title: 2005/845/Euratom: A Bizottság határozata ( 2005. november 25. ) az Európai Atomenergia-közösségnek a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezményhez való csatlakozásáról

text:
               30.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 314/27

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2005. november 25.)
   az Európai Atomenergia-közösségnek a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezményhez való csatlakozásáról
   (2005/845/Euratom)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 101. cikke második bekezdésére,
   tekintettel a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezmény megkötésének jóváhagyásáról szóló, 2005. május 23-i tanácsi határozatra,
   mivel:

               (1)

               Huszonhárom tagállam szerződő fele a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezménynek.

               (2)

               Az Európai Atomenergia-közösségnek csatlakoznia kell a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezményhez,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezményhez való csatlakozást az Európai Atomenergia-közösség nevében a Bizottság jóváhagyja.
   A nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezmény szövegét, valamint az Európai Atomenergia-közösségnek az egyezmény 14. cikke (5) bekezdésének c) pontja szerint tett nyilatkozatának szövegét csatolták e határozathoz.
   2. cikk
   A csatlakozási okiratokat e határozat elfogadását követően a lehető legrövidebb időn belül letétbe kell helyezni a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezmény letéteményesénél, azaz a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség főigazgatójánál, az Európai Bizottságnak a bécsi nemzetközi szervezetek mellett működő küldöttségének vezetője által aláírt levél formájában.

      Kelt Brüsszelben, 2005. november 25-én.

            a Bizottság részéről

         Andris PIEBALGS

            a Bizottság tagja

   A radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló egyezmény 14. cikke (5) bekezdése c) pontjában említett nyilatkozat
   A Közösség a tagállamaival megosztott hatáskörrel rendelkezik a radiológiai veszélyhelyzet esetén nyújtott segítség tekintetében, az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 2. cikke b) pontja, valamint II. címe 3. fejezete (Egészségvédelem) vonatkozó rendelkezései által előírt mértékben.
    ---documentbreak---

               30.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 314/28

         EGYEZMÉNY A NUKLEÁRIS BALESET VAGY RADIOLÓGIAI VESZÉLYHELYZET ESETÉN TÖRTÉNŐ SEGÍTSÉGNYÚJTÁSRÓL
   EZEN EGYEZMÉNY RÉSZES ÁLLAMAI,
   ANNAK TUDATÁBAN, hogy számos államban folytatnak nukleáris tevékenységeket,
   MEGÁLLAPÍTVA, hogy olyan átfogó intézkedéseket tettek és tesznek a nukleáris tevékenységek magas szintű biztonságának biztosítása érdekében, amelyek célja a nukleáris balesetek megelőzése, és – amennyiben bekövetkeznek – az ilyen balesetek következményeinek a lehető legkevesebbre csökkentése,
   AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy tovább erősítsék a nemzetközi együttműködést a nukleáris energia biztonságos fejlesztése és használata során,
   MEGGYŐZŐDVE egy olyan nemzetközi keretrendszer szükségességéről, amely megkönnyíti az azonnali segítségnyújtást nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén azok következményeinek enyhítése érdekében,
   MEGÁLLAPÍTVA az e területen folytatott kölcsönös segítségnyújtásról szóló két- és többoldalú megállapodások hasznosságát,
   TUDOMÁSUL VÉVE a Nemzetközi Atomenergia-ügynökségnek a nukleáris balesettel vagy radiológiai veszélyhelyzettel kapcsolatosan a kölcsönös vészhelyzeti segítségnyújtásról szóló megállapodásokra vonatkozó iránymutatások kidolgozásában folytatott tevékenységét,
   A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:
   1. cikk
   Általános rendelkezések
   (1)   A Részes Államok ezen egyezmény rendelkezéseivel összhangban együttműködnek egymással és a Nemzetközi Atomenergia-ügynökséggel (a továbbiakban „Ügynökség”), hogy megkönnyítsék az azonnali segítségnyújtást nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén a következmények lehető legcsekélyebbre csökkentése, valamint az életnek, a javaknak és a környezetnek a radioaktív kibocsátások hatásaitól való védelme érdekében.
   (2)   Ezen együttműködés megkönnyítésére a Részes Államok két- vagy többoldalú megállapodásokat köthetnek, vagy adott esetben ezek kombinációját, annak érdekében, hogy megelőzzék vagy a lehető legcsekélyebbre csökkentsék a nukleáris balesetből vagy radiológiai veszélyhelyzetből esetlegesen származó sérülést és kárt.
   (3)   A Részes Államok kérik az Ügynökséget, hogy alapokmányának keretein belül az ezen egyezmény rendelkezéseivel összhangban tegye meg a tőle telhető erőfeszítéseket a Részes Államok ezen egyezmény által előírt együttműködésének előmozdítására, megkönnyítésére és támogatására.
   2. cikk
   Segítségnyújtás
   (1)   Ha egy Részes Államnak segítségre van szüksége nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén, függetlenül attól, hogy az ilyen a baleset vagy veszélyhelyzet a területéről, a joghatósága alól vagy az ellenőrzése alól származik-e, ezt a segítséget közvetlenül vagy az Ügynökségen keresztül bármely Részes Államtól kérheti, valamint az Ügynökségtől, vagy adott esetben más nemzetközi kormányközi szervezettől (a továbbiakban „nemzetközi szervezet”).
   (2)   A segítséget kérő Részes Állam meghatározza a kívánt segítség terjedelmét és típusát, és ha ez a gyakorlatban megvalósítható, a segítségnyújtó felet ellátja mindazzal az információval, amely szükséges lehet e fél számára ahhoz, hogy meghatározza, hogy milyen mértékben képes eleget tenni a kérésnek. Amennyiben a segítséget kérő Részes Állam nem tudja meghatározni a kívánt segítség terjedelmét és típusát, a segítségnyújtó féllel konzultálva határoznak a kívánt segítség terjedelméről és típusáról.
   (3)   Valamennyi Részes Állam, amelyhez segítségnyújtás iránti kérelmet intéznek, haladéktalanul határoz, és közvetlenül vagy az Ügynökségen keresztül értesíti a segítséget kérő Részes Államot arról, hogy képes-e a kívánt segítség nyújtására, valamint a nyújtható segítség terjedelméről és feltételeiről.
   (4)   A Részes Államok lehetőségeikhez mérten meghatározzák azokat a szakértőket, felszereléseket és anyagokat, akiket és amelyeket a másik Részes Államnak nyújtandó segítséghez rendelkezésre tudnak bocsátani nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén, valamint a segítségnyújtás – különösen pénzügyi – feltételeit, és erről értesítik az Ügynökséget.
   (5)   Bármely Részes Állam segítséget kérhet a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet által érintett személyek egészségügyi ellátásával vagy egy másik Részes Állam területére történő átmeneti áttelepítésével kapcsolatban.
   (6)   Az Ügynökség alapokmányával összhangban, valamint ezen egyezmény rendelkezéseinek megfelelően a segítséget kérő Részes Állam vagy egy tagállam segítségnyújtás iránti kérelmére nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén a következőképpen ad választ:

               a)

               rendelkezésre bocsátja az e célra elkülönített megfelelő forrásokat;

               b)

               haladéktalanul továbbítja a kérelmet más államoknak vagy nemzetközi szervezeteknek, amelyek az Ügynökség tudomása szerint rendelkeznek a szükséges forrásokkal; és

               c)

               amennyiben a segítséget kérő állam így kívánja, nemzetközi szinten összehangolja az így rendelkezésre álló segítséget.

         3. cikk
   A segítségnyújtás irányítása és ellenőrzése
   Eltérő megállapodás hiányában:

               a)

               a segítségnyújtás átfogó irányítása, ellenőrzése, összehangolása és felügyelete a saját területén a segítséget kérő állam felelőssége. Amennyiben a segítségnyújtás személyzetet is magában foglal, a segítségnyújtó fél a segítséget kérő állammal konzultálva jelöli ki azt a személyt, aki felelős a segítségnyújtó állam által rendelkezésre bocsátott személyzetért és felszerelésekért, és aki ezek fölött közvetlen operatív felügyeletet gyakorol. A kijelölt személy e felügyeletet a segítséget kérő állam megfelelő hatóságaival együttműködve gyakorolja;

               b)

               a segítséget kérő állam lehetőségeihez mérten biztosítja a segítségnyújtás megfelelő és hatékony végrehajtásához szükséges helyi létesítményeket és szolgáltatásokat. Biztosítja továbbá a segítségnyújtó fél által vagy nevében e célból a területére behozott személyzet, felszerelések és anyagok védelmét;

               c)

               a segítségnyújtás során bármely fél által szolgáltatott felszerelések és anyagok feletti tulajdonjog érintetlen marad, továbbá ezek visszaszolgáltatását biztosítani kell;

               d)

               a 2. cikk (5) bekezdése szerinti kérelem alapján segítséget nyújtó Részes Állam e segítséget saját területén összehangolja.

