title: A Bizottság határozata (2001. december 5.) eljárási szabályzatának módosításáról (az értesítés a C(2001) 3714. számú dokumentummal történt)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001D0937

Hivatalos Lap L 345 , 29/12/2001 o. 0094 - 0098

		A Bizottság határozata(2001. december 5.)eljárási szabályzatának módosításáról(az értesítés a C(2001) 3714. számú dokumentummal történt)(2001/937/EK, ESZAK, Euratom)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 218. cikke (2) bekezdésére,tekintettel az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 16. cikkére,tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 131. cikkére,tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre, és különösen annak 28. cikke (1) bekezdésére és 41. cikke (1) bekezdésére,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA nyilvánosságnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz történő hozzáféréséről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [1] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok, amelyeket e határozat melléklete határoz meg, a Bizottság eljárási szabályzatának mellékletét képezik.2. cikkA 94/90/ESZAK, EK, Euratom bizottsági határozat [2] hatályát veszti.3. cikkEz a határozat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 2001. december 5-én.a Bizottság részérőlaz elnökRomano Prodi[1] HL L 145., 2001.5.31., 43. o.[2] HL L 46., 1994.2.18., 58. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETA nyilvánosságnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz történő hozzáféréséről szóló 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazásának részletes szabályaimivel:(1) Az Európai Parlament és a Tanács, az EK-Szerződés 255. cikkének (2) bekezdésével összhangban, elfogadta a nyilvánosságnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz történő hozzáféréséről szóló 1049/2001/EK rendeletet [1].(2) A szerződés 255. cikkének (3) bekezdésével összhangban, a rendelet – a dokumentumokba való betekintési jog gyakorlására vonatkozó általános elvek és korlátozások megállapításáról szóló – 18. cikke előírja, hogy minden intézmény e rendelet előírásainak megfelelően alakítsa ki saját eljárási szabályzatát,1. cikkKedvezményezettekAz Unió polgárai, valamint valamely tagállamban lakóhellyel, illetve létesítő okirat szerinti székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy ezeknek a részletes szabályoknak megfelelően gyakorolja a Bizottság dokumentumaiba való betekintés – a szerződés 255. cikkének (1) bekezdésében és a 1049/2001/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében biztosított – jogát. Ez a betekintési jog a Bizottság rendelkezésére álló dokumentumokra terjed ki, azaz a Bizottság által kiállított vagy átvett, illetve a Bizottság tulajdonában lévő dokumentumokra.Az 1049/2001/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében a harmadik országok nem valamely tagállamban honos állampolgárait, illetve valamely tagállamban létesítő okirat szerinti székhellyel nem rendelkező jogi személyeket a szerződés 255. cikkének (1) bekezdésében említett kedvezményezettekkel azonos feltételekkel illeti meg a Bizottság dokumentumaihoz való hozzáférési jog.A szerződés 195. cikkének (1) bekezdése értelmében azonban ezek a természetes vagy jogi személyek nem fordulhatnak panasszal az európai ombudsmanhoz. Amennyiben viszont a Bizottság, megerősítő kérelmet követően, részben vagy egészben megtagadja tőlük a hozzáférést valamely dokumentumhoz, a szerződés 230. cikkének negyedik bekezdése alapján eljárást indíthatnak az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságán.2. cikkHozzáférés iránti kérelmekA dokumentumokhoz való hozzáférés iránti minden kérelmet levélben, faxon vagy elektronikus úton a Bizottság Főtitkárságára vagy az illetékes főigazgatóságra, illetve szervezeti egységre kell küldeni. Azok a címek, amelyekre a kérelmeket küldeni kell, az e szabályzat 8. cikkében említett gyakorlati útmutatóban jelennek meg.A Bizottság a kérelem iktatásától számított tizenöt munkanapon belül válaszol a hozzáférés iránti első és megerősítő kérelmekre. Összetett vagy jelentős terjedelmű anyag iránti kérelmek esetén a határidő tizenöt munkanappal meghosszabbítható. A határidő meghosszabbítását indokolni kell, és erről a kérelmezőt előzetesen értesíteni kell.Amennyiben egy kérelem az 1049/2001/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdésében említettek értelmében nem kellően pontos, a Bizottság olyan kiegészítő információt kér a kérelmezőtől, amely lehetővé teszi azt, hogy megállapítsák, milyen dokumentumok szükségesek még; a válaszadásra előírt határidőt csak attól az időponttól számítják, amikor a Bizottság ezt az információt megkapta.Minden, akár csak részben kedvezőtlen döntésben az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében felsorolt kivételek valamelyike alapján indokolni kell az elutasítást, és tájékoztatni kell a kérelmezőt a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről.3. cikkAz első kérelmek kezeléseE szabályzat 9. cikkének sérelme nélkül, a kérelem iktatását követően haladéktalanul átvételi elismervényt kell küldeni a kérelmezőnek, kivéve, ha a válasz postafordultával megküldhető.Az átvételi elismervény és a válasz elküldése írásban történik, lehetőleg elektronikus úton.A kérelmezőt a kérelmére adott válaszról vagy a főigazgató, vagy az illetékes szervezeti egység vezetője, vagy a Főtitkárság által erre kijelölt igazgató, vagy – amennyiben a kérelem az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) létrehozásáról szóló, 1999/352/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozat [2] 2. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett OLAF-tevékenységgel kapcsolatos dokumentumokra vonatkozik – az OLAF keretében kijelölt igazgató, vagy a személyzet erre kijelölt tagja értesíti.Minden, akár csak részben kedvezőtlen válaszban tájékoztatni kell a kérelmezőt, hogy a válasz kézhezvételétől számított tizenöt munkanapon belül joga van megerősítő kérelmet benyújtani a Bizottság főtitkárához, illetve – amennyiben a megerősítő kérelem az 1999/352/EK, ESZAK, Euratom határozat 2. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett OLAF-tevékenységgel kapcsolatos dokumentumokra vonatkozik – az OLAF igazgatójához.4. cikkA megerősítő kérelmek kezeléseA Bizottság eljárási szabályzatának 14. cikkével összhangban a megerősítő kérelmekre vonatkozó döntés hatásköre a főtitkárt illeti meg. Amennyiben azonban a megerősítő kérelem az 1999/352/EK, ESZAK, Euratom határozat 2. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett OLAF-tevékenységgel kapcsolatos dokumentumokra vonatkozik, a döntéshozatali hatáskör az OLAF igazgatóját illeti meg.A főigazgatóság vagy a szervezeti egység támogatja a főtitkárt a döntés előkészítésében.A főtitkár vagy az OLAF igazgatója a Jogi Szolgálattal történt egyeztetést követően hozza meg döntését.A döntésről a kérelmezőt írásban, lehetőség szerint elektronikus úton értesítik, tájékoztatva őt arról, hogy joga van keresetet benyújtani az Elsőfokú Bírósághoz, illetve panasszal fordulni az európai ombudsmanhoz.5. cikkKonzultációk(1) Ha a Bizottsághoz a Bizottság birtokában levő, de egy harmadik féltől származó dokumentum iránti hozzáférési kérelem érkezik, az a főigazgatóság vagy szervezeti egység, amelynél a dokumentum található, ellenőrzi, hogy az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében megállapított kivételek egyike alkalmazandó-e a dokumentumra. Amennyiben a kért dokumentum a Bizottság biztonsági szabályai szerint minősített dokumentum, úgy e szabályzat 6. cikkét alkalmazzák.(2) Amennyiben e vizsgálatot követően a dokumentummal rendelkező főigazgatóság vagy szervezeti egység úgy ítéli meg, hogy az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében megállapított kivételek valamelyike értelmében a hozzáférést meg kell tagadni, az elutasító választ anélkül kell megküldenie a kérelmezőnek, hogy a dokumentum szerzőjeként szereplő harmadik féllel konzultálna.(3) A dokumentummal rendelkező főigazgatóság vagy szervezeti egység a szerzőként szereplő harmadik féllel folytatott konzultáció nélkül jóváhagyja a kérelmet, haa) a kért dokumentum szerzője révén, vagy az említett rendelet vagy hasonló rendelkezések értelmében korábban már nyilvánosságra került;b) a dokumentum tartalmának felfedése vagy részbeni felfedése nyilvánvalóan nem érintené az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében említett érdekek egyikét sem.(4) Minden egyéb esetben konzultálni kell a szerzőként szereplő harmadik féllel. Különösen akkor, ha a hozzáférés iránti kérelem valamely tagállamból származó dokumentumra irányul, az a főigazgatóság vagy szervezeti egység, amelynek tulajdonában van a dokumentum, konzultál a származás szerint illetékes hatósággal, amennyiben:a) a dokumentum az 1049/2001/EK rendelet alkalmazásának időpontja előtt került a Bizottsághoz;b) a tagállam kérte a Bizottságot, hogy az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (5) bekezdésével összhangban a tagállam előzetes hozzájárulása nélkül ne hozza nyilvánosságra a dokumentumot.(5) A szerző – a megkérdezett harmadik fél – válaszára biztosított határidő nem lehet öt munkanapnál rövidebb, viszont annak lehetővé kell tennie, hogy a Bizottság is betartsa saját válaszadási határidejét. Amennyiben az előírt határidőn belül nem érkezik válasz, illetve a harmadik fél nem lelhető fel, vagy nem azonosítható, a Bizottság az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében említett kivételekre vonatkozó szabályokkal összhangban hoz döntést, figyelembe véve azonban a rendelkezésére álló információ alapján a harmadik fél jogos érdekeit.(6) Ha a Bizottság a dokumentum szerzőjének kifejezett véleménye ellenére hozzáférést kíván biztosítani egy dokumentumhoz, értesíti a szerzőt arról a szándékáról, hogy tíz munkanap elteltével nyilvánosságra hozza a dokumentumot, és felhívja annak figyelmét a nyilvánosságra hozatal megakadályozására rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekre.(7) Ha egy tagállamhoz a Bizottságtól származó dokumentum iránti hozzáférési kérelem érkezik, a tagállam konzultáció céljából a főtitkárral veheti fel a kapcsolatot, aki meghatározza, hogy a Bizottságon belül melyik főigazgatóság vagy szervezeti egység felelős a dokumentumért. A dokumentumot kibocsátó főigazgatóság vagy szervezeti egység a főtitkárral történt konzultációt követően válaszol a kérelemre.6. cikkMinősített dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmek kezeléseHa a kérelem az 1049/2001/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említettek alapján minősített dokumentumra, vagy egyéb, a Bizottság biztonsági szabályzata értelmében minősített dokumentumra irányul, úgy azt a dokumentum megismerésére jogosult tisztviselők intézik. A minősített dokumentumhoz való hozzáférés részben vagy egészben történő megtagadásáról szóló döntést az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében felsorolt kivételek alapján indokolni kell. Amennyiben bebizonyosodik, hogy a kért dokumentumhoz való hozzáférés a kivételek alapján nem utasítható el, a kérelmet intéző tisztviselő gondoskodik a dokumentum átminősítéséről, mielőtt azt a kérelmezőnek megküldik.A minősített dokumentumokhoz való hozzáférés engedélyezéséhez be kell szerezni a származás szerinti hatóság hozzájárulását.7. cikkA betekintési jog gyakorlásaA dokumentumokat a kérelemtől függően levélben, faxon vagy – ha lehetséges – elektronikus úton kell küldeni. Ha a dokumentumok terjedelmesek vagy nehezen kezelhetők, a kérelmezőt fel lehet kérni arra, hogy a helyszínen tanulmányozza azokat. A tanulmányozás költségmentes.Ha a dokumentumot már közzétették, a válasz a publikálás hivatkozásainak és/vagy a dokumentum hozzáférési helyének, illetve, adott esetben, az EUROPA honlapon megtalálható internetcímének közléséből áll.Ha a kért dokumentumok terjedelme meghaladja a húsz oldalt, a kérelmezőnek oldalanként 0,10 euró díj és a szállítási költség számítható fel. Az egyéb eszközök költségét esetenként kell meg határozni, de az nem haladhatja meg az ésszerű összeghatárt.8. cikkA dokumentumokhoz való hozzáférést megkönnyítő intézkedések(1) Az 1049/2001/EK rendelet 11. cikkében előírt nyilvántartás terjedelme fokozatosan bővül. A nyilvántartás az EUROPA honlapon megtekinthető.A nyilvántartás tartalmazza a dokumentum címét (azokon a nyelveken, amelyeken az hozzáférhető), sorszámát és egyéb hasznos utalásokat, szerzőjének nevét és létrehozásának vagy elfogadásának időpontját.A segítséget nyújtó oldal (minden hivatalos nyelven) tájékoztatja a közönséget arról, hogy a dokumentumhoz hogyan lehet hozzáférni. Ha a dokumentumot már közzétették, a teljes szöveghez vezető kapcsolat megtalálható az oldalon.(2) A Bizottság gyakorlati útmutatót készít, amely tájékoztatja a közönséget az 1049/2001/EK rendelet értelmében megillető jogairól. Az útmutató minden hivatalos nyelven megjelenik az EUROPA honlapon és könyv formában is.9. cikkA közönség számára közvetlenül hozzáférhető dokumentumok(1) Ez a cikk kizárólag az 1049/2001/EK rendelet hatályba lépésének időpontját követően készült vagy kézhez vett dokumentumokra vonatkozik.(2) A következő dokumentumokat kérésre automatikusan rendelkezésre kell bocsátani, és, a lehetőségekhez mérten, elektronikus formában közvetlenül hozzáférhetővé kell tenni:a) a bizottsági ülések napirendje;b) a bizottsági ülések szokásos jegyzőkönyvei, jóváhagyást követően;c) a Bizottság által az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetés céljából elfogadott dokumentumok;d) harmadik felektől származó, szerzőjük által már közzétett vagy közzétételre jóváhagyott dokumentumok;e) korábbi kérelmet követően már közzétett dokumentumok.(3) Amennyiben nyilvánvaló, hogy az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkében megállapított kivételek egyike sem alkalmazandó, az alábbi dokumentumok hozzáférhetővé tehetők, lehetőség szerint elektronikus formában, feltéve, hogy nem tükröznek véleményt vagy egyéni álláspontot:a) a Tanács vagy az Európai Parlament és a Tanács jogi aktusára vonatkozó javaslat elfogadását követően a javaslat előkészítő dokumentumai, amelyeket az elfogadási folyamat során nyújtottak be a testülethez;b) a Bizottság által a ráruházott végrehajtási hatáskör értelmében meghozott jogi aktus elfogadását követően annak előkészítő dokumentumai, amelyeket az elfogadási folyamat során nyújtottak be a testülethez;c) a Bizottság által saját hatáskörében meghozott jogi aktus, illetve közlemény, jelentés vagy munkaokmány elfogadását követően, az adott dokumentum előkészítő okmányai, amelyeket az elfogadási folyamat során nyújtottak be a testülethez.10. cikkBelső szervezetAz első kérelmekkel kapcsolatos intézkedések tárgyában a főigazgatók és a szervezeti egységek vezetői rendelkeznek döntési hatáskörrel. Ebből a célból kijelölnek egy tisztviselőt, aki megvizsgálja a hozzáférés iránti kérelmeket, és összehangolja a főigazgatóság vagy a szervezeti egység válaszait.Az első kérelmekre adott válaszokat tájékoztatásul meg kell küldeni a Főtitkárságnak.A megerősítő kérelmeket tájékoztatásul megküldik annak a főigazgatóságnak vagy szervezeti egységnek, amely az első kérelmet megválaszolta.A Főtitkárság biztosítja, hogy a Bizottság főigazgatóságai és szervezeti egységei összehangoltan és egységesen hajtsák végre ezt a szabályzatot. Ebből a célból a Főtitkárság megad minden szükséges tanácsot és iránymutatást.[1] HL L 145., 2001.5.31., 43. o.[2] HL L 136., 1999.5.31., 20. o.--------------------------------------------------


