title: A Tanács 2005/387/IB határozata (2005. május 10.) az új pszichoaktív anyagokra vonatkozó információcseréről, kockázatértékelésről és ellenőrzésről

text:
               20.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 127/32

      A TANÁCS 2005/387/IB HATÁROZATA

   (2005. május 10.)
   az új pszichoaktív anyagokra vonatkozó információcseréről, kockázatértékelésről és ellenőrzésről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére, 31. cikke (1) bekezdésének e) pontjára és 34. cikke (2) bekezdésének c) pontjára,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   mivel:

               (1)

               A pszichoaktív anyagok fejlődésében rejlő különös veszélyek miatt a tagállamok gyors fellépésére van szükség.

               (2)

               Amennyiben az új pszichoaktív anyagok nem minden tagállamban állnak büntetőjogi szabályozás alatt, problémák merülhetnek fel a tagállamok igazságügyi hatóságai és a bűnüldözési szolgálatok közötti együttműködésben, mivel a szóban forgó bűncselekmény vagy bűncselekmények nem egyformán büntetendők a megkereső és a megkeresett állam jogszabályai alapján.

               (3)

               Az Európai Unió kábítószerekről szóló 2000–2004-es cselekvési terve felkéri a Bizottságot az új szintetikus kábítószerekre vonatkozó információcseréről, kockázatértékelésről és ellenőrzésről szóló, 1997. június 16-i együttes fellépés (2) (a továbbiakban: „együttes fellépés”) megfelelő értékelésének megszervezésére, figyelembe véve a Kábítószerek és a Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontja (a továbbiakban: „KKEM”) megbízásából a korai előrejelző rendszerre vonatkozóan végzett külső értékelést. A értékelés szerint az együttes fellépés teljesítette a hozzá fűzött elvárásokat. Ugyanakkor az értékelés eredménye világosan kimutatta, hogy az együttes fellépést meg kell erősíteni, és új irányvonalat kell kijelölni. Különösen fő célkitűzése újbóli meghatározására, eljárásai és fogalommeghatározásai pontosítására, műveletei átláthatóságának és hatálya alkalmazhatóságának javítására volt szükség. A Bizottság által az Európai Parlament és a Tanács részére benyújtott, az EU kábítószerekről szóló cselekvési tervének (2000–2004) félidős értékeléséről szóló közleménye jelezte, hogy a szintetikus kábítószerek elleni fellépés fokozása érdekében jogszabály-módosításokra fog sor kerülni. Az együttes fellépés által meghatározott mechanizmust következésképpen ki kell igazítani.

               (4)

               Az új pszichoaktív anyagok károsak lehetnek az egészségre.

               (5)

               Az e határozat hatálya alá tartozó új pszichoaktív anyagok magukban foglalhatják az állatgyógyászati készítmények közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (3) és az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) meghatározott gyógyszereket is.

               (6)

               Az együttes fellépéssel létrehozott korai előrejelző rendszer keretében folyó információcsere értékesnek bizonyult a tagállamok számára.

               (7)

               E határozat rendelkezései nem akadályozzák a tagállamokat a már létező pszichoaktív anyagok potenciálisan közegészségügyi kockázattal járó felhasználásának újabb irányzataira, valamint az ehhez kapcsolódó lehetséges közegészségügyi intézkedésekre vonatkozó információknak a Kábítószerek és a Kábítószer-függőség Európai Információs Hálózatán („Reitox-hálózat”) belüli, a KKEM megbízatásával és eljárásaival összhangban folyó kicserélésében.

               (8)

               Az ember- és az állatgyógyászat minőségének e határozat eredményezte leromlása nem engedhető meg. Az elfogadott és elismert gyógyászati értékű anyagokat ezért nem kell alávetni az e határozaton alapuló ellenőrzési intézkedéseknek. Megfelelő szabályozási és közegészségügyi intézkedéseket kell hozni azon elfogadott és elismert gyógyászati értékű anyagokra vonatkozóan, amelyekkel visszaélnek.

               (9)

               A 2001/82/EK irányelvben és a 2001/83/EK irányelvben meghatározott farmakovigilancia-rendszerek keretében előírt információkon kívül szükség van a visszaélés céljából vagy rosszul felhasznált pszichoaktív anyagokra vonatkozó információk cseréjének megerősítésére, és az Európai Gyógyszerügynökséggel (a továbbiakban: „EMEA”) való megfelelő együttműködés biztosítására. Az ENSZ Kábítószerügyi Bizottságának („CND”) „A kábítószerek felhasználásának új formáira és a fogyasztott pszichoaktív anyagokra vonatkozó információk cseréjének előmozdítására irányuló intézkedések” című 46/7. számú állásfoglalása hasznos keretet biztosít a tagállami fellépéshez.

               (10)

               Az e határozat által megállapított eljárás minden szakaszára vonatkozóan bevezetendő határidők garantálják az eljárás gyors reagálását, és fokozzák a mechanizmus gyors válaszadási képességét.

               (11)

               Az új pszichoaktív anyagokkal kapcsolatos kockázatok értékelésében központi szerepet játszó KKEM tudományos bizottsága e határozat alkalmazásában kibővítésre kerül a Bizottság, az Europol és az EMEA szakértőivel, valamint a KKEM tudományos bizottságában nem, vagy nem kellőképpen képviselt tudományos szakterületek szakértővel is.

               (12)

               A kibővített tudományos bizottság, amely az új pszichoaktív anyagokkal kapcsolatos kockázatokat értékeli, továbbra is egy szűk szakértői testület marad, amely alkalmas az új pszichoaktív anyagokkal kapcsolatos minden kockázat hatékony értékelésére. Ezért a kibővített tudományos bizottságnak kezelhető méretűnek kell maradnia.

               (13)

               Mivel e határozat céljait, nevezetesen az információcserét, a tudományos bizottság által végzett kockázatértékelést és a bejelentett anyagok uniós szintű ellenőrzési eljárás alá vonását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az előirányozott intézkedés hatásai miatt azok európai uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározottak szerinti szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a határozat nem lépi túl az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

               (14)

               A Szerződés 34. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összhangban az e határozaton alapuló intézkedések meghozatalánál minősített többséggel lehet eljárni, mivel azok e határozat végrehajtásához szükségesek.

               (15)

               Ez a határozat tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja a Szerződés 6. cikke által elismert és az Európai Unió alapjogi chartája által kifejezésre juttatott elveket,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Tárgy
   Ez a határozat az új pszichoaktív anyagokra vonatkozó információ gyors cseréjére vonatkozó mechanizmust hoz létre. Ez a határozat figyelembe veszi a 2001/83/EK irányelv IX. címe által meghatározott farmakovigilancia-rendszer keretében bejelentendő, feltételezett mellékhatásokra vonatkozó információkat.
   Ez a határozat az ezen új pszichoaktív anyagokkal kapcsolatos kockázatok értékelését is előírja, annak érdekében, hogy a tagállamokban a kábítószerekre és pszichotróp anyagokra vonatkozó ellenőrző intézkedések alkalmazását az új pszichoaktív anyagok esetében is lehetővé tegye.
   2. cikk
   Hatály
   Ezt a határozatot azon anyagokra kell alkalmazni, amelyek jelenleg nem szerepelnek:

               a)

               az Egyesült Nemzetek Szervezete kábítószerekről szóló 1961. évi egységes egyezményének jegyzékeiben, és amelyek hasonló fenyegetést jelenthetnek a közegészségügyre, mint a fenti egyezmény I., II. és IV. jegyzékében felsorolt anyagok; valamint

               b)

               az Egyesült Nemzetek Szervezete pszichotróp anyagokról szóló 1971. évi egyezményének jegyzékeiben, és amelyek hasonló fenyegetést jelenthetnek a közegészségügyre, mint a fenti egyezmény I., II., III. vagy IV. jegyzékében felsorolt anyagok.

         Ez a határozat a prekurzoroktól különböző végtermékekre vonatkozik, amely prekurzorok tekintetében az egyes anyagok kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott előállítására való eltérítésének megakadályozására irányuló intézkedések megállapításáról szóló, 1990. december 13-i 3677/90/EGK tanácsi rendelet (5) és a kábítószer-prekuzorokról szóló, 2004. február 11-i 273/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) közösségi szabályozást állapít meg.
   3. cikk
   Fogalommeghatározások
   E határozat alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

               a)

               „új pszichoaktív anyag”: új kábítószer vagy új pszichotróp kábítószer, tiszta formában vagy készítményben;

               b)

               „új kábítószer”: olyan tiszta formában vagy készítményben megtalálható anyag, amely nem szerepel az Egyesült Nemzetek Szervezete kábítószerekről szóló 1961. évi egységes egyezményének jegyzékeiben, és amely hasonló fenyegetést jelenthet a közegészségügyre, mint a fenti egyezmény I., II. és IV. jegyzékében felsorolt anyagok;

               c)

               „új pszichotróp kábítószer”: olyan tiszta formában vagy készítményben megtalálható anyag, amely nem szerepel az Egyesült Nemzetek Szervezete pszichotróp anyagokról szóló 1971. évi egyezményének jegyzékeiben, és amely hasonló fenyegetést jelenthet a közegészségügyre, mint a fenti egyezmény I., II., III. vagy IV. jegyzékében felsorolt anyagok;

               d)

               „forgalomba hozatali engedély”: valamely tagállam illetékes hatósága által gyógyszer forgalomba hozatalára kiadott engedély a 2001/83/EK irányelv III. címének megfelelően (az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek esetében), vagy a 2001/82/EK irányelv III. címének megfelelően (az állatgyógyászati készítmények esetében), vagy az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EGK tanácsi rendelet (7) 3. cikke alapján az Európai Bizottság által kiadott forgalomba hozatali engedély;

               e)

               „Egyesült Nemzetek Szervezetének rendszere”: az Egészségügyi Világszervezet (WHO), az Egyesült Nemzetek Kábítószerügyi Bizottsága (CND) és/vagy a Gazdasági és Szociális Bizottság, amelyek az Egyesült Nemzetek Szervezete kábítószerekről szóló 1961. évi egységes egyezményének 3. cikke vagy az Egyesült Nemzetek Szervezete pszichotróp anyagokról szóló 1971. évi egyezményének 2. cikke szerint megállapított megfelelő hatásköreiken belül járnak el;

               f)

               „készítmény”: egy új pszichoaktív anyagot tartalmazó keverék;

               g)

               „jelentéstételi nyomtatvány”: az új pszichoaktív anyagról vagy új pszichoaktív anyagot tartalmazó készítményről szóló értesítés céljára kialakított, a KKEM/Europol és ezeknek a tagállamokban lévő hálózatai (a Reitox és az Europol nemzeti egységei) között létrejött megállapodás szerinti strukturált formanyomtatvány.