         4. cikk
   Hatáskörrel rendelkező hatóságok és kapcsolattartó pontok
   (1)   Valamennyi Részes Állam az Ügynökség és – közvetlenül vagy az Ügynökségen keresztül – más Részes Államok tudomására hozza a segítségnyújtás iránti kérelmek előterjesztésére és fogadására, valamint a felajánlott segítség elfogadására felhatalmazott hatáskörrel rendelkező hatóságait és kapcsolattartó pontját. E kapcsolattartó pontok, valamint egy, az Ügynökségen belül működő tájékoztatási központ folyamatosan elérhetők.
   (2)   Valamennyi Részes Állam haladéktalanul tájékoztatja az Ügynökséget az (1) bekezdésben említett információban bekövetkezett bármely változásról.
   (3)   Az Ügynökség rendszeresen és gyorsan átadja az (1) és (2) bekezdésben említett információt a Részes Államoknak, a tagállamoknak és a megfelelő nemzetközi szervezeteknek.
   5. cikk
   Az Ügynökség feladatai
   A Részes Államok kérik az Ügynökséget, hogy az 1. cikk (3) bekezdésének megfelelően és ezen egyezmény egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül:

               a)

               gyűjtsön információt és terjessze azokat a Részes Államok és a tagállamok körében a következőket érintően:

                           i.

                           a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén rendelkezésre bocsátható szakértők, felszerelések és anyagok;

                           ii.

                           a nukleáris balesetre vagy radiológiai veszélyhelyzetre történő reagálás módszertana, technológiái és az azzal kapcsolatos kutatások rendelkezésre álló eredményei;

               b)

               kérelem esetén segítse a Részes Államokat vagy a tagállamokat a következő vagy egyéb megfelelő ügyekben:

                           i.

                           vészhelyzeti tervek elkészítése és megfelelő jogszabályok alkotása a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetére;

                           ii.

                           megfelelő képzési programok kialakítása azon személyzet számára, akiknek a nukleáris balesetet vagy radiológiai veszélyhelyzetet kezelniük kell;

                           iii.

                           nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén a segítségnyújtás iránti kérelmek és a megfelelő információ továbbítása;

                           iv.

                           megfelelő, a sugárterhelés ellenőrzésével kapcsolatos programok, eljárások és szabványok kialakítása;

                           v.

                           a megfelelő, sugárterhelést ellenőrző rendszerek létrehozásának megvalósíthatóságával kapcsolatos vizsgálatok lefolytatása;

               c)

               a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén az e célra elkülönített megfelelő forrásokat bocsássa a segítséget kérő Részes Állam vagy tagállam rendelkezésére a baleset vagy veszélyhelyzet kezdeti értékelésének lefolytatása céljából;

               d)

               ajánlja fel segítségét a Részes Államok és a tagállamok számára nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén;

               e)

               építsen ki és tartson kapcsolatot a megfelelő nemzetközi szervezetekkel, a megfelelő információ és adatok megszerzése és cseréje céljából, és tegye hozzáférhetővé e szervezetek listáját a Részes Államok, a tagállamok és a fent említett szervezetek számára.

         6. cikk
   Titoktartás és nyilvános bejelentések
   (1)   A segítséget kérő állam és a segítségnyújtó fél megóvják a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet esetén nyújtott segítséggel kapcsolatosan bármelyikük tudomására jutott bizalmas információk titkosságát. Ezt az információt kizárólag a megállapodás szerinti segítségnyújtás céljára lehet felhasználni.
   (2)   A segítségnyújtó fél minden erőfeszítést megtesz, hogy egyeztessen a segítséget kérő állammal, mielőtt nyilvánosságra hozná a nukleáris balesettel vagy radiológiai veszélyhelyzettel kapcsolatos segítségnyújtásra vonatkozó információt.
   7. cikk
   A költségek megtérítése
   (1)   A segítségnyújtó fél ingyenesen felajánlhatja segítségét a segítséget kérő állam számára. A segítség ilyen alapon történő felajánlásának mérlegelése során a segítségnyújtó fél a következőket veszi figyelembe:

               a)

               a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet jellege;

               b)

               a nukleáris baleset vagy radiológiai veszélyhelyzet eredete;

               c)

               a fejlődő országok szükségletei;

               d)

               a nukleáris létesítményekkel nem rendelkező országok egyedi szükségletei; és

               e)

               bármely más lényeges tényező.

         (2)   Ha a segítségnyújtás egészen vagy részben térítés alapján történik, a segítséget kérő állam a segítségnyújtó félnek megtéríti az annak a nevében eljáró személyek vagy szervezetek által nyújtott szolgáltatások költségét, valamint a segítségnyújtással kapcsolatos minden kiadást, annyiban, amennyiben e kiadást közvetlenül nem a segítséget kérő állam fizeti ki. Eltérő megállapodás hiányában a költségtérítést haladéktalanul teljesíteni kell, miután a segítségnyújtó fél a költségtérítés iránti igényét benyújtotta a segítséget kérő államhoz, továbbá a költségtérítés a helyi költségeken kívüli költségek tekintetében szabadon átutalható.
   (3)   A (2) bekezdés ellenére, a segítségnyújtó fél bármikor lemondhat a költségtérítés egészéről vagy egy részéről, vagy beleegyezhet annak elhalasztásába. E lemondás vagy elhalasztás mérlegelésénél a segítségnyújtó felek kellő mértékben figyelembe veszik a fejlődő országok igényeit.
   8. cikk
   Kiváltságok, mentességek és könnyítések
   (1)   A segítséget kérő állam biztosítja a segítségnyújtó fél személyzete és a nevében eljáró személyzet számára a segítségnyújtással kapcsolatos feladataik ellátásához szükséges kiváltságokat, mentességeket és könnyítéseket.
   (2)   A segítséget kérő állam a következő kiváltságokat és mentességeket biztosítja a segítségnyújtó fél azon személyzete és a nevében eljáró azon személyzet számára, akiket megfelelően bejelentettek a segítséget kérő államnak, és akiket az elfogadott:

               a)

               mentesség letartóztatás, fogvatartás és a segítséget kérő állam bírósági eljárásai alól, beleértve büntető, polgári vagy közigazgatási joghatóságát, a feladatuk végrehajtása során elkövetett tettek vagy mulasztások tekintetében; és

               b)

               adó-, vám- és egyéb díjak alóli mentesség, kivéve az áruk árában vagy a nyújtott szolgáltatásokért fizetett árakban szokásosan bennfoglaltakat, segítségnyújtási feladataik végrehajtása tekintetében.

         (3)   A segítséget kérő tagállam:

               a)

               mentességet biztosít a segítségnyújtó fél számára az utóbbi által a segítséget kérő állam területére a segítségnyújtás céljából behozott felszereléseket és javakat terhelő adók, vámok és egyéb díjak alól; és

               b)

               mentességet biztosít e felszerelések és javak tekintetében a zár alá vétel, a lefoglalás és a hatósági igénybevétel alól.

         (4)   A segítséget kérő állam biztosítja e felszerelések és javak visszajuttatását. Amennyiben a segítségnyújtó fél úgy kívánja, a segítséget kérő állam lehetőségei szerint gondoskodik a segítségnyújtásban érintett helyreállítható felszerelés annak visszajuttatása előtt történő szükséges dekontaminálásáról.
   (5)   A segítséget kérő állam megkönnyíti a (2) bekezdés értelmében bejelentett személyzetnek, valamint a segítségnyújtásban érintett felszereléseknek és javaknak a saját területére történő belépését, ott-tartózkodását, és a terület elhagyását.
   (6)   E cikk egyetlen rendelkezése sem kötelezi a segítséget kérő államot arra, hogy a fent említett bekezdésekben foglalt kiváltságokat és mentességeket biztosítsa állampolgárai vagy állandó lakosai számára.
   (7)   A kiváltságok és mentességek sérelme nélkül, az e cikk szerinti kiváltságok és mentességek kedvezményezettjeinek be kell tartaniuk a segítséget kérő állam törvényeit és rendelkezéseit. Kötelezettségük továbbá nem beavatkozni a segítséget kérő állam belügyeibe.
   (8)   E cikk egyetlen rendelkezése sem érinti az egyéb nemzetközi megállapodások vagy a nemzetközi szokásjog alapján biztosított kiváltságokkal és mentességekkel kapcsolatos jogokat és kötelezettségeket.
   (9)   Ezen egyezmény aláírásakor, megerősítésekor, elfogadásakor, jóváhagyásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor az államok nyilatkozhatnak arról, hogy a (2) vagy (3) bekezdés rendelkezéseinek egészét vagy egy részét nem tekintik kötelezőnek magukra nézve.
   (10)   Az a Részes Állam, amely a (9) bekezdésnek megfelelően nyilatkozatot tett, azt bármikor visszavonhatja a letéteményeshez intézett értesítéssel.
   9. cikk
   A személyzet, a felszerelések és a javak áthaladása
   Valamennyi Részes Állam a segítséget kérő állam vagy a segítségnyújtó fél kérelmére törekszik a segítséget kérő államból érkező vagy oda indított, a segítségnyújtásban érintett, megfelelően bejelentett személyzet, felszerelések és javak saját területén történő áthaladásának megkönnyítésére.
   10. cikk
   Kártérítési igények és kártérítés
   (1)   A Részes Államok szorosan együttműködnek annak érdekében, hogy az e cikk szerinti bírósági eljárások és kártérítési igények rendezését megkönnyítsék.
   (2)   Eltérő megállapodás hiányában a segítséget kérő állam a kívánt segítségnyújtás során a területén, vagy egyéb, a joghatósága vagy ellenőrzése alatt álló területen bekövetkezett halálesetért, személyi sérülésért, a javakban okozott kárért vagy veszteségért vagy a környezetben okozott kárért:

               a)

               nem indít bírósági eljárást a segítségnyújtó fél vagy a nevében eljáró személyek vagy jogalanyok ellen;

               b)

               vállalja a felelősséget a harmadik személyek által a segítségnyújtó fél vagy a nevében eljáró személyek vagy jogalanyok ellen indított bírósági eljárások és kártérítési igények tekintetében;

               c)

               felmenti a felelősség alól a segítségnyújtó felet vagy a nevében eljáró személyeket vagy egyéb jogalanyokat a b) pontban említett bírósági eljárások és kártérítési igények tekintetében; és

               d)

               kártalanítja a segítségnyújtó felet vagy a nevében eljáró személyeket vagy egyéb jogalanyokat:

                           i.