title: 2006/826/EK: Az Európai Parlament határozata ( 2006. április 27. ) a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2004-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről

text:
               6.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 340/80

      AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA

   (2006. április 27.)
   a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2004-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről
   (2006/826/EK)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2004-es pénzügyi évre vonatkozó végső elszámolásaira (1),

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2004-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásáról szóló jelentésére, a Központ válaszaival együtt (2),

               —

               tekintettel a Tanács 2006. március 14-i ajánlására (5972/2006 – C6-0093/2006),

               —

               tekintettel az EK-Szerződésre, és különösen annak 276. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (3), és különösen annak 185. cikkére,

               —

               tekintettel a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja létrehozásáról szóló, 1997. június 2-i 1035/97/EK tanácsi rendeletre (4), és különösen annak 12a. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (5), és különösen annak 94. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 71. cikkére és V. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére, valamint az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság véleményére (A6-0096/2006),

               1.

               mentesítést ad a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja igazgatója számára a Központ 2004-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               megjegyzéseit a csatolt állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen határozatot, valamint a szerves részét képező állásfoglalást a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek, és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételről (L sorozat).

            az elnök

         Josep BORRELL FONTELLES

            a főtitkár

         Julian PRIESTLEY

      (1)  HL C 269., 2005.10.28., 48. o.

      (2)  HL C 332., 2005.12.28., 97. o.

      (3)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (4)  HL L 151., 1997.6.10., 1. o. Az 1652/2003/EK rendelettel (HL L 245., 2003.9.29., 33. o.) módosított rendelet.

