title: A Tanács 2014/482/KKBP határozata ( 2014. július 22. ) az Európai Unió nigeri KBVP-missziójáról (EUCAP Sahel Niger) szóló 2012/392/KKBP határozat módosításáról

text:
               23.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 217/31

         A TANÁCS 2014/482/KKBP HATÁROZATA
   (2014. július 22.)
   az Európai Unió nigeri KBVP-missziójáról (EUCAP Sahel Niger) szóló 2012/392/KKBP határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 28. cikkére, valamint 42. cikkének (4) bekezdésére és 43. cikkének (2) bekezdésére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2012. július 16-án elfogadta a 2012/392/KKBP tanácsi határozatot (1), amely 2014. július 15-én hatályát veszti.

               (2)

               A Tanács 2013. október 28-án elfogadta a 2013/533/KKBP határozatot (2), melyben meghatározta a 2014. július 15-ig tartó időszak fedezetére szánt pénzügyi referenciaösszeget.

               (3)

               A Politikai és Biztonsági Bizottság (PBB) a stratégiai felülvizsgálatnak megfelelően 2014. március 28-án az Európai Unió nigeri KBVP-missziójának (EUCAP Sahel Niger) 2 évvel való meghosszabbítását ajánlotta.

               (4)

               Az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője 2014. május 2-án levelet kapott a nigeri hatóságoktól, melyben azok támogatásukat fejezték ki az EUCAP Sahel Niger két évvel való meghosszabbítása iránt.

               (5)

               Az EUCAP Sahel Niger végrehajtására olyan helyzetben kerül sor, amely rosszabbodhat, és akadályozhatja az Unió külső tevékenysége tekintetében az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikkében meghatározott célkitűzések elérését,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2012/392/KKBP határozat a következőképpen módosul:

               1.

               A 2. és 3. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „2. cikk
               Célkitűzések
               A Száhil öv biztonságával és fejlesztésével kapcsolatos európai uniós stratégia végrehajtásával összefüggésben az EUCAP Sahel Niger célja a nigeri hatóságok segítése saját nemzeti biztonsági stratégiájuk meghatározásában és végrehajtásában. Az EUCAP Sahel Niger célja továbbá, hogy hozzájáruljon ahhoz, hogy Nigerben a különböző biztonsági ágazatbeli szereplők a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelem során integrált, multidiszciplináris, koherens, fenntartható és az emberi jogokat tiszteletben tartó megközelítést alkalmazzanak.”
               „3. cikk
               Feladatok
               (1)   A 2. cikkben meghatározott célkitűzések megvalósítása érdekében az EUCAP Sahel Niger:

                           a)

                           kész támogatni a nigeri biztonsági stratégia meghatározását és alkalmazását, folyamatos tanácsadással és segítségnyújtással szolgálva a nigeri biztonsági és fejlesztési stratégia biztonsági dimenziójának végrehajtásában az ország északi részében;

                           b)

                           segíti azon regionális és nemzetközi projektek koordinációját, melyek célja Niger támogatása a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben;

                           c)

                           a nyomozási képességek fejlesztése révén erősíti a jogállamiságot, valamint ezenbelül megfelelő képzési programokat dolgoz ki és hajt végre;

                           d)

                           támogatja a nigeri biztonsági és védelmi erők fenntarthatóságának fejlesztését;

                           e)

                           hozzájárul a biztonság területével kapcsolatos projektek azonosításához, tervezéséhez és végrehajtásához.

                     (2)   Az EUCAP Sahel Niger az (1) bekezdésben felsorolt tevékenységekre összpontosít, amelyek hozzájárulnak a nigeri területek feletti szorosabb ellenőrzés kialakításához, a nigeri fegyveres erőkkel történő együttműködést is beleértve.
               (3)   Az EUCAP SAHEL Niger nem lát el végrehajtási feladatokat.”

               2.

               Az 4. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                           „(3)   Az EUCAP Sahel Niger felépítését a tervezési dokumentumok határozzák meg.”

                           b)

                           a (4) bekezdést el kell hagyni.

               3.

               Az 6. cikk a következőképpen módosul:

                           a)

                           a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
                           „(1a)   Az EUCAP Sahel Nigert a műveleti területen a misszióvezető képviseli. A misszióvezető átruházhatja a személyzeti és pénzügyi kérdésekkel kapcsolatos irányítási feladatait az EUCAP Sahel Niger állományának tagjaira azok általános felelőssége mellett.”;

                           b)

                           a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                           „3.   A misszióvezető – a polgári műveleti parancsnok stratégiai szintű utasításait követve – az EUCAP Sahel Niger hatékony helyszíni tevékenysége érdekében utasításokat ad a misszió teljes személyzetének – beleértve a brüsszeli támogató egységet is –, koordinálja a műveleteket, és ellátja a napi irányítást.”;

                           c)

                           a (4) és (8) bekezdést el kell hagyni.

               4.

               A 7. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(4)   A nemzetközi és helyi személyzet alkalmazási feltételeit, valamint jogait és kötelezettségeit az EUCAP Sahel Niger és a személyzet adott tagja között megkötendő szerződésben kell meghatározni.”

               5.

               A 11. cikk (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(5)   A 2013/488/EU tanácsi határozattal (3) összhangban biztosítja az EU-minősített adatok védelmét.

                  (3)  A Tanács 2013. szeptember 23-i 2013/488/EU határozata az EU-minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokról (HL L 274., 2013.10.15., 1. o.).”"

               6.

               A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
               „12a. cikk
               Jogi rendelkezések
               Amennyiben az ezen határozat végrehajtása érdekében szükséges, az EUCAP Sahel Niger szolgáltatásokat és árukat vehet, szerződéseket és igazgatási megállapodásokat köthet, személyzetet alkalmazhat, bankszámlát tarthat fenn, vagyoni eszközöket szerezhet és idegeníthet el, teljesítheti a fizetési kötelezettségeit, valamint eljárhat bíróság előtt.”

               7.

               A 13. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „13. cikk
               Pénzügyi rendelkezések
               (1)   Az EUCAP Sahel Niger misszióval járó kiadások fedezésére szánt pénzügyi referenciaösszeg a 2012. július 16. és 2013. október 31. közötti időszakra 8 700 000 EUR.
               Az EUCAP Sahel Niger misszióval járó kiadások fedezésére szánt pénzügyi referenciaösszeg a 2013. november 1. és 2014. július 15. közötti időszakra 6 500 000 EUR.
               Az EUCAP Sahel Niger misszióval járó kiadások fedezésére szánt pénzügyi referenciaösszeg a 2014. július 16. és 2015. július 15. közötti időszakra 9 155 000 EUR.
               (2)   Valamennyi kiadást az Unió általános költségvetésére alkalmazandó eljárásoknak és szabályoknak megfelelően kell kezelni. Harmadik államok állampolgárai, valamint a fogadó állam állampolgárai is pályázhatnak szerződéskötésre. Az EUCAP Sahel Niger – a Bizottság jóváhagyásától függően – technikai megállapodásokat köthet tagállamokkal, a fogadó állammal, részt vevő harmadik államokkal és egyéb nemzetközi szereplőkkel felszereléseknek, szolgáltatásoknak és helyiségeknek az EUCAP Sahel Niger számára való biztosítása érdekében.
               (3)   Az EUCAP Sahel Niger felel a saját költségvetésének végrehajtásáért. Az EUCAP Sahel Niger e célból megállapodást ír alá a Bizottsággal.
               (4)   Az Európai Unió nigeri KBVP-missziójának (EUCAP Sahel Niger) jogállásáról szóló, az Európai Unió és a Nigeri Köztársaság közötti megállapodás (4) sérelme nélkül, az EUCAP Sahel Niger felel a megbízatása végrehajtásából eredően 2014. július 16-tól kezdődően felmerülő igényekért és kötelezettségekért, azon igények kivételével, amelyek a misszióvezető súlyos kötelességszegéséből erednek, amelyekért ő maga viseli a felelősséget.
               (5)   A pénzügyi rendelkezések végrehajtása nem sérti a 4., 5. és 6. cikkben meghatározott parancsnoki láncot, valamint az EUCAP Sahel Niger operatív követelményeit, beleértve a felszerelés kompatibilitását és a csapatok interoperabilitását is.
               (6)   A kiadások 2012. július 16-ától számolhatók el.

                  (4)  HL L 242., 2013.9.11., 2. o.”"

               8.