                           a segítségnyújtó fél személyzetének tagjai vagy a nevében eljáró személyek haláláért vagy sérüléséért;

                           ii.

                           a segítséghez kapcsolódó, nem fogyasztási cikknek minősülő felszerelésekben vagy anyagokban bekövetkezett veszteségért vagy kárért;

         kivéve a halált, sérülést, veszteséget vagy kárt okozó személyek szándékos kötelezettségszegése esetén.
   (3)   E cikk nem gátolja bármely alkalmazandó nemzetközi megállapodás vagy bármely állam nemzeti joga szerinti kártalanítást vagy kártérítést.
   (4)   E cikk egyetlen rendelkezése sem kötelezi a segítséget kérő államot arra, hogy a (2) bekezdés egészét vagy egy részét állampolgáraira vagy állandó lakosaira alkalmazza.
   (5)   Ezen egyezmény aláírásakor, megerősítésekor, elfogadásakor, jóváhagyásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor az államok nyilatkozhatnak arról, hogy:

               a)

               a (2) bekezdés rendelkezéseinek egészét vagy egy részét nem tekintik kötelezőnek magukra nézve;

               b)

               nem alkalmazzák a (2) bekezdés egészét vagy egy részét a halált, sérülést, veszteséget vagy kárt okozó személyek súlyos gondatlansága esetén.

         (6)   Az a Részes Állam, amelyik az (5) bekezdéssel összhangban nyilatkozatott tett, azt bármikor visszavonhatja a letéteményeshez intézett értesítéssel.
   11. cikk
   A segítségnyújtás befejezése
   A segítséget kérő állam vagy a segítségnyújtó fél megfelelő konzultációt követően és írásbeli értesítéssel bármikor kérheti az ezen egyezmény szerint kapott vagy nyújtott segítség befejezését. Ilyen kérelem megtétele estén az érintett felek konzultálnak egymással a segítségnyújtás megfelelő lezárását érintő rendelkezések meghozatala érdekében.
   12. cikk
   Kapcsolat más nemzetközi megállapodásokkal
   Ez az egyezmény nem érinti a Részes Államoknak az ezen egyezmény által szabályozott kérdésekre vonatkozó, meglévő nemzetközi megállapodások vagy az ezen egyezmény céljával összhangban kötendő jövőbeni nemzetközi megállapodások szerinti kölcsönös jogait és kötelezettségeit.
   13. cikk
   A viták rendezése
   (1)   Ezen egyezmény értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos, a Részes Államok vagy egy Részes Állam és az Ügynökség közötti vita esetén a vitában érintett felek konzultálnak a vita tárgyalás útján vagy más, számukra elfogadható békés vitarendezési eszközzel történő rendezése céljából.
   (2)   Ha a Részes Államok közötti ilyen jellegű vitát az (1) bekezdés szerinti konzultációra irányuló kérelem benyújtásától számított egy éven belül nem tudják rendezni, azt bármely vitában érintett fél kérésére választottbíróság elé vagy a Nemzetközi Bíróság elé utalják döntéshozatalra. Ha a vitát választottbíróság elé utalják, és a kérelem benyújtásától számított hat hónapon belül a felek nem jutnak egyetértésre a választottbíróság szervezetét illetően, az egyik fél kérheti a Nemzetközi Bíróság elnökét vagy az Egyesült Nemzetek Főtitkárát, hogy egy vagy több választottbírót jelöljön ki. Amennyiben a vitában érintett felek kérelmei ellentétesek, az Egyesült Nemzetek Főtitkárához benyújtott kérelem élvez elsőbbséget.
   (3)   Ezen egyezmény aláírásakor, megerősítésekor, elfogadásakor, jóváhagyásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor az államok nyilatkozhatnak arról, hogy a (2) bekezdésben előírt vitarendezési eljárásokat vagy azok valamelyikét nem tekintik kötelezőnek magukra nézve. Más Részes Államokra nézve nem kötelező a (2) bekezdésben előírt vitarendezési eljárás egy olyan Részes Állam tekintetében, amelyiket érintően ilyen nyilatkozat van hatályban.
   (4)   Az a Részes Állam, amely a (3) bekezdéssel összhangban nyilatkozatot tett, azt bármikor visszavonhatja a letéteményeshez intézett értesítéssel.
   14. cikk
   Hatálybalépés
   (1)   Ez az egyezmény valamennyi állam és az Egyesült Nemzetek Namíbia Képviseletére Létrehozott Tanácsa által képviselt Namíbia számára nyitva áll aláírásra 1986. szeptember 26-tól a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség székhelyén, Bécsben, valamint 1986. október 6-tól az Egyesült Nemzetek Szervezetének székhelyén New Yorkban, hatálybalépéséig vagy tizenkét hónapig, attól függően, hogy melyik a hosszabb időszak.
   (2)   Bármely állam és az Egyesült Nemzetek Namíbia Képviseletére Létrehozott Tanácsa által képviselt Namíbia aláírással, vagy ha az aláírást megerősítéstől, elfogadástól vagy jóváhagyástól tették függővé, az aláírást követően megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okirat letétbe helyezésével vagy csatlakozási okirat letétbe helyezésével ezen egyezményt kötelezőnek ismerheti el magára nézve. A megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okiratokat a letéteményesnél kell letétbe helyezni.
   (3)   Ez az egyezmény harminc nappal azt követően lép hatályba, hogy három állam kötelezőnek ismerte el magára nézve.
   (4)   Bármely olyan állam tekintetében, amely az egyezményt annak hatálybalépését követően ismerte el kötelezőnek magára nézve, az egyezmény az ezen elismerést követően harminc nappal lép hatályba.

               (5)

                           a)

                           Ez az egyezmény csatlakozásra áll nyitva e cikk szerint olyan szuverén államokból álló nemzetközi szervezetek és regionális integrációs szervezetek számára, amelyek az ezen egyezmény által szabályozott kérdésekben jogosultak nemzetközi megállapodások tárgyalására, megkötésére és alkalmazására.

                           b)

                           A hatáskörükbe tartozó ügyekben ezek a szervezetek saját nevükben gyakorolják azokat a jogokat és teljesítik azokat a kötelezettségeket, amelyek ezen egyezmény szerint a Részes Államokat illetik, illetve terhelik.

                           c)

                           Csatlakozási okiratának letétbe helyezésekor az ilyen szervezet nyilatkozatot tesz a letéteményesnél arról, hogy hatásköre milyen mértékben terjed ki az ezen egyezményben szabályozott kérdések tekintetében.

                           d)

                           E szervezetek tagállamaik szavazatán felül nem rendelkeznek további szavazattal.