      (5)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o. Az 1261/2005/EK, Euratom rendelettel (HL L 201., 2005.8.2., 3. o.) módosított rendelet.


title: 2013/627/EU: Az Európai Parlament határozata ( 2013. április 17. ) a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 308/373

      AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA

   (2013. április 17.)
   a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról
   (2013/627/EU)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésére, a közös vállalkozás válaszaival együtt (1),

               —

               tekintettel a Tanács 2013. február 12-i ajánlására (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére,

               —

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 208. cikkére,

               —

               tekintettel az új generációs európai légiforgalmi szolgáltatási rendszer (SESAR) megvalósítása érdekében közös vállalkozás alapításáról szóló, 2007. február 27-i 219/2007/EK tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 4b. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (5) és különösen annak 94. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság véleményére (A7-0101/2013),

               1.

               jóváhagyja a SESAR közös vállalkozás 2011-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárását;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot a SESAR közös vállalkozás ügyvezető igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek, és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételéről.

            az elnök

         Martin SCHULZ

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL C 6., 2013.1.10., 46. o.

      (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

      (4)  HL L 64., 2007.3.2., 1. o.

      (5)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA

      (2013. április 17.)
      az Európai Unió ügynökségei 2011-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről: teljesítmény, pénzgazdálkodás és ellenőrzés
      AZ EURÓPAI PARLAMENT,

                  —

                  tekintettel a Bizottság által az Európai Parlament és a Tanács számára a 2009. évi mentesítés nyomon követéséről készített 2011. november 14-i jelentésre (COM(2011) 736) és a kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumokra (SEC(2011) 1350 és SEC(2011) 1351),

                  —

                  tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és az Európai Bizottság 2012. július 19-i együttes nyilatkozatára a decentralizált ügynökségekről,

                  —

                  tekintettel a 2012. július 19-i együttes nyilatkozathoz mellékelt közös megközelítésre az uniós decentralizált ügynökségek vonatkozásában,

                  —

                  tekintettel az uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló, a Bizottság által 2012 decemberében elfogadott ütemtervre,

                  —

                  tekintettel a Bizottság „Európai ügynökségek – A további teendők” című közleményére (COM(2008) 135),

                  —

                  tekintettel 2012. május 10-i állásfoglalására a 2010-es mentesítésről: az uniós ügynökségek teljesítménye, pénzgazdálkodása és ellenőrzése (1),

                  —

                  tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 208. cikkére,

                  —

                  tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (4) és különösen annak 96. cikkére,

                  —

                  tekintettel a Számvevőszék 15/2012. sz. különjelentésére, amelynek címe „Az összeférhetetlenség kezelése a kiválasztott uniós ügynökségeknél”,

                  —

                  tekintettel a decentralizált ügynökségek 2011-es évre vonatkozó éves beszámolóiról készített éves számvevőszéki különjelentésekre (5),

                  —

                  tekintettel „Az uniós ügynökségek közös támogató szolgálatának létrehozásával kapcsolatos lehetőségek és azok megvalósíthatósága” című, 2009. április 7-én kiadott tanulmányára,

                  —

                  tekintettel az Unió korrupció elleni küzdelemre irányuló erőfeszítéseiről szóló 2010. május 18-i nyilatkozatára (6), az EU korrupció elleni küzdelemre irányuló erőfeszítéseiről szóló 2011. szeptember 15-i állásfoglalására (7) és a korrupció elleni uniós küzdelemről szóló bizottsági közleményre (COM(2011) 308);

                  —

                  tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,

                  —

                  tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság, a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság véleményére (A7-0118/2013),

                  A.

                  mivel ez az állásfoglalás az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 185. cikke értelmében vett szervek tekintetében fogalmaz meg a mentesítési határozatot kísérő horizontális megállapításokat, összhangban a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 96. cikkével és a Parlament eljárási szabályzata VI. mellékletének 3. cikkével;

                  B.

                  mivel az ügynökségek száma az elmúlt évtizedben háromszorosára, a 2001. évi 10-ről 2011-re 30-ra nőtt,

         Általános kérdések

                  1.

                  hangsúlyozza az ügynökségek által végzett feladatok fontosságát, és közvetlen hatásukat a polgárok mindennapi életére, különösen a gyógyszerek minőségével, az élelmiszer-biztonsággal, a légi közlekedés biztonságával, vagy a fertőző betegségek kitörésének ellenőrzésével kapcsolatban; ezzel összefüggésben hangsúlyozza az ügynökségek önállóságának kiemelt fontosságát, különösen a szabályozó és a független információk gyűjtésével és nyújtásával foglalkozó ügynökségek esetében; emlékeztet arra, hogy a decentralizált ügynökségek létrehozásának fő oka független technikai és tudományos értékelések készítése volt;

                  2.

                  emlékeztet, hogy háromévnyi elemzés és tárgyalások után a Parlament, a Tanács és a Bizottság 2012 júliusában elfogadott egy „közös megközelítést”, amely a decentralizált ügynökségek jövőjéről és átalakításáról szóló politikai megállapodás; üdvözli e megállapodás megkötését, de sajnálja, hogy nem határozza meg a javasolt cselekvések végrehajtásával kapcsolatos döntéshozatali folyamatokat, és azt, hogy az Európai Parlament hogyan ellenőrizze ezeket a folyamatokat;

                  3.

                  üdvözli a Számvevőszék jelentéseit és a Parlament kéréseinek teljesítésére irányuló számvevőszéki erőfeszítéseket az ellenőrzések javítása és a mentesítési folyamat megkönnyítése céljából;

                  4.

                  elégedetten állapítja meg, hogy a Számvevőszék ellenőrzési jelentései immár részletesebb információt tartalmaznak, mint a korábbi években; ösztönzi a Számvevőszéket, hogy folytassa ezt a pozitív tendenciát és fejlessze tovább a teljesítményellenőrzési elemeket, mind a Számvevőszék éves ellenőrzési jelentéseiben, mind pedig különjelentéseiben; kéri a Számvevőszéket, hogy ösztönözze a mindkét fél bevonásával zajló vitákat, amennyiben az ügynökségek ezt kérik, és így javítsa a jelentéseiben szereplő információkat és azok átláthatóságát, bemutatva például azokat az eseteket, amikor maga az ügynökség fedezte fel a problémát és arról értesítette a Számvevőszéket, még pontosabban jelezve azokat az eseteket, amikor a Számvevőszék fenntartást fogalmazott meg;

                  5.

                  minden ügynökséget emlékeztet azon kötelezettségére, mely szerint az igazgatójuk által összeállított jelentést kell küldeniük a mentesítésért felelős hatóság részére, amely tartalmazza a belső ellenőr által lefolytatott belső ellenőrzések számát és jellegét, a megfogalmazott ajánlásokat, illetve azok nyomon követését, a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 72. cikke (5) bekezdésének megfelelően;

                  6.

                  helyesli a jó együttműködést az illetékes bizottság és az unió ügynökségeinek hálózata („a hálózat”) között, amely koordinációs, információk cseréjére és az ügynökségek közös érdekkörébe tartozó kérdésekben közös álláspontok elfogadására szolgáló fórum, és ösztönzi a hálózat erősítését; elégedetten állapítja meg, hogy az éves mentesítési eljárás keretében megkeresett ügynökségek igazgatói készségesek és nyíltak voltak; meglepetéssel veszi tudomásul a hálózat 2012. október 19-i levelét, amelyben kéri a Parlamentet, hogy „térjen vissza a korábbi években alkalmazott gyakorlatához”; éppen ellenkezőleg, ösztönzi és elvárja, hogy a hálózat támogassa a Parlament által az előző mentesítés során az irányítás javításával, az átláthatósággal és az összeférhetetlenség elleni intézkedésekkel kapcsolatban kért változtatásokat a fogyasztók és az adófizetők pénze javára;

                  7.

                  hangsúlyozza, hogy a mentesítési eljárás során a hatékonyságra és az átláthatóságra kell összpontosítani, és felkér minden érintett felet – a Számvevőszéket, a Tanácsot, az ügynökségeket és a hálózatot –, hogy a mentesítést ebből a szempontból közelítsék meg; kiemeli, hogy a teljesítmény felé való hangsúlyeltolódás semmi esetre sem akadályozhatja a szabályszerűséget és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást;

                  8.

                  ezzel összefüggésben rámutat az ügynökségek adminisztratív terhei és az általuk elért eredmények közötti kapcsolatra; úgy véli, hogy az ügynökségek lehető leghatékonyabb működéséhez és a rendelkezésükre álló források legnagyobb mértékű kihasználásához szinergiákat kell keresniük és meg kell osztaniuk a bevált gyakorlatokat és a szolgáltatásokat a földrajzi vagy tematikus közelség alapján; úgy véli, hogy a Bizottság által nyújtott szolgáltatásokhoz való hozzáférést is javítani és bővíteni kell, illetve meg kell könnyíteni;

                  9.

                  az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi szabályok egyszerűsítését javasolja, ami lehetővé tenné az ügynökségek adminisztrációs tevékenységgel foglalkozó személyzetével kapcsolatos költségek csökkentését; felszólítja a Bizottságot, hogy e célból dolgozzon ki javaslatokat, és ösztönözze az ügynökségeket, hogy éljenek az egyszerűsítés lehetőségével a felvételi eljárások vonatkozásában, mivel az általánosan alkalmazott eljárás nagyobb szervezetek számára került kialakításra, és túlzott terheket ró az ügynökségekre;

