title: 2012/800/EU: Az Európai Parlament határozata ( 2012. október 23. ) az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről#Az Európai Parlament állásfoglalása ( 2012. október 23. ) az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozat szerves részét képező megjegyzésekkel

text:
               20.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 350/76

         AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA
   (2012. október 23.)
   az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről
   (2012/800/EU)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójáról szóló jelentésére, a hatóság válaszaival együtt (1),

               —

               tekintettel a Tanács 2012. február 21-i ajánlására (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítés elhalasztásáról szóló, 2012. május 10-i határozatára (2), a határozatot kísérő állásfoglalására, valamint a hatóság ügyvezető igazgatójának válaszaira,

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 185. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról szóló 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 44. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (5) és különösen annak 94. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2012 júniusában – a 2009 márciusában létrehozott, a decentralizált ügynökségekkel foglalkozó intézményközi munkacsoport munkájának eredményeképpen – elfogadott, a decentralizált ügynökségekről szóló együttes nyilatkozatra és az ahhoz mellékelt közös megközelítésre és különösen a közös megközelítés irányításra, működésre, programozásra, elszámoltathatóságra és átláthatóságra vonatkozó szakaszaira,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság második jelentésére és a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság véleményére (A7–0299/2012),

               1.

               mentesítést ad az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság ügyvezető igazgatója számára a hatóság 2010-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               megjegyzéseit a mellékelt állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint az annak szerves részét képező állásfoglalást az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság ügyvezető igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételéről.

            az elnök

         Martin SCHULZ

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL C 366., 2011.12.15., 106. o.

      (2)  HL L 286., 2012.10.17., 367. o.

      (3)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (4)  HL L 31., 2002.2.1., 1. o.

      (5)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA
      (2012. október 23.)
      az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozat szerves részét képező megjegyzésekkel
      AZ EURÓPAI PARLAMENT,

                  —

                  tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

                  —

                  tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójáról szóló jelentésére, a hatóság válaszaival együtt (1),

                  —

                  tekintettel a Tanács 2012. február 21-i ajánlására (06083/2012 – C7-0051/2012),

                  —

                  tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2010-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítés elhalasztásáról szóló, 2012. május 10-i határozatára (2), a határozatot kísérő állásfoglalására, valamint a hatóság ügyvezető igazgatójának válaszaira,

                  —

                  tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 185. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról szóló 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 44. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (5) és különösen annak 94. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2012 júniusában – a 2009 márciusában létrehozott, a decentralizált ügynökségekkel foglalkozó intézményközi munkacsoport munkájának eredményeképpen – elfogadott, a decentralizált ügynökségekről szóló együttes nyilatkozatra és az ahhoz mellékelt közös megközelítésre és különösen a közös megközelítés irányításra, működésre, programozásra, elszámoltathatóságra és átláthatóságra vonatkozó szakaszaira,

                  —

                  tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,

                  —

                  tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság második jelentésére és a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság véleményére (A7–0299/2012),

                  A.

                  mivel az Európai Parlament 2012. május 10-én elhalasztotta az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: a hatóság) 2010-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítéséről és elszámolásának lezárásáról szóló határozatát,

                  B.

                  mivel a hatóság 2012. június 29-i és 2012. augusztus 20-i leveleiben részletes válaszokat adott a mentesítő hatóságnak,

                  C.

                  mivel a mentesítés az Európai Parlament által alkalmazott megfelelő eszköz, amely tényszerű és érdemi érvek alapján történő döntést tesz szükségessé; ebben az összefüggésben emlékeztet a jelenleg hatályos szabályokra, azaz az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzatára, az Európai Közösségek egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeire, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletre, a hatóságot létrehozó rendeletre, valamint a hatóság által kialakított konkrét szakpolitikákra és eljárásokra,

         Költségvetési és pénzgazdálkodás

                  1.

                  tudomásul veszi a hatóság azon nyilatkozatát, hogy immár megfelelő intézkedéseket hoztak a pénzgazdálkodás javítása érdekében, és hogy a végrehajtási arány a kötelezettségvállalási előirányzatok tekintetében 2011-ben megközelítette a 100 %-ot;

                  2.

                  üdvözli az arra vonatkozó tájékoztatást, hogy jelentősen csökkentették az igazgatótanácsi ülések költségeit, amelyek 2010-ben tagonként 6 175 EUR-t tettek ki; különösen üdvözli a kiadásoknak az igény szerinti audioközvetítésre történő áttérés, az angol nyelv igazgatótanácsi üléseken való kizárólagos használata, valamint az összes ülésnek a hatóság parmai üléstermeiben való megtartása révén elért, 2010-hez képest 66 %-os csökkentését;

         A szerződések kezelésének folyamata

                  3.

                  nyugtázza, hogy a hatóság kidolgozott egy támogatásokra és beszerzésekre vonatkozó eszközt, javítandó a pályázati eljárás nyomon követését, a szerződések kezelését és a kifizetések előrejelzésére való képességet; tudomásul veszi, hogy 2012. június 28-án elindították az új közbeszerzési és támogatási adatbázist;

         Összeférhetetlenség és átláthatóság

                  4.

                  megjegyzi, hogy a hatóság fő feladata a független és átlátható tudományos tanácsadás az élelmiszer- és takarmánybiztonsághoz közvetlenül vagy közvetetten kapcsolódó ügyekben;

                  5.

                  felhívja a figyelmet arra, hogy megfelelő intézkedéseket kell hozni a hatóság hitelességének megőrzése érdekében;

                  6.

                  üdvözli, hogy 2012 októberére kötelező ülést ütemeztek elő az etikáról és az integritásról az igazgatótanács összes tagja számára, és felhívja az igazgatótanácsot, hogy hatékonyan juttassa érvényre magatartási kódexét, és fogadjon el rendelkezéseket, amelyek megakadályozzák, illetve szankcionálják a jövőben a „forgóajtó-effektus” típusú ügyeket, hogy elkerülhetőek legyenek a 2010-ben a korábbi igazgatótanácsi elnököt érintő esethez hasonló helyzetek;

                  7.

                  korábban már felhívta a figyelmet az összeférhetetlenséggel, az érdekeltségi nyilatkozatokkal és az átláthatósággal kapcsolatos egyes hiányosságokra; hangsúlyozza, hogy 2010-ben a hatóság igazgatótanácsának korábbi elnöke elmulasztotta bejelenteni, hogy tagja az International LIFE Sciences Institute (Nemzetközi Élettudományi Intézet – ILSI) igazgatóságának, jóllehet az ILSI-t élelmiszer-ipari, vegyipari és gyógyszeripari vállalatok finanszírozzák; megállapítja, hogy a hatóság igazgatótanácsi tagjait nem az ügyvezető igazgató nevezi ki, így nem is bocsáthatja el őket;

                  8.

                  üdvözli, hogy a hatóság javasolni szándékozik az igazgatótanácsnak, hogy elnökét nyílt szavazással válassza; úgy véli, hogy egy átlátható eljárás megerősíti az igazgatótanács elszámoltathatóságát;

                  9.

                  figyelmesen tudomásul veszi mindazon új politikákat, szabályokat, végrehajtási intézkedéseket és fellépéseket, amelyeket 2007 óta hoztak meg a tudományos szakértők és személyzet összeférhetetlenségének megakadályozása érdekében; ezzel összefüggésben üdvözli a hatóság igazgatótanácsának magatartási kódexét és az érdekeltségi nyilatkozatai felülvizsgálatával kapcsolatos aktív megközelítését, valamint az összeférhetetlenségek ellenőrzésére vonatkozó, 2012 júliusa óta hatályos új szabályokat, amelyeket proaktívan alkalmaztak a tudományos testületek megújításánál; elkötelezett e fellépések hatásainak nyomon követése iránt; a továbbiakban is rendszeres eszmecserére hívja az ügyvezető igazgatót és szorgalmazza az információcserét a képviselői közül kijelölt kapcsolattartó személyen keresztül, valamint a hatóságnál kétévente tett látogatások révén is; emlékeztet rá, hogy a legutóbbi látogatásra 2012 májusában került sor;

                  10.

                  tudomásul veszi, hogy a hatóság „függetlenséggel és tudományos döntéshozatali folyamatokkal” kapcsolatos új politikája és annak végrehajtási szabályai 2012 júliusában hatályba léptek, és hogy a hatóság összeférhetetlenségre vonatkozó új fogalommeghatározása összhangban van az OECD irányelveivel; a hatóságtól úgy értesült, hogy a gyakorlatban ötéves kizárás vonatkozik arra a szakértőre, aki megszegi a függetlenségi politika szabályait; javasolja, hogy a függetlenségi politika végrehajtási szabályainak részeként illesszenek be egy arányos szankciókat tartalmazó kimerítő listát;

                  11.

                  nyugtázza, hogy a hatóság 2013 végére beütemezte függetlenségi politikájának értékelését, és vállalta, hogy többek között mérlegeli a bizalommal való visszaélés esetén alkalmazott eljárások – köztük a tudományos vizsgálat integritását ellenőrző eljárás – eredményeinek közzétételét, valamint összeférhetetlenségi bizottsága mandátumának bővítését és megerősítését, például a francia Élelmiszer-biztonsági, Környezetvédelmi és Munkaügyi Ügynökség (ANSES) etikai normákkal és az összeférhetetlenségek megelőzésével foglalkozó bizottságának mandátuma mintájára; elvárja, hogy a hatóság a következő mentesítési eljárás kezdetéig tájékoztassa ezekről a mentesítésért felelős hatóságot;

                  12.