               A cikk a következő cikkel egészül ki:
               „13a. cikk
               Projektegység
               (1)   Az EUCAP Sahel Nigeren belül projektegységet kell létrehozni a projektek meghatározása és végrehajtása céljából. Az EUCAP Sahel Niger adott esetben támogatást és tanácsadást biztosít a tagállamok és harmadik államok által saját hatáskörben, az EUCAP Sahel Niger megbízatásához kapcsolódó területeken és annak célkitűzéseit támogatva végrehajtott projektek kapcsán.
               (2)   Az EUCAP Sahel Niger felhatalmazást kap arra, hogy az EUCAP Sahel Niger egyéb tevékenységeivel összhangban álló, azokat kiegészítő projektek végrehajtása céljából igénybe vegye a tagállamok vagy harmadik államok pénzügyi hozzájárulásait, az alábbi két esetben:

                           a)

                           a projekt szerepel az e határozat költségvetési vonzatokról szóló kimutatásában; vagy

                           b)

                           az EUCAP Sahel Niger a megbízatás ideje alatt kerül be a költségvetési vonzatokról szóló kimutatásba a költségvetési vonzatokról szóló kimutatásnak a misszióvezető kérésére történő módosítása révén.

                     Az EUCAP Sahel Niger megállapodást köt a hozzájárulást nyújtó államokkal többek között arról, hogy milyen konkrét eljárásokat kell alkalmazni azoknak a harmadik felek részéről felmerülő panaszoknak a kezelésére, amelyek a hozzájárulást nyújtó államok által rendelkezésre bocsátott pénzeszközök kezelése során az EUCAP Sahel Niger által hozott intézkedésekkel vagy az általa elkövetett mulasztásokkal okozott károkkal kapcsolatban merülnek fel. A hozzájárulást nyújtó államok pénzeszközeinek kezelése során az EUCAP Sahel Niger által hozott intézkedésekért vagy az általa elkövetett mulasztásokért való felelősséget a hozzájárulást nyújtó államok semmilyen esetben sem háríthatják az Unióra vagy a főképviselőre.
               (3)   A projektegység számára harmadik államok által biztosított pénzügyi hozzájárulások elfogadására a PBB általi jóváhagyás alapján kerülhet sor.”

               9.

               A 15. cikkben a „2011/292/EU határozattal” szövegrész helyébe a „2013/488/EU határozattal” szövegrész lép.

               10.

               A 16. cikkben, a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
               „Ezt a határozatot 2016. július 15-ig kell alkalmazni.”.

         2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
   Ezt a határozatot 2014. július 16-tól kell alkalmazni.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 22-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         C. ASHTON

      (1)  A Tanács 2012. július 16-i 2012/392/KKBP határozata az Európai Unió nigeri KBVP-missziójáról (EUCAP Sahel Niger) (HL L 187., 2012.7.17., 48. o.).

      (2)  A Tanács 2013. október 28-i 2013/533/KKBP határozata az Európai Unió nigeri KBVP-missziójáról (EUCAP Sahel Niger) szóló 2012/392/KKBP határozat módosításáról (HL L 288., 2013.10.30., 68. o.).


title: 2008/438/EK,Euratom: A Tanács és a Bizottság határozata ( 2008. május 14. ) az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Bolgár Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv megkötéséről

text:
               13.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 155/15

      A TANÁCS ÉS A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

   (2008. május 14.)
   az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Bolgár Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv megkötéséről
   (2008/438/EK, Euratom)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, ÉS AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 310. cikkére, összefüggésben a 300. cikk (2) bekezdése első albekezdésének második mondatával és a 300. cikk (3) bekezdésének második albekezdésével,
   tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 101. cikkének második bekezdésére,
   tekintettel Bulgária és Románia Csatlakozási Okmányára és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament hozzájárulására (1),
   tekintettel a Tanács jóváhagyására az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikkének megfelelően,
   mivel:

               (1)

               Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Bolgár Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyvet az Európai Közösség és a tagállamok részéről a 2008/273/EK tanácsi határozattal (2) összhangban 2008. február 18-án aláírták.

               (2)

               A jegyzőkönyv a hatálybalépéséig a csatlakozás időpontjától ideiglenesen alkalmazásra került.

               (3)

               A jegyzőkönyvet el kell fogadni,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   Az Európai Közösség, az Európai Atomenergia-közösség és a tagállamok jóváhagyják az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Bolgár Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz történő csatlakozása figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyvet.
   A jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz (3).
   2. cikk
   A Tanács elnöke a jegyzőkönyv 11. cikkének megfelelően az Európai Közösség és tagállamai nevében letétbe helyezi a jóváhagyó okiratokat. A Bizottság elnöke egyidejűleg letétbe helyezi a jóváhagyó okiratot az Európai Atomenergia-közösség nevében.

      Kelt Brüsszelben, 2008. május 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         A. BAJUK

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  2008. április 23-i hozzájárulás (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  HL L 99., 2008.4.10., 1. o.

      (3)  HL L 99., 2008.4.10., 2. o.


title: Az EFTA-államok Állandó Bizottságának 1/2011/SC számú határozata ( 2011. szeptember 29. ) a 2009–2014 közötti időszakra vonatkozó Finanszírozási Mechanizmus programjainak és projektjeinek ellenőrzéséről

text:
               22.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 341/67

         AZ EFTA-ÁLLAMOK ÁLLANDÓ BIZOTTSÁGÁNAK 1/2011/SC SZÁMÚ HATÁROZATA
   (2011. szeptember 29.)
   a 2009–2014 közötti időszakra vonatkozó Finanszírozási Mechanizmus programjainak és projektjeinek ellenőrzéséről
   AZ EFTA-ÁLLAMOK ÁLLANDÓ BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: EGT-megállapodás),
   tekintettel az Európai Unió, Izland, a Liechtensteini Hercegség és a Norvég Királyság közötti megállapodásra a 2009–2014 közötti időszakra vonatkozó EGT Finanszírozási Mechanizmusról,
   tekintettel a fent említett, az Európai Unió, Izland, a Liechtensteini Hercegség és a Norvég Királyság közötti, a 2009–2014 közötti időszakra vonatkozó EGT Finanszírozási Mechanizmusról szóló megállapodás által az EGT-megállapodásba illesztett, EGT Finanszírozási Mechanizmusról szóló 38b. jegyzőkönyvre,
   tekintettel a Norvég Királyság és az Európai Unió közötti, a 2009–2014 időszakra vonatkozó Norvég Finanszírozási Mechanizmusról szóló megállapodásra,
   tekintettel az EFTA-államok Állandó Bizottságának a Finanszírozási Mechanizmus bizottságának létrehozásáról szóló 4/2004/SC számú határozatát módosító 2010. december 9-i 5/2010/SC számú határozatára (1),
   tekintettel az EFTA-államok Állandó Bizottságának az EGT Finanszírozási Mechanizmus és a Norvég Finanszírozási Mechanizmus hivatalának feladatainak kiterjesztéséről szóló, 2010. december 9-i 6/2010/SC számú határozatára (2),
   tekintettel a Felügyeleti Hatóság és a Bíróság képviselőiből álló bizottságnak az EFTA Könyvvizsgálói Testület megbízatásáról szóló, 2002. október 23-i 5/2002 határozatára, amely a három EGT-tag EFTA-államot érinti,
   A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A Könyvvizsgálói Testület a 2009–2014 közötti időszakra vonatkozó EGT Finanszírozási Mechanizmus (a továbbiakban: EGT Finanszírozási Mechanizmus) keretében végrehajtott programok és projektek ellenőrzéséért felelős legfelsőbb hatóságként működik. Az ellenőrzésbe tartozik a kedvezményezett államok programjainak és projektjeinek, a kedvezményezett államok programirányításának és projektmenedzsmentjének és az EGT Finanszírozási Mechanizmus végrehajtásának az ellenőrzése. A Könyvvizsgálói Testület ellenőrizheti az EGT Finanszírozási Mechanizmus tekintetében a Finanszírozási Mechanizmus Hivatalát is.
   2. cikk
   A Könyvvizsgálói Testület az EGT-megállapodásban részt vevő EFTA-államok állampolgáraiból áll, akik lehetőség szerint az EFTA-államok legfelsőbb könyvvizsgálati intézményének tagjai. Függetlenségükhöz nem férhet kétség. Az EFTA-tisztviselők nem nevezhetők ki könyvvizsgálóvá a bármely EFTA-intézménynél történő kinevezésük lejáratát követő három éven belül.
   3. cikk
   Az 1. cikk szerinti ellenőrzést a Könyvvizsgálói Testület ugyanazon tagjai végzik, akiket a Felügyeleti Hatóság és a Bíróság képviselőiből álló bizottság az EFTA Könyvvizsgálói Testület tagjai kinevezéséről szóló, 2010. május 26-i 1. számú határozatában nevezett ki a határozatban meghatározott időtartamra (a három EGT-tag EFTA-államot érintően). Hivatali idejük lejártával az 1. cikk szerinti ellenőrzést a Könyvvizsgálói Testület azon tagjai végzik, akiket a Felügyeleti Hatóság és a Bíróság képviselőiből álló bizottság a határozatában kinevez.
   4. cikk
   A Könyvvizsgálói Testület tagjai feladataik ellátása során teljesen függetlenül járnak el.
   5. cikk
   A Könyvvizsgálói Testület tagjai szorosan együttműködnek a 2009–2014 közötti időszakra vonatkozó Norvég Finanszírozási Mechanizmus ellenőrzésével megbízott személlyel vagy személyekkel a két finanszírozási mechanizmus tevékenységeinek ellenőrzése terén.
   6. cikk
   Az 1. cikkben említett megfelelő és arányos ellenőrzés költségeit az EGT Finanszírozási Mechanizmus igazgatási költségvetéséből fedezik. A Könyvvizsgálói Testület megfelelő költségvetési javaslata és a Finanszírozási Mechanizmus bizottságának ajánlása alapján az Állandó Bizottság jóváhagyja az e célra fordítandó összeget.
   7. cikk
   A Könyvvizsgálói Testület alkalmazhat külső szakértőket, hogy munkájához segítséget nyújtsanak. A külső szakértőknek a Könyvvizsgáló Testület tagjaira vonatkozó követelményeknek kell megfelelniük a függetlenség vonatkozásában, valamint teljesíteniük kell a 6. cikkben meghatározott együttműködési kötelezettséget is.
   8. cikk
   A Könyvvizsgálói Testület tájékoztatja a Finanszírozási Mechanizmus bizottságot és jelentést tesz az EFTA-államok Állandó Bizottságának az 1. cikkben említett ellenőrzésről. Intézkedési javaslatokat is tehet.
   9. cikk
   A Könyvvizsgálói Testület javaslatot tesz az 1. cikkben említett ellenőrzéssel kapcsolatos feladatának meghatározására, és 'e javaslatát a Finanszírozási Mechanizmus bizottsággal folytatott konzultációt követően továbbítja elfogadásra az EFTA-államok Állandó Bizottságának.
   10. cikk
   Ez a határozat azonnali hatállyal érvényes.
   11. cikk
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának az EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 29-én.