                  10.

                  aggódva állapítja meg, hogy a Számvevőszék számos problémát tárt fel, amelyek több ügynökséget is érintenek, például:

                              —

                              kötelezettségvállalások által alá nem támasztott, vagy túlzottan magasnak tűnő átvitt előirányzatok,

                              —

                              az átláthatóság vagy a szabályszerűség hiánya a munkaerő-felvételnél,

                              —

                              a közbeszerzések és a szerződések kezelése,

                              —

                              esetleges összeférhetetlenségek, beleértve az ügynökségek igazgatótanácsainak szintjét is;

                  11.

                  ezzel összefüggésben tudomásul veszi a hálózat válaszát; üdvözli az ügynökségek összehangolt fellépését és azon szándékukat, hogy kezeljék a Számvevőszék által feltárt problémákat, és sürgeti a hálózatot, valamint az egyes ügynökségeket, hogy tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak a Számvevőszék és a Parlament által a 2010-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás során feltárt hiányosságok orvoslására irányuló konkrét intézkedések végrehajtásának előrehaladásáról; hangsúlyozza annak tényét, hogy ezért az egyes ügyvezető igazgatók és az ügynökségek igazgatótanácsai felelnek;

                  12.

                  sürgeti a hálózatot, valamint az egyes ügynökségeket, hogy tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak ezen elképzelések és megközelítésmódok végrehajtásának előrehaladásáról annak értékeléséről, hogy a kiválasztott megközelítés hatékonynak bizonyult-e a Számvevőszék által és a közös megközelítésben feltárt lezáratlan kérdések megoldásában, és tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak a Számvevőszék megállapításainak kezelésére irányuló egyéni és együttes fellépésekről, illetve azok eredményeiről;

                  13.

                  hangsúlyozza, hogy az ügynökségek egy ideje a költségvetési rendelet szerint rájuk alkalmazandó szabályok rugalmasságának növelését kérik; elismeri, hogy e szabályok legtöbbje aránytalan és nem felel meg sem az ügynökségek nagy része méretének, sem céljaiknak, sem jellegüknek; úgy véli, hogy az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi és alapszabályok egyszerűsítése lehetővé tenné hatékonyságuk növelését, a költségek csökkentését és a Számvevőszék által jelzett számos probléma megoldását;

                  14.

                  megjegyzi, hogy a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség bizonyos ügynökségei operatív jellegűek, és költségvetésük végrehajtása külső tényezőktől is függ, amelyeket tekintetbe kell venni a költségvetési eljárás során;

         Költségvetési és pénzgazdálkodás

                  15.

                  ismételten hangsúlyozza, hogy az évenkéntiség elve egyike az uniós költségvetés hatékony végrehajtásának szavatolása érdekében elengedhetetlen három számviteli alapelvnek (egységesség, évenkéntiség és egyensúly); megállapítja, hogy a decentralizált ügynökségek nem minden esetben tartják be maradéktalanul ezt az elvet;

                  16.

                  emlékezteti az ügynökségeket arra, hogy az átvitt előirányzatok továbbra is fennálló problémáját még kezelni kell; tudomásul veszi az ügynökségek magyarázatát a működési költségek átvitelének elkerülésével kapcsolatos nehézségek tekintetében; mindazonáltal úgy véli, hogy számos esetben van lehetőség az előrelépésre, különösen a kötelezettségvállalási előirányzatok valós igényeken alapuló jobb kezelése, jobb belső tervezés és általános bevételi előrejelzés, valamint szigorúbb költségvetési fegyelem alkalmazása és a kiadások rendszeres áttekintése révén; arra kéri az ügynökségeket, hogy vizsgálják meg belső igazgatási eljárásaikat az igazgatási terhek csökkentése érdekében, különösen a közbeszerzési és a munkaerő-felvételi eljárások során; úgy véli, hogy mind a Bizottságnak, mind a Számvevőszéknek valódi segítséget kellene nyújtania az ügynökségek részére e területen;

                  17.

                  rámutat, hogy bizonyos esetekben a belső tervezés fejlesztésre szorul, ami szükségessé teszi az ügynökségek számára, hogy eljárásaik javítására törekedjenek; elismeri ugyanakkor, hogy bizonyos körülmények között és megfelelő indokolás mellett (pl. nem volt lehetőség a kifizetések elszámolására a szerződés évében) erről átlátható módon említést kell tenni a vonatkozó számvevőszéki jelentésben; úgy véli, hogy csak így lehet ténylegesen értékelni, hogy az átvitelek túl nagyok-e vagy sem;

                  18.

                  ezzel összefüggésben hangsúlyozza, hogy a normák rangsorát figyelembe kell venni, és úgy véli, hogy a hangsúlyt a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásra kell helyezni; rámutat azonban arra, hogy a jelenlegi pénzügyi szabályok nem oldják meg a díjak beszedésén alapuló finanszírozásban részesülő ügynökségek esetében felmerülő problémát, és felszólítja a Bizottságot, hogy javasoljon megoldást erre a problémára az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi szabályok következő felülvizsgálatakor; rámutat, hogy a költségvetési rendelet sem alkalmazható azokra az ügynökségekre, amelyek többletbevétellel rendelkeznek, és hangsúlyozza, hogy fontos, hogy a reform során ezekre az esetekre megoldások szülessenek, például egy korlátozott tartalékalap létrehozása révén;

                  19.

                  azt várja, hogy a Számvevőszék mint a Parlament 2010-es mentesítési jelentése és az ügynökségek összehasonlításáról szóló jelentés nyomon követésével foglalkozó külső ellenőr tanácskozzon az ügynökségek hálózatával egy, az ügynökségek számára nyíltan hozzáférhető és átlátható összehasonlítási és rangsorolási rendszer kialakítása érdekében, amely fontos mutatókat használ a helyes pénzgazdálkodás és költségvetési gazdálkodás, az alacsony irányítási költségek, valamint az eredményes működési hatékonyság terén, és könnyen elérhető formában (például Excel- és/vagy CSV-fájlokban) bocsássa rendelkezésre az alapul szolgáló adatokat;

                  20.

                  aggodalommal állapítja meg, hogy a költségvetés rugalmatlanságát egyes ügynökségek hiányosságnak tekintik, ami azt sugallja, hogy megtakarításokat lehetne eszközölni, ha elegendő rugalmasság lenne a költségvetésen belül címről címre; felhívja a Bizottságot, hogy vizsgálja meg közelebbről a helyzetet, és terjesszen elő javaslatokat a kérdés kezelésére;

                  21.

                  megállapítja, hogy az ügynökségek számos különböző vizsgálati és ellenőrzési eljáráson mennek keresztül az év folyamán, amelyek eloszlása gyakran nagyon egyenetlen, ami nehézségeket okozhat számukra; úgy véli, hogy ezzel a kérdéssel elsősorban a különböző vizsgálatok jobb összehangolása révén kellene foglalkozni (8); úgy véli, hogy meg kellene kérdezni az ügynökségeket, hogy gyakorlati megoldásokat lehessen találni erre a problémára, amelyek nem akadályozzák alapvető feladataik ellátását; felkéri a Számvevőszéket, a Bizottságot, az ügynökségeket és a hálózatot, hogy ennek kapcsán álljanak elő egy minden érintett fél számára megfelelő megközelítéssel;

                  22.

                  kéri, hogy minden ügynökség és közös vállalkozás módszeresen mellékeljen egy szabványosított táblázatot végleges éves beszámolójuk közzétételével kapcsolatban, amely tartalmazza a költségvetés végrehajtásáról szóló jelentéseikben és a költségvetési és pénzgazdálkodásukról szóló jelentéseikben bemutatott adatokat; javasolja, hogy minden ügynökség és közös vállalkozás átfogó, könnyen hozzáférhető és átlátható módon nyújtsa ezt a tájékoztatást (például Excel-táblázatokban és/vagy CSV-fájlokban), hogy megkönnyítsék költségvetéseik végrehajtásának összehasonlítását, és így lehetővé tegyék a Parlament és a nyilvánosság számára, hogy átfogóan összehasonlítsák költségeiket;

                  23.

                  kéri a hálózatot, hogy vezesse be a költségvetési jogcímek részletes, szabványosított rendszerét, hogy minden egyes költségvetési jogcím vonatkozásában címenként, fejezetenként és jogcímenként összegezni lehessen és össze lehessen hasonlítani az ügynökségek bevételeit és kiadásait, valamint az előirányzatok végrehajtását és felhasználását; továbbá kéri a hálózatot, hogy végezze el az ezt követő összehasonlítást, valamint könnyen elérhető formában (például Excel- és/vagy CSV-fájlokban) bocsássa rendelkezésre a következtetéseket és az alapul szolgáló adatokat;

         Emberi erőforrások és munkaerő-felvételi politika

                  24.