         15. cikk
   Ideiglenes alkalmazás
   Bármely állam az aláíráskor vagy bármely későbbi időpontban, mielőtt ezen egyezmény rá nézve hatályba lépne, nyilatkozhat arról, hogy ideiglenesen alkalmazza ezt az egyezményt.
   16. cikk
   Módosítások
   (1)   Bármely Részes Állam javaslatot tehet ezen egyezmény módosítására. A javasolt módosítást a letéteményeshez kell benyújtani, aki azt haladéktalanul eljuttatja a többi Részes Államhoz.
   (2)   Ha a Részes Államok többsége kéri a letéteményestől, hogy hívjon össze konferenciát a javasolt módosítások megvitatására, a letéteményes valamennyi Részes Államot meghívja e konferenciára, amely legalább harminc nappal a meghívók kibocsátása után kezdődik. A konferencián a Részes Államok kétharmada által elfogadott módosítást jegyzőkönyvbe foglalják, amely valamennyi Részes Állam számára nyitva áll aláírásra Bécsben és New Yorkban.
   (3)   A jegyzőkönyv harminc nappal azt követően lép hatályba, hogy három állam kötelezőnek ismerte el magára nézve. Bármely olyan állam számára, amely a jegyzőkönyv hatálybalépését követően ismerte el azt kötelezőnek magára nézve, a jegyzőkönyv ezen elismerést követően harminc nappal lép hatályba.
   17. cikk
   Felmondás
   (1)   Bármely Részes Állam a letéteményeshez intézett írásbeli értesítéssel felmondhatja ezt az egyezményt.
   (2)   A felmondás az értesítésnek a letéteményes általi kézhezvételétől számított egy év elteltével lép hatályba.
   18. cikk
   Letéteményes
   (1)   Ezen egyezmény letéteményese az Ügynökség főigazgatója.
   (2)   Az Ügynökség főigazgatója haladéktalanul értesíti a Részes Államokat és valamennyi államot az alábbiakról:

               a)

               ezen egyezmény vagy bármely módosításról szóló jegyzőkönyv valamennyi aláírása;

               b)

               az ezen egyezményt vagy bármely módosításról szóló jegyzőkönyvet érintő megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okirat valamennyi letétbe helyezése;

               c)

               a 8., 10. és 13. cikkekkel összhangban tett bármely nyilatkozat vagy annak visszavonása;

               d)

               a 15. cikkel összhangban tett, ezen egyezmény ideiglenes alkalmazásáról szóló bármely nyilatkozat;

               e)

               az egyezmény vagy bármely módosításának hatálybalépése; és

               f)

               a 17. cikk szerinti bármely felmondás.

         19. cikk
   Hiteles szövegek és hitelesített másolatok
   Ezen egyezmény egy-egy eredeti példányát, amely arab, kínai, angol, francia, orosz és spanyol nyelven egyaránt hiteles, a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség főtitkáránál helyezik letétbe, aki a Részes Államok és valamennyi állam számára eljuttat egy-egy hiteles másolatot.
   FENTIEK HITELÉÜL az alulírottak, erre kellően felhatalmazottak, aláírták ezt az egyezményt, amely a 14. cikk (1) bekezdése szerint áll nyitva aláírásra.
   ELFOGADTA a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség Közgyűlése rendkívüli ülésén, Bécsben az ezerkilencszáznyolcvanhatodik év szeptember havának huszonhatodik napján.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 2003. február 27-i 451/2003/EK határozata a Socrates közösségi oktatási cselekvési program második szakaszának elindításáról szóló 253/2000/EK határozat módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32003D0451

Hivatalos Lap L 069 , 13/03/2003 o. 0006 - 0007

		Az Európai Parlament és a Tanács 451/2003/ EK határozata(2003. február 27.)a "Socrates" közösségi oktatási cselekvési program második szakaszának elindításáról szóló 253/2000/EK határozat módosításárólAZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 149. és 150. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],mivel:(1) A 253/2000/EK európai parlamenti és tanácsi határozat melléklete IV. szakaszának B.2. pontja [4] megállapítja, hogy az olyan projektek megvalósításához nyújtott közösségi támogatás, amelyeket a "Socrates" közösségi oktatási cselekvési program (a továbbiakban: a program) keretein belüli finanszírozásra kiválasztottak, általában nem haladja meg a projekt – a kísérő intézkedések kivételével – teljes költségének 75 %-át.(2) A "Socrates" közösségi cselekvési program elindításáról szóló, 1995. március 14-i 819/95/EK európai parlamenti és tanácsi határozat [5] nem állapította meg a társfinanszírozás legalacsonyabb mértékét.(3) A program decentralizált intézkedésein belüli projektek nem valósulhatnak meg a projekttel kapcsolatos együttműködésbe bevont szervezetek jelentős hozzájárulása nélkül, amely a személyzet munkaideje és az infrastruktúra terén nyújtott támogatás formáját ölti. Az e projektekhez nyújtott közösségi támogatás nem fedezi az így keletkező személyzeti költségeket, azonban a projekt megvalósítása közben felmerült egyéb költségek 100 %-át is fedezheti.(4) Az ilyen projektek célcsoportja elsődlegesen olyan kisméretű intézmények, mint például az iskolák és felnőttképzési intézmények, amelyek általában korlátozott adminisztratív kapacitással rendelkeznek.(5) A Közösség előzőleg nem támasztott olyan követelményt, hogy a program decentralizált intézkedésein belüli projektekben résztvevő intézmények tájékoztassák a Közösséget a projekt megvalósítása során felmerült személyzeti költségekről.(6) A program decentralizált intézkedésein belüli projektekhez közösségi támogatásként nyújtott összegek alacsonyak, 2000-ben átlagosan 3315 eurót tettek ki.(7) Az Európai Parlament a Socrates program végrehajtásáról szóló 2002. február 28-i állásfoglalásában aggodalmát fejezte ki a – különösen a Comenius program keretében nyújtott – alacsony támogatás kedvezményezettjeinek aránytalanul nehéz közigazgatási eljárásával kapcsolatosan, és felszólította a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot valamilyen, az ilyen támogatáshoz szükséges társfinanszírozás követelményeinek eltörléséhez szükséges jogszabályi változtatásra.(8) A Bizottság a Fehér könyve II. részében, "A Bizottság reformja" című cselekvési programjában állást foglalt a belső és külső eljárásainak javítása és egyszerűsítése mellett, amennyiben azok más intézményekre, tagállamokra és polgárokra vonatkoznak.(9) Az egyszerűsítés és az arányosság elvével nem összeegyeztethető egy olyan új követelmény támasztása a program decentralizált intézkedésein belüli projektekben részt vevő intézményekkel szemben, amely az ezen intézményekben dolgozó személyzet e projektek megvalósításához való hozzájárulásának mértékéről szóló beszámolásra vonatkozik, kizárólag annak érdekében, hogy bemutassák, hogy a közösségi támogatás általában nem haladja meg a projekt összes költségeinek 75 %-át.(10) Szükséges tehát kiegészíteni a 253/2000/EK határozat melléklete IV. szakasza B.2. pontjának első bekezdésében említett rendelkezést annak érdekében, hogy megfelelő rugalmasságra nyíljon lehetőség a társfinanszírozási követelmények alkalmazásakor,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA 253/2000/EK határozat melléklete IV. szakasza B.2. pontjának első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:"Általános szabályként, az e program keretén belül nyújtott közösségi pénzügyi támogatás célja részben az érintett programok megvalósításához szükséges becsült költségek kiegyenlítése; ez a támogatás egy legfeljebb hároméves időszakra vonatkozhat, és az elért eredmények rendszeresen felülvizsgálat tárgyát képezik. A kedvezményezett hozzájárulása – a társfinanszírozási elvvel összhangban – a projekt megvalósításához szükséges személyzetről és/vagy infrastruktúráról történő gondoskodás formájában nyilvánulhat meg. A támogatás előre is nyújtható, hogy lehetővé tegyék a kérdéses projektekkel kapcsolatos előkészítő látogatásokat."2. cikkEz a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 2003. február 27-én.az Európai Parlament részérőlaz elnökP. Coxa Tanács részérőlaz elnökM. Chrisochoïdis[1] HL C 203. (E) szám, 2002.8.27, 133. o.[2] HL C 241., 2002.10.7, 97. o.[3] 2002. szeptember 3-i európai parlamenti vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), valamint a 2003. február 27-i tanácsi határozat.[4] HL L 28., 2000.2.3, 1. o.[5] HL L 87., 1995.4.20, 10. o. A legutóbb a 68/2000/EK határozattal (HL L 10., 2000.1.14, 1. o.) módosított határozat.--------------------------------------------------


title: A Tanács (EU) 2016/1062 határozata (2016. május 24.) az Európai Unió és a Libériai Köztársaság közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás és az ahhoz csatolt végrehajtási jegyzőkönyv az Európai Unió nevében történő megkötéséről

text:
               1.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 177/1

         A TANÁCS (EU) 2016/1062 HATÁROZATA
   (2016. május 24.)
   az Európai Unió és a Libériai Köztársaság közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás és az ahhoz csatolt végrehajtási jegyzőkönyv az Európai Unió nevében történő megkötéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikkéére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdése második albekezdése a) pontjával és 218. cikkének (7) bekezdésével,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament egyetértésére (1),
   mivel:

               (1)

               Az Unió és a Libériai Köztársaság eredményes tárgyalásokat folytatott egy öt évre szóló, hallgatólagosan megújítható fenntartható halászati partnerségi megállapodásról (a továbbiakban: megállapodás) és annak végrehajtási jegyzőkönyvéről (a továbbiakban: jegyzőkönyv), amelyek a halászat tekintetében a Libériai Köztársaság felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizeken halászati lehetőségeket biztosítanak az uniós hajóknak.

               (2)

               Az (EU) 2015/2312 határozatnak (2) megfelelően sor került a szóban forgó megállapodás és jegyzőkönyv aláírására, amelyek 2015. december 9-től ideiglenesen alkalmazandók.