                  ösztönzi a hatóságot, hogy erősítse tovább függetlenségi politikáját, és mérlegelje többek között szankciókat tartalmazó szabályok bevezetését, valamint belső szakértői és tudósai önéletrajzának és érdekeltségi nyilatkozatának közzétételét;

                  13.

                  határozott meggyőződése, hogy a jelenleg hatályos szabályok be nem tartása esetén meg kell tenni a szükséges lépéseket; úgy véli, hogy ilyen esetekben a hatóságnak pontos ütemtervvel ellátott cselekvési tervet kellene készítenie a hiányosságok kiküszöbölésére, és hogy annak végrehajtását az Európai Parlamentnek kell felügyelnie, valamint hogy ezeket a problémákat a lehetséges joghézagok megszüntetése érdekében a jelenlegi szabályok módosításával kell kiküszöbölni;

                  14.

                  tudomásul veszi a hatóság nyilatkozatát, amely szerint 2012. július 4-én politikát fogadott el az ajándékokra és a vendéglátásra vonatkozóan; elismerően szól erről a kezdeményezésről, és kéri a hatóságot, hogy politikáját tegye elérhetővé weboldalán;

                  15.

                  nyugtázza, hogy a hatóság 2012. október 1-jére ütemezte elő az érdekeltségi nyilatkozatok véletlenszerűen kiválasztott mintája általa történő első ellenőrzésének megindítását annak megállapítása céljából, hogy összhangban állnak-e az újonnan elfogadott függetlenségi politikájával és annak végrehajtási szabályaival; várja, hogy a hatóság 2013. március 1-jéig tájékoztassa a mentesítésért felelős hatóságot ezen értékelés következtetéseiről, hogy azokat tükrözni lehessen a következő mentesítési eljárásban;

                  16.

                  elismeri a hatóság az iránti elkötelezettségét, hogy együttműködik a Bizottsággal a nyilvánosságra nem hozott nyers adatok teljes körű, nyilvános hozzáférhetőségére vonatkozó szabályok meghatározása érdekében;

                  17.

                  megjegyzi, hogy a hatóság nyolc testülete és tudományos bizottsága 2012 júniusában megújult; üdvözli az újonnan kinevezett szakértők érdekeltségi nyilatkozatainak a hatóság weboldalán történő közzétételét, ugyanakkor megjegyzi, hogy néhány önéletrajz még nem érhető el; felhívja a hatóságot, hogy 2013. január 1-jéig tegye közzé az összeset;

                  18.

                  tudomásul veszi, hogy 2011-ben, a hatóság függetlenséggel és tudományos döntéshozatali folyamatokkal kapcsolatos új politikájának elfogadása előtt két testület 37 szakértőjét nevezték ki; ezért egyetért a hatóság azon kezdeményezésével, hogy az újonnan elfogadott függetlenségi politikája és annak végrehajtási szabályai fényében 2012. október 31-ig megvizsgálja érdekeltségi nyilatkozataikat; kéri a hatóságot, hogy a következő mentesítési eljárás kezdetéig tájékoztassa a mentesítésért felelős hatóságot a vizsgálat eredményeiről;

                  19.

                  felhívja a hatóságot, hogy éves tevékenységi jelentéseiben szenteljen külön szakaszt az összeférhetetlenségek megelőzése és kezelése érdekében tett intézkedések leírásának, amelynek többek között az alábbiakra kell kitérnie:

                              —

                              a megerősített állítólagos összeférhetetlenségi esetek száma,

                              —

                              a „forgóajtó-effektus” típusú esetek száma,

                              —

                              a különböző típusú esetekben hozott intézkedések,

                              —

                              a bizalommal való visszaélés miatt indított eljárások száma és eredménye,

                              —

                              az alkalmazott szankciók;

                  20.

                  ösztönzi a hatóságot, hogy fokozza a kockázatértékelési eljárás nyíltságát és átláthatóságát, vegye jobban figyelembe a szakértők által felülvizsgált független tudományos szakirodalmat, és az eltérő vélemények elutasítása esetén adjon részletes magyarázatot; buzdítja a hatóságot, hogy fokozza a külső szakértőkkel és a nemzeti ügynökségekkel folytatott párbeszédet és együttműködést, különösen azokban az esetekben, amikor azok eltérő véleményt képviselnek valamely kockázatértékelési eljárással kapcsolatban;

                  21.

                  üdvözli általánosságban a fent említett, a decentralizált ügynökségekről szóló együttes nyilatkozatot és közös megközelítést; amelyek bizonyos, a mentesítési eljárás szempontjából lényeges témákkal foglalkoznak, illetve ilyen témákra térnek ki; és úgy véli, hogy a közös megközelítéssel kapcsolatos nyomon követésre vonatkozó, a Bizottság által 2012 végéig előterjesztendő ütemterv megfelelően figyelembe fogja venni ezeket a témákat;

                  22.

                  a mentesítésről szóló határozatot kísérő horizontális jellegű egyéb észrevételei tekintetében utal az ügynökségek teljesítményéről, pénzgazdálkodásáról és ellenőrzéséről szóló, 2012. május 10-i állásfoglalására (6).

         (1)  HL C 366., 2011.12.15., 106. o.

         (2)  HL L 286., 2012.10.17., 367. o.

         (3)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

         (4)  HL L 31., 2002.2.1., 1. o.

         (5)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         (6)  HL L 286., 2012.10.17., 388. o.


title: 2013/627/EU: Az Európai Parlament határozata ( 2013. április 17. ) a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról#Az Európai Parlament állásfoglalása ( 2013. április 17. ) az Európai Unió ügynökségei 2011-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről: teljesítmény, pénzgazdálkodás és ellenőrzés

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 308/373

         AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA
   (2013. április 17.)
   a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról
   (2013/627/EU)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésére, a közös vállalkozás válaszaival együtt (1),

               —

               tekintettel a Tanács 2013. február 12-i ajánlására (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére,

               —

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 208. cikkére,

               —

               tekintettel az új generációs európai légiforgalmi szolgáltatási rendszer (SESAR) megvalósítása érdekében közös vállalkozás alapításáról szóló, 2007. február 27-i 219/2007/EK tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 4b. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (5) és különösen annak 94. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság véleményére (A7-0101/2013),

               1.

               jóváhagyja a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárását;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot a SESAR közös vállalkozás ügyvezető igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek, és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételéről.

            az elnök

         Martin SCHULZ

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL C 6., 2013.1.10., 46. o.

      (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

      (4)  HL L 64., 2007.3.2., 1. o.

      (5)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA
      (2013. április 17.)
      az Európai Unió ügynökségei 2011-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről: teljesítmény, pénzgazdálkodás és ellenőrzés
      AZ EURÓPAI PARLAMENT,

                  —

                  tekintettel a Bizottság által az Európai Parlament és a Tanács számára a 2009. évi mentesítés nyomon követéséről készített 2011. november 14-i jelentésre (COM(2011) 736) és a kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumokra (SEC(2011) 1350 és SEC(2011) 1351),

                  —

                  tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és az Európai Bizottság 2012. július 19-i együttes nyilatkozatára a decentralizált ügynökségekről,

                  —

                  tekintettel a 2012. július 19-i együttes nyilatkozathoz mellékelt közös megközelítésre az uniós decentralizált ügynökségek vonatkozásában,

                  —

                  tekintettel az uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló, a Bizottság által 2012 decemberében elfogadott ütemtervre,

                  —

                  tekintettel a Bizottság „Európai ügynökségek – A további teendők” című közleményére (COM(2008) 135),

                  —

                  tekintettel 2012. május 10-i állásfoglalására a 2010-es mentesítésről: az uniós ügynökségek teljesítménye, pénzgazdálkodása és ellenőrzése (1),

                  —

                  tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 208. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (4) és különösen annak 96. cikkére,

                  —

                  tekintettel a Számvevőszék 15/2012. sz. különjelentésére, amelynek címe „Az összeférhetetlenség kezelése a kiválasztott uniós ügynökségeknél”,

                  —

                  tekintettel a decentralizált ügynökségek 2011-es évre vonatkozó éves beszámolóiról készített éves számvevőszéki különjelentésekre (5),

                  —

                  tekintettel „Az uniós ügynökségek közös támogató szolgálatának létrehozásával kapcsolatos lehetőségek és azok megvalósíthatósága” című, 2009. április 7-én kiadott tanulmányára,

                  —

                  tekintettel az Unió korrupció elleni küzdelemre irányuló erőfeszítéseiről szóló 2010. május 18-i nyilatkozatára (6), az EU korrupció elleni küzdelemre irányuló erőfeszítéseiről szóló 2011. szeptember 15-i állásfoglalására (7) és a korrupció elleni uniós küzdelemről szóló bizottsági közleményre (COM(2011) 308);

                  —

                  tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,

                  —

                  tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság, a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság véleményére (A7-0118/2013),

                  A.

                  mivel ez az állásfoglalás az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 185. cikke értelmében vett szervek tekintetében fogalmaz meg a mentesítési határozatot kísérő horizontális megállapításokat, összhangban a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 96. cikkével és a Parlament eljárási szabályzata VI. mellékletének 3. cikkével;

                  B.

                  mivel az ügynökségek száma az elmúlt évtizedben háromszorosára, a 2001. évi 10-ről 2011-re 30-ra nőtt,

         Általános kérdések

                  1.

                  hangsúlyozza az ügynökségek által végzett feladatok fontosságát, és közvetlen hatásukat a polgárok mindennapi életére, különösen a gyógyszerek minőségével, az élelmiszer-biztonsággal, a légi közlekedés biztonságával, vagy a fertőző betegségek kitörésének ellenőrzésével kapcsolatban; ezzel összefüggésben hangsúlyozza az ügynökségek önállóságának kiemelt fontosságát, különösen a szabályozó és a független információk gyűjtésével és nyújtásával foglalkozó ügynökségek esetében; emlékeztet arra, hogy a decentralizált ügynökségek létrehozásának fő oka független technikai és tudományos értékelések készítése volt;

                  2.

                  emlékeztet, hogy háromévnyi elemzés és tárgyalások után a Parlament, a Tanács és a Bizottság 2012 júliusában elfogadott egy „közös megközelítést”, amely a decentralizált ügynökségek jövőjéről és átalakításáról szóló politikai megállapodás; üdvözli e megállapodás megkötését, de sajnálja, hogy nem határozza meg a javasolt cselekvések végrehajtásával kapcsolatos döntéshozatali folyamatokat, és azt, hogy az Európai Parlament hogyan ellenőrizze ezeket a folyamatokat;

                  3.