                  rámutat, hogy a személyzeti szabályzat meghatározza az ügynökségek által elfogadott személyzeti politika alapjául szolgáló elveket, és hogy az ügynökségekre alkalmazandó szabályok nagyobb rugalmasságára és egyszerűsítésére van szükség jobb működésük biztosítása érdekében ebben a tekintetben; rámutat továbbá, hogy bár a személyzeti szabályzat 110. cikke lehetővé tesz némi rugalmasságot, de mivel a végső döntést a Bizottság hozza meg, alapvető fontosságú, hogy az ügynökségek és a Bizottság előzetes megállapodást érjenek el; úgy véli, hogy véleménykülönbség esetén a Bizottságnak be kellene mutatnia az indoklással ellátott döntést az Európai Parlament illetékes bizottsága számára;

                  25.

                  emlékezteti az ügynökségeket arra, hogy személyzeti politikai terveikben átfogó tervezési megközelítést kell elfogadniuk az emberi erőforrásokkal kapcsolatban, amely összhangban van a rendelkezésükre álló költségvetési és igazgatási lehetőségekkel, annak érdekében, hogy a személyzeti politika következetes és igényeikre szabott legyen; továbbá arra is emlékeztet, hogy a személyzeti terveknek figyelembe kell venniük bizonyos alapvető tényezőket, mint a nők és férfiak közötti egyenlőség és a földrajzi egyensúly; ebben a tekintetben üdvözli a Bizottság által ütemtervében előrevetített kezdeményezéseket és azt, hogy az ügynökségek sajátosságai már elismerésre kerülnek a személyzeti szabályzat folyamatban lévő felülvizsgálata folyamán;

                  26.

                  aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az ügynökségek személyzeti felvételi eljárásai visszatérő problémát jelentenek gyakorlatilag az ügynökségek létrehozása óta, miközben a Számvevőszék a 2011-es pénzügyi évre vonatkozó ellenőrzésében két ügynökség kivételével mindegyiknél problémákat és hiányosságokat tárt fel ezen a területen; meglepődéssel tapasztalta, hogy sem a közös megközelítés, sem az ütemterv nem tartalmaz intézkedéseket ezen a területen;

                  27.

                  úgy véli, hogy a személyzeti politikai tervek jól bevált gyakorlata értékes eszköze a hosszú távú személyzeti tervezésnek; egyre aggasztóbbnak találja, hogy az éves költségvetési eljárás során a Bizottság törli az elfogadott személyzeti politikai terveket, ezért felhívja a Bizottságot, hogy korlátozza magát e téren;

                  28.

                  felhív minden ügynökséget, hogy tájékoztassák a mentesítésért felelős hatóságot az egyes besorolási fokozatokban a rugalmas munkaidő és a kompenzációs szabadság rendszere szerint jóváhagyott szabadságokról napokban kifejezve, évente éves tevékenységi jelentéseikhez csatolva;

         Összeférhetetlenség és átláthatóság

                  29.

                  üdvözli a kiválasztott uniós ügynökségeknél az összeférhetetlenség kezeléséről szóló 15/2012. sz. számvevőszéki különjelentést, amely a Parlament azon kérése alapján született, hogy a Számvevőszék készítsen átfogó jelentést az ügynökségek által az olyan helyzetek kezelése során alkalmazott megközelítésről, amelyeknél esetlegesen összeférhetetlenség merül fel;

                  30.

                  véleménye szerint a 15/2012. számú különjelentés legfőbb hozzáadott értéke abban rejlik, hogy rendszeresen nyomon követi az ügynökségek által az összeférhetetlenség kezelésével és megelőzésével kapcsolatban tett előrelépést; kéri a Számvevőszéket, hogy továbbra is kövesse nyomon ezt a kérdést, ellenőrzésének körét más ügynökségekre is kiterjesztve, és ennek kapcsán tett észrevételeiről a jövőben készítsen különjelentést;

                  31.

                  emlékeztet, hogy a Számvevőszék 15/2012. számú különjelentésében a következő négy ügynökségnél értékelte az összeférhetetlenség kezelésére irányuló szabályokat és eljárásokat: Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (EASA), Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA), Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) és Európai Gyógyszerügynökség (EMA);

                  32.

                  tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék ellenőrzése két kérdésre kereste a választ: először is arra, hogy léteznek-e megfelelő szabályok és eljárások, másodszor pedig arra, hogy ezek a szabályok és eljárások megfelelően kerülnek-e végrehajtásra; továbbá megjegyzi, hogy a Számvevőszék az összeférhetetlenségnek a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) iránymutatásaiban szereplő fogalommeghatározására alapozta munkáját, és hogy a minimumkövetelményekre vonatkozó hivatkozási keret szintén az OECD iránymutatásaiból származik; hangsúlyozza azonban, hogy miközben az OECD-iránymutatások nemzetközi összehasonlítási alapot jelentenek ebben a kérdésben, alapvetően az állami köztisztviselők összeférhetetlenségi ügyeire vonatkoznak, ezért nem adhatnak megfelelő választ az ügynökségek vezető testületei és az ügynökségek munkájában szerepet kapó más testületek, például az igazgatótanácsok és szakértői testületek körében esetlegesen fennálló összeférhetetlenségek tekintetében; elismeri mindazonáltal az OECD eszköztárának jelentőségét, különösen az ajándékok, juttatások stb. ellenőrzése, valamint azon ajánlások tekintetében, amelyek a szankciókra, az érdekeltségi nyilatkozatok teljessége és tartalmuk ellenőrzésének szükségességére, valamint a szakértelem bevonására és a potenciális összeférhetetlenségek feltárásának szükségességére vonatkoznak;

                  33.

                  megállapítja, hogy az ügynökség megfelelő működését veszélyeztető nemzeti vagy intézményi érdekek miatt összeférhetetlenség merülhet fel az igazgatótanács tagjai és maga az ügynökség között is; felhívja ezért a Bizottságot, hogy haladéktalanul nyújtson be javaslatot a Parlamentnek e kérdés rendezése érdekében; reméli, hogy az átláthatóság érdekében addig is az ügynökségek igazgatótanácsa minden egyes tagjának érdekeltségi nyilatkozatát nyilvánosságra hozzák;

                  34.

                  sajnálja, hogy a Számvevőszék 15/2012. számú különjelentésében szereplő megállapításai szerint a helyszíni ellenőrzés lezárásakor (2011. októberben) a négy kiválasztott ügynökség egyike sem kezelte megfelelően az összeférhetetlenségi ügyeket; tudomásul veszi, hogy míg az EMA és az EFSA összetettebb szabályokat dolgozott ki az összeférhetetlenségek kezelésére, az ECHA szabályai hiányosak voltak, az EASA pedig nem rendelkezett ilyenekkel;

                  35.

                  aggodalommal állapítja meg, hogy a Számvevőszék számos hiányosságról tett jelentést, különösen a személyzettel és a fellebbezési tanáccsal kapcsolatos szabályok és eljárások végrehajtását (ECHA), az éves érdekeltségi nyilatkozatok közzétételével kapcsolatos átláthatóságot (EASA), valamint az összeférhetetlenséggel kapcsolatos képzést (ECHA és EASA) illetően; hangsúlyozza, hogy a Számvevőszék által ellenőrzött négy ügynökség közül csak az EMA rendelkezett az ajándékokra és meghívásokra vonatkozó szabályokkal;

                  36.

                  üdvözli a négy ellenőrzött ügynökség számára tett számvevőszéki ajánlásokat; üdvözli, hogy a Számvevőszék ellenőrzéseit követően a kiválasztott négy ügynökség számos lépést tett saját hiányosságai orvoslására; sürgeti az ügynökségeket, hogy tájékoztassák a mentesítésért felelős hatóságot a hiányosságok orvoslása érdekében hozott szabályok és eljárások végrehajtása terén tett további lépésekről, beleértve az összeférhetetlenségek kezelését is;

                  37.

                  tudomásul veszi, hogy a Számvevőszék számos olyan, az alkalmazást követő ügyekkel kapcsolatos jelentős hiányosságot tárt fel, amelyek nehezítik a „forgóajtó” típusú összeférhetetlenségek megelőzését; egyetért a Számvevőszék azon ajánlásával, amely szerint foglalkozni kell az alkalmazás megszűntét követő ügyekkel, és úgy véli, hogy az ügynökségeknél igazgatóként, vagy felelős beosztásban alkalmazott személyek visszavonulási időszakával („cooling-off period”) kapcsolatos kérdéseket tisztázni kell;

                  38.

                  támogatja a Számvevőszék azon ajánlását, amelyben valamennyi uniós intézményt és decentralizált szervet felkér annak megvizsgálására, hogy a 15/2012. számú különjelentés ajánlásai vonatkoznak-e és alkalmazhatók-e rájuk; úgy véli, hogy valamennyi ügynökségnek átfogó függetlenségi politikákat és eljárásokat kellene kidolgoznia és végrehajtania, többek között létrehozva a bizalommal való visszaélés esetén alkalmazandó eljárásokat és egyértelmű szankciókat, illetve a már meglévőket átalakítva a levont tanulságok és a Számvevőszék 15/2012. számú különjelentésében szereplő ajánlások alapján; kéri ezért az ügynökségeket, hogy 2013 vége előtt tájékoztassák a mentesítésért felelős hatóságot az e tekintetben elért haladásról;

                  39.