         4. cikk
   Információcsere
   (1)   Minden tagállam biztosítja, hogy saját Europol nemzeti egysége és Reitox-hálózati képviselője – figyelembe véve a két szervezet megfelelő hatáskörét – tájékoztatja az Europolt és a KKEM-et az új pszichoaktív anyagok és az új pszichoaktív anyagokat tartalmazó készítmények előállításáról, kereskedelméről és felhasználásáról, beleértve a lehetséges gyógyászati felhasználásra vonatkozó kiegészítő információkat is.
   Az Europol és a KKEM összegyűjtik a tagállamoktól a jelentéstételi nyomtatványokon kapott információkat, és azonnal továbbítják azokat egymásnak, valamint a tagállamok Europol nemzeti egységeinek és a Reitox-hálózati képviselőinek, a Bizottságnak és az EMEA-nak.
   (2)   Amennyiben az Europol és a KKEM úgy ítéli meg, hogy egy új pszichoaktív anyagra vonatkozó, valamely tagállamtól kapott információ nem érdemes az (1) bekezdésben foglalt továbbításra, erről azonnal tájékoztatja a bejelentést tevő tagállamot. Az Europol és a KKEM hat héten belül megindokolja döntését a Tanácsnak.
   5. cikk
   Közös jelentés
   (1)   Amennyiben az Europol és a KKEM, vagy a Tanács – tagjainak többségével határozva – úgy ítéli meg, hogy valamely tagállamtól kapott, egy új pszichoaktív anyagra vonatkozó információk további információgyűjtésre érdemesek, ezen információkat az Europol és a KKEM összeveti, és közös jelentés formájában (a továbbiakban: „közös jelentés”) összegzi. Ezt a közös jelentést a Tanácsnak, az EMEA-nak és a Bizottságnak kell benyújtani.
   (2)   A közös jelentés tartalma:

               a)

               egy kémiai és fizikai leírás, beleértve az új pszichoaktív anyag ismert nevét, valamint, amennyiben rendelkezésre áll, a tudományos megnevezését (nemzetközi szabadnév) is;

               b)

               az új pszichoaktív anyag előfordulásának gyakoriságára, körülményeire és/vagy mennyiségére vonatkozó információk, valamint az új pszichoaktív anyag előállításának eszközeire és módszereire vonatkozó információk;

               c)

               a szervezett bűnözésnek az új pszichoaktív anyag előállításában vagy kereskedelmében való részvételére vonatkozó információk;

               d)

               az új pszichoaktív anyaggal kapcsolatos kockázatok első jelei, beleértve az egészségügyi és szociális kockázatokat, valamint a felhasználók jellemzőit is;

               e)

               az arra vonatkozó információk, hogy az új anyag jelenleg értékelés alatt áll-e, illetve alávetették-e az ENSZ-rendszer általi értékelésnek;

               f)

               az új pszichoaktív anyagról a KKEM-nek és az Europolnak küldött jelentéstételi nyomtatványon feltüntetett értesítési időpont;

               g)

               az arra vonatkozó információ, hogy az új pszichoaktív anyag valamely tagállamban nemzeti szintű ellenőrzési intézkedések tárgyát képezi-e már;

               h)

               amennyiben lehetséges, rendelkezésre bocsátják az alábbiakra vonatkozó információkat is:

                           i.

                           az anyag előállításához ismerten felhasznált kémiai prekurzorok;

                           ii.

                           az új anyag igazolt vagy várt felhasználásának módja és köre;

                           iii.

                           az új pszichoaktív anyag bármely egyéb felhasználása és ezen felhasználás mértéke, az új pszichoaktív anyag ezen felhasználásának kockázatai, beleértve az egészségügyi és szociális kockázatokat is.

         (3)   Az EMEA benyújtja a KKEM és az Europol részére a következő információkat arra vonatkozóan, hogy az Európai Unióban vagy bármely tagállamban:

               a)

               kapott-e az új pszichoaktív anyag forgalomba hozatali engedélyt;

               b)

               az új pszichoaktív anyag tekintetében forgalomba hozatali engedélyre vonatkozó eljárás van-e folyamatban;

               c)

               az új pszichoaktív anyagra kiadott forgalomba hozatali engedélyt felfüggesztették-e.

         Amennyiben ezek az információk a tagállamok által kiadott forgalomba hozatali engedélyekre vonatkoznak, ezek a tagállamok az adott információkat az EMEA kérésére annak rendelkezésére bocsátják.
   (4)   A tagállamok – a 4. cikk (1) bekezdésének megfelelően – a (2) bekezdésben említett információkat a jelentési nyomtatványon feltüntetett értesítési időpontot követő hat héten belül megküldik.
   (5)   A közös jelentést legkésőbb a tagállamoktól és az EMEA-tól kapott információk átvételétől számított négy héten belül kell benyújtani. Az Europol vagy a KKEM, adott esetben, az 5. cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően nyújtja be a jelentést.
   6. cikk
   Kockázatértékelés
   (1)   A Tanács, figyelembe véve az Europol és a KKEM javaslatát, tagjainak többségével határozva kérheti, hogy valamely új pszichoaktív anyag felhasználása, előállítása és az azzal való kereskedelem által okozott kockázatok, beleértve az egészségügyi és szociális kockázatokat is, valamint a szervezett bűnözés részvételét és az ellenőrzési intézkedések lehetséges következményeit, a (2)–(4) bekezdésekben megállapított eljárás szerint értékelésre kerüljenek, amennyiben tagjainak legalább negyede vagy a Bizottság írásban tájékoztatta a Tanácsot egy ilyen értékelés iránti támogatásáról. A tagállamok vagy a Bizottság a lehető leghamarabb tájékoztatják a Tanácsot, de mindenképpen a közös jelentés kézhezvételétől számított legkésőbb négy héten belül. A Tanács Főtitkársága erről haladéktalanul értesíti a KKEM-et.
   (2)   A KKEM, az értékelés elvégzése céljából tudományos bizottsága keretein belül rendkívüli ülést hív össze. A tudományos bizottság ezen ülés céljából legfeljebb öt, a tudományos bizottság elnökének javaslata alapján a KKEM igazgatója által kijelölt szakértővel is kibővíthető, akik a tagállamok által javasolt és a KKEM Igazgatótanácsa által háromévente jóváhagyott szakértői csoportból kerülnek kiválasztásra. E szakértők a tudományos bizottságban nem, vagy nem kellőképpen képviselt tudományos szakterületekről kerülnek kiválasztásra, de akik közreműködése szükséges a lehetséges kockázatok – beleértve az egészségügyi és szociális kockázatokat is – kiegyensúlyozott és megfelelő értékeléséhez. A Bizottság, az Europol és az EMEA is felkérést kap legfeljebb további két-két szakértő kinevezésére.
   (3)   A kockázatértékelést a tagállamok, a KKEM, az Europol és az EMEA által a bizottságnak továbbítandó információk alapján kell elvégezni, figyelembe véve minden olyan tényezőt, amely az Egyesült Nemzetek Szervezete kábítószerekről szóló 1961. évi egységes egyezményének, valamint az Egyesült Nemzetek Szervezete pszichotróp anyagokról szóló 1971. évi egyezményének értelmében indokolná valamely anyag nemzetközi ellenőrzés alá vonását.
   (4)   A kockázatértékelés befejezésekor a tudományos bizottság jelentést (a továbbiakban: „kockázatértékelő jelentés”) készít. A kockázatértékelő jelentés a rendelkezésre álló tudományos és bűnüldözési információk elemzéséből áll, és a bizottság tagjai által alkotott összes véleményt tükrözi. A kockázatértékelő jelentést a bizottság nevében a bizottság elnöke az (1) bekezdésben említett, a Tanács Főtitkársága által a KKEM-nek adott értesítés időpontját követő tizenkét héten belül nyújtja be a Bizottságnak és a Tanácsnak.
   A kockázatértékelő jelentés tartalmazza:

               a)

               az új pszichoaktív anyag fizikai és kémiai leírása és hatásmechanizmusa, beleértve a gyógyászati értékét is;

               b)

               az új pszichoaktív anyaggal kapcsolatos egészségügyi kockázatok;

               c)

               az új pszichoaktív anyaggal kapcsolatos szociális kockázatok;

               d)

               a szervezett bűnözés részvételének szintjére és a hatóságok által történő lefoglalásokra és felderítésekre, valamint az új pszichoaktív anyag előállítására vonatkozó információk;

               e)

               az új pszichoaktív anyagnak az Egyesült Nemzetek Szervezetének rendszerében végzett bármely értékelésére vonatkozó információk;

               f)

               adott esetben a tagállamokban az új pszichoaktív anyagra alkalmazandó ellenőrzési intézkedések leírása;

               g)

               az ellenőrzési lehetőségek és az ellenőrzési intézkedések lehetséges következményeit; valamint

               h)

               az anyag előállításához felhasznált kémiai prekurzorokat.