            az Állandó Bizottság részéről

            az elnök

         Kurt JÄGER

            a főtitkár

         Kåre BRYN

      (1)  HL L 78., 2011.3.24., 57. o.

      (2)  HL L 78., 2011.3.24., 58. o.


title: A Tanács 2012/308/KKBP határozata ( 2012. április 26. ) az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról

text:
               15.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 154/1

         A TANÁCS 2012/308/KKBP HATÁROZATA
   (2012. április 26.)
   az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak a 31. cikkének (1) bekezdésével együtt értelmezett 37. cikkére,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával és (8) bekezdésének második albekezdésével együtt értelmezett 209. és 212. cikkére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és az Európai Bizottságnak a közös javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
   mivel:

               (1)

               A Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést (a továbbiakban: szerződés) 1976. február 24-én írta alá az Indonéz Köztársaság, Malajzia, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság és a Thaiföldi Királyság. A szerződés aláírása óta a következő országok szintén a szerződés aláíróivá váltak: Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Burma (Mianmar), a Vietnami Szocialista Köztársaság, a Pápua Új-guineai Független Állam, a Kínai Népköztársaság, az Indiai Köztársaság, Japán, a Pakisztáni Iszlám Köztársaság, a Koreai Köztársaság, az Oroszországi Föderáció, Új-Zéland, Mongólia, az Ausztrál Államszövetség, a Francia Köztársaság, a Kelet-timori Demokratikus Köztársaság, a Bangladesi Népi Köztársaság, Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság, a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság, az Amerikai Egyesült Államok, a Török Köztársaság és Kanada.

               (2)

               A szerződés célja a térség békéjének, stabilitásának és együttműködésének előmozdítása. Ennek érdekében a szerződés a viták békés eszközökkel történő megoldására, a béke megőrzésére, a konfliktusok megelőzésére és a biztonság megerősítésére szólít fel Délkelet-Ázsiában. A szerződésben lefektetett szabályok és elvek így megfelelnek az Unió közös kül- és biztonságpolitikai célkitűzéseinek.

               (3)

               A szerződés rendelkezik továbbá a gazdasági, kereskedelmi, szociális, műszaki és tudományos területen folytatott együttműködés fokozásáról, valamint a térség gazdasági növekedésének felgyorsításáról azáltal, hogy előmozdítja a délkelet-ázsiai népek mezőgazdaságának és iparágainak nagyobb mértékű hasznosítását, kereskedelmük bővítését és gazdasági infrastruktúrájuk javítását. A szerződés ezért előmozdítja a térség fejlődő országaival folytatott együttműködést, valamint a fejlődő országoktól eltérő országokkal folytatott gazdasági, pénzügyi és műszaki együttműködést.

               (4)

               A Tanács a 2006. december 4–5-én tartott ülésén felhatalmazta az elnökséget és a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat folytassanak az Uniónak és az Európai Közösségnek a szerződéshez való csatlakozásáról.

               (5)

               Az Unió és a Közösség a 2006. december 7-én kelt levelükben arról a döntésükről tájékoztatták Kambodzsát – amely az ASEAN koordinátora az Unióval fenntartott kapcsolatok tekintetében –, hogy a levélben foglalt feltételek függvényében kérelmezik a szerződéshez való csatlakozásukat.

               (6)

               2009. május 28-án Thaiföld, az ASEAN akkori elnöke kijelentette, hogy a szerződés harmadik jegyzőkönyve hatálybalépésének függvényében valamennyi délkelet-ázsiai állam hozzájárul az Európai Uniónak és az Európai Közösségnek a Szerződéshez való csatlakozásához.

               (7)

               A szerződés 2010. július 23-án aláírt harmadik jegyzőkönyve lehetővé teszi regionális szervezetek csatlakozását a szerződéshez.

               (8)

               Az Uniónak ezért a szerződés harmadik jegyzőkönyvének hatálybalépését követően csatlakoznia kell a szerződéshez,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács az Unió nevében jóváhagyja az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozását.
   A szerződésnek és három módosító jegyzőkönyvének a szövegét, valamint az Európai Uniónak a szerződéshez való csatlakozásáról szóló okiratot csatolták e határozathoz.
   2. cikk
   A Tanács felhatalmazza az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjét, hogy az Európai Unió nevében aláírja és letétbe helyezze a szerződéshez való csatlakozásról szóló okiratot.
   3. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2012. április 26-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. BØDSKOV

      FORDÍTÁS
      Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés
      Indonézia, 1976. február 24.
      A Magas Szerződő Felek,
      TUDATÁBAN a népeiket összekötő, meglévő történelmi, földrajzi és kulturális kötelékeknek;
      TÖREKEDVE ARRA, hogy az igazságszolgáltatás és a jogállamiság tiszteletben tartása és kapcsolataikban a regionális ellenálló képesség fokozása révén előmozdítsák a regionális békét és stabilitást;
      AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy az Egyesült Nemzetek Alapokmánya, az 1955. április 25-én a bandungi Ázsia–Afrika konferencián elfogadott tíz elv, a Délkelet-Ázsiai Nemzetek Szövetségének 1967. augusztus 8-án Bangkokban aláírt Nyilatkozata, valamint az 1971. november 27-én Kuala Lumpurban aláírt Nyilatkozat szellemével és elveivel összhangban a Délkelet-Ázsiát érintő kérdésekben fokozzák a békét, a barátságot és a kölcsönös együttműködést;
      AZZAL A MEGGYŐZŐDÉSSEL, hogy az országaik közötti nézeteltérések vagy viták rendezését ésszerű, hatékony és elegendően rugalmas eljárásokkal kell szabályozni, elkerülve az együttműködést esetlegesen veszélyeztető vagy hátráltató negatív hozzáállást;
      MEGGYŐZŐDVE ARRÓL, hogy a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében együttműködésre van szükség valamennyi békeszerető nemzettel, Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt;
      ÜNNEPÉLYESEN MEGÁLLAPODNAK ARRÓL, hogy Barátsági és Együttműködési Szerződést kötnek a következők szerint:
      1.1.1.1.   I. FEJEZET: CÉL ÉS ALAPELVEK
      1. cikk
      E Szerződés célja, hogy előmozdítsa a Magas Szerződő Felek népei közötti örök békét, barátságot és együttműködést, amely fokozza erejüket, szolidaritásukat és szorosabbá teszi kapcsolataikat.
      2. cikk
      A Magas Szerződő Feleket egymással való kapcsolataikban a következő alapelvek vezérlik:

                  a)

                  valamennyi nemzet függetlenségének, szuverenitásának, egyenlőségének, területi integritásának és nemzeti identitásának kölcsönös tiszteletben tartása;

                  b)

                  valamennyi állam joga ahhoz, hogy nemzeti létét külső beavatkozástól, felforgatástól vagy kényszertől mentesen irányítsa;

                  c)

                  egymás belügyeibe való be nem avatkozás;

                  d)

                  a nézeteltérések vagy viták békés eszközökkel történő rendezése;

                  e)

                  az erőszakkal való fenyegetésről vagy az erőszak alkalmazásáról való lemondás;

                  f)

                  egymás közötti hatékony együttműködés.