                  üdvözli a Számvevőszék jelentéseit és a Parlament kéréseinek teljesítésére irányuló számvevőszéki erőfeszítéseket az ellenőrzések javítása és a mentesítési folyamat megkönnyítése céljából;

                  4.

                  elégedetten állapítja meg, hogy a Számvevőszék ellenőrzési jelentései immár részletesebb információt tartalmaznak, mint a korábbi években; ösztönzi a Számvevőszéket, hogy folytassa ezt a pozitív tendenciát és fejlessze tovább a teljesítményellenőrzési elemeket, mind a Számvevőszék éves ellenőrzési jelentéseiben, mind pedig különjelentéseiben; kéri a Számvevőszéket, hogy ösztönözze a mindkét fél bevonásával zajló vitákat, amennyiben az ügynökségek ezt kérik, és így javítsa a jelentéseiben szereplő információkat és azok átláthatóságát, bemutatva például azokat az eseteket, amikor maga az ügynökség fedezte fel a problémát és arról értesítette a Számvevőszéket, még pontosabban jelezve azokat az eseteket, amikor a Számvevőszék fenntartást fogalmazott meg;

                  5.

                  minden ügynökséget emlékeztet azon kötelezettségére, mely szerint az igazgatójuk által összeállított jelentést kell küldeniük a mentesítésért felelős hatóság részére, amely tartalmazza a belső ellenőr által lefolytatott belső ellenőrzések számát és jellegét, a megfogalmazott ajánlásokat, illetve azok nyomon követését, a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 72. cikke (5) bekezdésének megfelelően;

                  6.

                  helyesli a jó együttműködést az illetékes bizottság és az unió ügynökségeinek hálózata („a hálózat”) között, amely koordinációs, információk cseréjére és az ügynökségek közös érdekkörébe tartozó kérdésekben közös álláspontok elfogadására szolgáló fórum, és ösztönzi a hálózat erősítését; elégedetten állapítja meg, hogy az éves mentesítési eljárás keretében megkeresett ügynökségek igazgatói készségesek és nyíltak voltak; meglepetéssel veszi tudomásul a hálózat 2012. október 19-i levelét, amelyben kéri a Parlamentet, hogy „térjen vissza a korábbi években alkalmazott gyakorlatához”; éppen ellenkezőleg, ösztönzi és elvárja, hogy a hálózat támogassa a Parlament által az előző mentesítés során az irányítás javításával, az átláthatósággal és az összeférhetetlenség elleni intézkedésekkel kapcsolatban kért változtatásokat a fogyasztók és az adófizetők pénze javára;

                  7.

                  hangsúlyozza, hogy a mentesítési eljárás során a hatékonyságra és az átláthatóságra kell összpontosítani, és felkér minden érintett felet – a Számvevőszéket, a Tanácsot, az ügynökségeket és a hálózatot –, hogy a mentesítést ebből a szempontból közelítsék meg; kiemeli, hogy a teljesítmény felé való hangsúlyeltolódás semmi esetre sem akadályozhatja a szabályszerűséget és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást;

                  8.

                  ezzel összefüggésben rámutat az ügynökségek adminisztratív terhei és az általuk elért eredmények közötti kapcsolatra; úgy véli, hogy az ügynökségek lehető leghatékonyabb működéséhez és a rendelkezésükre álló források legnagyobb mértékű kihasználásához szinergiákat kell keresniük és meg kell osztaniuk a bevált gyakorlatokat és a szolgáltatásokat a földrajzi vagy tematikus közelség alapján; úgy véli, hogy a Bizottság által nyújtott szolgáltatásokhoz való hozzáférést is javítani és bővíteni kell, illetve meg kell könnyíteni;

                  9.

                  az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi szabályok egyszerűsítését javasolja, ami lehetővé tenné az ügynökségek adminisztrációs tevékenységgel foglalkozó személyzetével kapcsolatos költségek csökkentését; felszólítja a Bizottságot, hogy e célból dolgozzon ki javaslatokat, és ösztönözze az ügynökségeket, hogy éljenek az egyszerűsítés lehetőségével a felvételi eljárások vonatkozásában, mivel az általánosan alkalmazott eljárás nagyobb szervezetek számára került kialakításra, és túlzott terheket ró az ügynökségekre;

                  10.

                  aggódva állapítja meg, hogy a Számvevőszék számos problémát tárt fel, amelyek több ügynökséget is érintenek, például:

                              —

                              kötelezettségvállalások által alá nem támasztott, vagy túlzottan magasnak tűnő átvitt előirányzatok,

                              —

                              az átláthatóság vagy a szabályszerűség hiánya a munkaerő-felvételnél,

                              —

                              a közbeszerzések és a szerződések kezelése,

                              —

                              esetleges összeférhetetlenségek, beleértve az ügynökségek igazgatótanácsainak szintjét is;

                  11.

                  ezzel összefüggésben tudomásul veszi a hálózat válaszát; üdvözli az ügynökségek összehangolt fellépését és azon szándékukat, hogy kezeljék a Számvevőszék által feltárt problémákat, és sürgeti a hálózatot, valamint az egyes ügynökségeket, hogy tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak a Számvevőszék és a Parlament által a 2010-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás során feltárt hiányosságok orvoslására irányuló konkrét intézkedések végrehajtásának előrehaladásáról; hangsúlyozza annak tényét, hogy ezért az egyes ügyvezető igazgatók és az ügynökségek igazgatótanácsai felelnek;

                  12.

                  sürgeti a hálózatot, valamint az egyes ügynökségeket, hogy tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak ezen elképzelések és megközelítésmódok végrehajtásának előrehaladásáról annak értékeléséről, hogy a kiválasztott megközelítés hatékonynak bizonyult-e a Számvevőszék által és a közös megközelítésben feltárt lezáratlan kérdések megoldásában, és tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak a Számvevőszék megállapításainak kezelésére irányuló egyéni és együttes fellépésekről, illetve azok eredményeiről;

                  13.

                  hangsúlyozza, hogy az ügynökségek egy ideje a költségvetési rendelet szerint rájuk alkalmazandó szabályok rugalmasságának növelését kérik; elismeri, hogy e szabályok legtöbbje aránytalan és nem felel meg sem az ügynökségek nagy része méretének, sem céljaiknak, sem jellegüknek; úgy véli, hogy az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi és alapszabályok egyszerűsítése lehetővé tenné hatékonyságuk növelését, a költségek csökkentését és a Számvevőszék által jelzett számos probléma megoldását;

                  14.

                  megjegyzi, hogy a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség bizonyos ügynökségei operatív jellegűek, és költségvetésük végrehajtása külső tényezőktől is függ, amelyeket tekintetbe kell venni a költségvetési eljárás során;

         Költségvetési és pénzgazdálkodás

                  15.

                  ismételten hangsúlyozza, hogy az évenkéntiség elve egyike az uniós költségvetés hatékony végrehajtásának szavatolása érdekében elengedhetetlen három számviteli alapelvnek (egységesség, évenkéntiség és egyensúly); megállapítja, hogy a decentralizált ügynökségek nem minden esetben tartják be maradéktalanul ezt az elvet;

                  16.

                  emlékezteti az ügynökségeket arra, hogy az átvitt előirányzatok továbbra is fennálló problémáját még kezelni kell; tudomásul veszi az ügynökségek magyarázatát a működési költségek átvitelének elkerülésével kapcsolatos nehézségek tekintetében; mindazonáltal úgy véli, hogy számos esetben van lehetőség az előrelépésre, különösen a kötelezettségvállalási előirányzatok valós igényeken alapuló jobb kezelése, jobb belső tervezés és általános bevételi előrejelzés, valamint szigorúbb költségvetési fegyelem alkalmazása és a kiadások rendszeres áttekintése révén; arra kéri az ügynökségeket, hogy vizsgálják meg belső igazgatási eljárásaikat az igazgatási terhek csökkentése érdekében, különösen a közbeszerzési és a munkaerő-felvételi eljárások során; úgy véli, hogy mind a Bizottságnak, mind a Számvevőszéknek valódi segítséget kellene nyújtania az ügynökségek részére e területen;

                  17.

                  rámutat, hogy bizonyos esetekben a belső tervezés fejlesztésre szorul, ami szükségessé teszi az ügynökségek számára, hogy eljárásaik javítására törekedjenek; elismeri ugyanakkor, hogy bizonyos körülmények között és megfelelő indokolás mellett (pl. nem volt lehetőség a kifizetések elszámolására a szerződés évében) erről átlátható módon említést kell tenni a vonatkozó számvevőszéki jelentésben; úgy véli, hogy csak így lehet ténylegesen értékelni, hogy az átvitelek túl nagyok-e vagy sem;

                  18.

                  ezzel összefüggésben hangsúlyozza, hogy a normák rangsorát figyelembe kell venni, és úgy véli, hogy a hangsúlyt a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásra kell helyezni; rámutat azonban arra, hogy a jelenlegi pénzügyi szabályok nem oldják meg a díjak beszedésén alapuló finanszírozásban részesülő ügynökségek esetében felmerülő problémát, és felszólítja a Bizottságot, hogy javasoljon megoldást erre a problémára az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi szabályok következő felülvizsgálatakor; rámutat, hogy a költségvetési rendelet sem alkalmazható azokra az ügynökségekre, amelyek többletbevétellel rendelkeznek, és hangsúlyozza, hogy fontos, hogy a reform során ezekre az esetekre megoldások szülessenek, például egy korlátozott tartalékalap létrehozása révén;

                  19.

                  azt várja, hogy a Számvevőszék mint a Parlament 2010-es mentesítési jelentése és az ügynökségek összehasonlításáról szóló jelentés nyomon követésével foglalkozó külső ellenőr tanácskozzon az ügynökségek hálózatával egy, az ügynökségek számára nyíltan hozzáférhető és átlátható összehasonlítási és rangsorolási rendszer kialakítása érdekében, amely fontos mutatókat használ a helyes pénzgazdálkodás és költségvetési gazdálkodás, az alacsony irányítási költségek, valamint az eredményes működési hatékonyság terén, és könnyen elérhető formában (például Excel- és/vagy CSV-fájlokban) bocsássa rendelkezésre az alapul szolgáló adatokat;

                  20.

                  aggodalommal állapítja meg, hogy a költségvetés rugalmatlanságát egyes ügynökségek hiányosságnak tekintik, ami azt sugallja, hogy megtakarításokat lehetne eszközölni, ha elegendő rugalmasság lenne a költségvetésen belül címről címre; felhívja a Bizottságot, hogy vizsgálja meg közelebbről a helyzetet, és terjesszen elő javaslatokat a kérdés kezelésére;

                  21.