         7. cikk
   A kockázatértékelést kizáró körülmények
   (1)   Nem kerül sor kockázatértékelésre, amennyiben az Europol és a KKEM nem készített közös jelentést. Akkor sem kerül sor kockázatértékelésre, amennyiben az érintett új pszichoaktív anyag értékelése az Egyesült Nemzetek Szervezetének rendszerében előrehaladott állapotban van, nevezetesen azt követően, hogy a WHO kábítószer-függőséggel foglalkozó szakértői bizottsága közzétette írásos ajánlásával ellátott kritikai elemzését, kivéve, amennyiben e határozat keretébe tartozó lényeges új információ merült fel.
   (2)   Amennyiben az új pszichoaktív anyag az Egyesült Nemzetek Szervezetének rendszerében értékelésre került, de nem határoztak az új pszichoaktív anyagnak a kábítószerekről szóló 1961. évi egységes egyezmény, valamint a pszichotróp anyagokról szóló 1971. évi egyezmény keretében történő jegyzékbevételéről, a kockázatértékelést csak abban az esetben kell elvégezni, amennyiben e határozat keretébe tartozó lényeges új információ merült fel.
   (3)   Nem kerül sor kockázatértékelésre, amennyiben az új pszichoaktív anyag az alábbi kategóriák valamelyikébe sorolható:

               a)

               az új pszichoaktív anyagot egy forgalomba hozatali engedéllyel rendelkező gyógyszer előállításához használják; vagy

               b)

               az új pszichoaktív anyagot egy olyan gyógyszer előállításához használják, amely tekintetében forgalomba hozatali engedély iránti eljárás van folyamatban; vagy

               c)

               az új pszichoaktív anyagot egy illetékes hatóság által felfüggesztett forgalomba hozatali engedéllyel rendelkező gyógyszer előállításához használják.
               Amennyiben az új pszichoaktív anyag az első albekezdésben felsorolt kategóriák valamelyikébe tartozik a Bizottság, a KKEM és az Europol által gyűjtött adatok alapján, a KKEM-mel szoros együttműködésben, az EMEA-val közösen – az EMEA hatáskörével és eljárásaival összhangban – felméri a további intézkedés szükségességét.
               A Bizottság jelentést tesz a Tanácsnak az eredményről.

         8. cikk
   Egyes új pszichoaktív anyagok ellenőrzés alá vonására irányuló eljárás
   (1)   A kockázatértékelő jelentés átvételétől számított hat héten belül a Bizottság kezdeményezést nyújt be a Tanácsnak az új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek történő alávetéséről. Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy nem szükséges az új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek való alávetésére vonatkozó kezdeményezést benyújtani, a kockázatértékelő jelentés átvételét követő hat héten belül ezen véleményét indokoló jelentést nyújt be a Tanácsnak.
   (2)   Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy nem szükséges az új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedéseknek való alávetésére vonatkozó kezdeményezést benyújtani, egy vagy több tagállam is benyújthat ilyen jellegű kezdeményezést a Tanácsnak, lehetőleg legkésőbb a jelentésnek Bizottság által a Tanács részére történt benyújtása időpontját követő hat héten belül.
   (3)   A Tanács a Szerződés 34. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján minősített többséggel eljárva határoz az (1) vagy (2) bekezdés szerint benyújtott kezdeményezés alapján arról, hogy az új pszichoaktív anyagot alá kell-e vetni ellenőrzési intézkedéseknek.
   9. cikk
   A tagállamok ellenőrzési intézkedései
   (1)   Amennyiben a Tanács úgy határoz, hogy egy új pszichoaktív anyagot ellenőrzési intézkedéseknek kell alávetni, a tagállamok amint lehetséges, de legkésőbb az adott határozat időpontját követő egy éven belül, törekedni fognak a szükséges intézkedések megtételére, hogy nemzeti jogukkal összhangban:

               a)

               az Egyesült Nemzetek Szervezete pszichotróp anyagokról szóló 1971. évi egyezménye szerinti kötelezettségeiken alapuló jogszabályaik előírásainak megfelelően az új pszichotróp anyagot ellenőrzési intézkedéseknek és büntetőjogi szankcióknak vessék alá;

               b)

               az Egyesült Nemzetek Szervezete kábítószerekről szóló 1961. évi egységes egyezménye szerinti kötelezettségeiken alapuló jogszabályaik előírásainak megfelelően az új kábítószert ellenőrzési intézkedéseknek és büntetőjogi szankcióknak vessék alá.

         (2)   A tagállamok a megtett intézkedésekről a vonatkozó döntés meghozatalát követően mind a Tanácsnak, mind a Bizottságnak a lehető leghamarabb jelentést tesznek. Ezt követően az információkat továbbítják a KKEM, az Europol, az EMEA és az Európai Parlament részére.
   (3)   E határozat rendelkezései nem akadályozzák a tagállamokat abban, hogy amikor valamely tagállam azonosított egy új pszichoaktív anyagot, a saját területükön fenntartsák vagy bevezessék az általuk célszerűnek ítélt nemzeti ellenőrzési intézkedéseket.
   10. cikk
   Éves jelentés
   A KKEM és az Europol évente jelentést készít az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak e határozat végrehajtásáról. E jelentésnek figyelembe kell vennie az e határozat által kialakított rendszer hatékonyságának és teljesítményének az értékeléséhez szükséges összes vonatkozást. A jelentésnek különösen tartalmaznia kell az e határozatban megállapított rendszer és a farmakovigilancia-rendszer összehangolásával kapcsolatos tapasztalatokat.
   11. cikk
   Farmakovigilancia-rendszer
   A tagállamok és az EMEA megfelelő információcserét biztosítanak az e határozat keretében megállapított mechanizmus, valamint a 2001/82/EK irányelv VII. címe és a 2001/83/EK irányelv IX. címe szerint meghatározott és létrehozott farmakovigilancia-rendszerek között.
   12. cikk
   Hatályon kívül helyezés
   Az új szintetikus kábítószerekről szóló, 1997. június 16-i együttes fellépés hatályát veszti. Az említett együttes fellépés 5. cikkén alapuló tanácsi határozatok jogilag továbbra is hatályban maradnak.
   13. cikk
   Kihirdetés és hatálybalépés
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2005. május 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. KRECKÉ

      (1)  Az Európai Parlament 2004. január 13-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  HL L 167., 1997.6.25., 1. o.

      (3)  HL L 311., 2001.11.28., 1. o. A legutóbb a 2004/28/EK irányelvvel (HL L 136., 2004.4.30., 58. o.) módosított irányelv.

      (4)  HL L 311., 2001.11.28., 67. o. A legutóbb a 2004/27/EK irányelvvel (HL L 136., 2004.4.30., 34. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 357., 1990.12.20., 1. o. A legutóbb az 1232/2002/EK bizottsági rendelettel (HL L 180., 2002.7.10., 5. o.) módosított rendelet.

      (6)  HL L 47., 2004.2.18., 1. o.

      (7)  HL L 136., 2004.4.30., 1. o.


title: 2004/489/EGK, Euratom:Az Európai Unió tagállamai kormányai képviselőinek határozata (2004. május 1.) az Európai Közösségek Bírósága bíráinak kinevezéséről

text:
               1.5.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 169/22

      AZ EURÓPAI UNIÓ TAGÁLLAMAI KORMÁNYAI KÉPVISELŐINEK HATÁROZATA

   (2004. május 1.)
   az Európai Közösségek Bírósága bíráinak kinevezéséről
   (2004/489/EK, Euratom)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TAGÁLLAMAI KORMÁNYAINAK KÉPVISELŐI,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 223. cikkére,
   tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 139. cikkére,
   tekintettel a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításairól szóló okmányra („2003-as csatlakozási okmány”), és különösen annak 46. cikke (1) és (2) bekezdése a) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 2003-as csatlakozási okmány 46. cikke (1) és (2) bekezdésének a) pontja a Bíróság tíz bírájának kinevezéséről rendelkezik. E bírák közül ötnek a megbízatása 2006. október 6-án jár le. E bírákat sorsolással kell kiválasztani. A többi bíró megbízatása 2009. október 6-án jár le.

               (2)

               Ezért a fenti cikknek megfelelően, illetve az abban meghatározott sorsolást követően az Európai Közösségek Bíróságához további tíz bírót kell kinevezni,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZTAK:
   1. cikk
   A 2004. május 1. és 2006. október 6. közötti időtartamra a Bíróság bíráivá a következő személyeket nevezik ki:

               Jiří MALENOVSKÝ úr,

               George ARESTIS úr,

               Egils LEVITS úr,

               Pranas KŪRIS úr,

               Anthony BORG-BARTHET úr.

         2. cikk
   A 2004. május 1. és 2009. október 6. közötti időtartamra a Bíróság bíráivá a következő személyeket nevezik ki:

               Uno LÕHMUS úr,

               Endre JUHÁSZ úr,

               Jerzy MAKARCZYK úr,

               Marko ILEŠIČ úr,

               Ján KLUČKA úr.