            1.1.1.2.   II. FEJEZET: BARÁTSÁG
      3. cikk
      E Szerződés céljainak elérése érdekében a Magas Szerződő Felek törekednek az őket összekötő hagyományos, kulturális és történelmi baráti kötelékek, a jószomszédi viszony és az együttműködés fejlesztésére és megerősítésére, valamint jóhiszeműen teljesítik az e Szerződés értelmében vállalt kötelezettségeiket. A Magas Szerződő Felek a közöttük meglévő egyetértés fokozása érdekében ösztönzik és elősegítik a népeik közötti kapcsolattartást és érintkezést.
      1.1.1.3.   III. FEJEZET: EGYÜTTMŰKÖDÉS
      4. cikk
      A Magas Szerződő Felek előmozdítják a gazdasági, szociális, műszaki, tudományos és adminisztratív területeken, a térségbeli nemzetközi béke és stabilitás közös eszményei és törekvései terén és valamennyi egyéb közös érdekű kérdésben folytatott aktív együttműködést.
      5. cikk
      A 4. cikk céljaiból a Magas Szerződő Felek többoldalú és kétoldalú szinten is maximális erőfeszítést fejtenek ki az egyenlőség, a megkülönböztetésmentesség és a kölcsönös előnyök elve alapján.
      6. cikk
      A Magas Szerződő Felek együttműködnek a térség gazdasági növekedésének felgyorsítása érdekében, hogy megerősítsék a délkelet-ázsiai nemzetek virágzó és békés közösségének alapjait. Ennek érdekében népeik kölcsönös előnyére ösztönzik mezőgazdaságuk és iparágaik nagyobb fokú kihasználását, kereskedelmük bővítését és gazdasági infrastruktúrájuk fejlesztését. Ebben a tekintetben továbbra is keresik a más államokkal, valamint a térségen kívüli nemzetközi és regionális szervezetekkel való szoros és előnyös együttműködés lehetőségeit.
      7. cikk
      A Magas Szerződő Felek a szociális igazságosság elérése és a térségbeli népek életszínvonalának növelése érdekében fokozzák a gazdasági együttműködést. E célból megfelelő regionális stratégiákat fogadnak el a gazdasági fejlődés és a kölcsönös segítségnyújtás vonatkozásában.
      8. cikk
      A Magas Szerződő Felek törekednek a legszélesebb körű és legszorosabb együttműködés elérésére, valamint egymás képzések és kutatási lehetőségek formájában történő segítésére szociális, kulturális, műszaki, tudományos és adminisztratív területen.
      9. cikk
      A Magas Szerződő Felek a térség békéjének, harmóniájának és stabilitásának előmozdítása érdekében törekednek az együttműködés fokozására. Ennek eléréséhez a Magas Szerződő Felek rendszeres kapcsolatokat tartanak fenn és konzultációkat folytatnak egymással nemzetközi és regionális kérdésekben azzal a céllal, hogy összehangolják nézeteiket, fellépéseiket és szakpolitikáikat.
      10. cikk
      Egyetlen Magas Szerződő Fél sem vehet részt semmilyen módon vagy formában olyan tevékenységben, amely fenyegetést jelent egy másik Magas Szerződő Fél politikai és gazdasági stabilitására, szuverenitására vagy területi integritására nézve.
      11. cikk
      A Magas Szerződő Felek saját nemzeti identitásuk megőrzése érdekében törekednek arra, hogy saját eszményeiknek és törekvéseiknek megfelelően, külső beavatkozástól és belső felforgató tevékenységektől mentesen megerősítsék saját nemzeti ellenálló képességüket politikai, gazdasági, társadalmi-kulturális és biztonsági területen.
      12. cikk
      A regionális jólét és biztonság elérése céljából tett erőfeszítéseik során a Magas Szerződő Felek törekednek arra, hogy a regionális ellenálló képesség előmozdítása érdekében valamennyi területen együttműködjenek az önbizalom, az önállóság, a kölcsönös tisztelet, az együttműködés és a szolidaritás elve alapján, amelyek a délkelet-ázsiai nemzetek erős és életképes közösségének alapját jelentik.
      1.1.1.4.   IV. FEJEZET: A VITÁK BÉKÉS RENDEZÉSE
      13. cikk
      A Magas Szerződő Felek a viták megelőzése érdekében céltudatosan és jóhiszeműen járnak el. Amennyiben őket közvetlenül érintő kérdésekben merülnek fel – különösen a regionális békét és harmóniát feltehetően zavaró – viták, tartózkodnak az erőszakkal való fenyegetéstől vagy az erőszak alkalmazásától, és az egymás közötti ilyen vitákat mindig baráti tárgyalások révén rendezik.
      14. cikk
      A regionális eljárások révén történő vitarendezés érdekében a Magas Szerződő Felek állandó testületként Főtanácsot hoznak létre, amely a Magas Szerződő Felek egy-egy miniszteri szintű képviselőjéből áll, és amelynek célja, hogy hivatalosan megállapítsa a regionális békét és harmóniát valószínűleg zavaró viták vagy helyzetek fennállását.
      15. cikk
      Amennyiben a közvetlen tárgyalások nem vezetnek megoldáshoz, a Főtanács jegyzőkönyvbe veszi a vitát vagy a helyzetet, és megfelelő vitarendezési eszközöket ajánl a feleknek, így például jószolgálatot, közvetítést, vizsgálatot vagy békéltetést. A Főtanács azonban felajánlhatja jószolgálatát, vagy a vitában részes felek egyetértését követően közvetítési, vizsgálati vagy békéltetési testületnek minősítheti magát. Szükség esetén a Főtanács a vita vagy a helyzet elfajulásának megelőzése érdekében megfelelő intézkedéseket ajánl.
      16. cikk
      E fejezet fenti rendelkezései csak akkor alkalmazandók egy vitára, ha a vitában részes valamennyi fél beleegyezett azok vitára vonatkozó alkalmazásába. Ez azonban nem zárja ki, hogy a vitában nem részes többi Magas Szerződő Fél az összes lehetséges segítséget felajánlja az említett vita rendezésére. A vitában részes feleknek kedvezően kell viszonyulniuk az ilyen segítségnyújtási felajánlásokhoz.
      17. cikk
      E Szerződésben semmi sem zárja ki az Egyesült Nemzetek Alapokmánya 33. cikkének (l) bekezdésében foglalt békés vitarendezési módokhoz való folyamodást. A vitában részes Magas Szerződő Feleket arra kell ösztönözni, hogy mielőtt az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt más eljárásokhoz folyamodnának, kezdeményezéseket tegyenek a békés tárgyalások révén történő megoldásra.
      1.1.1.5.   V. FEJEZET: ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉS
      18. cikk
      Ezt a Szerződést az Indonéz Köztársaság, Malajzia, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság és a Thaiföldi Királyság írja alá. A Szerződést az egyes aláíró államok alkotmányos eljárásainak megfelelően meg kell erősíteni. A Szerződés nyitva áll más délkelet-ázsiai államok előtti csatlakozásra.
      19. cikk
      Ez a Szerződés akkor lép hatályba, amikor letétbe helyezik az ötödik megerősítő okiratot azon aláíró államok kormányainál, amelyek a Szerződés, valamint a megerősítő vagy csatlakozási okiratok kijelölt letéteményesei.
      20. cikk
      Ez a Szerződés a Magas Szerződő Felek hivatalos nyelvein készült, amelyek mindegyike egyaránt hiteles. El kell fogadni a szövegek egységes angol nyelvű fordítását. Az egységes szöveg eltérő értelmezését tárgyalás útján kell rendezni.