                  megállapítja, hogy az ügynökségek számos különböző vizsgálati és ellenőrzési eljáráson mennek keresztül az év folyamán, amelyek eloszlása gyakran nagyon egyenetlen, ami nehézségeket okozhat számukra; úgy véli, hogy ezzel a kérdéssel elsősorban a különböző vizsgálatok jobb összehangolása révén kellene foglalkozni (8); úgy véli, hogy meg kellene kérdezni az ügynökségeket, hogy gyakorlati megoldásokat lehessen találni erre a problémára, amelyek nem akadályozzák alapvető feladataik ellátását; felkéri a Számvevőszéket, a Bizottságot, az ügynökségeket és a hálózatot, hogy ennek kapcsán álljanak elő egy minden érintett fél számára megfelelő megközelítéssel;

                  22.

                  kéri, hogy minden ügynökség és közös vállalkozás módszeresen mellékeljen egy szabványosított táblázatot végleges éves beszámolójuk közzétételével kapcsolatban, amely tartalmazza a költségvetés végrehajtásáról szóló jelentéseikben és a költségvetési és pénzgazdálkodásukról szóló jelentéseikben bemutatott adatokat; javasolja, hogy minden ügynökség és közös vállalkozás átfogó, könnyen hozzáférhető és átlátható módon nyújtsa ezt a tájékoztatást (például Excel-táblázatokban és/vagy CSV-fájlokban), hogy megkönnyítsék költségvetéseik végrehajtásának összehasonlítását, és így lehetővé tegyék a Parlament és a nyilvánosság számára, hogy átfogóan összehasonlítsák költségeiket;

                  23.

                  kéri a hálózatot, hogy vezesse be a költségvetési jogcímek részletes, szabványosított rendszerét, hogy minden egyes költségvetési jogcím vonatkozásában címenként, fejezetenként és jogcímenként összegezni lehessen és össze lehessen hasonlítani az ügynökségek bevételeit és kiadásait, valamint az előirányzatok végrehajtását és felhasználását; továbbá kéri a hálózatot, hogy végezze el az ezt követő összehasonlítást, valamint könnyen elérhető formában (például Excel- és/vagy CSV-fájlokban) bocsássa rendelkezésre a következtetéseket és az alapul szolgáló adatokat;

         Emberi erőforrások és munkaerő-felvételi politika

                  24.

                  rámutat, hogy a személyzeti szabályzat meghatározza az ügynökségek által elfogadott személyzeti politika alapjául szolgáló elveket, és hogy az ügynökségekre alkalmazandó szabályok nagyobb rugalmasságára és egyszerűsítésére van szükség jobb működésük biztosítása érdekében ebben a tekintetben; rámutat továbbá, hogy bár a személyzeti szabályzat 110. cikke lehetővé tesz némi rugalmasságot, de mivel a végső döntést a Bizottság hozza meg, alapvető fontosságú, hogy az ügynökségek és a Bizottság előzetes megállapodást érjenek el; úgy véli, hogy véleménykülönbség esetén a Bizottságnak be kellene mutatnia az indoklással ellátott döntést az Európai Parlament illetékes bizottsága számára;

                  25.

                  emlékezteti az ügynökségeket arra, hogy személyzeti politikai terveikben átfogó tervezési megközelítést kell elfogadniuk az emberi erőforrásokkal kapcsolatban, amely összhangban van a rendelkezésükre álló költségvetési és igazgatási lehetőségekkel, annak érdekében, hogy a személyzeti politika következetes és igényeikre szabott legyen; továbbá arra is emlékeztet, hogy a személyzeti terveknek figyelembe kell venniük bizonyos alapvető tényezőket, mint a nők és férfiak közötti egyenlőség és a földrajzi egyensúly; ebben a tekintetben üdvözli a Bizottság által ütemtervében előrevetített kezdeményezéseket és azt, hogy az ügynökségek sajátosságai már elismerésre kerülnek a személyzeti szabályzat folyamatban lévő felülvizsgálata folyamán;

                  26.

                  aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az ügynökségek személyzeti felvételi eljárásai visszatérő problémát jelentenek gyakorlatilag az ügynökségek létrehozása óta, miközben a Számvevőszék a 2011-es pénzügyi évre vonatkozó ellenőrzésében két ügynökség kivételével mindegyiknél problémákat és hiányosságokat tárt fel ezen a területen; meglepődéssel tapasztalta, hogy sem a közös megközelítés, sem az ütemterv nem tartalmaz intézkedéseket ezen a területen;

                  27.

                  úgy véli, hogy a személyzeti politikai tervek jól bevált gyakorlata értékes eszköze a hosszú távú személyzeti tervezésnek; egyre aggasztóbbnak találja, hogy az éves költségvetési eljárás során a Bizottság törli az elfogadott személyzeti politikai terveket, ezért felhívja a Bizottságot, hogy korlátozza magát e téren;

                  28.

                  felhív minden ügynökséget, hogy tájékoztassák a mentesítésért felelős hatóságot az egyes besorolási fokozatokban a rugalmas munkaidő és a kompenzációs szabadság rendszere szerint jóváhagyott szabadságokról napokban kifejezve, évente éves tevékenységi jelentéseikhez csatolva;

         Összeférhetetlenség és átláthatóság

                  29.

                  üdvözli a kiválasztott uniós ügynökségeknél az összeférhetetlenség kezeléséről szóló 15/2012. sz. számvevőszéki különjelentést, amely a Parlament azon kérése alapján született, hogy a Számvevőszék készítsen átfogó jelentést az ügynökségek által az olyan helyzetek kezelése során alkalmazott megközelítésről, amelyeknél esetlegesen összeférhetetlenség merül fel;

                  30.

                  véleménye szerint a 15/2012. számú különjelentés legfőbb hozzáadott értéke abban rejlik, hogy rendszeresen nyomon követi az ügynökségek által az összeférhetetlenség kezelésével és megelőzésével kapcsolatban tett előrelépést; kéri a Számvevőszéket, hogy továbbra is kövesse nyomon ezt a kérdést, ellenőrzésének körét más ügynökségekre is kiterjesztve, és ennek kapcsán tett észrevételeiről a jövőben készítsen különjelentést;

                  31.

                  emlékeztet, hogy a Számvevőszék 15/2012. számú különjelentésében a következő négy ügynökségnél értékelte az összeférhetetlenség kezelésére irányuló szabályokat és eljárásokat: Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (EASA), Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA), Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) és Európai Gyógyszerügynökség (EMA);

                  32.

                  tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék ellenőrzése két kérdésre kereste a választ: először is arra, hogy léteznek-e megfelelő szabályok és eljárások, másodszor pedig arra, hogy ezek a szabályok és eljárások megfelelően kerülnek-e végrehajtásra; továbbá megjegyzi, hogy a Számvevőszék az összeférhetetlenségnek a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) iránymutatásaiban szereplő fogalommeghatározására alapozta munkáját, és hogy a minimumkövetelményekre vonatkozó hivatkozási keret szintén az OECD iránymutatásaiból származik; hangsúlyozza azonban, hogy miközben az OECD-iránymutatások nemzetközi összehasonlítási alapot jelentenek ebben a kérdésben, alapvetően az állami köztisztviselők összeférhetetlenségi ügyeire vonatkoznak, ezért nem adhatnak megfelelő választ az ügynökségek vezető testületei és az ügynökségek munkájában szerepet kapó más testületek, például az igazgatótanácsok és szakértői testületek körében esetlegesen fennálló összeférhetetlenségek tekintetében; elismeri mindazonáltal az OECD eszköztárának jelentőségét, különösen az ajándékok, juttatások stb. ellenőrzése, valamint azon ajánlások tekintetében, amelyek a szankciókra, az érdekeltségi nyilatkozatok teljessége és tartalmuk ellenőrzésének szükségességére, valamint a szakértelem bevonására és a potenciális összeférhetetlenségek feltárásának szükségességére vonatkoznak;

                  33.

                  megállapítja, hogy az ügynökség megfelelő működését veszélyeztető nemzeti vagy intézményi érdekek miatt összeférhetetlenség merülhet fel az igazgatótanács tagjai és maga az ügynökség között is; felhívja ezért a Bizottságot, hogy haladéktalanul nyújtson be javaslatot a Parlamentnek e kérdés rendezése érdekében; reméli, hogy az átláthatóság érdekében addig is az ügynökségek igazgatótanácsa minden egyes tagjának érdekeltségi nyilatkozatát nyilvánosságra hozzák;

                  34.

                  sajnálja, hogy a Számvevőszék 15/2012. számú különjelentésében szereplő megállapításai szerint a helyszíni ellenőrzés lezárásakor (2011. októberben) a négy kiválasztott ügynökség egyike sem kezelte megfelelően az összeférhetetlenségi ügyeket; tudomásul veszi, hogy míg az EMA és az EFSA összetettebb szabályokat dolgozott ki az összeférhetetlenségek kezelésére, az ECHA szabályai hiányosak voltak, az EASA pedig nem rendelkezett ilyenekkel;

                  35.

                  aggodalommal állapítja meg, hogy a Számvevőszék számos hiányosságról tett jelentést, különösen a személyzettel és a fellebbezési tanáccsal kapcsolatos szabályok és eljárások végrehajtását (ECHA), az éves érdekeltségi nyilatkozatok közzétételével kapcsolatos átláthatóságot (EASA), valamint az összeférhetetlenséggel kapcsolatos képzést (ECHA és EASA) illetően; hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék által ellenőrzött négy ügynökség közül csak az EMA rendelkezett az ajándékokra és meghívásokra vonatkozó szabályokkal;

                  36.

                  üdvözli a négy ellenőrzött ügynökség számára tett számvevőszéki ajánlásokat; üdvözli, hogy a Számvevőszék ellenőrzéseit követően a kiválasztott négy ügynökség számos lépést tett saját hiányosságai orvoslására; sürgeti az ügynökségeket, hogy tájékoztassák a mentesítésért felelős hatóságot a hiányosságok orvoslása érdekében hozott szabályok és eljárások végrehajtása terén tett további lépésekről, beleértve az összeférhetetlenségek kezelését is;

                  37.

                  tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék számos olyan, az alkalmazást követő ügyekkel kapcsolatos jelentős hiányosságot tárt fel, amelyek nehezítik a „forgóajtó” típusú összeférhetetlenségek megelőzését; egyetért a Számvevőszék azon ajánlásával, amely szerint foglalkozni kell az alkalmazás megszűntét követő ügyekkel, és úgy véli, hogy az ügynökségeknél igazgatóként, vagy felelős beosztásban alkalmazott személyek visszavonulási időszakával („cooling-off period”) kapcsolatos kérdéseket tisztázni kell;

                  38.

                  támogatja a Számvevőszék azon ajánlását, amelyben valamennyi uniós intézményt és decentralizált szervet felkér annak megvizsgálására, hogy a 15/2012. számú különjelentés ajánlásai vonatkoznak-e és alkalmazhatók-e rájuk; úgy véli, hogy valamennyi ügynökségnek átfogó függetlenségi politikákat és eljárásokat kellene kidolgoznia és végrehajtania, többek között létrehozva a bizalommal való visszaélés esetén alkalmazandó eljárásokat és egyértelmű szankciókat, illetve a már meglévőket átalakítva a levont tanulságok és a Számvevőszék 15/2012. számú különjelentésében szereplő ajánlások alapján; kéri ezért az ügynökségeket, hogy 2013 vége előtt tájékoztassák a mentesítésért felelős hatóságot az e tekintetben elért haladásról;

                  39.