         3. cikk
   Ez a határozat 2004. május 1-jén lép hatályba.
   4. cikk
   Ezt a határozatot ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

      Kelt Brüsszelben, 2004. május 1-jén.

         A. ANDERSON

            az elnök


title: A Bíróság elnökének az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke szabályszerű megalakítását megállapító határozata

text:
               12.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 325/1

      A BÍRÓSÁG ELNÖKÉNEK AZ EURÓPAI UNIÓ KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉKE SZABÁLYSZERŰ MEGALAKÍTÁSÁT MEGÁLLAPÍTÓ HATÁROZATA

   A BÍRÓSÁG ELNÖKE,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 225A. cikkére,
   tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 140B. cikkére,
   tekintettel az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének felállításáról szóló, 2004. november 2-i 2004/752/EK, Euratom tanácsi határozatra (1) és különösen annak 4. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Közszolgálati Törvényszék bírái, akiket az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke bíráinak kinevezéséről szóló, 2005. július 22-i 2005/577/EK, Euratom tanácsi határozattal (2) neveztek ki, esküt tettek a Bíróság előtt.

               (2)

               A 2005/577/EK, Euratom határozat 3. cikkének megfelelően a Közszolgálati Törvényszék első elnökének kinevezését illetően a Bíróság alapokmányáról szóló jegyzőkönyv I. melléklete 4. cikkének (1) bekezdésében meghatározott eljárást kell alkalmazni.

               (3)

               A Közszolgálati Törvényszék bírái ezen eljárás alkalmazásával megválasztották a Közszolgálati Törvényszék elnökét.

               (4)

               A Közszolgálati Törvényszék kinevezte hivatalvezetőjét, aki letette az előírt esküt.

               (5)

               A Közszolgálati Törvényszék ennélfogva elláthatja a ráruházott igazságszolgáltatási feladatokat,

         MEGÁLLAPÍTJA:
   A Közszolgálati Törvényszék szabályszerűen megalakult.
   A Bíróság alapokmányáról szóló jegyzőkönyv I. mellékletének 1. cikke e határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetése napján lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2005. december 2-án.

            A Bíróság elnöke

      (1)  HL L 333., 2004.11.9., 7. o.

      (2)  HL L 197., 2005.7.28., 28. o.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 445/2014/EU határozata ( 2014. április 16. ) az Európa kulturális fővárosai kezdeményezés 2020–2033. évekre szóló uniós fellépésének létrehozásáról és az 1622/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről

text:
               3.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 132/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 445/2014/EU HATÁROZATA
   (2014. április 16.)
   az Európa kulturális fővárosai kezdeményezés 2020–2033. évekre szóló uniós fellépésének létrehozásáról és az 1622/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 167. cikke (5) bekezdésének első francia bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményeire (1),
   rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) célja, hogy Európa népei között minden eddiginél szorosabb egységet hozzon létre, és az Unióra ruházza többek között azt a feladatot, hogy hozzájáruljon a tagállamok kultúrájának virágzásához, tiszteletben tartva nemzeti és regionális sokszínűségüket, ugyanakkor előtérbe helyezve a közös kulturális örökséget. E tekintetben az Unió – szükség esetén – támogatja és kiegészíti a tagállamok azon tevékenységeit, amelyeket az európai népek kultúrájának és történelmének szélesebb körű megismertetése és terjesztése céljából végeznek.

               (2)

               A Bizottság „Az európai kulturális programról a globalizálódó világban” című, 2007. május 10-i közleménye, amelyet a Tanács 2007. november 16-i állásfoglalásában (3), valamint az Európai Parlament 2008. április 10-i állásfoglalásában (4) támogatott, a kultúra területén meghatározza a jövőbeli uniós tevékenységekre vonatkozó célkitűzéseket. Az említett tevékenységeknek támogatniuk kell a kulturális sokszínűséget és a kultúrák közötti párbeszédet, a kultúrát mint a kreativitás mozgatórugóját a növekedés és munkahelyteremtés keretében, valamint a kultúrát mint az Unió nemzetközi kapcsolatainak létfontosságú elemét.

               (3)

               A kulturális kifejezések sokszínűségének védelméről és előmozdításáról szóló Unesco-egyezménynek, amely 2007. március 18-án lépett hatályba, és amelynek az Unió is részes fele, az a célja, hogy védje és előmozdítsa a kulturális sokszínűséget és a kultúrák közötti együttműködést, továbbá helyi, nemzeti és nemzetközi szinten felhívja a figyelmet a kulturális sokszínűségben rejlő értékekre.

               (4)

               Az 1622/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (5) létrehozta az Európa kulturális fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló fellépését.

               (5)

               Az Európa kulturális fővárosai fellépés értékelései, valamint az e fellépés 2019 utáni jövőjéről tartott nyilvános konzultációk rámutattak, hogy az fokozatosan az egyik legambiciózusabb, és az európai polgárok körében az egyik legelismertebb európai kulturális kezdeményezéssé vált. Ezért új fellépést kell létrehozni a 2020–2033. évekre vonatkozóan.

               (6)

               Az Európa kulturális fővárosai fellépés eredeti célkitűzéseit (az európai kultúrák gazdagságának és sokszínűségének, valamint az e kultúrák közös vonásainak a kiemelése, továbbá az európai polgárok közötti kölcsönös megértés támogatása) az Európa kulturális fővárosa címet (a továbbiakban: a cím) viselő városok is fokozatosan egy új dimenzióval egészítették ki, kihasználva a cím fellendítő hatását annak érdekében, hogy – stratégiáikkal és prioritásaikkal összhangban – élénkítsék átfogóbb fejlődésüket.

               (7)

               Az e határozattal létrehozott fellépés célkitűzéseinek teljes mértékben összhangban kell lenniük az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés támogatása céljából az európai kulturális és nyelvi sokszínűség védelmére, fejlesztésére és támogatására, az európai kulturális örökség támogatására, valamint az európai kulturális és kreatív ágazatok, elsősorban az audiovizuális ágazat versenyképességének erősítésére irányuló, az 1295/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) létrehozott Kreatív Európa program célkitűzéseivel. E célkitűzések elérésének segítenie kell a közös kulturális térséghez tartozás érzésének megerősítését, valamint a kultúrák közötti párbeszéd és a kölcsönös megértés ösztönzését.

               (8)

               Az ilyen célkitűzések elérése érdekében fontos, hogy a címet viselő városok egyrészt törekedjenek a kulturális és kreatív ágazataik közötti, másrészt pedig az olyan ágazatok, mint az oktatás, a kutatás, a környezetvédelem, a városfejlesztés vagy a kulturális turizmus közötti kapcsolatok fejlesztésére. A múltbeli tapasztalatok rámutattak arra, hogy az Európa kulturális fővárosai fellépés katalizátorként működhet a helyi fejlődés és kulturális turizmus vonatkozásában, amint azt a Bizottság „Európa, a világ első számú turisztikai célpontja – az európai turizmus új politikai kerete” című 2010. június 30-i közleményében is hangsúlyozza, amelyet a Tanács 2010. októberi 12-i következtetéseiben üdvözölt, illetve az Európai Parlament 2011. szeptember 27-i állásfoglalásában (7) jóváhagyott.

               (9)

               Fontos továbbá, hogy a címet viselő városok elősegítsék a társadalmi befogadást és az esélyegyenlőséget, és mindent megtegyenek azért, hogy a civil társadalmi csoportok lehető legszélesebb körét – különös tekintettel a fiatalokra, a hátrányos helyzetűekre és a fogyatékossággal élőkre – bevonják a kulturális program előkészítésébe és megvalósításába.

               (10)

               Az értékelések és a nyilvános konzultáció meggyőzően igazolták azt is, hogy az Európa kulturális fővárosa fellépés – megfontolt tervezés mellett – rendkívül gyümölcsöző lehet. A fellépés mindenekelőtt kulturális jellegű marad, de jelentős társadalmi és gazdasági előnnyel is járhat, különösen akkor, ha beépül az érintett városra vonatkozó, hosszú távú, kulturális irányvonalú fejlesztési stratégiába.

               (11)

               Az Európa kulturális fővárosai fellépés nagy erőpróbát is jelent. Kulturális tevékenységekből egy éven át tartó programot összeállítani nem könnyű feladat, egyes, a címet viselő városok jól, mások kevésbé sikeresen aknázták ki a lehetőségeket. E fellépést ezért meg kell erősíteni annak érdekében, hogy a városokat segítsék abban, hogy a legtöbbet hozhassák ki a címből.

               (12)

               A címet – méretüktől függetlenül – továbbra is a városok részére kell fenntartani, de az érintett városoknak változatlanul lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a szélesebb közönség elérése, valamint a hatások felerősítése érdekében bevonják a környező területeket.

               (13)

               A cím odaítélésének továbbra is egy jelentős európai dimenziót hordozó, kifejezetten erre a célra kidolgozott kulturális programon kell alapulnia. E kulturális programnak egy hosszabb távú stratégia részét is kell képeznie, amely fenntartható hatást gyakorol a helyi gazdasági, kulturális és szociális fejlődésre.