               (3)

               A megállapodás létrehozza a vegyes bizottságot, amelynek feladata a megállapodás végrehajtásának, értelmezésének és alkalmazásának ellenőrzése. A vegyes bizottság továbbá jóváhagyhatja a jegyzőkönyv bizonyos módosításait. Az ilyen módosítások jóváhagyásának előmozdítása érdekében a Bizottságot indokolt felhatalmazni arra, hogy meghatározott feltételek mellett a módosításokat egyszerűsített eljárás keretében fogadja el.

               (4)

               A megállapodást és a jegyzőkönyvet jóvá kell hagyni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Unió és a Libériai Köztársaság közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodást és annak végrehajtási jegyzőkönyvét a Tanács az Unió nevében jóváhagyja.
   2. cikk
   A Tanács elnöke az Unió nevében megteszi megállapodás 16. cikkében és a jegyzőkönyv 13. cikkében előírt értesítéseket (3).
   3. cikk
   Az e határozat III. mellékletében megállapított rendelkezéseknek megfelelően és az ott szereplő feltételek mellett az Európai Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében, a vegyes bizottság keretei között jóváhagyja a jegyzőkönyvnek módosításait.
   4. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2016. május 24-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         A.G. KOENDERS

      (1)  2016. május 10-i egyetértés (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  A Tanács (EU) 2015/2312 határozata (2015. november 30.) az Európai Unió és a Libériai Köztársaság közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodásnak és végrehajtási jegyzőkönyvének az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról (HL L 328., 2015.12.12., 1. o.).

      (3)  A Tanács Főtitkársága gondoskodik a megállapodás és a jegyzőkönyv hatálybalépése napjának az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételéről.

      MELLÉKLET

         Az Unió álláspontjának a vegyes bizottságban történő kialakítására vonatkozó felhatalmazás hatálya és az ehhez kapcsolódó eljárás

                  1.

                  A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy tárgyalásokat folytasson a Libériai Köztársasággal és – adott esetben – az e melléklet 3. pontjának megfelelően megállapodjon a jegyzőkönyvnek a következő kérdések tekintetében történő módosításáról:

                              a)

                              a halászati lehetőségek és következésképpen a vonatkozó pénzügyi hozzájárulás mértékének, valamint a kísérleti halászatra vonatkozó döntés felülvizsgálata a jegyzőkönyv 6. és 7. cikkének megfelelően;

                              b)

                              az ágazati támogatás szabályaira vonatkozó döntés meghozatala a jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően;

                              c)

                              halászati erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodást célzó döntés meghozatala a jegyzőkönyv 5. cikk (5) bekezdésének megfelelően;

                              d)

                              a jegyzőkönyvnek és a hozzá csatolt mellékletnek a jegyzőkönyv 6. cikke (2) bekezdésének szerinti műszaki rendelkezésekre vonatkozó döntés meghozatala tekintetében.

                  2.

                  A vegyes bizottságban az Unió:

                              a)

                              a közös halászati politika keretében kitűzött uniós célkitűzésekkel összhangban lép fel;

                              b)

                              a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló közleményről szóló, 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel összhangban végzi tevékenységét;

                              c)

                              olyan álláspontokat mozdít elő, amelyek összhangban állnak a regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott vonatkozó szabályokkal és figyelembe veszik a parti államok által folytatott közös állománygazdálkodást.

                  3.

                  Amikor a vegyes bizottság ülésének napirendjén egy, a jegyzőkönyvnek az 1. pontban említett módosításait érintő határozat elfogadása szerepel, minden szükséges lépést meg kell tenni annak érdekében, hogy az Unió nevében kifejtett álláspont figyelembe vegye a Bizottsághoz eljuttatott legfrissebb statisztikai, biológiai és egyéb információkat.
                  Ebből a célból, a fenti információk alapján a Bizottság szolgálatai – elegendő idővel a vegyes bizottság adott ülése előtt – megküldik az Unió javasolt álláspontjának konkrét részleteit rögzítő dokumentumot a Tanácsnak vagy a Tanács előkészítő szerveinek vizsgálat és jóváhagyás céljából.
                  Az 1. pont a) pontjában említett kérdéskör tekintetében a tervezett uniós álláspontot a Tanácsnak minősített többséggel kell jóváhagynia. A többi esetben az előkészítő dokumentumban megfogalmazott uniós álláspontot elfogadottnak kell tekinteni, hacsak az ellen a tagállamok blokkoló kisebbséget kitevő számban kifogást nem emelnek a Tanács előkészítő szervének valamely ülésén vagy – amennyiben ez hamarabb következik be – az előkészítő dokumentum kézhezvételétől számított 20 napon belül. Kifogás esetén az ügyet a Tanács elé kell terjeszteni.
                  Amennyiben a későbbi, többek között a konferencia helyszínén sorra kerülő ülések során nem sikerül az új elemeket figyelembe vevő uniós álláspontot kialakítani, a kérdést vissza kell utalni a Tanács vagy előkészítői szervei elé.

                  4.

                  A Bizottság felkérést kap arra, hogy – kellő időben – tegye meg a vegyes bizottság által meghozott határozat nyomán szükségessé váló lépéseket, adott esetben beleértve a vonatkozó határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését, valamint az e határozat végrehajtásához szükséges bármely javaslat benyújtását is.


title: 2009/914/EK: A Tanács határozata ( 2009. november 30. ) a Schengeni Információs Rendszer technikai támogatóegysége (SIS központi rész) létesítésének és működésének költségeire vonatkozó pénzügyi szabályzat módosításáról szóló, az 1990. évi Schengeni Egyezmény által felállított Végrehajtó Bizottság határozatának módosításáról

text:
               10.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 323/6

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2009. november 30.)
   a Schengeni Információs Rendszer technikai támogatóegysége (SIS központi rész) létesítésének és működésének költségeire vonatkozó pénzügyi szabályzat módosításáról szóló, az 1990. évi Schengeni Egyezmény által felállított Végrehajtó Bizottság határozatának módosításáról
   (2009/914/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény (1) („1990. évi Schengeni Egyezmény”) 119. cikkének rendelkezéseire,
   mivel:

               (1)

               Az 1990. évi Schengeni Egyezmény 119. cikkének rendelkezései értelmében a SIS központi rész (C.SIS) létesítésének és működésének – a 92. cikk (3) bekezdésében említett – költségeit a Szerződő Felek közösen viselik.

               (2)

               A C.SIS létesítése és működése kapcsán felmerülő pénzügyi kötelezettségekre a Schengeni Végrehajtó Bizottságnak a SIS központi részére vonatkozó pénzügyi szabályzat módosításáról szóló, 1997. december 15-i határozatával (2) (a továbbiakban: C.SIS pénzügyi szabályzat) módosított külön pénzügyi szabályzat vonatkozik.

               (3)

               A 2000/777/EK tanácsi határozat (3) alapján a C.SIS pénzügyi szabályzat hatálya alá tartozik Dánia, Finnország, Svédország, illetve Izland és Norvégia, valamint a 2007/471/EK tanácsi határozat (4) alapján a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság, továbbá a 2008/421/EK tanácsi határozat (5) alapján Svájc is.

               (4)

               Bulgáriát és Romániát a Tanács által a 2005-as csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése szerint meghatározandó időpontig, a SIS 1+ keretében be kell vonni a első generációs Schengeni Információs Rendszerbe (SIS 1+).

               (5)

               Ettől az időponttól kezdődően Bulgáriának és Romániának részt kell vennie a C.SIS pénzügyi szabályzatban.

               (6)

               Indokolt, hogy Bulgária és Románia hozzájáruljon a C.SIS eredeti költségeihez. Ugyanakkor mivel e tagállamok csak 2007-ben csatlakoztak az Európai Unióhoz, helyénvaló, hogy a C.SIS létesítéséhez kötődő eredeti költségekhez 2007. január 1-jétől járuljanak hozzá. Indokoltnak tekinthető továbbá, hogy 2010. január 1-jétől az eredeti működési költségekhez is hozzájáruljanak.

               (7)

               Liechtenstein részt vesz a schengeni vívmányok schengeni információs rendszerre vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásában attól az időponttól kezdődően, amelyet a Tanács az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség között létrejött, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv 10. cikkével összhangban határoz meg. Ettől az időponttól kezdve Liechtensteinnek részt kell vennie a C.SIS pénzügyi szabályzatának alkalmazásában.

               (8)

               Ésszerűen elvárható, hogy Liechtenstein hozzájáruljon az eredeti költségekhez. Mivel azonban a jegyzőkönyvet 2008. február 28-án írták alá, helyénvaló, hogy Liechtenstein a C.SIS létesítésével kapcsolatos eredeti költségekből a 2008. január 1. óta felmerült költségekhez járuljon hozzá. Szintén helyénvaló, hogy Liechtenstein 2010. január 1-jétől járuljon hozzá a működési költségekhez.

               (9)

               Izland és Norvégia tekintetében e határozat az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (6) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek e megállapodás alkalmazását szolgáló egyes szabályokról szóló 1999/437/EK tanácsi határozat (7) 1. cikkének G. pontjában említett terület alá tartoznak.