                  üdvözli az európai ombudsman azon döntését, hogy saját hatáskörében vizsgálatot indít a Bizottságnál nemrégiben feltárt számos „forgóajtó” típusú összeférhetetlenségi eset kapcsán; egyetért az ombudsman által ennek kapcsán kiadott figyelmeztetéssel, amely szerint bár az összeférhetetlenségek hatékony kezelése a felelősségteljes kormányzás és az etikus magatartás alapvető eleme, nem minden, a kormányzáshoz és az etikához kapcsolódó probléma jár összeférhetetlenséggel; úgy véli, hogy az összeférhetetlenségi eseteket saját szoros határaikon belül kell vizsgálni, és hangsúlyozza, hogy az uniós intézményeken belül elő kell mozdítani az összeférhetetlenséggel kapcsolatos képzési és megelőzési stratégiákat;

                  40.

                  üdvözli az Uniónak szóló azon számvevőszéki ajánlást, hogy fontolja meg az összeférhetetlenségből eredő helyzetek kezelésére vonatkozó keretszabályozás továbbfejlesztését;

                  41.

                  üdvözli a decentralizált ügynökségekről szóló 2012. július 19-i intézményközi együttes nyilatkozatot és különösen annak az összeférhetetlenségek kezeléséről és megelőzéséről (11. és 18. bekezdés), valamint a tudományos szakértőik függetlenségéről (20. bekezdés) szóló rendelkezéseit;

                  42.

                  felszólítja a Számvevőszéket, hogy értékelje a 15/2012. számú különjelentésében megfogalmazott ajánlások alapján tett lépések ügynökségek általi végrehajtását; felszólítja a hálózatot, hogy együttműködve a Bizottsággal és a Számvevőszékkel dolgozzon ki javaslatokat a bevált gyakorlatok megosztása és a levont tanulságok alapján azon ügynökségek vagy működési területek azonosítása érdekében, amelyek a leginkább ki vannak téve az összeférhetetlenség veszélyének; e tekintetben üdvözli a lobbicsoportok számára az uniós intézményeken belül létrehozott átláthatósági nyilvántartás felülvizsgálatát, és sürgeti a Bizottságot és az ügynökségeket, hogy hajtsák végre az e felülvizsgálatból eredő, az esetleges összeférhetetlenségekkel kapcsolatos intézkedéseket;

                  43.

                  üdvözli az összeférhetetlenség kapcsán a Bizottság által tervezett fellépéseket, különös tekintettel azon szándékára, hogy az igazgatótanács tagjait és az igazgatókat, a tudományos bizottságokban részt vevő szakértőket, valamint a fellebbezési tanácsok tagjait érintő összeférhetetlenségek megelőzésére és kezelésére irányuló koherens politikára vonatkozó iránymutatásokat (9) hoz létre, amelyeket a Bizottság maga fog kidolgozni, és erre 2013-at tűzte ki határidőnek; örömmel állapítja meg, hogy ez a feladat a Bizottság kiemelt fellépéseinek és központi cselekvéseinek egyike; sürgeti a Bizottságot, hogy tartsa be a kitűzött határidőt, és 2013. vége előtt tegyen jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak az e fellépés terén elért eredményekről, csatolva jelentéséhez a vonatkozó jogalkotási javaslatokat;

                  44.

                  megjegyzi, hogy ebben a tekintetben a Bizottság két lépést vár el az ügynökségektől 2013-ban, mégpedig a következőket: fogadjanak el és hajtsanak végre az összeférhetetlenségre vonatkozó egyértelmű politikákat, továbbá cseréljenek tapasztalatot és amennyiben lehetséges, hangolják össze a tudományos bizottságokra és a fellebbezési tanácsokra vonatkozó megközelítéseiket, és fektessenek le átlátható és objektív módon ellenőrizhető kritériumokat a fellebbezési tanácsok pártatlanságának és függetlenségének biztosítása, valamint a tudományos bizottságok tagjai kiválasztási eljárásainak felülvizsgálata érdekében (10); sürgeti az ügynökségeket, hogy 2013 vége előtt jelentsék a mentesítésért felelős hatóság felé ezen feladatok végrehajtásának állását;

                  45.

                  felkéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe egyrészt a kockázatok és az előnyök közötti megfelelő egyensúly fenntartásának szükségességét, különösen az összeférhetetlenség kezelését illetően, másrészt a lehető legjobb tudományos szakértelem biztosítására vonatkozó célt; úgy véli, hogy a magatartási kódexek és az etikai iránymutatások szaporodása nem veheti elejét az összeférhetetlenségnek; úgy véli, a magatartási kódexek és etikai iránymutatások elfogadása szükséges, ám nem elegendő, és az összeférhetetlenség elvét sértő helyzetek megszüntetése csak egyszerű és megfelelő szabályok foganatosítása és hatékony betartatása révén érhető el, a becsületesség, az integritás és az átláthatóság általános kultúrájának részeként;

                  46.

                  emlékeztet arra, hogy a magas fokú átláthatóság kulcsszerepet játszik az összeférhetetlenség jelentette kockázatok enyhítésében; felhívja ezért azokat az ügynökségeket, amelyek ezt még nem tették meg, hogy honlapjukon tegyék közzé igazgatótanácsuk tagjainak, vezetőiknek, valamint külső és belső szakértőiknek nevét, érdekeltségi nyilatkozatát és önéletrajzát;

         Ütemterv

                  47.

                  ezzel összefüggésben üdvözli a Bizottságnak a 2012. decemberében elfogadott, uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemtervét (az ütemterv), és felkér minden érintett felet, hogy tegye magáévá az abban szereplő gondolatokat, tekintettel többek között az Unió új többéves költségvetéséről folyó tárgyalásokra;

                  48.

                  teljes mértékben támogatja a Bizottságnak az ütemtervben megfogalmazott fő célkitűzéseit, vagyis a kiegyensúlyozottabb kormányzás elérését, az ügynökségek hatékonyságának és elszámoltathatóságának növelését, és a nagyobb koherencia bevezetését a működésük területén; üdvözli a javasolt fellépéseket, különös tekintettel az igazgatótanácsok munkájának egységesítésére, az ügynökségek közötti szinergiák fellelésére irányuló erőfeszítésekre és egyes ügynökségek esetleges összevonására;

                  49.

                  rámutat, hogy bár az ütemterv jó kiindulási pont, még mindig nem nyújt átfogó értékelést az ügynökségek jelenlegi helyzetéről, és nem ad egyértelmű iránymutatást és stratégiát az ügynökségek igen időszerű korszerűsítése terén; úgy véli, hogy a Bizottságnak ambiciózusabban és erőteljesebben kellene fellépnie az egyes ügynökségeket, ügynökségtípusokat vagy -csoportokat érintő egyedi fellépések terén; sajnálja, hogy az intézményközi munkacsoport hosszas munkája a jelen szakaszban csak csekély eredményt hozott, és hogy a Tanács nem mutatkozik nyitottnak egy nagyra törőbb megközelítésre; meggyőződése, hogy a proaktívabb és előretekintőbb hozzáállás számottevőbb hozzáadott értékhez vezetett volna;

                  50.

                  üdvözli, hogy a közös megközelítés egyik kiemelt célkitűzése az ügynökségek irányításának javítása elsősorban azáltal, hogy az igazgatótanács és az ügyvezető igazgató szerepét egyértelműbben határozza meg, és felülvizsgálja a Bizottság és a Parlament képviselőinek hatáskörét a vezető testületekben; úgy véli, hogy ennek révén tisztázni lehet majd az uniós ügynökségek kapcsolatát az intézményekkel és a tagállamokkal, átfogóbb elszámoltathatósági mechanizmusokat lehet majd életbe léptetni, és – az ügynökségek függetlensége elvének tiszteletben tartása mellett – meg lehet majd határozni a Bizottság felelősségének szintjét az ügynökségek tevékenységét illetően;

                  51.

                  felhívja a Bizottságot, hogy az európai szemeszter keretében – különösen az éves növekedési jelentés és a makrogazdasági mutatók kidolgozása során – használja fel jobban az ügynökségek ajánlásait és a kapacitásépítést; hangsúlyozza, hogy az ügynökségek kulcsszerepet töltenek be az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek megvalósításában;

         Függetlenség

                  52.

                  hangsúlyozza, hogy kiemelten fontos, hogy az ügynökségek függetlenek legyenek; emlékeztet arra, hogy az ügynökségeknek képeseknek kell lenniük feladatkörüket önállóan ellátni, és sajnálatának ad hangot amiatt, hogy ez jelenleg nincs mindig így; úgy véli, hogy a Bizottság főigazgatóságait az ügynökségek partnereinek kellene tekinteni, és aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság beavatkozásai néha megkérdőjelezik az ügynökségek döntéseinek és végrehajtott fellépéseinek tárgyilagosságát, különösen amikor a fogyasztók biztonságát érintő, jelentős kockázatú témákról van szó;

         Elszámoltathatóság

                  53.