               (14)

               A tagállamok időrendi listáján alapuló, egy független szakértőkből álló testület által végrehajtott kétszakaszos kiválasztási eljárás kiegyensúlyozottnak és átláthatónak bizonyult. A kétszakaszos eljárás lehetővé tette a városok számára, hogy az előválasztási és a kiválasztási szakasz között az e testülettől kapott szakértői vélemények alapján javítsák pályázatukat, és biztosította, hogy minden tagállam egyenletes eloszlásban részesüljön az Európa kulturális fővárosa címből. Továbbá az Európa kulturális fővárosa fellépés folyamatosságának biztosítása érdekében, valamint, hogy ne vesszen el a tapasztalat és a know-how, amit valamennyi szakértő egyidejű cseréje eredményezne, a szakértők fokozatos cserélődésére van szükség.

               (15)

               A nemzeti szakértelmet továbbra is azáltal kell biztosítani, hogy a tagállamoknak lehetőséget kell nyújtani legfeljebb két szakértő kinevezésére a kiválasztási és monitoringeljárást végző testületbe.

               (16)

               A kiválasztási kritériumokat egyértelműbbé kell tenni annak érdekében, hogy a pályázó városok jobb útmutatáshoz jussanak azon célkitűzések és kritériumok tekintetében, amelyeknek meg kell felelniük a cím odaítélése érdekében. E kritériumoknak könnyebben mérhetőnek kell lenniük annak érdekében, hogy segítsék a testületet a városok kiválasztása és monitoringja során. E tekintetben a pályázó városoknak a cím által örökül hagyott, és a hosszú távú kultúrpolitikai stratégiába illeszkedő tevékenységekkel kapcsolatos, fenntartható kulturális, gazdasági és társadalmi hatás kifejtésére alkalmas programjait különösen előtérbe kell helyezni.

               (17)

               A pályázó városoknak adott esetben meg kell vizsgálniuk az uniós programok és alapok által nyújtott pénzügyi támogatások igénylésének lehetőségeit.

               (18)

               A város kijelölése és a cím viselésének éve közötti felkészülési időszak rendkívül fontos ahhoz, hogy az Európa kulturális fővárosai fellépés sikeres legyen. Az érintettek között széles körű egyetértés van abban, hogy az 1622/2006/EK határozat által bevezetett kísérő intézkedések nagyon hasznosak voltak az érintett városok számára. Az említett intézkedéseket tovább kell fejleszteni, különösen a testületi szakértők gyakoribb monitoringülései és a városokban tett gyakoribb ellenőrző látogatásai révén, valamint a korábbi, jelenlegi és jövőbeli címet viselő városok, illetve a pályázó városok között a tapasztalatok még alaposabb cseréje útján. A kijelölt városok további kapcsolatokat is kialakíthatnának a címet viselő más városokkal.

               (19)

               Az 1622/2006/EK határozattal létrehozott Melina Mercouri-díj jelentős, a Bizottság által odaítélt összegen jóval túlmutató szimbolikus értékkel bír. Annak érdekében azonban, hogy a kijelölt városok tartsák magukat vállalt kötelezettségeikhez, szigorúbbá és egyértelműbbé kell tenni a jutalom összege kifizetésének feltételeit.

               (20)

               Fontos, hogy az érintett városok minden kommunikációs anyagukban világossá tegyék, hogy az e határozattal létrehozott fellépés uniós fellépés.

               (21)

               A korábbi Európa kulturális fővárosai fellépésről készült bizottsági értékelések, amelyek helyi szinten gyűjtött adatokon alapulnak, nem voltak alkalmasak arra, hogy elsődleges adatokat nyújtsanak a cím hatásaival kapcsolatban. Ezért a városoknak maguknak is kulcsszerepet kell játszaniuk az értékelési folyamatban.

               (22)

               A korábbi tapasztalatokból kiderül, hogy a részvétel az európai kultúrák közös vonásainak kiemelése révén közelebb hozhatja a tagjelölt országokat az Unióhoz. Az e határozattal létrehozott fellépésnek ezért 2019 után ismét nyitva kell állnia a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek előtt.

               (23)

               Mindazonáltal az e határozat hatálya alá tartozó időszakban, azaz a 2020–2033 közötti időszak folyamán a tagállami városokkal szembeni méltányosság jegyében a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek városai csak egyszer pályázhatnak a címre. Továbbá szintén a tagállamokkal szembeni méltányosság jegyében, minden tagjelölt ország vagy potenciális tagjelölt csak egyszer viselheti a címet az említett időszak folyamán.

               (24)

               Az 1622/2006/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni. Az említett határozat rendelkezéseit azonban továbbra is alkalmazni kell azon városok tekintetében, amelyeket a 2019-ig tartó időszak valamelyik évére már kijelölték, vagy amelyek kijelölése folyamatban van.

               (25)

               Mivel e határozat céljait, nevezetesen Európában a kultúrák sokszínűségének megóvását és előmozdítását, közös jegyeik kiemelését, valamint a kultúra hozzájárulásának elősegítését a városok hosszú távú fejlődéséhez a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani tekintettel a kiválasztásra és monitoringra vonatkozó egységes, egyértelmű és átlátható kritériumok és eljárások, valamint a tagállamok közötti határozott koordináció szükségességére, az Unió szintjén azonban az intézkedés terjedelme vagy hatása miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a határozat nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A fellépés létrehozása
   Létrejön a 2020–2033. évekre szóló, „Európa kulturális fővárosai” elnevezésű uniós fellépés (a továbbiakban: a fellépés).
   2. cikk
   Célkitűzések
   (1)   A fellépés általános célkitűzései a következők:

               a)

               Európában a kultúrák sokszínűségének megóvása és előmozdítása, valamint közös jegyeik kiemelése, illetve a polgárok közös kulturális térséghez tartozása érzésének megerősítése;

               b)

               annak elősegítése, hogy a városok stratégiáival és prioritásaival összhangban a kultúra hozzájáruljon a hosszú távú fejlődésükhöz.

         (2)   A fellépés konkrét célkitűzései a következők:

               a)

               a kulturális kínálat mértékének, sokszínűségének és európai dimenziójának bővítése a városokban, többek között országok közötti együttműködés révén;

               b)

               a kultúrához való hozzáférés és az abban való részvétel szélesítése;

               c)

               a kulturális ágazat teljesítményének, más ágazatokhoz való kapcsolódásának fokozása;

               d)

               a városok nemzetközi arculatának erősítése a kultúra révén.

         3. cikk
   Részvétel a fellépésben
   (1)   A címért folyó pályázaton csak városok vehetnek részt, a környező területek esetleges bevonásával.
   (2)   Egy adott évben (a továbbiakban: a cím viselésének éve) a címet viselő városok száma nem lehet több háromnál.
   A címet minden évben a mellékletben foglalt naptárban (a továbbiakban: a naptár) kettesével felsorolt tagállamok mindegyikében legfeljebb egy-egy városnak, valamint – az adott években – egy tagjelölt ország vagy egy potenciális tagjelölt egy városának, illetve egy, az Unióhoz csatlakozó ország egy városának kell odaítélni, mely utóbbi esetben az (5) bekezdésben szereplő feltételek alkalmazandók.
   (3)   A tagállamok városai jogosultak arra, hogy a naptárban szereplő tagállamok sorrendjének megfelelően egy évre viseljék a címet.
   (4)   Tagjelölt országok és potenciális tagjelöltek azon városai, amelyek a 10. cikk (2) bekezdésében említett pályázati felhívás közzététele idején részt vesznek a Kreatív Európa programban vagy az azt követő, a kultúra támogatására irányuló uniós programokban, a naptárban foglaltakkal összhangban háromévente megrendezésre kerülő nyílt pályázat keretében pályázhatnak az egyéves címre.
   A 2020 és 2033 közötti időszakban a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek városai csak egy pályázaton vehetnek részt.
   Minden tagjelölt ország vagy potenciális tagjelölt csak egyszer viselheti a címet a 2020 és 2033 közötti időszak alatt.
   (5)   Amennyiben egy ország 2014. május 4-ét követően, de 2027. január 1. előtt csatlakozik az Unióhoz, a csatlakozását követő hét év elteltével a tagállamokra vonatkozó szabályokkal és eljárásokkal összhangban jogosult a cím elnyerésére. A naptárat ennek megfelelően naprakésszé kell tenni. Amennyiben egy ország 2027. január 1-jén vagy azt követően csatlakozik az Unióhoz, nem vehet részt tagállamként a fellépésben.
   Mindazonáltal azokban az években, amikor a naptárnak megfelelően már megvan a címet viselő három város, az első albekezdésben említett országok városai csak a naptár szerint még nem betelt következő évben viselhetik a címet, mégpedig ezen országok csatlakozásának sorrendjében.
   Ha az első albekezdésben említett ország egyik városa korábban már részt vett egy tagjelölt országoknak és potenciális tagjelölteknek rendezett pályázaton, nem vehet részt a tagállamok számára kiírt későbbi pályázatokon. Amennyiben a 2020 és 2033 közötti időszak során a (4) bekezdéssel összhangban valamely ilyen ország egyik városát kijelölték a cím viselésére, ez az ország a csatlakozását követően tagállamként nem rendezhet pályázatot ezen időszak alatt.
   Ha ugyanabban az időpontban egynél több ország csatlakozik az Unióhoz, és ha ezen országok között nincs megállapodás a fellépésben való részvétel sorrendjéről, a Tanács sorshúzást rendez.
   4. cikk
   Pályázatok
   (1)   A Bizottság az 5. cikkben meghatározott kritériumok alapján kidolgozza az összes pályázó város által alkalmazandó egységes pályázati formanyomtatványt.
   Amennyiben egy pályázó város a környező területet is bevonja, a pályázatot e város neve alatt kell benyújtani.
   (2)   Minden pályázatnak hangsúlyos európai dimenzióval rendelkező kulturális programon kell alapulnia.
   A kulturális programnak ki kell terjednie a cím viselésének évére, és azt kifejezetten a címre vonatkozóan kell összeállítani, az 5. cikkben meghatározott kritériumokkal összhangban.
   5. cikk
   Kritériumok
   A pályázatok értékelése szempontjából irányadó kritériumok (a továbbiakban: a kritériumok) a „hosszú távú stratégiához való hozzájárulás”, az „európai dimenzió”, a „kulturális és művészeti tartalom”, a „megvalósítási képesség”, a „társadalmi kapcsolatok” és az „irányítás” kategóriákra oszlanak a következők szerint:

               1.

               a „hosszú távú stratégiához való hozzájárulás” kategória tekintetében a következő tényezőket kell figyelembe venni:

                           a)

                           a pályázó városnak a pályázat idején érvényes kulturális stratégiája van, amely kiterjed a fellépésre, és a kulturális tevékenységeknek a cím viselésének évét követő időszakban való fenntartására irányuló terveket tartalmaz;

                           b)

                           a kulturális és kreatív ágazatok teljesítményének fokozására irányuló tervek, így például hosszú távú kapcsolatok kiépítése a pályázó város kulturális, gazdasági és szociális ágazatai között;

                           c)

                           a cím révén a pályázó városban elérni kívánt hosszú távú kulturális, társadalmi és gazdasági hatás, ideértve a városfejlesztést is;

                           d)

                           a cím pályázó városra gyakorolt hatásának monitoringjára és értékelésére, valamint az értékelés eredményeinek terjesztésére vonatkozó tervek;

               2.

               az „európai dimenzió” kategória tekintetében a következő tényezőket kell értékelni:

                           a)

                           az Európa kulturális sokszínűségét, a kultúrák közötti párbeszédet, valamint az európai polgárok közötti kölcsönös megértés erősítését előmozdító tevékenységek terjedelme és minősége;

                           b)

                           az európai kultúrák, örökség és történelem, valamint az európai integráció és a jelenlegi európai témák közös vonatkozásait kiemelő tevékenységek terjedelme és minősége;

                           c)

                           az európai művészek részvételével zajló tevékenységek, a különböző országok szereplőivel vagy városaival, például adott esetben a címet viselő más városokkal folyó együttműködések, valamint az országokon átnyúló partnerségek terjedelme és minősége;

                           d)

                           az európai és nemzetközi közönség érdeklődésének felkeltését célzó stratégia;

               3.

               a „kulturális és művészeti tartalom” kategória tekintetében a következő tényezőket kell értékelni:

                           a)

                           a kulturális programhoz kapcsolódó világos és egységes művészi látásmód és stratégia;

                           b)

                           helyi művészek és kulturális szervezetek bevonása a kulturális program kidolgozásába és végrehajtásába;

                           c)

                           a javasolt tevékenységek köre és változatossága, valamint általános művészi minősége;

                           d)

                           a helyi kulturális örökség és a hagyományos művészeti formák új, innovatív és kísérleti kulturális kifejezésmódokkal való ötvözésének képessége;

               4.

               a „megvalósítási képesség” kategória tekintetében a pályázó városoknak a következőket kell igazolniuk:

                           a)

                           a pályázat széles körű és jelentős politikai támogatást élvez, és a pályázatra vonatkozóan a helyi, regionális és nemzeti hatóságok hosszú távú kötelezettségvállalást tettek;

                           b)

                           a pályázó város a cím viseléséhez rendelkezik vagy rendelkezni fog a megfelelő, életképes infrastruktúrával;

               5.

               a „társadalmi kapcsolatok” kategória tekintetében a következő tényezőket kell értékelni:

                           a)

                           a helyi lakosság és a civil társadalom bevonása a pályázat előkészítésébe és a fellépés végrehajtásába;

                           b)

                           új és fenntartható lehetőségek kialakítása a polgárok széles rétegei, különösen a fiatalok, az önkéntesek, valamint a társadalom peremére szorult és a hátrányos helyzetű emberek, köztük a kisebbségek számára, hogy megjelenjenek vagy részt vegyenek kulturális tevékenységekben, külön figyelmet fordítva a fogyatékossággal élőkre és az időskorúakra e tevékenységek hozzáférhetősége vonatkozásában;

                           c)

                           a közönségfejlesztésre vonatkozó átfogó stratégia, különösen az oktatással való kapcsolat és az iskolák részvétele;

               6.

               az „irányítás” kategória tekintetében a következő tényezőket kell értékelni:

                           a)

                           a forrásteremtési stratégia és a javasolt költségvetés megvalósíthatósága, amely szükség esetén kiterjed az uniós programokból és alapokból származó pénzügyi támogatás igénylésére irányuló tervekre, és fedezi az előkészületi szakaszt, a cím viselésének évét, az értékelést, a cím által örökül hagyott tevékenységek ellátását és a vészhelyzeti tervezést;

                           b)

                           a fellépés megvalósításának tervezett irányítási és megvalósítási struktúrája, amely rendelkezik többek között a helyi hatóságok és a megvalósító szerv – többek között a művészeti csapat – közötti megfelelő együttműködésről;

                           c)

                           a fő- és a művészeti igazgató kinevezésére szolgáló eljárás és azok tevékenységi területe;

                           d)

                           hogy a marketing- és kommunikációs stratégia átfogó jellegű, és kiemeli, hogy a fellépés uniós fellépés;

                           e)

                           hogy a cím viselésének évében a kulturális program megtervezése, irányítása és megvalósítása érdekében a megvalósítási struktúra megfelelő készségekkel és szakmai tapasztalatokkal rendelkező személyzettel működik.

         6. cikk
   Szakértői testület
   (1)   Létrejön egy független szakértőkből álló testület (a továbbiakban: a testület) a kiválasztási és monitoringeljárások lefolytatására.
   (2)   A testület 10, az uniós intézmények és szervek által a (3) bekezdéssel összhangban kinevezett szakértőből (a továbbiakban: az európai szakértők) áll.
   (3)   A Bizottság a pályázati felhívás megszervezését követően javaslatot tesz a lehetséges európai szakértők névsorára.
   Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság kiválaszt, és saját eljárásának megfelelően kinevez három-három szakértőt ebből a névsorból.
   A Régiók Bizottsága a névsorból kiválaszt, és saját eljárásának megfelelően kinevez egy szakértőt.
   Az európai szakértők kiválasztása során a testület összetételét illetően ezen uniós intézmények és szervek mindegyike törekszik a kompetenciák kiegészítő jellegének, a kiegyensúlyozott földrajzi megoszlásnak, valamint a nemek közötti egyensúlynak a biztosítására.
   (4)   Az európai szakértők mellett egy tagállami város kiválasztására és monitoringjára vonatkozóan az érintett tagállam – saját eljárásaival összhangban és a Bizottsággal konzultálva – legfeljebb két szakértőt jelölhet a testületbe.
   (5)   Valamennyi szakértőnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:

               a)

               uniós polgár;

               b)

               független;

               c)

               jelentős tapasztalattal és szakértelemmel rendelkezik:

                           i.

                           a kulturális ágazatban;

                           ii.

                           a városok kulturális fejlesztésében; vagy

                           iii.

                           egy Európa kulturális fővárosa eseménysorozat vagy valamely hasonló hatókörű és léptékű nemzetközi kulturális esemény szervezése terén;

               d)

               évente megfelelő számú munkanapot tud szentelni a testületnek.