               (10)

               Svájc tekintetében e határozat az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (8) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkének G. pontjában említett területhez tartoznak, összefüggésben a 2008/146/EK (9) és a 2008/149/IB tanácsi határozat (10) 3. cikkével.

               (11)

               Liechtenstein tekintetében ez a határozat az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999. május 17-i 1999/437/EK tanácsi határozat 1. cikkének G. pontjában említett területhez tartoznak, összefüggésben a 2008/261/EK (11) és a 2008/262/IB tanácsi határozat (12) 3. cikkével

               (12)

               Az Egyesült Királyság az Európai Unióról szóló Szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló jegyzőkönyv 5. cikkével, valamint a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozat (13) 8. cikke (2) bekezdésével összhangban részt vesz ebben a határozatban.

               (13)

               Írország az Európai Unióról szóló Szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló jegyzőkönyv 5. cikkének, valamint az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozat (14) 6. cikkének (2) bekezdésével összhangban részt vesz ebben a határozatban.

               (14)

               A Ciprusi Köztársaság tekintetében e határozat olyan jogi aktust képez, amely a 2003-as csatlakozási okmány 3. cikke (2) bekezdésének értelmében a schengeni vívmányokra épül, vagy azokkal egyéb módon összefügg.

               (15)

               E határozat a 2005-ös csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló vagy azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A C.SIS pénzügyi szabályzat I. címének 3. pontja a következő francia bekezdésekkel egészül ki:

               „—

               Bulgária és Románia esetében ez a hozzájárulás kizárólag a C.SIS létesítéséhez kötődő, 2007. január 1-jétől felmerülő költségek alapján kerül kiszámításra. Ezen államoknak a C.SIS működési költségeihez is hozzá kell járulniuk 2010. január 1-jét követően.

               —

               Liechtenstein esetében ez a hozzájárulás kizárólag a C.SIS létesítéséhez kötődő, 2008. január 1-jétől felmerülő költségek alapján kerül kiszámításra. Liechtensteinnek a C.SIS működési költségeihez is hozzá kell járulnia 2010. január 1-jét követően.”

         2. cikk
   A II. cím 2. pontjának utolsó bekezdésében és a III. cím 2. pontjának nyolcadik bekezdésében a kedvezményezett helyébe a következő lép:

      „Ministère de l'Intérieur, Direction des systèmes d'information et de communications
      (Belügyminisztérium, Információs és Kommunikációs Rendszerek Igazgatósága)”

   3. cikk
   A határozatban a „frank” és „francia frank” kifejezés helyébe az „euro” lép.
   4. cikk
   Liechtenstein tekintetében a módosítások akkor lépnek hatályba, amikor hatályba lép az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség között létrejött azon jegyzőkönyv, amely a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szól.
   5. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2009. november 30-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         B. ASK

      (1)  HL L 239., 2000.9.22., 19. o.

      (2)  HL L 239., 2000.9.22., 444. o.

      (3)  HL L 309., 2000.12.9., 24. o.

      (4)  HL L 179., 2007.7.7., 46. o.

      (5)  HL L 149., 2008.6.7., 74. o.

      (6)  HL L 176., 1999.7.10., 36. o

      (7)  HL L 176., 1999.7.10., 31. o.

      (8)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

      (9)  A Tanács 2008. január 28-i 2008/146/EK határozata az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 1. o.).

      (10)  A Tanács 2008. január 28-i 2008/149/IB határozata az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 50. o.).

      (11)  A Tanács 2008. február 28-i 2008/261/EK határozata az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő aláírásáról és egyes rendelkezéseinek ideiglenes alkalmazásáról (HL L 83., 2008.3.26., 3. o.).

      (12)  A Tanács 2008. február 28-i 2008/262/IB határozata az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő aláírásáról és egyes rendelkezéseinek ideiglenes alkalmazásáról (HL L 83., 2008.3.26., 5. o.).

      (13)  HL L 131., 2000.6.1., 43. o.

      (14)  HL L 64., 2002.3.7., 20. o.


title: 2010/811/EU: Az Európai Parlament és a Tanács határozata ( 2010. december 15. ) az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 28. pontja alapján történő igénybevételéről (Németország „EGF/2010/018 DE/Heidelberger Druckmaschinen” referenciaszámú kérelme)

text:
               28.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 342/23

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA
   (2010. december 15.)
   az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 28. pontja alapján történő igénybevételéről (Németország „EGF/2010/018 DE/Heidelberger Druckmaschinen” referenciaszámú kérelme)
   (2010/811/EU)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodásra (1) és különösen annak 28. pontjára,
   tekintettel az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap létrehozásáról szóló, 2006. december 20-i 1927/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 12. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGAA) azzal a céllal jött létre, hogy kiegészítő támogatást nyújtson a globalizáció hatására a világkereskedelemben bekövetkezett fő strukturális változások következtében elbocsátott munkavállalóknak, és segítse őket a munkaerőpiacra történő visszailleszkedésben.

               (2)

               A 2009. május 1-je után benyújtott kérelmek tekintetében az EGAA hatálya kibővült az olyan munkavállalók támogatásával, akik közvetlenül a pénzügyi és gazdasági világválság miatt veszítették el állásukat.

               (3)

               A 2006. május 17-i intézményközi megállapodás az EGAA igénybevételét évi 500 millió EUR felső korlátig engedélyezi.

               (4)

               Németország a Heidelberger Druckmaschinen vállalatnál történt elbocsátásokra tekintettel 2010. május 27-én kérelmet nyújtott be az EGAA igénybevételére, 2010. július 1-jéig pedig további információkkal egészítette ki azt. A kérelem megfelel az 1927/2006/EK rendelet 10. cikkében a pénzügyi hozzájárulás meghatározására vonatkozóan megállapított követelményeknek. A Bizottság ezért 8 308 555 EUR rendelkezésre bocsátására tesz javaslatot.

               (5)

               Az EGAA-t tehát igénybe kell venni a Németország által benyújtott kérelem alapján történő pénzügyi hozzájárulás folyósítása érdekében,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Unió 2010. évi általános költségvetésének keretein belül igénybe kell venni az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapot, hogy a 8 308 555 EUR összeg kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokban rendelkezésre álljon.
   2. cikk
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Strasbourgban, 2010. december 15-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BUZEK

            a Tanács részéről

            az elnök

         O. CHASTEL

      (1)  HL C 139., 2006.6.14., 1. o.

      (2)  HL L 406., 2006.12.30., 1. o.


title: 2009/123/EK: A Tanács határozata ( 2009. február 10. ) a Régiók Bizottsága egy portugál póttagjának kinevezéséről

text:
               13.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 42/17

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2009. február 10.)
   a Régiók Bizottsága egy portugál póttagjának kinevezéséről
   (2009/123/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 263. cikkére,
   tekintettel a portugál kormány javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2006. január 24-én elfogadta a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2006. január 26-tól2010. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről szóló 2006/116/EK határozatot (1).

               (2)

               Vasco CORDEIRO hivatali idejének lejártát követően a Régiók Bizottsága egy póttagjának helye megüresedett,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A Tanács a hivatali idő hátralévő részére, azaz 2010. január 25-ig a Régiók Bizottsága póttagjává nevezi ki a következő személyt:

               —

               André Jorge DIONÍSIO BRADFORD, Secretário Regional da Presidência, Ponta Delgada, Açores.

         2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2009. február 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. KALOUSEK

      (1)  HL L 56., 2006.2.25., 75. o.


title: 2013/442/EU: A Bizottság határozata ( 2013. augusztus 21. ) az üzemi és kereskedelmi szabályzatok és az iránymutatások kidolgozásához szükséges éves prioritási listák 2014-re történő létrehozásáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               22.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 224/14

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2013. augusztus 21.)
   az üzemi és kereskedelmi szabályzatok és az iránymutatások kidolgozásához szükséges éves prioritási listák 2014-re történő létrehozásáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2013/442/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a villamos energia határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről és az 1228/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 714/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és a földgázszállító hálózatokhoz való hozzáférés feltételeiről és az 1775/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2), és különösen azok 6. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2011. február 4-én a 2014-es évet jelölte meg a villamos energia és a gáz belső piaca megvalósításának céldátumaként. A harmadik energiacsomag fontos szerepet játszik e célkitűzés elérésében. További erőfeszítésekre van azonban szükség ahhoz, hogy a gáz és a villamos energia szabadon áramoljon Európában. A további fejlesztéshez szükséges szabályokat a harmadik csomagban előírt üzemi és kereskedelmi szabályzatok, illetve iránymutatások tartalmazzák.

               (2)

               A kötelező európai üzemi és kereskedelmi szabályzatok létrehozása felé tett első lépésként a Bizottságnak – a 714/2009/EK rendelet (a villamos energiáról szóló rendelet) 6. cikkének (1) bekezdésével és a 715/2009/EK rendelet (a földgázról szóló rendelet) 6. cikkének (1) bekezdésével összhangban – éves prioritási listát kell összeállítania azokról a területekről, amelyekre az üzemi és kereskedelmi szabályzatok kidolgozásának ki kell terjednie. A prioritások meghatározása során az Európai Bizottságnak konzultálnia kell az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségével (ACER), az érintett Villamosenergia-piaci Átvitelirendszer-üzemeltetők Európai Hálózatával (ENTSO) és más érdekelt felekkel. Ez a határozat megállapítja a Bizottság által a nyilvános konzultációk eredménye alapján meghatározott prioritásokat.