                  úgy véli, hogy az ügynökségek demokratikus elszámoltathatóságát és különösen a mentesítését felelős hatóság felé történő jelentéstételi eljárásaikat össze kell hangolni (különösen a pénzügyi kimutatások alakiságában, és a mentesítést követő jelentés benyújtásában fordulnak elő eltérések); úgy véli, hogy a Parlament és az ügynökségek közti kapcsolatnak jót tenne egy erősebb és jobban strukturált jelentéstételi rendszer a Parlament felé; úgy véli, hogy a jelenlegi helyzet eléggé széttöredezett, és a kapcsolatfelvétel és a jelentéstétel túl gyakran ad hoc alapon történik;

                  54.

                  lényegesnek tartja, hogy az ügynökségekért felelős parlamenti bizottságok a lehető legalaposabban vizsgálják meg az ügynökségek éves munkaprogramját, és biztosítsák, hogy a munkaprogramok igazodjanak az aktuális körülményekhez és politikai prioritásokhoz; ezzel összefüggésben elvárja, hogy – a decentralizált ügynökségekről szóló 2012. július 19-i együttes nyilatkozattal összhangban – az ügynökségek szorosan működjenek együtt a bizottságokkal és a Bizottsággal éves munkaprogramjuk összeállítása során;

                  55.

                  kéri az ügynökségeket, hogy honlapjukon tegyék közzé igazgatótanácsi üléseik jegyzőkönyvét, az átláthatóság és a demokratikus ellenőrzés – ideértve a Parlament általi ellenőrzést is – jegyében;

                  56.

                  javasolja, hogy a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságának egy tagja megfigyelőként részt vehessen az ügynökségek igazgatótanácsi ülésein;

         A szorosabb együttműködés lehetőségei és egyes ügynökségek összevonása

                  57.

                  úgy véli, hogy meg kellene vizsgálni a további szinergiák lehetőségét az Európai Rendőrakadémia és az Európai Rendőrségi Hivatal között, tekintetbe véve a CEPOL által 2011-ben megjelentetett tanulmány eredményeit (CEPOL/CT/2010/002 szerződés); megjegyzi, hogy 2014 márciusában a Rendőrakadémia el fog költözni jelenlegi, bramshilli (Egyesült Királyság) székhelyéről; kéri, hogy a Bizottság tegyen javaslatot az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a Rendőrakadémia áthelyezésére Hágába (Hollandia), amely az Európai Rendőrségi Hivatal jelenlegi székhelye, annak érdekében, hogy a két ügynökség megoszthassa létesítményeit és szolgálatait, alapfeladataik és autonómiájuk veszélyeztetése nélkül; hangsúlyozza, hogy a költözés lebonyolításáról hozott gyors döntés csökkentené a személyzetre és a felvételi eljárásokra esetlegesen káros hatást gyakorló bizonytalanságot;

                  58.

                  felhívja a Bizottságot, hogy az Európai Képzési Alapítvánnyal, az Európai Szakképzésfejlesztési Központtal, az Élet- és Munkakörülmények Javításáért Európai Alapítvánnyal és az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökséggel együttműködésben tárják fel az ügynökségek közötti szinergiákat, és tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak az ügynökségek közötti szorosabb integráció lehetőségéről; felkéri ezeket az ügynökségeket és a Bizottságot annak megállapítására, hogy a szorosabb együttműködés méretgazdaságosságot és teljesítményoptimalizálást eredményezhet-e;

                  59.

                  bizonyos ügynökségek között szorosabb koordinációt vár el, különösen az egy másik ügynökség felelősségi körét érintő határozatok meghozatala terén; javasolja, hogy a jogszabályok ütköztetésének elkerülése érdekében az érintett ügynökségek az érdekeltek bevonásával egymás között állapodjanak meg; felhívja az ügynökségeket, hogy az ilyen esetekről mindig értesítsék a Parlament felelős bizottságát;

         A bevált gyakorlatok megosztása

                  60.

                  hangsúlyozza, hogy az újonnan létrehozott ügynökségek (pl. a következő, 2011-ben létrejött ügynökségek: az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége, az Európai Bankhatóság (EBH), az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) és az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA)) esetében gondoskodni kell arról, hogy ezek az ügynökségek levonhassák a tanulságokat a régebb óta működő és tapasztaltabb ügynökségek bevált gyakorlataiból, és ily módon elkerülhessék a személyzeti felvétel, a közbeszerzés és a pénzügyi szabályozás során felmerülő hiányosságokat;

                  61.

                  megelégedéssel jegyzi meg, hogy az újonnan létrehozott ügynökségek évente három alkalommal vesznek részt a hálózat ülésein, továbbá hogy ezeken az üléseken sor kerül a bevált gyakorlatok megosztására; tudomásul veszi továbbá, hogy az újonnan alapított ügynökségeket alhálózatokba tömörítik, amelyek célja a technikai szakértelmet igénylő problémák megbeszélése, különös tekintettel az igazgatási vezetők alhálózatára, amely ugyanolyan gyakran ül össze, mint a hálózat, és a munkaerő-felvétel, a beszerzések, és a pénzügyi szabályozás témáit vitatja meg;

                  62.

                  tudomásul veszi, hogy az ESMA két tanulmányi látogatást szervezett, egyet az Európai Vasúti Ügynökséghez (ERA) 2011-ben, és egyet az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökséghez (EMSA) 2012-ben; e látogatások során az ESMA munkatársainak lehetőségük nyílt e két, már régóta működő ügynökség bevált gyakorlataiból tanulni; tudomásul veszi az ESMA, az EIOPA és az EBA közti gyakori kapcsolatfelvételt, tapasztalatcserét, a gyakorlatok összehangolását és a szinergiák kiaknázását;

                  63.

                  felkéri a hálózatot, hogy működjön együtt a Bizottsággal az ügynökségek közös képzési programjainak megszervezése érdekében, azzal a céllal, hogy megoldják a Számvevőszék által 2011-ben azonosított pénzügyi problémákat;

         Európai felügyeleti hatóságok

                  64.

                  aggodalommal jegyzi meg, hogy a költségvetési rendelet rendelkezései nem igazodnak teljes mértékben az európai felügyeleti hatóságok finanszírozási rendjéhez, mivel a költségvetés 55–60 %-át a tagállamok és az EFTA-tagok hozzájárulásaiból finanszírozzák; úgy véli, hogy a vegyes finanszírozásuk miatt egyedei kockázatoknak kitett európai felügyeleti hatóságok biztonságának és pénzügyi stabilitásának garantálása érdekében megfelelő mechanizmusokat kell találni; úgy véli, hogy e kérdéssel legkésőbb a költségvetési rendelet ügynökségek tekintetében történő, következő felülvizsgálata során foglalkozni kellene, és felhívja a Bizottságot, hogy értékelje a helyzetet, és készítsen jelentést a mentesítésért felelős hatóság számára;

                  65.

                  hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy a rendelkezésre álló költségvetés és álláshelyek megfelelően igazodjanak az EFH-ra ruházott feladatokhoz, mivel az aránytalanság a személyzeti állomány kiegyensúlyozatlan feltöltését eredményezheti egyrészt az EFH saját alkalmazottainak felvétele, másrészt a nemzeti szakértők részvétele tekintetében; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság – erre utaló egyértelmű jelzés nélkül – módosította az EFH által javasolt létszámtervet; sürgeti a Bizottságot, hogy teljes mértékben átlátható módon járjon el ebben, és más kérdésekben is;

                  66.

                  ezzel összefüggésben tudomásul veszi az IMF uniós pénzügyi ágazatra vonatkozó, 2012. decemberi értékelésének előzetes következtetéseiben felvetett aggályokat, amely értékelés azt ajánlja, hogy az EFH erőforrásait és hatásköreit a feladatai sikeres ellátásához szükséges mértékben növelni kell, egyidejűleg fokozva működési függetlenségét;

         Nemek közötti egyenlőség

                  67.

                  hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy megfelelő politikák biztosítsák a nők és férfiak megfelelő képviseletét az ügynökségek irányító testületeiben; sürgeti a hálózatot, hogy vezessen be és terjesszen bevált gyakorlatokra vonatkozó általános iránymutatásokat a szóban forgó területen, még akkor is, ha erre nincs külön utalás az ügynökségek alapító rendeletében; felhívja az ügynökségek személyzeti kérdésekért végső felelősséggel tartozó ügyvezető igazgatóit, hogy az ügynökségek teljes személyzetét és a felelős beosztásban dolgozókat illetően is biztosítsák a nemek kiegyensúlyozott képviseletét;

                  68.

                  aggodalommal állapítja meg, hogy kevés nő tölt be ügyvezető igazgatói posztot az ügynökségeknél; mivel a legtöbb ügynökségnél az igazgatókat az igazgatótanács a Bizottság által elfogadott kiválasztási listáról nevezi ki, felhívja az ügynökségek igazgatótanácsait és a Bizottságot, hogy ügyeljenek az egyenlőség elvének érvényesülésére, és legyenek tekintettel a Bizottság által 2010-ben útjára indított, a felelős beosztásban dolgozók nemi arányának kiegyensúlyozására irányuló stratégiára; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a közös megközelítésben és az ütemtervben a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó politika nem szerepel a célkitűzések között, és felhívja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki külön javaslatokat e hiányosság orvoslására;

                  69.

                  tudomásul veszi, hogy a tagállamok nevezik ki képviselőiket az ügynökségek vezető testületeibe; felkéri a tagállamokat, hogy képviselőiknek e testületekbe való kinevezése során legyenek figyelemmel a nemek közötti egyenlőség elvére; felszólítja továbbá az ügynökségek ügyvezető igazgatóit, hogy az elnök- és alelnökválasztás során tudatosítsák az igazgatótanácsok tagjai körében ezt a szempontot; elégedettséggel állapítja meg, hogy a jelenlegi Trojka-ügynökségek közül kettő igazgatótanácsát nő elnökli;

         Összetett IT-rendszerek

                  70.

                  hangsúlyozza, hogy az uniós szinten működő, összetett informatikai (IT-) rendszerek jelentette technikai és irányítási kihívásoknak való megfelelés érdekében az ügynökségeknek és a Bizottságnak össze kell hangolniuk és meg kell osztaniuk egymással a bevált gyakorlatokat és a tapasztalatokat; furcsállja, hogy a Bizottság díjakat számol fel az ügynökségeknek az IT-rendszerek használatáért, és hogy ezeket a díjakat nem objektív paraméterek – pl. az ügynökségek mérete – alapján állapítják meg; felhívja a Bizottságot, hogy mivel ezek a díjak jelentős terhet jelentenek a kis ügynökségek számára, amennyiben a díjak kiszabását nem lehet elkerülni, igazítsa azokat az ügynökségek méretéhez és anyagi teherbírásához;

                  71.

                  felhívja a Bizottság figyelmét az ügynökségek nehézségeire az olyan összetett IT-rendszerek használata során, mint az eredményszemléletű elszámolás (ABAC) és a SYSPER 2, mivel ezeket a rendszereket a Bizottság igényeihez szabták, nem pedig az ügynökségekéhez; üdvözli az ügynökségi alhálózatok és különösen az uniós ügynökségek információs és kommunikációs technológiai hálózatának (IT-kérdések) és az adminisztratív vezetők alhálózatának (ABAC és SYSPER2) e probléma következményeivel foglalkozó fellépéseit, és felhívja a Bizottságot, hogy e kérdésben szorosabban működjön együtt az ügynökségekkel;

                  72.

                  javasolja, hogy az ügynökségek használhassák a Bizottság emberierőforrás- és egyéb szoftvereit, ahelyett, hogy saját maguknak kelljen megvásárolniuk e drága szoftvereket;

                  73.

                  javasolja, hogy a következő pénzügyi évtől kezdődően – a mentesítési hatóságnak az ügynökségekkel kapcsolatos munkáját megkönnyítendő, valamint az ügynökségek számára, egyre bonyolultabb feladatköreikre és munkájukra tekintettel – a Parlament vegye fontolóra, valamely ügynökség tanulmányozása és a róla szóló véleményének előkészítése során a feladatok oly módon történő átszervezését, amelynek értelmében – amint arra ez évben más intézmények tekintetében már sor került – több előadót neveznének ki;

                  74.

                  utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást az e mentesítési eljárás hatálya alá tartozó ügynökségeknek, valamint a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek.