         A FENTIEK HITELÉÜL a Magas Szerződő Felek aláírták a Szerződést és azt pecsétjükkel ellátták.
         Kelt Denpasarban (Bali), az ezerkilencszázhetvenhatodik év február havának huszonnegyedik napján.

         Jegyzőkönyv a Délkelet- Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés módosításáról Fülöp-szigetek, 1987. december 15.
         Brunei Darussalam Állam kormánya
         Az Indonéz Köztársaság kormánya
         Malajzia kormánya
         A Fülöp-szigeteki Köztársaság kormánya
         A Szingapúri Köztársaság kormánya
         A Thaiföldi Királyság Kormánya
         AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy valamennyi békeszerető nemzettel és különösen a délkelet-ázsiai térség szomszédos államaival tovább erősítsék az együttműködést Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt,
         FIGYELEMBE VÉVE az 1976. február 24-én Denpasarban (Bali) kelt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés (a továbbiakban: a Barátsági Szerződés) (5) preambulumbekezdését, amely hivatkozik a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében folytatott együttműködés szükségességére valamennyi békeszerető nemzettel Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt,
         MEGÁLLAPODNAK A KÖVETKEZŐKRŐL:
         1. cikk
         A Barátsági Szerződés 18. cikke a következőképpen értelmezendő:

            „Ezt a Szerződést az Indonéz Köztársaság, Malajzia, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság és a Thaiföldi Királyság írja alá. A Szerződést az egyes aláíró államok alkotmányos eljárásainak megfelelően meg kell erősíteni.
            A Szerződés nyitva áll más délkelet-ázsiai államok általi csatlakozásra.
            A Szerződéshez Délkelet-Ázsián kívüli államok is csatlakozhatnak Brunei Darussalam Állam és valamennyi olyan délkelet-ázsiai állam hozzájárulásával, amelyek e Szerződés aláírói.”

         2. cikk
         A Barátsági Szerződés 14. cikke a következőképpen értelmezendő:

            „A regionális eljárások révén történő vitarendezés érdekében a Magas Szerződő Felek állandó testületként Főtanácsot hoznak létre, amely a Magas Szerződő Felek egy-egy miniszteri szintű képviselőjéből áll, és amelynek célja, hogy hivatalosan megállapítsa a regionális békét és harmóniát valószínűleg zavaró viták vagy helyzetek fennállását.
            Ez a cikk azonban csak olyan esetekben alkalmazandó valamely Délkelet-Ázsián kívüli, a Szerződéshez csatlakozott államra, amelyekben az adott állam közvetlenül részes a regionális eljárások révén rendezendő vitában.”

         3. cikk
         Ezt a Jegyzőkönyvet meg kell erősíteni és a Jegyzőkönyv abban az időpontban lép hatályba, amikor a Magas Szerződő Felek utolsó megerősítő okiratát letétbe helyezték.

            Kelt Manilában, az ezerkilencszáznyolcvanhetedik év december havának tizenötödik napján.

         Második Jegyzőkönyv a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés módosításáról
         Manila, Fülöp-szigetek, 1998. július 25.
         Brunei Darussalam Állam kormánya
         A Kambodzsai Királyság Kormánya
         Az Indonéz Köztársaság kormánya
         A Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság kormánya
         Malajzia kormánya
         Burma/Mianmar kormánya
         A Fülöp-szigeteki Köztársaság kormánya
         A Szingapúri Köztársaság kormánya
         A Thaiföldi Királyság Kormánya
         A Vietnami Szocialista Köztársaság kormánya
         A Pápua Új-guineai Független Állam kormánya
         a továbbiakban: a Magas Szerződő Felek,
         AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy valamennyi békeszerető nemzettel és különösen a délkelet-ázsiai térség szomszédos államaival megfelelően erősítsék az együttműködést Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt;
         FIGYELEMBE VÉVE az 1976. február 24-én Denpasarban (Bali) kelt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés (a továbbiakban: a Barátsági Szerződés) (5) preambulumbekezdését, amely hivatkozik a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében folytatott együttműködés szükségességére valamennyi békeszerető nemzettel Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt,
         MEGÁLLAPODNAK A KÖVETKEZŐKRŐL:
         1. cikk
         A Barátsági Szerződés 18. cikkének (3) bekezdése a következőképpen értelmezendő:

            „A Szerződéshez valamennyi délkelet-ázsiai állam, nevezetesen Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság és a Vietnami Szocialista Köztársaság hozzájárulásával Délkelet-Ázsián kívüli államok is csatlakozhatnak.”

         2. cikk
         Ezt a Jegyzőkönyvet meg kell erősíteni és a Jegyzőkönyv abban az időpontban lép hatályba, amikor a Magas Szerződő Felek utolsó megerősítő okiratát letétbe helyezték.

            Kelt Manilában, az ezerkilencszázkilencvennyolcadik év július havának huszonötödik napján.

         Harmadik Jegyzőkönyv a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés módosításáról
         Hanoi, Vietnam, 2010. július 23.
         Brunei Darussalam Állam
         A Kambodzsai Királyság
         Az Indonéz Köztársaság
         A Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság
         Malajzia
         Burma/Mianmar
         A Fülöp-szigeteki Köztársaság
         A Szingapúri Köztársaság
         A Thaiföldi Királyság
         A Vietnami Szocialista Köztársaság
         Az Ausztrál Államszövetség
         A Bangladesi Népi Köztársaság
         A Kínai Népköztársaság
         A Koreai Népi Demokratikus Köztársaság
         A Francia Köztársaság
         Az Indiai Köztársaság
         Japán
         Mongólia
         Új-Zéland
         A Pakisztáni Iszlám Köztársaság
         A Pápua Új-guineai Független Állam
         A Koreai Köztársaság
         Az Oroszországi Föderáció
         Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság
         A Kelet-timori Demokratikus Köztársaság
         A Török Köztársaság
         Az Amerikai Egyesült Államok
         a továbbiakban: a Magas Szerződő Felek,
         AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy valamennyi békeszerető nemzettel és különösen a délkelet-ázsiai térség szomszédos államaival, valamint olyan regionális szervezetekkel, amelyeknek tagjai szuverén államok, megfelelően erősítsék az együttműködést Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt;
         FIGYELEMBE VÉVE az 1976. február 24-én Denpasarban (Bali) kelt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződés (a továbbiakban: a Barátsági Szerződés) (5) preambulumbekezdését, amely hivatkozik a világbéke, a stabilitás és a harmónia elősegítése érdekében folytatott együttműködés szükségességére valamennyi békeszerető nemzettel, Délkelet-Ázsián belül és azon kívül egyaránt;
         MEGÁLLAPODNAK A KÖVETKEZŐKRŐL:
         1. cikk
         A Barátsági Szerződés 18. cikkének (3) bekezdése a következőképpen értelmezendő:

            „Ez a Szerződés valamennyi délkelet-ázsiai állam, nevezetesen Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság és a Vietnami Szocialista Köztársaság hozzájárulásával nyitva áll csatlakozásra Délkelet-Ázsián kívüli államok és olyan regionális szervezetek előtt is, amelyeknek tagjai szuverén államok.”

         2. cikk
         A Barátsági Szerződés 14. cikkének (2) bekezdése a következőképpen értelmezendő:

            „Ez a cikk azonban csak olyan esetekben alkalmazandó a Szerződéshez csatlakozott valamely Magas Szerződő Félre, amelyekben az adott Magas Szerződő Fél közvetlenül részes a regionális eljárások révén rendezendő vitában.”

         3. cikk
         Ezt a Jegyzőkönyvet meg kell erősíteni és a Jegyzőkönyv abban az időpontban lép hatályba, amikor a Magas Szerződő Felek utolsó megerősítő okiratát letétbe helyezték.

            Kelt Hanoiban (Vietnam), a kétezer-tizedik év július havának huszonharmadik napján, egyetlen példányban, angol nyelven.