         (6)   A testület kijelöli elnökét.
   (7)   Az európai szakértőket hároméves időtartamra kell kinevezni.
   Az első albekezdés ellenére, a testület első alkalommal való létrehozásakor az Európai Parlament három évre, a Bizottság két évre, a Tanács és a Régiók Bizottsága pedig egy évre nevezi ki saját szakértőit.
   (8)   Minden szakértőnek nyilatkoznia kell arról, ha személye és valamely konkrét pályázó város között tényleges vagy lehetséges összeférhetetlenség áll fenn. Ilyen nyilatkozat esetén, vagy ha ilyen összeférhetetlenség merül fel, az érintett szakértőnek le kell mondania, és a megfelelő uniós intézmény, szerv, illetve tagállam a vonatkozó eljárással összhangban a hivatali idő fennmaradó részére a lemondó szakértő helyére egy másikat nevez ki.
   7. cikk
   A pályázatok benyújtása a tagállamokban
   (1)   A városok közötti versenynek a naptárral összhangban történő megszervezése az egyes tagállamok feladata.
   (2)   Az érintett tagállamok legalább hat évvel a cím viselésének évét megelőzően pályázati felhívást tesznek közzé.
   Az első albekezdéstől eltérően azon tagállamok, amelyek 2020-ban jogosultak a címet viselő város kijelölésére, kötelesek 2014. május 4-ét követően a felhívást a lehető leghamarabb közzétenni.
   A 4. cikk (1) bekezdésében említett pályázati formanyomtatványnak valamennyi pályázati felhívásban szerepelnie kell.
   A pályázatok benyújtására a pályázati felhívás közzétételét követően legalább tízhónapos határidőt kell biztosítani a pályázó városok számára.
   (3)   Az érintett tagállamok értesítik a Bizottságot a pályázatokról.
   8. cikk
   Előválasztás a tagállamokban
   (1)   Az érintett tagállamok mindegyike legkésőbb öt évvel a cím viselésének évét megelőzően előválasztási ülésre hívja össze a testületet a pályázó városokkal.
   Az első albekezdéstől eltérve azok a tagállamok, amelyek 2020-ra vonatkozóan jogosultak kijelölni a címet viselő városokat, legfeljebb egy évvel meghosszabbíthatják ezt a határidőt.
   (2)   A testületnek – azt követően, hogy a kritériumokkal összhangban értékelte a pályázatokat – meg kell állapodnia az előválasztáson túljutott pályázó városokról, és előválasztási jelentést kell közzétennie az összes pályázatról, amelyben – többek között – ajánlásokat fogalmaz meg az előválasztáson túljutott pályázó városok részére.
   (3)   A testületnek be kell nyújtania az előválasztási jelentését az érintett tagállamoknak és a Bizottságnak.
   (4)   Az érintett tagállamok mindegyike hivatalosan jóváhagyja a testület jelentése alapján az előválasztáson túljutott jelöltek listáját.
   9. cikk
   Kiválasztás a tagállamokban
   (1)   Az előválasztáson túljutott pályázó városoknak ki kell egészíteniük, illetve módosítaniuk kell a pályázatukat annak érdekében, hogy megfeleljenek a kritériumoknak, és hogy figyelembe vegyék az előválasztási jelentésben szereplő ajánlásokat. Ezt követően be kell nyújtaniuk pályázatukat az érintett tagállamnak, amely továbbítja azt a Bizottságnak.
   (2)   Legkésőbb kilenc hónappal az előválasztási ülést követően az érintett tagállamok mindegyike kiválasztási ülésre hívja össze a testületet az előválasztáson túljutott pályázó városokkal.
   Amennyiben szükséges, az érintett tagállam a Bizottsággal konzultálva ésszerű időtartammal meghosszabbíthatja ezt a kilenc hónapos határidőt.
   (3)   A testületnek értékelnie kell a kiegészített, illetve módosított pályázatokat.
   (4)   A testületnek kiválasztási jelentést kell készítenie az előválasztáson túljutott pályázó városok pályázatairól, amely ajánlást tartalmaz arra vonatkozóan, hogy az érintett tagállam legfeljebb egy városát jelöljék ki.
   A kiválasztási jelentésnek az érintett városnak szóló ajánlásokat is tartalmaznia kell arra vonatkozóan, hogy a cím viselésének évéig milyen fejlesztésekre van szükség.
   A testületnek be kell nyújtania a kiválasztási jelentést az érintett tagállamoknak és a Bizottságnak.
   (5)   A (4) bekezdés ellenére, amennyiben a pályázó városok egyike sem teljesíti az összes kritériumot, a testület azt is javasolhatja, hogy az adott évre ne ítéljék oda a címet.
   10. cikk
   Előválasztás és kiválasztás a tagjelölt országokban és a potenciális tagjelöltekben
   (1)   A tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek városai közötti verseny megszervezése a Bizottság feladata.
   (2)   A Bizottság legalább hat évvel a cím viselésének évét megelőzően pályázati felhívást tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
   A 4. cikk (1) bekezdésében említett pályázati formanyomtatványnak valamennyi pályázati felhívásban szerepelnie kell.
   A pályázatok benyújtására a pályázati felhívás közzétételét követően legalább tízhónapos határidőt kell biztosítani.
   (3)   A városok előválasztását a testület legalább öt évvel a cím viselésének évét megelőzően végzi el, a pályázatuk alapján. A pályázó városokkal nem tartanak ülést.
   A testület a pályázatoknak a kritériumokkal összhangban történő értékelését követően meg kell, hogy állapodjon az előválasztáson túljutott pályázó városokról, és előválasztási jelentést kell közzétennie az összes pályázatról, amelyben – többek között – ajánlásokat fogalmaz meg az előválasztáson túljutott pályázó városok részére.
   A testület benyújtja az előválasztási jelentést a Bizottságnak.
   (4)   Az előválasztáson túljutott pályázó városoknak ki kell egészíteniük, illetve módosítaniuk kell a pályázatukat annak érdekében, hogy megfeleljenek a kritériumoknak, és hogy figyelembe vegyék az előválasztási jelentésben szereplő ajánlásokat. Ezt követően be kell nyújtaniuk pályázatukat a Bizottságnak.
   Legkésőbb kilenc hónappal az előválasztási ülést követően a Bizottság kiválasztási ülésre hívja össze a testületet az előválasztáson túljutott pályázó városokkal.
   Amennyiben szükséges, a Bizottság ésszerű időtartammal meghosszabbíthatja ezt a kilenc hónapos határidőt.
   (5)   A testület értékeli a kiegészített, illetve módosított pályázatokat.
   (6)   A testület kiválasztási jelentést készít az előválasztáson túljutott pályázó városok pályázatairól, valamint ajánlást tesz egy tagjelölt ország vagy egy potenciális tagjelölt legfeljebb egy városának a kijelölésére.
   A kiválasztási jelentésnek az érintett városnak szóló ajánlásokat is tartalmaznia kell arra vonatkozóan, hogy a cím viselésének évéig milyen fejlesztésekre van szükség.
   A testület benyújtja kiválasztási jelentését a Bizottságnak.
   (7)   A (6) bekezdés ellenére, amennyiben a pályázó városok egyike sem teljesíti az összes kritériumot, a testület azt is javasolhatja, hogy az adott évre ne ítéljék oda a címet.
   11. cikk
   Kijelölés
   (1)   Minden érintett tagállam a testület kiválasztási jelentésében szereplő ajánlások alapján kijelöl egy várost a cím viselésére, és erről legkésőbb a cím viselésének évét négy évvel megelőzően értesíti az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Bizottságot és a Régiók Bizottságát.
   Az első albekezdéstől eltérve azok a tagállamok, amelyek 2020-ra vonatkozóan jogosultak kijelölni a címet viselő városokat, legfeljebb egy évvel meghosszabbíthatják e határidőt.
   (2)   Tagjelölt országok és potenciális tagjelöltek esetében a Bizottság a testület kiválasztási jelentésében szereplő ajánlások alapján egy várost jelöl ki a cím viselésére a vonatkozó évre, és erről legkésőbb a cím viselésének évét négy évvel megelőzően értesíti az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a Régiók Bizottságát.
   (3)   Az (1) és a (2) bekezdésben említett kijelölés mellé csatolni kell a testület jelentésein alapuló indokolását.
   (4)   Amennyiben a város a környező térségét is bevonja, a kijelölés a városra vonatkozik.
   (5)   A Bizottság a kijelölésről szóló értesítések kézhezvételét követően két hónapon belül közzéteszi Európa Kulturális Fővárosainak listáját az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában.
   12. cikk
   Együttműködés a kijelölt városok között
   Azoknak a városoknak, amelyeket ugyanarra az évre jelöltek ki, törekedniük kell arra, hogy kapcsolatokat alakítsanak ki a kulturális programjaik között, és ezen együttműködésük a 13. cikkben meghatározott monitoringeljárás keretében is figyelembe vehető.
   13. cikk
   Monitoring
   (1)   A testület elvégzi a kijelölt városoknak a cím évére való felkészülésére vonatkozó monitoringot, továbbá támogatást és útmutatást nyújt a városoknak a kijelölésüktől a cím viselése évének kezdetéig.
   (2)   E célból a Bizottság három monitoringülést hív össze a következők szerint, amelyen a testületnek és a kijelölt városoknak részt kell venniük:

               a)

               a cím viselésének évét megelőző három évvel;

               b)

               a cím viselésének évét megelőző 18 hónappal;

               c)

               a cím viselésének évét megelőző két hónappal.

         Az érintett tagállam vagy tagjelölt ország, illetve potenciális tagjelölt megfigyelőt nevezhet ki az ezeken az üléseken való részvételre.
   A kijelölt városoknak minden monitoringülés előtt hat héttel jelentést kell benyújtaniuk a Bizottság részére az elért eredményekről.
   A monitoringülések során a testületnek fel kell mérnie az előkészületeket, és tanácsot kell adnia azzal a céllal, hogy segítse a kijelölt városokat a magas színvonalú kulturális program és hatékony stratégia kidolgozásában. A testületnek külön figyelmet kell szentelnie a kiválasztási jelentésben és a (3) bekezdésben említett, előző monitoringjelentésekben foglalt ajánlásoknak.
   (3)   A testületnek minden monitoringülés után monitoringjelentést kell készítenie az előkészületek állásáról és a szükséges lépésekről.
   A testületnek továbbítania kell monitoringjelentéseit a Bizottságnak, valamint a kijelölt városoknak, az érintett tagállamnak vagy tagjelölt országnak, illetve potenciális tagjelöltnek.
   (4)   A monitoringüléseken túlmenően a Bizottság szükség esetén látogatásokat szervezhet a testület tagjai számára a kijelölt városokba.
   14. cikk
   Jutalom
   (1)   A Bizottság a Melina Mercouri tiszteletére alapított pénzjutalomban (a továbbiakban: a jutalom) részesítheti a kijelölt városokat, annak függvényében, hogy a vonatkozó többéves pénzügyi keretben rendelkezésre áll-e finanszírozás erre a célra.
   E jutalom jogi és pénzügyi vonatkozásaival a kultúrát támogató megfelelő uniós program keretében kell foglalkozni.
   (2)   A jutalom összegét legkésőbb a cím viselése évében március végéig ki kell fizetni, feltéve, hogy a kijelölt város továbbra is tiszteletben tartja a pályázati szakaszban tett kötelezettségvállalásait, megfelel a kritériumoknak, és figyelembe veszi a kiválasztási és a monitoringjelentésekben szereplő ajánlásokat.
   Akkor tekinthető úgy, hogy a kijelölt város tiszteletben tartotta a pályázati szakaszban tett kötelezettségvállalásait, ha a pályázati szakasz és a cím viselésének éve között nem változtattak lényegesen a programon és a stratégián, így különösen ha:

               a)

               a költségvetést olyan szinten tartották, amely a pályázattal és a kritériumokkal összhangban magas színvonalú kulturális program megvalósítását teszi lehetővé;

               b)

               kellően tiszteletben tartották a művészeti csapat függetlenségét;

               c)

               az európai dimenzió megfelelően hangsúlyos maradt a kulturális program végleges változatában;

               d)

               a kijelölt város által használt marketing- és kommunikációs stratégia, valamint kommunikációs anyagok egyértelműen tükrözik, hogy a fellépés uniós fellépés;

               e)

               érvényben vannak a címnek a kijelölt városra gyakorolt hatásai monitoringjára és értékelésére szolgáló tervek.

