tanácsi rendelet (3) által előírt humanitárius segély.

         (1)  HL L 378., 2006.12.27., 41. o.

         (2)  HL L 327., 2006.11.24., 1. o.

         (3)  HL L 163., 1996.7.2., 1. o. A legutóbb az Európai Parlament és a Tanács 2003. szeptember 29-i 1882/2003/EK rendeletével (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított rendelet.”

      IV. MELLÉKLET

            „II. F. MELLÉKLET
            EGYÉB KÖZÖSSÉGI TÁMOGATÁS: KÖZÖSSÉGI PROGRAMOKBAN VALÓ RÉSZVÉTEL
            A határozat 58. cikkével összhangban az alábbi programok és többek között bármely azokat követő program vonatkozik a tengerentúli országok és területek állampolgáraira ama tagállam kvótája keretén belül, amelyhez az érintett tengerentúli ország és terület kapcsolódik, amennyiben az érintett program használ ilyen kvótát.

                        1.

                        Oktatási és szakképzési programok:

                                    —

                                    az egész életen át tartó tanulás terén egy cselekvési program létrehozásáról szóló, 2006. november 15-i 1720/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (1) létrehozott cselekvési program az egész életen át tartó tanulás terén (2007–2013),

                                    —

                                    a 2007 és 2013 közötti időszakra a Cselekvő ifjúság program létrehozásáról szóló, 2006. november 15-i 1719/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (2) létrehozott »Cselekvő ifjúság« program (2007–2013).

                        2.

                        A versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) létrehozásáról szóló, 2006. október 24-i 1639/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (3) létrehozott versenyképességi és innovációs keretprogram (CIP) (2007–2013) programjai.

                        3.

                        Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) szóló, 2006. december 18-i 1982/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (4) létrehozott, az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) programjai.

                        4.

                        Kulturális és audiovizuális programok:

                                    —

                                    az európai audiovizuális ágazatot támogató program végrehajtásáról (MEDIA 2007) szóló, 2006. november 15-i 1718/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (5) létrehozott, az európai audiovizuális ágazatot támogató program (MEDIA 2007),

                                    —

                                    a Kultúra program (2007–2013) létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1903/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (6) létrehozott Kultúra (2007–2013) program.

                        5.

                        Az EK–Japán Ipari Együttműködési Központ egyesülésének jóváhagyásáról szóló, 1992. május 18-i 92/278/EGK tanácsi határozatban (7) meghatározott HRTP Japán program (humán erőforrások képzési programja Japánban) és az ahhoz kapcsolódó feladatok.

         (1)  HL L 327., 2006.11.24., 45. o.

         (2)  HL L 327., 2006.11.24., 30. o.

         (3)  HL L 310., 2006.11.9., 15. o.

         (4)  HL L 412., 2006.12.30., 1. o.

         (5)  HL L 327., 2006.11.24., 12. o.

         (6)  HL L 378., 2006.12.27., 22. o.

         (7)  HL L 144., 1992.5.26., 19. o.”