         Okirat az Európai Uniónak a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez való csatlakozásáról
         MIVEL az 1976. február 24-én Balin (Indonézia) aláírt Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést az 1987. december 15-én aláírt, a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést módosító Első Jegyzőkönyv, az 1998. július 25-én aláírt, a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést módosító Második Jegyzőkönyv, valamint a 2010. július 23-án aláírt, a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződést módosító Harmadik Jegyzőkönyv módosította;
         MIVEL az említett Harmadik Jegyzőkönyv 1. cikke által módosított említett Szerződés 18. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Szerződéshez valamennyi délkelet-ázsiai állam, nevezetesen Brunei Darussalam Állam, a Kambodzsai Királyság, az Indonéz Köztársaság, a Laoszi Népi Demokratikus Köztársaság, Malajzia, Burma/Mianmar, a Fülöp-szigeteki Köztársaság, a Szingapúri Köztársaság, a Thaiföldi Királyság és a Vietnami Szocialista Köztársaság hozzájárulásával olyan regionális szervezetek is csatlakozhatnak, amelyeknek tagjai szuverén államok;
         MIVEL Finnország külügyminisztere és az Európai Bizottság külkapcsolatokért és az európai szomszédságpolitikáért felelős biztosa 2006. december 7-én kelt levelükkel benyújtották az Európai Uniónak a Szerződéshez való csatlakozására irányuló kérelmét;
         MIVEL a délkelet-ázsiai államok egyetértésüket adták az Európai Unió Szerződéshez való csatlakozásához,
         Az Európai Unió ezen okirat letétbe helyezésének időpontjától kezdődő hatállyal csatlakozik a Délkelet-Ázsiai Barátsági és Együttműködési Szerződéshez.
         A FENTIEK HITELÉÜL, ezt a csatlakozási okiratot [MEGNEVEZÉS] írja alá.

            Kelt [helység], [ország], a kétezer-[…]ik év [hónap] havának [időpont] napján.

                  az Európai Unió részéről


title: A Tanács 2013/201/KKBP határozata ( 2013. április 25. ) a Szomáliával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/231/KKBP határozat módosításáról

text:
               26.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 116/10

         A TANÁCS 2013/201/KKBP HATÁROZATA
   (2013. április 25.)
   a Szomáliával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/231/KKBP határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2010. április 26-án elfogadta a 2010/231/KKBP határozatot (1).

               (2)

               Az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsa (a továbbiakban: az ENSZ BT) 2013. március 6-án elfogadta a 2093 (2013) sz. határozatot, mellyel módosította a 733 (1992) sz. határozat 5. pontja értelmében bevezetett, és az 1425 (2002) sz. határozat 1. és 2. pontjával részletesebben meghatározott fegyverembargót. A 2093 (2013) sz. határozat aktualizálta továbbá az ENSZ BT-nek a Szomáliáról szóló 751 (1992) sz. határozat alapján létrehozott szankcióbizottsága által használt jegyzékbevételi kritériumokat.

               (3)

               A 2010/231/KKBP határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2010/231/KKBP határozat a következőképpen módosul:

               1.

               Az 1. cikk a következőképpen módosul

                           a)

                           a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
                           „3.   Az (1) és (2) bekezdés nem alkalmazandó:

                                       a)

                                       a kizárólag az 1744 (2007) ENSZ BT-határozat 4. pontja szerinti AMISOM támogatására vagy e misszió általi felhasználásra, vagy a kizárólag az 1851 (2008) ENSZ BT-határozat 6. pontja és az 1846 (2008) ENSZ BT-határozat 10. pontja szerinti intézkedéseket végrehajtó államok és regionális szervezetek általi felhasználásra szánt fegyverek és minden egyéb ezekkel kapcsolatos hadianyag átadása, értékesítése vagy transzfere, valamint az ilyen célú katonai tevékenységekhez kapcsolódó technikai tanácsadás, pénzügyi vagy egyéb segítségnyújtás és képzés közvetlen vagy közvetett biztosítása esetében;

                                       b)

                                       a kizárólag az AMISOM-nak – a kizárólag az Afrikai Unió 2012. január 5-i stratégiai koncepciója alapján, és az AMISOM-mal együttműködésben és összehangoltan tevékenykedő – stratégiai partnereinek támogatására vagy e partnerek általi felhasználásra szánt fegyverek és katonai felszerelések átadása, értékesítése vagy transzfere, valamint a katonai tevékenységekhez kapcsolódó technikai tanácsadás, pénzügyi vagy egyéb segítségnyújtás és képzés közvetlen vagy közvetett biztosítása esetében;

                                       c)

                                       a kizárólag a biztonsági ágazat intézményei kialakításának támogatására szánt fegyverek és minden egyéb ezekkel kapcsolatos hadianyag átadása, értékesítése vagy transzfere, valamint az ilyen célú tevékenységekhez kapcsolódó műszaki tanácsadás közvetlen vagy közvetett biztosítása, az 1744 (2007) ENSZ BT-határozat 1., 2. és 3. pontja szerinti politikai folyamattal összhangban, valamint a szankcióbizottság által a vonatkozó értesítés kézhezvételétől számított öt munkanapon belül hozott elutasító határozat hiányában;

                                       d)

                                       a kizárólag humanitárius vagy védelmi célt szolgáló, halált nem okozó katonai felszerelések vagy a béke- és megbékélési folyamat keretében az Unió vagy a tagállamok által – többek között a biztonságpolitika területén – végzett intézményépítő programok céljára szolgáló, a szankcióbizottság által előzetesen jóváhagyott hadianyagok átadása, értékesítése vagy transzfere; továbbá a védőruházat átadása, ideértve azokat a golyóálló mellényeket és katonai sisakokat is, amelyeket az ENSZ személyzetének tagjai, a média képviselői és a humanitárius és fejlesztési munkatársak, illetve a kisegítő személyzet tagjai kizárólag saját, személyes használatra, átmeneti jelleggel vittek be Szomáliába;

                                       e)

                                       a kizárólag az ENSZ személyzetének – beleértve az ENSZ Szomáliával foglalkozó politikai hivatalát vagy az azt követő missziót – támogatására vagy az általuk való felhasználásra szánt fegyverek és katonai felszerelések átadása, értékesítése vagy transzfere, valamint a katonai tevékenységekhez kapcsolódó technikai tanácsadás, pénzügyi vagy egyéb segítségnyújtás és képzés közvetlen vagy közvetett biztosítása;

                                       f)

                                       a kizárólag a szomáliai szövetségi kormány biztonsági erőinek létrehozására, valamint a szomáliai nép biztonságának biztosítására szánt fegyverek és katonai felszerelések átadása, értékesítése vagy transzfere, valamint a katonai tevékenységekhez kapcsolódó technikai tanácsadás, pénzügyi vagy egyéb segítségnyújtás és képzés közvetlen vagy közvetett biztosítása, kivéve a II. mellékletben meghatározott cikkek szállítását illetően, amennyiben a szankcióbizottság a 2093 (2013) ENSZ BT-határozat (38) bekezdésének megfelelően – és adott esetben ezen cikk (4) bekezdésében meghatározott módon – erről legalább öt nappal előre értesítést kap.”;

                           b)

                           a következő bekezdésekkel egészül ki:
                           „(4)   A tagállamok, miután tájékoztatták Szomália szövetségi kormányát ezirányú szándékukról, tájékoztathatják a szankcióbizottságot – legalább öt nappal előre – bármely, a (3) bekezdés f) pontja szerinti segítségnyújtásról. Amennyiben valamely tagállam úgy dönt, hogy küld ilyen értesítést, annak valamennyi lényeges adatot tartalmaznia kell, beleértve adott esetben a szállítandó fegyverek, lőszerek, katonai felszerelések és anyagok típusát és mennyiségét, valamint a javasolt szállítási időt.
                           (5)   A kizárólag a szomáliai szövetségi kormány biztonsági erőinek létrehozása céljából értékesített vagy szállított fegyvereket vagy katonai felszereléseket tilos bármely olyan személy vagy szervezet részére szállítani, továbbértékesíteni, átadni vagy használat céljából rendelkezésre bocsátani, aki vagy amely nem a szomáliai szövetségi kormány biztonsági erőinek szolgálatában áll.”

               2.

               Az irányelv szövege a következő cikkel egészül ki:
               „1b. cikk
               A tagállamok éberséget tanúsítanak az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott intézkedések hatálya alá nem tartozó cikkeknek Szomália részére történő közvetlen vagy közvetett átadásával, értékesítésével vagy transzferével, illetve e cikkek tekintetében a katonai tevékenységekhez kapcsolódó technikai tanácsadásnak, pénzügyi vagy egyéb segítségnyújtásnak és képzésnek a Szomália részére történő közvetlen vagy közvetett biztosításával kapcsolatban.”

               3.