                  üdvözli az európai ombudsman azon döntését, hogy saját hatáskörében vizsgálatot indít a Bizottságnál nemrégiben feltárt számos „forgóajtó” típusú összeférhetetlenségi eset kapcsán; egyetért az ombudsman által ennek kapcsán kiadott figyelmeztetéssel, amely szerint bár az összeférhetetlenségek hatékony kezelése a felelősségteljes kormányzás és az etikus magatartás alapvető eleme, nem minden, a kormányzáshoz és az etikához kapcsolódó probléma jár összeférhetetlenséggel; úgy véli, hogy az összeférhetetlenségi eseteket saját szoros határaikon belül kell vizsgálni, és hangsúlyozza, hogy az uniós intézményeken belül elő kell mozdítani az összeférhetetlenséggel kapcsolatos képzési és megelőzési stratégiákat;

                  40.

                  üdvözli az Uniónak szóló azon számvevőszéki ajánlást, hogy fontolja meg az összeférhetetlenségből eredő helyzetek kezelésére vonatkozó keretszabályozás továbbfejlesztését;

                  41.

                  üdvözli a decentralizált ügynökségekről szóló 2012. július 19-i intézményközi együttes nyilatkozatot és különösen annak az összeférhetetlenségek kezeléséről és megelőzéséről (11. és 18. bekezdés), valamint a tudományos szakértőik függetlenségéről (20. bekezdés) szóló rendelkezéseit;

                  42.

                  felszólítja a Számvevőszéket, hogy értékelje a 15/2012. számú különjelentésében megfogalmazott ajánlások alapján tett lépések ügynökségek általi végrehajtását; felszólítja a hálózatot, hogy együttműködve a Bizottsággal és a Számvevőszékkel dolgozzon ki javaslatokat a bevált gyakorlatok megosztása és a levont tanulságok alapján azon ügynökségek vagy működési területek azonosítása érdekében, amelyek a leginkább ki vannak téve az összeférhetetlenség veszélyének; e tekintetben üdvözli a lobbicsoportok számára az uniós intézményeken belül létrehozott átláthatósági nyilvántartás felülvizsgálatát, és sürgeti a Bizottságot és az ügynökségeket, hogy hajtsák végre az e felülvizsgálatból eredő, az esetleges összeférhetetlenségekkel kapcsolatos intézkedéseket;

                  43.

                  üdvözli az összeférhetetlenség kapcsán a Bizottság által tervezett fellépéseket, különös tekintettel azon szándékára, hogy az igazgatótanács tagjait és az igazgatókat, a tudományos bizottságokban részt vevő szakértőket, valamint a fellebbezési tanácsok tagjait érintő összeférhetetlenségek megelőzésére és kezelésére irányuló koherens politikára vonatkozó iránymutatásokat (9) hoz létre, amelyeket a Bizottság maga fog kidolgozni, és erre 2013-at tűzte ki határidőnek; örömmel állapítja meg, hogy ez a feladat a Bizottság kiemelt fellépéseinek és központi cselekvéseinek egyike; sürgeti a Bizottságot, hogy tartsa be a kitűzött határidőt, és 2013. vége előtt tegyen jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak az e fellépés terén elért eredményekről, csatolva jelentéséhez a vonatkozó jogalkotási javaslatokat;

                  44.

                  megjegyzi, hogy ebben a tekintetben a Bizottság két lépést vár el az ügynökségektől 2013-ban, mégpedig a következőket: fogadjanak el és hajtsanak végre az összeférhetetlenségre vonatkozó egyértelmű politikákat, továbbá cseréljenek tapasztalatot és amennyiben lehetséges, hangolják össze a tudományos bizottságokra és a fellebbezési tanácsokra vonatkozó megközelítéseiket, és fektessenek le átlátható és objektív módon ellenőrizhető kritériumokat a fellebbezési tanácsok pártatlanságának és függetlenségének biztosítása, valamint a tudományos bizottságok tagjai kiválasztási eljárásainak felülvizsgálata érdekében (10); sürgeti az ügynökségeket, hogy 2013 vége előtt jelentsék a mentesítésért felelős hatóság felé ezen feladatok végrehajtásának állását;

                  45.

                  felkéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe egyrészt a kockázatok és az előnyök közötti megfelelő egyensúly fenntartásának szükségességét, különösen az összeférhetetlenség kezelését illetően, másrészt a lehető legjobb tudományos szakértelem biztosítására vonatkozó célt; úgy véli, hogy a magatartási kódexek és az etikai iránymutatások szaporodása nem veheti elejét az összeférhetetlenségnek; úgy véli, a magatartási kódexek és etikai iránymutatások elfogadása szükséges, ám nem elegendő, és az összeférhetetlenség elvét sértő helyzetek megszüntetése csak egyszerű és megfelelő szabályok foganatosítása és hatékony betartatása révén érhető el, a becsületesség, az integritás és az átláthatóság általános kultúrájának részeként;

                  46.

                  emlékeztet arra, hogy a magas fokú átláthatóság kulcsszerepet játszik az összeférhetetlenség jelentette kockázatok enyhítésében; felhívja ezért azokat az ügynökségeket, amelyek ezt még nem tették meg, hogy honlapjukon tegyék közzé igazgatótanácsuk tagjainak, vezetőiknek, valamint külső és belső szakértőiknek nevét, érdekeltségi nyilatkozatát és önéletrajzát;

         Ütemterv

                  47.

                  ezzel összefüggésben üdvözli a Bizottságnak a 2012. decemberében elfogadott, uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemtervét (az ütemterv), és felkér minden érintett felet, hogy tegye magáévá az abban szereplő gondolatokat, tekintettel többek között az Unió új többéves költségvetéséről folyó tárgyalásokra;

                  48.

                  teljes mértékben támogatja a Bizottságnak az ütemtervben megfogalmazott fő célkitűzéseit, vagyis a kiegyensúlyozottabb kormányzás elérését, az ügynökségek hatékonyságának és elszámoltathatóságának növelését, és a nagyobb koherencia bevezetését a működésük területén; üdvözli a javasolt fellépéseket, különös tekintettel az igazgatótanácsok munkájának egységesítésére, az ügynökségek közötti szinergiák fellelésére irányuló erőfeszítésekre és egyes ügynökségek esetleges összevonására;

                  49.

                  rámutat, hogy bár az ütemterv jó kiindulási pont, még mindig nem nyújt átfogó értékelést az ügynökségek jelenlegi helyzetéről, és nem ad egyértelmű iránymutatást és stratégiát az ügynökségek igen időszerű korszerűsítése terén; úgy véli, hogy a Bizottságnak ambiciózusabban és erőteljesebben kellene fellépnie az egyes ügynökségeket, ügynökségtípusokat vagy -csoportokat érintő egyedi fellépések terén; sajnálja, hogy az intézményközi munkacsoport hosszas munkája a jelen szakaszban csak csekély eredményt hozott, és hogy a Tanács nem mutatkozik nyitottnak egy nagyra törőbb megközelítésre; meggyőződése, hogy a proaktívabb és előretekintőbb hozzáállás számottevőbb hozzáadott értékhez vezetett volna;

                  50.

                  üdvözli, hogy a közös megközelítés egyik kiemelt célkitűzése az ügynökségek irányításának javítása elsősorban azáltal, hogy az igazgatótanács és az ügyvezető igazgató szerepét egyértelműbben határozza meg, és felülvizsgálja a Bizottság és a Parlament képviselőinek hatáskörét a vezető testületekben; úgy véli, hogy ennek révén tisztázni lehet majd az uniós ügynökségek kapcsolatát az intézményekkel és a tagállamokkal, átfogóbb elszámoltathatósági mechanizmusokat lehet majd életbe léptetni, és – az ügynökségek függetlensége elvének tiszteletben tartása mellett – meg lehet majd határozni a Bizottság felelősségének szintjét az ügynökségek tevékenységét illetően;

                  51.

                  felhívja a Bizottságot, hogy az európai szemeszter keretében – különösen az éves növekedési jelentés és a makrogazdasági mutatók kidolgozása során – használja fel jobban az ügynökségek ajánlásait és a kapacitásépítést; hangsúlyozza, hogy az ügynökségek kulcsszerepet töltenek be az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek megvalósításában;

         Függetlenség

                  52.

                  hangsúlyozza, hogy kiemelten fontos, hogy az ügynökségek függetlenek legyenek; emlékeztet arra, hogy az ügynökségeknek képeseknek kell lenniük feladatkörüket önállóan ellátni, és sajnálatának ad hangot amiatt, hogy ez jelenleg nincs mindig így; úgy véli, hogy a Bizottság főigazgatóságait az ügynökségek partnereinek kellene tekinteni, és aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság beavatkozásai néha megkérdőjelezik az ügynökségek döntéseinek és végrehajtott fellépéseinek tárgyilagosságát, különösen amikor a fogyasztók biztonságát érintő, jelentős kockázatú témákról van szó;

         Elszámoltathatóság

                  53.