         15. cikk
   Gyakorlati intézkedések
   A Bizottság különösen:

               a)

               biztosítja a fellépés átfogó egységességét;

               b)

               biztosítja a tagállamok és a testület közötti koordinációt;

               c)

               a 2. cikkben említett célkitűzésekre és a kritériumokra tekintettel, a testülettel szorosan együttműködve kidolgozott iránymutatással segíti a kiválasztási és a monitoringeljárást;

               d)

               szakmai támogatást nyújt a testületnek;

               e)

               közzéteszi saját honlapján a testület összes jelentését;

               f)

               közzétesz minden lényeges információt, és hozzájárul a fellépés uniós és nemzetközi szintű megjelenítéséhez;

               g)

               a címet viselő korábbi, jelenlegi és jövőbeli városok, valamint a pályázó városok között elősegíti a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok cseréjét, és ösztönzi a városok értékelő jelentéseinek és a tapasztalatoknak a szélesebb körű terjesztését.

         16. cikk
   Értékelés
   (1)   Valamennyi érintett város feladata, hogy értékelje az Európa kulturális fővárosaként eltelt évének eredményeit.
   A Bizottság a 2. cikkben említett célkitűzések és a kritériumok alapján egységes iránymutatásokat és mutatókat dolgoz ki az érintett városok számára, hogy egységes megközelítés legyen biztosítható az értékelési eljárás során.
   Az érintett városoknak el kell készíteniük értékelő jelentéseiket, és a cím viselésének évét követő év december 31-ig továbbítaniuk kell azokat a Bizottság részére.
   A Bizottság a honlapján közzéteszi ezeket a jelentéseket.
   (2)   A városok által végzett értékelés mellett a Bizottság gondoskodik arról, hogy a fellépés eredményeiről rendszeresen külső és független értékelések is készüljenek.
   A külső és független értékelések keretében európai összefüggésbe kell helyezni Európa korábbi kulturális fővárosait, lehetővé téve az összehasonlítást, valamint Európa jövőbeli kulturális fővárosai és minden európai város számára a hasznos tanulságok levonását. Ezen értékeléseknek egészében is vizsgálniuk kell a fellépést, beleértve a fellépést működtető folyamatok hatékonyságát, a fellépés hatását és a fellépés fejlesztésének módját.
   A Bizottság benyújtja az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Régiók Bizottságának az ezen értékeléseken alapuló következő jelentéseket, és amennyiben szükséges, mellékeli ezekhez a megfelelő javaslatokat:

               a)

               első időközi jelentés 2024. december 31-ig;

               b)

               második időközi jelentés 2029. december 31-ig;

               c)

               utólagos jelentés 2034. december 31-ig.

         17. cikk
   Hatályon kívül helyezés és átmeneti rendelkezések
   Az 1622/2006/EK határozat hatályát veszti. Az említett határozat rendelkezéseit azonban továbbra is alkalmazni kell azon városok esetében, amelyeket a 2013 és 2019 közötti évekre Európa kulturális fővárosává jelöltek ki, vagy amelyek kijelölése folyamatban van.
   18. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         M. SCHULZ

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. KOURKOULAS

      (1)  HL C 113., 2012.4.18., 17. o. és HL C 17., 2013.1.19., 97. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2013. december 12-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2014. március 24-i álláspontja első olvasatban (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Az Európai Parlament 2014. április 15-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  HL C 287., 2007.11.29., 1. o.

      (4)  HL C 247. E, 2009.10.15., 32. o.

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 1622/2006/EK határozata (2006. október 24.) az Európa kulturális fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi fellépésének megállapításáról (HL L 304., 2006.11.3., 1. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 1295/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a Kreatív Európa program (2014–2020) létrehozásáról és az 1718/2006/EK, az 1855/2006/EK és az 1041/2009/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 221. o.).

      (7)  HL C 56. E, 2013.2.26., 41. o.

      MELLÉKLET
      NAPTÁR

                  2020

                  Horvátország

                  Írország

                  2021

                  Románia

                  Görögország

                  Tagjelölt ország vagy potenciális tagjelölt

                  2022

                  Litvánia

                  Luxemburg

                  2023

                  Magyarország

                  Egyesült Királyság

                  2024

                  Észtország

                  Ausztria

                  Tagjelölt ország vagy potenciális tagjelölt

                  2025

                  Szlovénia

                  Németország

                  2026

                  Szlovákia

                  Finnország

                  2027

                  Lettország

                  Portugália

                  Tagjelölt ország vagy potenciális tagjelölt

                  2028

                  Cseh Köztársaság

                  Franciaország

                  2029

                  Lengyelország

                  Svédország

                  2030

                  Ciprus

                  Belgium

                  Tagjelölt ország vagy potenciális tagjelölt

                  2031

                  Málta

                  Spanyolország

                  2032

                  Bulgária

                  Dánia

                  2033

                  Hollandia

                  Olaszország

                  Tagjelölt ország vagy potenciális tagjelölt


title: Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/742 határozata (2017. április 5.) az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről (EGF/2017/000 TA 2017 – Technikai segítségnyújtás a Bizottság kezdeményezésére)

text:
               28.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 111/8

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2017/742 HATÁROZATA
   (2017. április 5.)
   az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről (EGF/2017/000 TA 2017 – Technikai segítségnyújtás a Bizottság kezdeményezésére)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapról (2014–2020) és az 1927/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1309/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen 11. cikkének (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodásra (2) és különösen annak 13. pontjára,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (a továbbiakban: EGAA) azzal a céllal jött létre, hogy támogatást nyújtson a globalizáció hatására a világkereskedelemben bekövetkezett fő strukturális változások vagy az 546/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (3) említett globális pénzügyi és gazdasági válság elhúzódása vagy egy újabb globális pénzügyi és gazdasági válság következtében elbocsátott munkavállalóknak vagy tevékenységüket megszüntető önálló vállalkozóknak, és segítse őket a munkaerőpiacra való újbóli beilleszkedésben.

               (2)

               Az EGAA éves maximális összege (2011-es árakon számítva) az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet (4) 12. cikkében meghatározottaknak megfelelően 150 millió EUR.

               (3)

               Az 1309/2013/EU rendelet értelmében a Bizottság kezdeményezésére az EGAA éves maximális összegének legfeljebb 0,5 %-a minden évben felhasználható technikai segítségnyújtásra.

               (4)

               Az EGAA forrásaiból ezért a Bizottság kezdeményezésére 310 000 EUR összeget mozgósítani kell a technikai segítségnyújtás fedezése érdekében,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Unió 2017-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetésének keretein belül az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból 310 000 EUR összeg igénybevételére kerül sor kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok formájában.
   2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

      Kelt Strasbourgban, 2017. április 5-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         A. TAJANI

            a Tanács részéről

            az elnök

         I. BORG

      (1)  HL L 347., 2013.12.20., 855. o.

      (2)  HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 546/2009/EK rendelete (2009. június 18.) az európai globalizációs alkalmazkodási alap létrehozásáról szóló 1927/2006/EK rendelet módosításáról (HL L 167., 2009.6.29., 26. o.).

      (4)  A Tanács 1311/2013/EU, Euratom rendelete (2013. december 2.) a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről (HL L 347., 2013.12.20., 884. o.).


title: A Tanács határozata (1986. november 3.) az Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok között levélváltás formájában létrejött, a mediterrán kedvezményekről, a citrusfélékről és a száraztésztáról szóló megállapodásról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31987D0149

Hivatalos Lap L 062 , 05/03/1987 o. 0022 - 0022 finn különkiadás fejezet 11 kötet 11 o. 0395  svéd különkiadás fejezet 11 kötet 11 o. 0395

		A Tanács határozata(1986. november 3.)az Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok között levélváltás formájában létrejött, a mediterrán kedvezményekről, a citrusfélékről és a száraztésztáról szóló megállapodásról [1](87/149/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 113. cikkére,tekintettel a Bizottság ajánlására,mivel megoldást kell találni a Közösség és az Egyesült Államok citrusfélékkel és száraztésztával kapcsolatos kereskedelmi vitájára,A KÖVETEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkAz Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok között levélváltás formájában létrejött, a mediterrán kedvezményekről, a citrusfélékről és a száraztésztáról szóló megállapodást a Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.A megállapodás szövegét csatolták ehhez a határozathoz.2. cikkA Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak a Közösséget jogilag kötelező aláírására jogosult személyt.Kelt Brüsszelben, 1986. november 3-án.a Tanács részérőlaz elnökA. Clark[1] Az 1987. február 24-i javítás szerint.--------------------------------------------------