               A 2. cikk helyébe a következő szöveg lép:
               „2. cikk
               A 3. cikkben, az 5. cikk (1) bekezdésében, valamint a 6. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt korlátozó intézkedéseket a szankcióbizottság által jegyzékbe vett azon személyekkel és szervezetekkel szemben kell alkalmazni, akik vagy amelyek:

                           —

                           részt vesznek a Szomália békéjét, biztonságát vagy stabilitását – köztük a szomáliai béke- és megbékélési folyamatot – veszélyeztető cselekményekben vagy támogatják azokat, vagy erővel fenyegetik a szomáliai szövetségi kormányt vagy az AMISOM-ot,

                           —

                           megsértik az 1. cikkben említett fegyverembargót vagy a fegyverek továbbértékesítésére és transzferére vonatkozó korlátozásokat, illetve az ezekkel kapcsolatos segítségnyújtásra vonatkozó tilalmat,

                           —

                           akadályozzák a Szomáliába irányuló humanitárius segélyek helyszínre juttatását, szétosztását és az azokhoz való hozzáférést,

                           —

                           az alkalmazandó nemzetközi jogot megsértve gyermekeket toborzó, vagy fegyveres konfliktus során gyermekeket felhasználó politikai vagy katonai vezetők körébe tartoznak,

                           —

                           szomáliai fegyveres konfliktusok során a civil lakosságot, így a gyermekeket és a nőket is célozva megsértik a nemzetközi jogot, ideértve az emberölést és megnyomorítást, a szexuális és nemi alapú erőszakot, az iskolák és kórházak elleni támadásokat, az elrablást és a lakóhely elhagyására kényszerítést is.

                     Az érintett személyek és szervezetek felsorolása az I mellékletben található.”

               4.

               A „melléklet” szó helyébe a szöveg egészében az „I. melléklet " szavak lépnek.

               5.

               A rendelet a melléklet szerint a II. melléklettel egészül ki.

         2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2013. április 25-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. GILMORE

      (1)  HL L 105., 2010.4.27., 17. o.

      MELLÉKLET

            „II. MELLÉKLET

               Az 1. cikk (3) bekezdésének f) pontjában említett tételek listája

                        1.

                        Föld-levegő rakéták, beleértve a hordozható légvédelmi rendszereket (MANPADS).

                        2.

                        12,7 mm-nél nagyobb kaliberű ágyúk, tarackok és gépágyúk, valamint a kifejezetten ezek számára tervezett lőszerek és alkatrészek. (Nem tartoznak ide a vállról indítható páncéltörő rakétavetők, például az RPG-k vagy a könnyű páncéltörő fegyverek, a puskagránátok vagy a gránátvetők.).

                        3.

                        82 mm-nél nagyobb kaliberű aknavetők.

                        4.

                        Irányított páncéltörő fegyverek, beleértve az irányított páncéltörő rakétákat, valamint a kifejezetten ezek számára tervezett lőszerek és alkatrészek.

                        5.

                        Energiahordozó anyagokat tartalmazó, katonai célú felhasználásra szánt töltetek és eszközök; aknák és az azokhoz kapcsolódó anyagok.

                        6.

                        Éjjellátó funkcióval ellátott fegyverirányzékok.”


title: 2014/671/EU: Az Európai Központi Bank határozata ( 2014. szeptember 1. ) az eurorendszer refinanszírozási műveleteivel és a fedezetek elfogadhatóságával kapcsolatos további intézkedésekről szóló EKB/2013/35 határozat módosításáról (EKB/2014/38)

text:
               20.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 278/21

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK HATÁROZATA
   (2014. szeptember 1.)
   az eurorendszer refinanszírozási műveleteivel és a fedezetek elfogadhatóságával kapcsolatos további intézkedésekről szóló EKB/2013/35 határozat módosításáról

      (EKB/2014/38)

      (2014/671/EU)

   Az EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 127. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdésére,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 3.1. cikke első francia bekezdésére, valamint a 12.1., 14.3. és 18.2. cikkére,
   tekintettel az eurorendszer monetáris politikai eszközeiről és eljárásairól szóló, 2011. szeptember 20-i EKB/2011/14 iránymutatásra (1), és a saját felhasználású, fedezetlen, állam által garantált banki kötvényeknek az eurorendszer monetáris politikai műveletei során fedezetként történő felhasználására vonatkozó szabályokról szóló, 2013. március 20-i EKB/2013/6 határozatra (2),
   mivel:

               (1)

               A Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányának 18.1. cikke szerint az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok nemzeti központi bankjai (a továbbiakban: NKB-k), amelyek pénzneme az euro, hitelműveleteket végezhetnek hitelintézetekkel és más piaci szereplőkkel, megfelelő fedezet mellett történő hitelnyújtás révén. Az EKB/2011/14 iránymutatás I. melléklete, az EKB/2013/6 határozat, az EKB/2013/35 határozat (3) és az EKB/2014/11 határozat (4) rendelkezik azokról az általános feltételekről, amelyek alapján az EKB és az NKB-k készek hitelműveleteket végrehajtani, ideértve az eurorendszer hitelműveleteihez alkalmazandó fedezetek elfogadhatósági követelményeit.

               (2)

               Az EKB/2011/14 iránymutatás I. mellékletének 1.6. szakaszában foglaltak alapján a Kormányzótanács az eurorendszer monetáris politikai műveletei végrehajtásának eszközeit, feltételeit, követelményeit és eljárásait bármikor megváltoztathatja.

               (3)

               Az eurorendszer hitelműveleteihez használt eszközök elfogadhatóságának és a kapcsolódó haircutoknak a meghatározásához használandó megfelelő minősítés kiválasztása érdekében a minősítések prioritását meghatározó szabály van érvényben. Ez a szabály a külső hitelminősítő intézmények (ECAI) kibocsátási minősítései használatának biztosít elsőbbséget az ECAI kibocsátói és garanciavállalói minősítésekkel szemben. 2013. július 17-én a Kormányzótanács a kockázatkezelési keretrendszerének további megerősítéséről döntött az eurorendszer monetáris politikai műveletei során elfogadható fedezetek elfogadhatósági követelményei és az azokra vonatkozó haircutok kiigazítása, valamint a keretrendszer átfogó összhangja és gyakorlati alkalmazása javítása érdekében egyes kiegészítő intézkedések elfogadása által. Az elfogadott kiigazítások részeként az eurorendszer egyértelműbbé tette a hitelminősítések elsőbbségére vonatkozó szabályt. Ezekről az intézkedésekről az EKB/2013/35 határozat rendelkezik.

               (4)

               Az ECAI kibocsátási minősítések elsőbbségéről rendelkező szabály megfelelő a magánszektorbeli kibocsátók esetében, ahol a kibocsátási minősítések információtartalma jelentőséggel bír. A közszférabeli kibocsátók esetében az ECAI kibocsátási minősítéseknek elsőbbséget biztosító szabályt ki kell igazítani, mivel e kibocsátók esetében a kibocsátási minősítések helyett a kibocsátói minősítések tekintendők a releváns hitelképességi mutatónak.

               (5)

               Az EKB/2013/35 határozatot erre tekintettel megfelelően módosítani szükséges,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Módosítás
   Az EKB/2013/35 határozat 6. cikkének helyébe a következő szöveg lép:

      „6. cikk
      A forgalomképes eszközök kiegészítő magas hitelminőségi követelményei
      (1)   A forgalomképes eszközöknek az EKB/2011/14 iránymutatás I. melléklete 6.3. szakaszában említett, külső hitelminősítő intézményektől (ECAI) származó hitelminősítését az e cikkben rögzített követelmények alapján kell megítélni.
      (2)   Az eurorendszer forgalomképes eszközökre alkalmazandó hitelminőségi küszöbének való megfelelés értékelése során az elfogadott ECAI-tól származó ECAI-hitelminősítések következő típusait kell felhasználni (5).

                  a)

                  ECAI kibocsátási minősítés, amely a kibocsátásra vonatkozó, vagy – az ugyanattól az ECAI-tól származó, a kibocsátásra vonatkozó hitelminősítés hiányában – arra a programra/kibocsátási sorozatra vonatkozó ECAI-hitelmősítést jelent, amelynek keretében az eszközt kibocsátották (6). Az ECAI kibocsátási minősítések esetében az eurorendszer nem tesz különbséget az eszköz eredeti futamidejét illetően. A kibocsátáshoz, illetve a programhoz/kibocsátási sorozathoz rendelt bármely ECAI minősítés elfogadható.

                  b)

                  ECAI kibocsátói minősítés, amely egy kibocsátóhoz rendelt ECAI-hitelminősítést jelent. Az ECAI kibocsátói minősítések esetében az eurorendszer az elfogadható ECAI-hitelminősítés tekintetében különbséget tesz az eszköz eredeti futamideje szerint. Megkülönböztetésre kerülnek: i. a rövid lejáratú eszközök, vagyis azok az eszközök, amelyek eredeti futamideje nem több, mint 390 nap; és ii. a hosszú lejáratú eszközök, vagyis azok az eszközök, amelyek eredeti futamideje több, mint 390 nap. A rövid lejáratú eszközök esetében az ECAI rövid lejáratú és hosszú lejáratú kibocsátói minősítések fogadhatók el. A hosszú lejáratú eszközök esetében kizárólag a hosszú lejáratú kibocsátói ECAI minősítések fogadhatók el.

                  c)

                  ECAI garanciavállalói minősítés, amely egy garanciavállalóhoz rendelt ECAI hitelminősítést jelent, amennyiben a garancia megfelel az EKB/2011/14 iránymutatás I. melléklete 6.3.2. szakaszának c) pontjában foglalt követelményeknek. Az ECAI garanciavállalói minősítések esetében az eurorendszer nem tesz különbséget az eszköz eredeti futamidejét illetően. Kizárólag az ECAI hosszú lejáratú garanciavállalói minősítések fogadhatók el.