                  úgy véli, hogy az ügynökségek demokratikus elszámoltathatóságát és különösen a mentesítését felelős hatóság felé történő jelentéstételi eljárásaikat össze kell hangolni (különösen a pénzügyi kimutatások alakiságában, és a mentesítést követő jelentés benyújtásában fordulnak elő eltérések); úgy véli, hogy a Parlament és az ügynökségek közti kapcsolatnak jót tenne egy erősebb és jobban strukturált jelentéstételi rendszer a Parlament felé; úgy véli, hogy a jelenlegi helyzet eléggé széttöredezett, és a kapcsolatfelvétel és a jelentéstétel túl gyakran ad hoc alapon történik;

                  54.

                  lényegesnek tartja, hogy az ügynökségekért felelős parlamenti bizottságok a lehető legalaposabban vizsgálják meg az ügynökségek éves munkaprogramját, és biztosítsák, hogy a munkaprogramok igazodjanak az aktuális körülményekhez és politikai prioritásokhoz; ezzel összefüggésben elvárja, hogy – a decentralizált ügynökségekről szóló 2012. július 19-i együttes nyilatkozattal összhangban – az ügynökségek szorosan működjenek együtt a bizottságokkal és a Bizottsággal éves munkaprogramjuk összeállítása során;

                  55.

                  kéri az ügynökségeket, hogy honlapjukon tegyék közzé igazgatótanácsi üléseik jegyzőkönyvét, az átláthatóság és a demokratikus ellenőrzés – ideértve a Parlament általi ellenőrzést is – jegyében;

                  56.

                  javasolja, hogy a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottságának egy tagja megfigyelőként részt vehessen az ügynökségek igazgatótanácsi ülésein;

         A szorosabb együttműködés lehetőségei és egyes ügynökségek összevonása

                  57.

                  úgy véli, hogy meg kellene vizsgálni a további szinergiák lehetőségét az Európai Rendőrakadémia és az Európai Rendőrségi Hivatal között, tekintetbe véve a CEPOL által 2011-ben megjelentetett tanulmány eredményeit (CEPOL/CT/2010/002 szerződés); megjegyzi, hogy 2014 márciusában a Rendőrakadémia el fog költözni jelenlegi, bramshilli (Egyesült Királyság) székhelyéről; kéri, hogy a Bizottság tegyen javaslatot az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a Rendőrakadémia áthelyezésére Hágába (Hollandia), amely az Európai Rendőrségi Hivatal jelenlegi székhelye, annak érdekében, hogy a két ügynökség megoszthassa létesítményeit és szolgálatait, alapfeladataik és autonómiájuk veszélyeztetése nélkül; hangsúlyozza, hogy a költözés lebonyolításáról hozott gyors döntés csökkentené a személyzetre és a felvételi eljárásokra esetlegesen káros hatást gyakorló bizonytalanságot;

                  58.

                  felhívja a Bizottságot, hogy az Európai Képzési Alapítvánnyal, az Európai Szakképzésfejlesztési Központtal, az Élet- és Munkakörülmények Javításáért Európai Alapítvánnyal és az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökséggel együttműködésben tárják fel az ügynökségek közötti szinergiákat, és tegyenek jelentést a mentesítésért felelős hatóságnak az ügynökségek közötti szorosabb integráció lehetőségéről; felkéri ezeket az ügynökségeket és a Bizottságot annak megállapítására, hogy a szorosabb együttműködés méretgazdaságosságot és teljesítményoptimalizálást eredményezhet-e;

                  59.

                  bizonyos ügynökségek között szorosabb koordinációt vár el, különösen az egy másik ügynökség felelősségi körét érintő határozatok meghozatala terén; javasolja, hogy a jogszabályok ütköztetésének elkerülése érdekében az érintett ügynökségek az érdekeltek bevonásával egymás között állapodjanak meg; felhívja az ügynökségeket, hogy az ilyen esetekről mindig értesítsék a Parlament felelős bizottságát;

         A bevált gyakorlatok megosztása

                  60.

                  hangsúlyozza, hogy az újonnan létrehozott ügynökségek (pl. a következő, 2011-ben létrejött ügynökségek: az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége, az Európai Bankhatóság (EBH), az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) és az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA)) esetében gondoskodni kell arról, hogy ezek az ügynökségek levonhassák a tanulságokat a régebb óta működő és tapasztaltabb ügynökségek bevált gyakorlataiból, és ily módon elkerülhessék a személyzeti felvétel, a közbeszerzés és a pénzügyi szabályozás során felmerülő hiányosságokat;

                  61.

                  megelégedéssel jegyzi meg, hogy az újonnan létrehozott ügynökségek évente három alkalommal vesznek részt a hálózat ülésein, továbbá hogy ezeken az üléseken sor kerül a bevált gyakorlatok megosztására; tudomásul veszi továbbá, hogy az újonnan alapított ügynökségeket alhálózatokba tömörítik, amelyek célja a technikai szakértelmet igénylő problémák megbeszélése, különös tekintettel az igazgatási vezetők alhálózatára, amely ugyanolyan gyakran ül össze, mint a hálózat, és a munkaerő-felvétel, a beszerzések, és a pénzügyi szabályozás témáit vitatja meg;

                  62.

                  tudomásul veszi, hogy az ESMA két tanulmányi látogatást szervezett, egyet az Európai Vasúti Ügynökséghez (ERA) 2011-ben, és egyet az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökséghez (EMSA) 2012-ben; e látogatások során az ESMA munkatársainak lehetőségük nyílt e két, már régóta működő ügynökség bevált gyakorlataiból tanulni; tudomásul veszi az ESMA, az EIOPA és az EBA közti gyakori kapcsolatfelvételt, tapasztalatcserét, a gyakorlatok összehangolását és a szinergiák kiaknázását;

                  63.

                  felkéri a hálózatot, hogy működjön együtt a Bizottsággal az ügynökségek közös képzési programjainak megszervezése érdekében, azzal a céllal, hogy megoldják a Számvevőszék által 2011-ben azonosított pénzügyi problémákat;

         Európai felügyeleti hatóságok

                  64.

                  aggodalommal jegyzi meg, hogy a költségvetési rendelet rendelkezései nem igazodnak teljes mértékben az európai felügyeleti hatóságok finanszírozási rendjéhez, mivel a költségvetés 55–60 %-át a tagállamok és az EFTA-tagok hozzájárulásaiból finanszírozzák; úgy véli, hogy a vegyes finanszírozásuk miatt egyedei kockázatoknak kitett európai felügyeleti hatóságok biztonságának és pénzügyi stabilitásának garantálása érdekében megfelelő mechanizmusokat kell találni; úgy véli, hogy e kérdéssel legkésőbb a költségvetési rendelet ügynökségek tekintetében történő, következő felülvizsgálata során foglalkozni kellene, és felhívja a Bizottságot, hogy értékelje a helyzetet, és készítsen jelentést a mentesítésért felelős hatóság számára;

                  65.

                  hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy a rendelkezésre álló költségvetés és álláshelyek megfelelően igazodjanak az EFH-ra ruházott feladatokhoz, mivel az aránytalanság a személyzeti állomány kiegyensúlyozatlan feltöltését eredményezheti egyrészt az EFH saját alkalmazottainak felvétele, másrészt a nemzeti szakértők részvétele tekintetében; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság – erre utaló egyértelmű jelzés nélkül – módosította az EFH által javasolt létszámtervet; sürgeti a Bizottságot, hogy teljes mértékben átlátható módon járjon el ebben, és más kérdésekben is;

                  66.

                  ezzel összefüggésben tudomásul veszi az IMF uniós pénzügyi ágazatra vonatkozó, 2012. decemberi értékelésének előzetes következtetéseiben felvetett aggályokat, amely értékelés azt ajánlja, hogy az EFH erőforrásait és hatásköreit a feladatai sikeres ellátásához szükséges mértékben növelni kell, egyidejűleg fokozva működési függetlenségét;

         Nemek közötti egyenlőség

                  67.

                  hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy megfelelő politikák biztosítsák a nők és férfiak megfelelő képviseletét az ügynökségek irányító testületeiben; sürgeti a hálózatot, hogy vezessen be és terjesszen bevált gyakorlatokra vonatkozó általános iránymutatásokat a szóban forgó területen, még akkor is, ha erre nincs külön utalás az ügynökségek alapító rendeletében; felhívja az ügynökségek személyzeti kérdésekért végső felelősséggel tartozó ügyvezető igazgatóit, hogy az ügynökségek teljes személyzetét és a felelős beosztásban dolgozókat illetően is biztosítsák a nemek kiegyensúlyozott képviseletét;

                  68.