         (1)  HL L 286., 2012.10.17., 388. o.

         (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

         (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

         (4)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         (5)  HL C 368., 2011.12.16.

         (6)  HL C 161. E, 2011.5.31., 62. o.

         (7)  HL C 51. E, 2013.2.22., 121. o.

         (8)  Ennek kapcsán lásd az uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemterv 53. fellépését.

         (9)  Lásd az Európai Unió decentralizált ügynökségeire vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemterv 33. intézkedését.

         (10)  Lásd az Európai Unió decentralizált ügynökségeire vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemterv 34. és 34. intézkedését.


title: A Tanács 2012/486/KKBP határozata ( 2012. július 23. ) a Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet és az Európai Unió közötti, a minősített adatok védelméről szóló megállapodás aláírásáról és megkötéséről#Megállapodás a Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet és az Európai Unió között a minősített adatok védelméről

text:
               24.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 229/1

         A TANÁCS 2012/486/KKBP HATÁROZATA
   (2012. július 23.)
   a Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet és az Európai Unió közötti, a minősített adatok védelméről szóló megállapodás aláírásáról és megkötéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 37. cikkére, összefüggésben az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 218. cikkének (5) és (6) bekezdésével,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács a 2009. június 15-i ülésén úgy határozott, hogy felhatalmazza az elnökséget arra, hogy az Európai Unióról szóló szerződés korábbi 24. cikke értelmében tárgyalásokat kezdjen egy, a Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet és az Európai Unió közötti adatbiztonsági megállapodásról.

               (2)

               A tárgyalások megkezdésére vonatkozó felhatalmazást követően az elnökség lefolytatta a Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet és az Európai Unió közötti, a minősített adatok védelméről szóló megállapodással kapcsolatos tárgyalásokat.

               (3)

               A megállapodást jóvá kell hagyni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács a Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet és az Európai Unió közötti, a minősített adatok védelméről szóló megállapodást az Európai Unió nevében jóváhagyja.
   A megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.
   2. cikk
   A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak az Uniót jogilag kötelező aláírására jogosult személy(eke)t.
   3. cikk
   E határozat az elfogadása napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 23-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         C. ASHTON

      FORDÍTÁS
      MEGÁLLAPODÁS
      a Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet és az Európai Unió között a minősített adatok védelméről
      A Közös Fegyverkezési Együttműködési Szervezet (a továbbiakban: OCCAR)
      és
      az Európai Unió (a továbbiakban: Unió),
      a továbbiakban: a felek,
      TEKINTETTEL ARRA, HOGY a felek egyetértenek abban, hogy biztonsági vonatkozású, közös érdekű kérdéseket illetően konzultációkat kell folytatniuk egymással és fejleszteniük kell az együttműködést,
      FELISMERVE, HOGY a teljes körű és hatékony konzultáció és együttműködés szükségessé teheti az OCCAR vagy az Unió minősített adataihoz való hozzáférést, valamint a minősített adatoknak a felek közötti cseréjét,
      TUDATÁBAN ANNAK, HOGY a minősített adatokhoz való ilyen hozzáférés, valamint azok cseréje megfelelő biztonsági intézkedéseket tesz szükségessé,
      TEKINTETTEL ARRA, hogy a Tanács 2009. május 18-án jóváhagyta az Európai Védelmi Ügynökség Irányítóbizottságának arra vonatkozó ajánlását, hogy folytassák az Unió és az OCCAR közötti biztonsági megállapodás megkötésére irányuló munkát annak érdekében, hogy az kellő időben rendelkezésre álljon az Európai Védelmi Ügynökség és az OCCAR közötti igazgatási megállapodás jóváhagyásához,
      MEGJEGYEZVE, HOGY az OCCAR Felügyeleti Bizottsága felhatalmazta az OCCAR Végrehajtó Igazgatósága igazgatóját egy ilyen biztonsági megállapodás megkötésére,
      MEGJEGYEZVE, HOGY a Tanács 2009. június 15-én felhatalmazta az elnökséget arra, hogy megkezdje az adatbiztonsági megállapodás megkötésére irányuló tárgyalásokat az OCCAR-ral,
      A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:
      1. cikk
      Az OCCAR és az Unió közötti, a minősített adatok védelméről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) a felek által egymásnak átadott vagy közöttük kicserélt valamennyi adat bármely formájára alkalmazandó.
      2. cikk
      E megállapodás alkalmazásában „minősített adat”: minden olyan adat (nevezetesen: ismeret, amely bármely formában átadható), dokumentum vagy anyag, amely valamely fél szerint védelmet igényel az engedély nélküli hozzáférhetővé tétellel szemben, amely az OCCAR vagy az Unió vagy ezek valamely tagállamának érdekeit különböző mértékig sértheti, károsíthatja vagy veszélyeztetheti, és amely ezt a védelmet biztonsági minősítési eljárás során kapta.
      3. cikk
      Azon uniós intézmények és szervek, amelyekre a megállapodást alkalmazni kell: az Európai Tanács, az Európai Unió Tanácsa (a továbbiakban: a Tanács), a Tanács Főtitkársága, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője, az Európai Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat (a továbbiakban: EKSZ). E megállapodás alkalmazásában „az Unió”-ra való hivatkozásokat az ezen intézményekre és szervekre való hivatkozásnak kell tekinteni.
      4. cikk
      (1)   Minősített adatot az egyik fél (az átadó fél) tehet hozzáférhetővé vagy adhat ki a másik fél (a fogadó fél) számára, a kibocsátói ellenőrzés elvének megfelelően.
      (2)   Az (1) bekezdés alkalmazásában semmiféle általános kibocsátás nem lehetséges, kivéve, ha a felek egymás között bizonyos, a működési követelményeinek megfelelő információkategóriákra vonatkozó eljárásokat fogadnak el.
      5. cikk
      Annak biztosítása érdekében, hogy az e megállapodás alapján átadott vagy kicserélt minősített adatok azonos szintű védelemben részesüljenek, mindkét fél, továbbá az e megállapodás 3. cikkében meghatározott intézménye köteles biztosítani, hogy a biztonsági szabályzatában és rendelkezéseiben meghatározott, és a 12. cikk alapján kidolgozandó szabályokban is tükröződő biztonsági alapelvekre és minimumszabályokra épülő biztonsági rendszerrel és biztonsági intézkedésekkel rendelkezik.
      6. cikk
      (1)   A minősített adatokat a következő jelzésekkel látják el:

                  a)

                  Az OCCAR esetében a minősített adatok jelölése OCCAR SECRET, OCCAR CONFIDENTIAL vagy OCCAR RESTRICTED.

                  b)

                  Az Unióesetében a minősített adatok jelölése SECRET UE/EU SECRET, CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vagy RESTREINT UE/EU RESTRICTED.

            (2)   Az egymásnak megfelelő biztonsági minősítések az alábbiak:

                  Az OCCAR-ban

                  Az Európai Unióban

                  OCCAR SECRET

                  SECRET UE/EU SECRET

                  OCCAR CONFIDENTIAL

                  CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL

                  OCCAR RESTRICTED

                  RESTREINT UE/EU RESTRICTED

            7. cikk
      (1)   Mindkét fél köteles:

                  a)

                  az engedély nélküli hozzáférhetővé tétellel, elvesztéssel vagy veszélyeztetéssel szemben védeni és biztosítani az e megállapodás alapján a másik fél által átadott vagy vele kicserélt minősített adatokat;

                  b)

                  biztosítani, hogy az e megállapodás értelmében átadott vagy kicserélt minősített adatoknak az átadó fél által adott biztonsági minősítése megmaradjon. A fogadó fél a minősített adatokat a 6. cikkben meghatározottak szerint egyenértékű biztonsági minősítésű adatra vagy anyagra vonatkozóan a saját biztonsági szabályzatában és rendelkezéseiben megállapított rendelkezésekkel legalább azonos fokon védi és biztosítja;

                  c)

                  biztosítani, hogy a másik féltől átvett minősített adatokat az átadó fél előzetes írásbeli beleegyezése nélkül nem minősítik vissza, vagy minősítését nem oldják fel;

                  d)

                  tartózkodni az ilyen minősített adatoknak a kibocsátó által meghatározottól, vagy attól eltérő célra történő felhasználásától, amely célból az adatokat átadták vagy kicserélték;

                  e)

                  megtagadni a személyek minősített adathoz való hozzáférését, kivéve ha azoknak hivatalos feladataik elvégzése érdekében azt ismerniük kell, és amennyiben CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vagy OCCAR CONFIDENTIAL vagy SECRET UE/EU SECRET vagy OCCAR SECRET minősítésű adathoz való hozzáférés szükséges, rendelkeznek a fogadó fél biztonsági szabályzatának és rendelkezéseinek megfelelő biztonsági tanúsítvánnyal; és

                  f)

                  gondoskodni arról, hogy a minősített adatokhoz hozzáféréssel rendelkező minden személy tájékoztatást kapjon az adatoknak a vonatkozó biztonsági szabályozás és rendelkezések szerinti védelmével kapcsolatos felelősségéről.