               (3)

               Az erőforrások tervezése szempontjából fontos évente meghatározni az üzemi és kereskedelmi szabályzatok és az iránymutatások kidolgozásához legfontosabb területeket. Amint egy-egy területet első alkalommal fontosnak minősítenek, fel kell térképezni, hogy milyen mértékű harmonizációra van szükség. Mindazokon a területeken, amelyeken az üzemi és kereskedelmi szabályzatokkal és az iránymutatásokkal kapcsolatos munka már megkezdődött, azt folytatni kell és be is kell fejezni.

               (4)

               A villamos energiáról, illetve a földgázról szóló rendelet 6. cikkének (1) bekezdésében előírt nyilvános konzultációra 2013. április 2. és május 13. között került sor. A Bizottsághoz 22 válasz érkezett (3).

               (5)

               A nyilvános konzultáció során a következő főbb általános észrevételek körvonalazódtak:

                           a)

                           A nyilvános konzultáció egyértelműen rávilágított arra, hogy az érdekeltek támogatják a Bizottság célzott megközelítését, amely a belső energiapiac megvalósításához szükséges alapvető tényezők rangsorolásán alapul. Az érdekelt felek úgy vélik, hogy a bizottsági konzultáció megjelölte azokat a legfontosabb feladatokat, amelyeket a belső energiapiac további integrációja érdekében el kell végezni, és hogy a 2014-re vonatkozó éves prioritások listájára más feladatot már nem kell felvenni.

                           b)

                           Több érdekelt hangsúlyozta a már elfogadott üzemi és kereskedelmi szabályzatok megfelelő végrehajtásának fontosságát, egyesek pedig annak érdekében emeltek szót, hogy a Bizottság és az ACER aktívabban lépjen fel a következetes végrehajtás érdekében. Az érdekeltek emellett a már elfogadott üzemi és kereskedelmi szabályzatok jövőbeli módosításairól és az irányítás módozatairól is szeretnének világos képet kapni. Egy érdekelt fél megállapította, hogy sürgősen szükség lenne arra, hogy az összes üzemi és kereskedelmi szabályzatot érintő meghatározásokat átfogó és egységes jegyzékbe foglalják.

                           c)

                           Többen hangsúlyozták, mennyire fontos a folyamat átláthatósága, hatékonysága és következetessége, amely biztosítja az érdekeltek korai bevonását és szoros együttműködését. Az is felmerült, hogy megfelelő határidőkre van szükség a megalapozott üzemi és kereskedelmi szabályzatok kidolgozásához, és elegendő időt kell szánni az érintett ágazati szereplőkkel folytatandó konzultációra. Több érdekelt ezzel kapcsolatban kérte, hogy a keret jellegű iránymutatásokra, valamint az üzemi és kereskedelmi szabályzatokra vonatkozó javaslatokat megfelelő hatásvizsgálat kísérje, amelyről az érdekeltek bevonásával szintén konzultációt kell tartani.

               (6)

               A villamosenergia-hálózati szabályokra vonatkozó 2014-es éves prioritási listával kapcsolatban az alábbi fő észrevételek fogalmazódtak meg a konzultáció során:

                           a)

                           Több érdekelt fejezte ki aggodalmát amiatt, hogy a kidolgozás alatt álló üzemi és kereskedelmi szabályzatok nem írnak elő szükséges mértékű harmonizációt európai szinten. Felhívták a figyelmet arra, hogy a szabályzat számos döntést (pl. az értékekre és a módszerekre vonatkozóan) nem foglal magában, hanem azokat az átvitelirendszer-üzemeltetők, valamint a nemzeti szabályozó hatóságok későbbi döntéshozatali/jóváhagyási eljárására bízza. Az érdekeltek ezért attól tartanak, hogy európai szinten ez egy további szabályozási réteget hozna létre, amely a hálózatkezelési és a piactervezési szabályokban már meglévő sokféleséget nem oldja fel, hanem tovább fokozza.

                           b)

                           Egyes érdekelteket az üzemi és kereskedelmi szabályzatok közötti esetleges következetlenségek aggasztottak: megállapították, hogy több szabályzat kidolgozása ugyanazon keret jellegű iránymutatás alapján nem a leghatékonyabb módszer az európai szabályok kidolgozására; ezért azt javasolták, hogy egy-egy iránymutatás alapján csak egyetlen üzemi és kereskedelmi szabályzatot dolgozzanak ki. Mások azt hangsúlyozták, hogy a következetesség érdekében legalább néhány üzemi és kereskedelmi szabályzatot együttesen kellene kifejleszteni, nevezetesen a termelőkkel kapcsolatos követelményekre, a hosszabb távú (határidős) kapacitásfelosztásra vonatkozó szabályokat, az egyensúlyozási szabályokat és a veszélyhelyzeti követelményekről szóló szabályokat.

                           c)

                           Több érdekelt támogatja a szállítási díjak összehangolt rendszerével kapcsolatos szabályok kidolgozását, mert a meglévő szállítási díjrendszerek sokfélesége egyenlőtlenséget eredményez az EU villamosenergia-termelői között: egyeseknek például kell hálózati díjakat fizetniük, míg másoknak nem.

                           d)

                           A villamosenergia-piaci átvitelirendszer-üzemeltetők hálózata (ENTSO-E) aggodalmát fejezte ki amiatt, hogy – szemben a 2013-ra vonatkozó listával – a 2014-es prioritási listán nem szerepelnek beruházásösztönző intézkedések. Az ENTSO-E véleménye szerint a transzeurópai energiainfrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról szóló rendelettel (4) bevezetett folyamat – amelynek értelmében az Európai Bizottság iránymutatásokat bocsáthat ki, ha úgy ítéli meg, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok által 2014. március 31-ig, az ACER bevált gyakorlatokkal kapcsolatos ajánlásai alapján közzéteendő módszertan nem elegendő a közös érdekű projektek időben való végrehajtásához – az egész TEN-E rendelet hatékonyságát veszélybe sodorja.

               (7)

               A gázhálózati szabályokra vonatkozó 2014-es éves prioritási listával kapcsolatban az alábbi fő észrevételek fogalmazódtak meg a konzultáció során:

                           a)

                           Az érdekeltek többsége üdvözli, hogy a 2014-es éves prioritási listán a kapacitásnövekmény is szerepel, és hangsúlyozzák, hogy a szabályokról az előkészítés szakaszában alapos konzultációt kell folytatni az érdekelt felekkel, valamint hogy a szabályoknak összhangban kell lenniük a kapacitásallokációs mechanizmusokra vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzattal. Több érdekelt fél, köztük az ENTSOG, rámutat a díjakra vonatkozó szabályok és a kapacitásnövekmény közötti szoros kölcsönhatásra, és figyelmeztet arra, hogy ügyelni kell e két tényező közötti összhangra.

                           b)

                           Több érdekelt fél, köztük az ENTSOG, támogatja a kereskedésre vonatkozó szabályok értékelésének elvégzését 2014-ben, annak megállapítása céljából, hogy a kapacitástermékek és a kapacitáslekötési szerződések tervezéséhez szükség van-e harmonizált európai szabályokra a megbízhatóság, az allokációkorlátozások és a másodlagos piacok tekintetében. Az értékelés figyelembe fogja venni a kapacitásallokációs mechanizmusokra és az egyensúlyozásra vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzat végrehajtásának tapasztalatait, valamint a megújuló energiák egyre növekvő villamosenergia-piaci elterjedésének lehetséges hatásait is. Egy érdekelt azt javasolja, hogy lépésről lépésre elemezzék a szerződéses feltételek és az átvitelirendszer-üzemeltetők által az egyes rendszer-összekötési pontokon alkalmazott eljárások közötti különbségeket. Az ENTSOG szerint el kell ismerni azt a tényt, hogy a kapacitás és a megbízhatósági szintek terén fennálló meg nem felelések a betáplálási–kiadási rendszerek bevezetésének elkerülhetetlen következményei. Egy érdekelt fél erősen ellenezte a kapacitástermékek és a kapacitáslekötési szerződések tervezésének további harmonizációját, lévén, hogy az nem szükséges, és emellett a nem megszakítható kapacitások tekintetében elégtelen kínálatot, végső soron pedig nem hatékony beruházásokat eredményezne. Megállapították továbbá, hogy elkerülendő, hogy a kereskedésre vonatkozó szabályok tovább növeljék az energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról szóló 1227/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) végrehajtási folyamatának összetettségét.

                           c)

                           Az egyik érdekelt fél a belső piac hatékony és eredményes módon történő megvalósítása érdekében a gáz minőségére vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzat, valamint a referenciaértékeken alapuló hatékonyságnövelésre vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzat kidolgozása mellett érvel – a díjakat is beleértve – első lépésként pedig azt javasolja, hogy az ACER végezze el az összes szállításirendszer-üzemeltető minden szolgáltatásra kiterjedő összehasonlítását.