                  aggodalommal állapítja meg, hogy kevés nő tölt be ügyvezető igazgatói posztot az ügynökségeknél; mivel a legtöbb ügynökségnél az igazgatókat az igazgatótanács a Bizottság által elfogadott kiválasztási listáról nevezi ki, felhívja az ügynökségek igazgatótanácsait és a Bizottságot, hogy ügyeljenek az egyenlőség elvének érvényesülésére, és legyenek tekintettel a Bizottság által 2010-ben útjára indított, a felelős beosztásban dolgozók nemi arányának kiegyensúlyozására irányuló stratégiára; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a közös megközelítésben és az ütemtervben a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó politika nem szerepel a célkitűzések között, és felhívja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki külön javaslatokat e hiányosság orvoslására;

                  69.

                  tudomásul veszi, hogy a tagállamok nevezik ki képviselőiket az ügynökségek vezető testületeibe; felkéri a tagállamokat, hogy képviselőiknek e testületekbe való kinevezése során legyenek figyelemmel a nemek közötti egyenlőség elvére; felszólítja továbbá az ügynökségek ügyvezető igazgatóit, hogy az elnök- és alelnökválasztás során tudatosítsák az igazgatótanácsok tagjai körében ezt a szempontot; elégedettséggel állapítja meg, hogy a jelenlegi Trojka-ügynökségek közül kettő igazgatótanácsát nő elnökli;

         Összetett IT-rendszerek

                  70.

                  hangsúlyozza, hogy az uniós szinten működő, összetett informatikai (IT-) rendszerek jelentette technikai és irányítási kihívásoknak való megfelelés érdekében az ügynökségeknek és a Bizottságnak össze kell hangolniuk és meg kell osztaniuk egymással a bevált gyakorlatokat és a tapasztalatokat; furcsállja, hogy a Bizottság díjakat számol fel az ügynökségeknek az IT-rendszerek használatáért, és hogy ezeket a díjakat nem objektív paraméterek – pl. az ügynökségek mérete – alapján állapítják meg; felhívja a Bizottságot, hogy mivel ezek a díjak jelentős terhet jelentenek a kis ügynökségek számára, amennyiben a díjak kiszabását nem lehet elkerülni, igazítsa azokat az ügynökségek méretéhez és anyagi teherbírásához;

                  71.

                  felhívja a Bizottság figyelmét az ügynökségek nehézségeire az olyan összetett IT-rendszerek használata során, mint az eredményszemléletű elszámolás (ABAC) és a SYSPER 2, mivel ezeket a rendszereket a Bizottság igényeihez szabták, nem pedig az ügynökségekéhez; üdvözli az ügynökségi alhálózatok és különösen az uniós ügynökségek információs és kommunikációs technológiai hálózatának (IT-kérdések) és az adminisztratív vezetők alhálózatának (ABAC és SYSPER2) e probléma következményeivel foglalkozó fellépéseit, és felhívja a Bizottságot, hogy e kérdésben szorosabban működjön együtt az ügynökségekkel;

                  72.

                  javasolja, hogy az ügynökségek használhassák a Bizottság emberierőforrás- és egyéb szoftvereit, ahelyett, hogy saját maguknak kelljen megvásárolniuk e drága szoftvereket;

                  73.

                  javasolja, hogy a következő pénzügyi évtől kezdődően – a mentesítési hatóságnak az ügynökségekkel kapcsolatos munkáját megkönnyítendő, valamint az ügynökségek számára, egyre bonyolultabb feladatköreikre és munkájukra tekintettel – a Parlament vegye fontolóra, valamely ügynökség tanulmányozása és a róla szóló véleményének előkészítése során a feladatok oly módon történő átszervezését, amelynek értelmében – amint arra ez évben más intézmények tekintetében már sor került – több előadót neveznének ki;

                  74.

                  utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást az e mentesítési eljárás hatálya alá tartozó ügynökségeknek, valamint a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek.

         (1)  HL L 286., 2012.10.17., 388. o.

         (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

         (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

         (4)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         (5)  HL C 368., 2011.12.16.

         (6)  HL C 161. E, 2011.5.31., 62. o.

         (7)  HL C 51. E, 2013.2.22., 121. o.

         (8)  Ennek kapcsán lásd az uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemterv 53. fellépését.

         (9)  Lásd az Európai Unió decentralizált ügynökségeire vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemterv 33. intézkedését.

         (10)  Lásd az Európai Unió decentralizált ügynökségeire vonatkozó közös megközelítés nyomon követéséről szóló ütemterv 34. és 34. intézkedését.


title: Az Európai Parlament (EU) 2017/1743 határozata (2017. április 27.) az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító második közös vállalkozás 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról

text:
               29.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 252/360

         AZ EURÓPAI PARLAMENT (EU) 2017/1743 HATÁROZATA
   (2017. április 27.)
   az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító második közös vállalkozás 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító második közös vállalkozás 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító második közös vállalkozás 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésre (1), a közös vállalkozás válaszával együtt,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a 2015-ös pénzügyi évre vonatkozóan az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikke szerinti megbízhatósági nyilatkozatára (2),

               —

               tekintettel a 2015-ös pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtása tekintetében a közös vállalkozás számára adandó mentesítésről szóló, 2017. február 21-i tanácsi ajánlásra (05875/2017 – C8-0089/2017),

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 209. cikkére,

               —

               tekintettel az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító második közös vállalkozás létrehozásáról szóló, 2014. május 6-i 557/2014/EU tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 12. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Parlament és a Tanács 966/2012/EU, Euratom rendelete 209. cikkében említett, a köz- és magánszféra közötti partnerségre létrehozott szervek számára kidolgozott pénzügyi szabályzat-mintáról szóló, 2013. szeptember 30-i 110/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletre (5),

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 94. cikkére és IV. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére (A8-0083/2017),

               1.

               jóváhagyja az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító második közös vállalkozás 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárását;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezést megvalósító második közös vállalkozás ügyvezető igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételéről.

            az elnök

         Antonio TAJANI

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL C 473., 2016.12.16., 57. o.

      (2)  HL C 473., 2016.12.16., 58. o.

      (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

      (4)  HL L 169., 2014.6.7., 54. o.

      (5)  HL L 38., 2014.2.7., 2. o.


title: Az Európai Parlament (EU) 2016/1482 határozata (2016. április 28.) az Európai Unió 2014-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről, IX. szakasz – Európai adatvédelmi biztos

text:
               14.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 246/160

         AZ EURÓPAI PARLAMENT (EU) 2016/1482 HATÁROZATA
   (2016. április 28.)
   az Európai Unió 2014-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről, IX. szakasz – Európai adatvédelmi biztos
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel az Európai Unió 2014-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésére (1),

               —

               tekintettel az Európai Unió 2014-es pénzügyi évre vonatkozó összevont éves beszámolójára (COM(2015)377 – C8-0207/2015) (2),

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a 2014-es pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról szóló éves jelentésére, az intézmények válaszaival együtt (3),

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a 2014-es pénzügyi évre vonatkozóan az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikke szerinti megbízhatósági nyilatkozatára (4),

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 314. cikkének (10) bekezdésére, valamint 317., 318. és 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (5) és különösen annak 55., 99., 164., 165. és 166. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 94. cikkére és V. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság véleményére (A8-0109/2016),

               1.

               mentesítést ad az európai adatvédelmi biztos számára a 2014-es pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               megjegyzéseit a mellékelt állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint az annak szerves részét képező állásfoglalást az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, a Bizottságnak, az Európai Unió Bíróságának, a Számvevőszéknek, az európai ombudsmannak, az európai adatvédelmi biztosnak és az Európai Külügyi Szolgálatnak, továbbá hogy gondoskodjon annak az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételükről.

            az elnök

         Martin SCHULZ

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL L 51., 2014.2.20.

      (2)  HL C 377., 2015.11.13., 1. o.

      (3)  HL C 373., 2015.11.10., 1. o.

      (4)  HL C 377., 2015.11.13., 146. o.

      (5)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.


title: 2014/605/EU: Az Európai Parlament határozata ( 2014. április 3. ) az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség 2012-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről

text:
               5.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 266/272

         AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA
   (2014. április 3.)
   az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség 2012-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről
   (2014/605/EU)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség 2012-es pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség 2012-es pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésére, az ügynökség válaszaival együtt (1),

               —

               tekintettel a Tanács 2014. február 18-i ajánlására (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére,

               —

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 208. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség létrehozásáról szóló, 1994. július 18-i 2062/94/EK tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 14. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (5),

               —

               tekintettel a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet 208. cikkében említett szervekre vonatkozó pénzügyi keretszabályzatról szóló, 2013. szeptember 30-i 1271/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletre (6) és különösen annak 108. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság véleményére (A7-0193/2014),

               1.

               mentesítést ad az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatója számára az ügynökség 2012-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               észrevételeit a mellékelt állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint az annak szerves részét képező állásfoglalást az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételükről.

            az elnök

         Martin SCHULZ

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL C 365., 2013.12.13., 275. o.

      (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

      (4)  HL L 216., 1994.8.20., 1. o.

      (5)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

      (6)  HL L 328., 2013.12.7., 42. o.