            (2)   Az Unió köteles tartózkodni az OCCAR által e megállapodás keretében átadott minősített adatok harmadik felek, illetve a 3. cikkben nem említett uniós intézmények vagy szervek számára történő, az OCCAR előzetes írásbeli engedélye nélküli hozzáférhetővé tételétől.
      Az OCCAR köteles tartózkodni az Unió által e megállapodás keretében átadott minősített adatok harmadik felek számára történő, az Unió előzetes írásbeli engedélye nélküli hozzáférhetővé tételétől. Ezt az engedélyt egyhangú döntés alapján a Tanács adja meg.
      8. cikk
      (1)   A felek biztosítják, hogy minden olyan személyt, akinek hivatalos feladatai ellátásához az e megállapodás alapján átadott vagy kicserélt minősített adatokhoz való hozzáférés szükséges, illetve akinek feladatai és hatásköre lehetővé teheti az ezekhez való hozzáférést, a CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vagy OCCAR CONFIDENTIAL vagy SECRET UE/EU SECRET vagy OCCAR SECRET minősítésű adatokhoz való hozzáférés engedélyezését megelőzően megfelelő biztonsági ellenőrzésnek vetnek alá.
      (2)   A biztonsági ellenőrzési eljárásokat úgy kell kidolgozni, hogy azok alapján – figyelemmel az ellenőrzött személy lojalitására, szavahihetőségére és megbízhatóságára – megállapítható legyen, hogy e személy számára engedélyezhető-e a minősített adatokhoz való hozzáférés.
      9. cikk
      A felek kölcsönösen segítik egymást az e megállapodás alapján átadott vagy kicserélt minősített adatok biztonsága vonatkozásában. A 12. cikkben említett hatóságoknak kölcsönös biztonsági konzultációkat és ellenőrzéseket kell végezniük, az ilyen minősített adatok védelmére vonatkozóan a saját területükön létrehozandó biztonsági szabályok hatékonyságának értékelése céljából.
      10. cikk
      (1)   E megállapodás alkalmazásában:

                  a)

                  Az Unió vonatkozásában minden levelezést a Tanács vezető iktatási tisztviselőjének közvetítésével kell megküldeni, aki – e cikk (2) bekezdésére is figyelemmel – továbbítja azokat a tagállamoknak és a 3. cikkben említett szerveknek.

                  b)

                  Az OCCAR vonatkozásában minden levelezést az OCCARVégrehajtó Igazgatóság nyilvántartó hivatalt ellenőrző tisztviselőjének kell megküldeni, aki szükség szerint – e cikk (2) bekezdésére is figyelemmel – továbbítja azokat az OCCAR Végrehajtó Igazgatóság megfelelő, minősített adatokat nyilvántartó hivatalainak.

            (2)   Kivételes esetben az egyik féltől származó olyan levél, amely kizárólag e fél meghatározott illetékes tisztviselői, szervei vagy szolgálatai számára hozzáférhető, műveleti okokból címezhető kizárólag a másik fél meghatározott – és a küldő fél által kifejezetten fogadóként megjelölt – illetékes tisztviselőinek, szerveinek vagy szolgálatainak és kizárólag számukra tehető hozzáférhetővé, figyelemmel azok hatásköreire, és a szükséges ismeret elvének megfelelően.
      Az Unió vonatkozásában az ilyen leveleket az adott esettől függően a Tanács vezető iktatási tisztviselőjén, az Európai Bizottság vezető iktatási tisztviselőjén vagy az EKSZ vezető iktatási tisztviselőjén keresztül kell továbbítani.
      Az OCCAR vonatkozásában az ilyen leveleket az OCCAR Végrehajtó Igazgatóság nyilvántartó hivatalt ellenőrző tisztviselőjén keresztül kell továbbítani.
      (3)   Minden minősített adatot a két fél biztonsági hatóságai által jóváhagyott csatornákon kell továbbítani.
      (4)   Az elektronikus úton továbbított minősített adatot az azt átadó fél biztonsági szabályzatában és rendelkezéseiben meghatározott követelményeknek megfelelően kell kódolni. A minősített adatoknak a felek belső hálózataiban történő továbbítása, tárolása és feldolgozása során meg kell felelni az adatot átadó fél követelményeinek.
      11. cikk
      E megállapodás OCCAR általi végrehajtását az OCCAR Végrehajtó Igazgatóság igazgatója felügyeli. A megállapodás Unió általi végrehajtását az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője, az Európai Bizottság biztonsági kérdésekért felelős tagja, valamint a Tanács főtitkára felügyeli.
      12. cikk
      (1)   E megállapodás végrehajtása érdekében a (2), (3), (4) és (5) bekezdésben megjelölt négy hatóság biztonsági szabályokat határoz meg, melyek megállapítják a felek között az e megállapodás hatálya alá eső minősített adatok továbbítására, kölcsönös védelmére és a látogatásokra vonatkozó előírásokat.
      (2)   Az OCCAR Végrehajtó Igazgatóság Biztonsági Osztálya – az OCCAR Végrehajtó Igazgatóság igazgatójának nevében és irányítása alatt, az OCCAR részéről és annak felügyelete alatt eljárva – az OCCAR biztonsági szabályzatának és rendelkezéseinek megfelelően kidolgozza az e megállapodás alapján az OCCAR részére átadott minősített adatok védelmét és biztosítását szolgáló biztonsági szabályokat.
      (3)   A Tanács Főtitkárságának Biztonsági Hivatala – a Tanács főtitkárának nevében és irányítása alatt, a Tanács nevében és annak felügyelete alatt eljárva – a Tanács biztonsági szabályzatának megfelelően kidolgozza az e megállapodás alapján az Unió részére átadott minősített adatok védelmét és biztosítását szolgáló biztonsági szabályokat.
      (4)   Az Európai Bizottság biztonsági kérdésekért felelős tagjának felügyelete alatt eljárva az Európai Bizottság Biztonsági Igazgatósága a Bizottság biztonsági rendelkezéseinek megfelelően kidolgozza az e megállapodás alapján az Európai Bizottságon és annak helyiségein belül átadott minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokat.
      (5)   Az Európai Külügyi Szolgálat biztonsággal foglalkozó igazgatósága, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője felügyelete alatt eljárva az EKSZ biztonsági rendelkezéseinek megfelelően kidolgozza az e megállapodás alapján az EKSZ-en és annak helyiségein belül átadott minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokat.
      (6)   Az Unió részéről az (1) bekezdésben említett biztonsági szabályokat a Tanács Biztonsági Bizottsága hagyja jóvá.
      (7)   Az OCCAR részéről az (1) bekezdésben említett biztonsági szabályokat az OCCAR Biztonsági Bizottsága hagyja jóvá.
      13. cikk
      Az adatot fogadó félnek azonnal értesítenie kell az átadó felet a biztonsági előírások minden olyan megsértéséről, amely a minősített adat elvesztését vagy veszélyeztetését eredményezi vagy mely során feltételezhető, hogy a minősített adat jogosulatlan személyek számára hozzáférhetővé vált.
      A fogadó félnek – szükség szerint az átadó fél segítségével – azonnal vizsgálatot kell végeznie a minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályzatának és rendelkezéseinek megfelelően. A fogadó félnek a gyakorlatilag lehetséges legrövidebb időn belül értesítenie kell az átadó felet a körülményekről, az elfogadott intézkedésekről és a vizsgálat eredményéről, valamint a hasonló esetek újbóli előfordulásának megelőzése céljából hozott korrekciós intézkedésekről. A 12. cikkben említett hatóságok e célra eljárásokat alakíthatnak ki.
      14. cikk
      Az egyes felek maguk viselik az e megállapodás végrehajtása során felmerült saját költségeket.
      15. cikk
      Az e megállapodás hatálya alá eső minősített adatok felek közötti átadását vagy cseréjét megelőzően a 12. cikkben említett felelős biztonsági hatóságoknak egyet kell érteniük abban, hogy a fogadó fél alkalmas a minősített adatoknak az azon cikk alapján kidolgozandó szabályok szerinti megfelelő védelmére és biztosítására.
      16. cikk
      Ez a megállapodás semmilyen módon nem akadályozza a feleket abban, hogy minősített adatok átadására vagy kicserélésére vonatkozóan egyéb megállapodásokat kössenek, feltéve hogy azok nem sértik e megállapodás rendelkezéseit.
      17. cikk
      Az OCCAR és az Unió között az e megállapodás értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatban felmerült vitákat a felek közötti tárgyalások útján kell rendezni. A felek a viták rendezéséig továbbra is teljesítik az ezen megállapodásból eredő összes kötelezettségüket.
      18. cikk
      (1)   Ez a megállapodás a felek részéről történő aláírás napján lép hatályba.
      (2)   Minden egyes fél értesíti a másik felet szabályzatának és rendelkezéseinek minden olyan változásáról, amely hatással lehet az e megállapodásban említett minősített adatok védelmére.
      (3)   E megállapodás bármely fél kérelmére felülvizsgálható a lehetséges módosítások megfontolása céljából. Ha egy nem uniós állam az OCCAR tagjává válik, a megállapodást felül kell vizsgálni.
      (4)   Ezen megállapodás bármilyen módosítására kizárólag írásban és a megállapodás minden részes fele általi aláírás révén kerülhet sor.
      19. cikk
      Ez a megállapodás határozatlan időre jön létre. Ezt a megállapodást a másik félhez intézett írásbeli nyilatkozat útján bármely fél felmondhatja. Az ilyen felmondás az erről szóló értesítés másik fél általi kézhezvételének időpontjától számított hat hónap elteltével lép hatályba, ez azonban nem érinti az e megállapodás rendelkezései alapján már szerződésben vállalt kötelezettségeket. Különösen az e megállapodás alapján átadott vagy kicserélt valamennyi minősített adat e megállapodás rendelkezéseinek megfelelő védelmét kell továbbra is biztosítani.

         Fentiek hiteléül a megállapodást a megfelelő meghatalmazással rendelkező alulírottak kézjegyükkel látták el.
         Kelt Brüsszelben, a kettőezer-tizenkettedik év július havának huszonhetedik napján, két angol nyelvű példányban.

            az OCCAR részéről

            az Európai Unió részéről