                           d)

                           Egy érdekelt fél azt javasolja, hogy a 715/2009/EK rendelet 23. cikkének (1) bekezdésével összhangban a prioritások listájára vegyék fel a történelmi szerződések helyzetének megoldását célzó iránymutatásokat.

               (8)

               Noha ez a határozat kizárólag a 2014-re vonatkozó éves prioritási lista létrehozására összpontosít, a Bizottság emellett konzultált az érdekelt felekkel a 2014. utánra legfontosabb területekként tervezhető üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások szükségességéről és lehetséges mértékéről is, hogy az ACER a 2014-es munkaprogramjában tervbe vehesse a vonatkozó előkészítő feladatokat.

               (9)

               A villamosenergia-hálózati szabályokat illetően a 2014 utáni üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások lehetséges hatályával és szükségességével kapcsolatban a válaszadók a következő főbb észrevételeket tették a nyilvános konzultáció során:

                           a)

                           Egyes érdekeltek üdvözlik az átviteli rendszerek megfelelőségének értékelésére szolgáló elvek – és ezáltal a harmadik felekkel szembeni követelmények – megállapításával kapcsolatos szabályok bevezetését. Más érdekelt felek úgy vélik, hogy mivel a tartalékokra, a megfelelőségre és a kapacitásszabályozási mechanizmusokra vonatkozó szabályokra a villamos energiáról, illetve a földgázról szóló rendelet 8. cikkének (6) bekezdése nem terjed ki, azok nem tűnnek jogilag megalapozottnak és inkább a tagállami kormányzatok hatáskörébe tartoznak.

                           b)

                           Több érdekelt fél kéri annak tisztázását, hogy mit foglalnak majd magukban az operatív koordinációra vonatkozó szabályok.

                           c)

                           Egy érdekelt azt javasolja, hogy dolgozzanak ki a közbeszerzésekre, a kereskedésre és a kiegészítő szolgáltatások irányítására, valamint a rugalmassági és kapacitási szolgáltatások minden típusára vonatkozó szabályokat, azzal az átfogó céllal, hogy megteremtsék a hálózattámogató szolgáltatások európai piacát, amely kiterjed az egyensúlyozásra és a rugalmassági szolgáltatások összes típusára is.

               (10)

               A gázhálózati szabályokat illetően a 2014 utáni üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások lehetséges hatályával és szükségességével kapcsolatban a válaszadók a következő főbb észrevételeket tették a nyilvános konzultáció során:

                           a)

                           Több érdekelt úgy véli, hogy a hálózatra kapcsolódásra és a vészhelyzeti eljárásokra vonatkozó szabályoknak összhangban kell lenniük a földgázellátás biztonságának megőrzését szolgáló intézkedésekről szóló 994/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6).

                           b)

                           Egyes érdekeltek megkérdőjelezték a hálózatra kapcsolódás szabályainak hatályát a területi jelzések szolgáltatása tekintetében, és nem támogatják ilyen szabályok kidolgozását.

               (11)

               Tekintettel arra, hogy az érdekeltek válaszaikban támogatják prioritások megállapítását a belső energiapiac 2014-re történő megvalósításához szükséges kiemelt területek meghatározása érdekében, valamint figyelembe véve az ehhez szükséges különböző intézkedéseket, a rendelkezésre álló források korlátozottságát, azt a tényt, hogy a már elfogadott üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások megfelelő végrehajtásához erőforrásokra lesz szükség, továbbá azt, hogy a 2014-re vonatkozó éves prioritási listához hozzáadott bármely új terület feltehetően nem eredményez 2014-ig elfogadható iránymutatást vagy üzemi és kereskedelmi szabályzatot,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Bizottság 2014-re a harmonizált villamosenergiai szabályok kidolgozásához a következő prioritási listát állapítja meg:

               —

               a kapacitásfelosztásra és a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó szabályok, ideértve a következő napi és a napon belüli ügyletek piacára és a kapacitásszámításra vonatkozó szabályokat is (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

               —

               a hálózatra kapcsolódás szabályai

                           —

                           a termelőkre vonatkozó szabályok (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

                           —

                           az elosztórendszer-üzemeltetők és az ipari felhasználók kapcsolódására vonatkozó szabályok (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

                           —

                           a nagyfeszültségű egyenáram-átviteli rendszerekre való kapcsolódásra vonatkozó szabályok (az üzemi és kereskedelmi szabályzat véglegesítése és a Bizottság általi elfogadás megkezdése),

               —

               rendszer-üzemeltetési szabályok (7):

                           —

                           a hálózatüzemeltetési biztonságra vonatkozó szabályok (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

                           —

                           az üzemeltetési tervezésre és ütemezésre vonatkozó szabályok (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

                           —

                           a teljesítmény-frekvencia szabályozására és a tartalékokra vonatkozó szabályok (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

                           —

                           veszélyhelyzeti követelményekre és eljárásokra vonatkozó szabályok (az üzemi és kereskedelmi szabályzat véglegesítése és a Bizottság általi elfogadás megkezdése),

               —

               egyensúlyozási szabályok, ideértve a tartalékenergiára vonatkozó hálózati szabályokat (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

               —

               a hosszabb távú (határidős) kapacitásfelosztásra vonatkozó szabályok (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

               —

               a szállítási díjak összehangolt rendszerére vonatkozó szabályok (az ACER értékelő felmérése keret jellegű iránymutatás előkészítése céljából (8)).

         2. cikk
   Mivel a tervek szerint a kapacitásallokációs mechanizmusokra és az egyensúlyozásra vonatkozó harmonizált szabályokat 2013-ben elfogadják, a Bizottság 2014-re a harmonizált gázpiaci szabályok kidolgozásához a következő prioritási listát állapítja meg:

               —

               az interoperabilitásra és az adatcserére vonatkozó szabályok (a Bizottság általi elfogadás szakasza),

               —

               az átviteli díjak összehangolt rendszerével kapcsolatos szabályok (az ENTSOG kidolgozza az üzemi és kereskedelmi szabályzatot),

               —

               az „újonnan épített” gázszállítási kapacitás felosztásának európai szintű piaci alapú megközelítésére vonatkozó szabályok (a kapacitásallokációs mechanizmusokra vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzat módosításának kidolgozása – ez az ACER és az ENTSOG feladata –, valamint a vonatkozó díjszabályok bevezetése az átviteli díjak rendszerére vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzatba),

               —

               a hálózat-hozzáférési szolgáltatások és a rendszeregyensúly műszaki és operatív biztosítására vonatkozó kereskedési szabályok (az ACER felméri, hogy a kapacitástermékek és a kapacitáslekötési szerződések tervezéséhez szükség van-e harmonizált európai szabályokra a megbízhatóság, az allokációkorlátozások és a másodlagos piacok tekintetében, figyelembe véve a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó iránymutatás végrehajtását és a kapacitásallokációs mechanizmusokra és az egyensúlyozásra vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzatot).

         3. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2013. augusztus 21-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 211., 2009.8.14., 15. o.

      (2)  HL L 211., 2009.8.14., 36. o.

      (3)  A konzultációra adott válaszok az alábbi weboldalon találhatók:
   http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/consultations/20130513_network_codes_en.htm

      (4)  HL L 115., 2013.4.25., 39. o.

      (5)  HL L 326., 2011.12.8., 1. o.

      (6)  HL L 295., 2010.11.12., 1. o.

      (7)  Az üzemeltetési képzésre, valamint a követelményekre és a vészhelyzeti operatív eljárásokra vonatkozó szabályok később következnek.

      (8)  A beruházásösztönzőkre vonatkozó szabályok tekintetében a transzeurópai energetikai infrastruktúráról szóló rendelet, különösen annak 13. cikke rendelkezéseket állapít meg annak biztosítására, hogy megfelelő ösztönzőket nyújtsanak az olyan közös érdekű infrastrukturális projektekhez a gáz és a villamos energia területén, amelyek a rendes kockázatoknál magasabb kockázatokkal járnak. Ebben az összefüggésben az említett rendelet a következő feladatokat szabja meg:

               —

               2013. július 31-ig minden nemzeti szabályozó hatóság megküldi az ACER-nek a módszertanát és azokat a kritériumokat – amennyiben ezek rendelkezésre állnak –, amelyeket az egyes beruházások és a velük kapcsolatosan felmerülő magasabb kockázatok értékeléséhez alkalmaz.

               —

               Az ACER 2013. december 31-ig elősegíti a bevált gyakorlatok megosztását és ajánlásokat tesz közzé.

               —

               2014. március 31-ig minden nemzeti szabályozó hatóság közzéteszi módszertanát és azokat a kritériumokat, amelyeket az egyes beruházások és a velük kapcsolatosan felmerülő súlyosabb kockázatok értékeléséhez alkalmaz.

         Az említett intézkedések eredményétől függően a Bizottság eldönti, hogy szükség van-e jogilag kötelező erejű iránymutatások kiadására.