            (3)   Az EKB minden egyes elfogadott ECAI esetében közzéteszi a hitelminőségi küszöböt, az EKB/2011/14 iránymutatás (7) I. melléklete 6.3.1. szakaszában meghatározottaknak megfelelően. A forgalomképes eszközökre vonatkozó hitelminőségi küszöb – eltérő rendelkezés hiányában – az eurorendszer harmonizált minősítési rendszerében a 3-as hitelminősítési szintnek felel meg.
      (4)   A forgalomképes eszközök esetében az eurorendszer az alábbi szabályokkal összhangban veszi figyelembe az ECAI hitelminősítéseket, amelyek meghatározzák, hogy valamely eszköz megfelel-e a hitelminőségi küszöbnek.

                  4.1.

                  A központi vagy tartományi kormányzatok, helyi önkormányzatok, hivatalok (8) és nemzetek feletti intézmények által kibocsátott fogalomképes eszközök, valamint az eszközfedezetű értékpapírok kivételével a forgalomképes eszközök esetében az alábbi szabályok alkalmazandók.

                              a)

                              Az eurorendszer az ECAI kibocsátói minősítéseknek elsőbbséget biztosít az ECAI kibocsátói vagy ECAI garanciavállalói minősítésekkel szemben. Ezen elsőbbségről rendelkező szabály alkalmazásának sérelme nélkül legalább egy ECAI hitelminősítésnek meg kel felelnie az eurorendszer alkalmazandó hitelminőségi küszöbének.

                              b)

                              Amennyiben ugyanarra a kibocsátásra vonatkozóan több ECAI kibocsátási minősítés is rendelkezésre áll, úgy a legjobb hitelminősítés elve érvényesül, vagyis a legjobb elérhető ECAI kibocsátási minősítés kerül figyelembevételre. Amennyiben a legjobb hitelminősítés elve szerinti ECAI kibocsátási minősítés nem felel meg az eurorendszer forgalomképes eszközökre vonatkozó hitelminőségi küszöbének, úgy az eszköz el nem fogadhatónak minősül, még abban az esetben is, ha olyan garanciával rendelkezik, amely az EKB/2011/14 iránymutatás I. melléklete 6.3.2. szakaszának c) pontjában meghatározottak alapján elfogadhatónak minősül.

                              c)

                              ECAI kibocsátási minősítés hiányában az eurorendszer figyelembe vehet ECAI kibocsátói vagy ECAI garanciavállalói minősítést. Amennyiben ugyanarra a kibocsátásra vonatkozóan több ECAI kibocsátói és/vagy ECAI garanciavállalói minősítés is rendelkezésre áll, úgy a legjobb hitelminősítés elve érvényesül, vagyis a legjobb elérhető ECAI kibocsátói vagy ECAI garanciavállalói minősítés kerül figyelembevételre.

                  4.2.

                  A központi vagy tartományi kormányzatok, helyi önkormányzatok, hivatalok és nemzetek feletti intézmények által kibocsátott fogalomképes eszközök esetében az alábbi szabályok alkalmazandók.

                              a)

                              Legalább egy ECAI hitelminősítésnek meg kell felelnie az eurorendszer alkalmazandó hitelminőségi küszöbének. Az eurorendszer csak ECAI kibocsátói vagy ECAI garanciavállalói minősítéseket vesz figyelembe.

                              b)

                              Amennyiben több ECAI kibocsátói és ECAI garanciavállalói minősítés is rendelkezésre áll, úgy a legjobb hitelminősítés elve, vagyis az összes ECAI kibocsátói és ECAI garanciavállalói minősítés közül a legjobb elérhető minősítés érvényesül.

                              c)

                              A hivatalok által kibocsátott fedezett kötvényeket nem az ezen 4.2. bekezdésben rögzített szabályokkal összhangban, hanem ehelyett a fenti 4.1. bekezdéssel összhangban kell értékelni.

                  4.3.

                  Az eszközfedezetű értékpapírok esetében a következő szabályok alkalmazandók.

                              a)

                              Az eszközfedezetű értékpapírokra vonatkozó, az EKB/2011/14 iránymutatás I. melléklete 6.3. szakaszában rögzített hitelminőségi küszöb az eurorendszer harmonizált minősítési rendszerében a 2-es hitelminősítési szintnek (»single A«) felel meg (9).

                              b)

                              Legalább két ECAI hitelminősítésnek meg kell felelnie az eurorendszer alkalmazandó hitelminőségi küszöbének. Az eurorendszer csak ECAI kibocsátási minősítéseket vesz figyelembe.

            (5)   Az EKB/2011/14 iránymutatás I. melléklete 6.3.2. szakaszának alkalmazásában az implicit hitelminősítés használatára vonatkozó rendelkezések alkalmazandók a 4.2. bekezdésben említett, a központi vagy tartományi kormányzatok, helyi önkormányzatok, hivatalok és nemzetek feletti intézmények által kibocsátott fogalomképes eszközök esetében a kibocsátóra vagy garanciavállalóra vonatkozó ECAI hitelminősítés hiányában.

   2. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat 2014. szeptember 19-én lép hatályba.
   Ezt a határozatot 2014. december 15-től kell alkalmazni.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2014. szeptember 1-jén.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 331., 2011.12.14., 1. o.

      (2)  HL L 95., 2013.4.5., 22. o.

      (3)  A 2013. szeptember 26-i EKB/2013/35 határozat az eurorendszer refinanszírozási műveleteivel és a fedezetek elfogadhatóságával kapcsolatos további intézkedésekről (HL L 301., 2013.11.12., 6. o.).

      (4)  A 2014. március 12-i EKB/2014/11 határozat az eurorendszer refinanszírozási műveleteivel és a fedezetek elfogadhatóságával kapcsolatos további intézkedésekről szóló EKB/2013/35 határozat módosításáról (HL L 166., 2014.6.5., 31. o.)


title: A Tanács határozata (1996. február 26.) a monetáris, pénzügyi és fizetésimérleg-statisztikákkal foglalkozó bizottság létrehozásáról szóló 91/115/EGK határozat módosításáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31996D0174

Hivatalos Lap L 051 , 01/03/1996 o. 0048 - 0049

		A Tanács határozata(1996. február 26.)a monetáris, pénzügyi és fizetésimérleg-statisztikákkal foglalkozó bizottság létrehozásáról szóló 91/115/EGK határozat módosításáról(96/174/EK)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a Bizottság által benyújtott határozattervezetre [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],tekintettel az Európai Monetáris Intézet véleményére [3],mivel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 109f. cikke és az Európai Monetáris Intézet (EMI) alapszabályáról szóló jegyzőkönyv 2. cikke szerint az EMI hozzájárul a gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszába történő átmenethez szükséges feltételek megvalósításához azzal, hogy az árstabilitás biztosítása és a Központi Bankok Európai Rendszerének (KBER) létrehozásához szükséges előkészületek elvégzése érdekében megerősíti a monetáris politikák összehangolását, hogy a harmadik szakaszban az egységes monetáris politika és az egységes valuta kialakítása, valamint az ECU fejlődésének felügyelete lehetővé váljon;mivel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 109f. cikkének (3) bekezdése szerint az EMI legkésőbb 1996. december 31-ig meghatározza azt a szabályozási, szervezési és logisztikai keretet, amely ahhoz szükséges, hogy a KBER a gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszában végrehajtsa feladatait, ideértve a hatáskörébe tartozó területeken a statisztikai adatok gyűjtésére, összeállítására és terjesztésére vonatkozó szabályok és gyakorlatok összehangolásának szükség szerinti elősegítését;mivel a KBER alapokmánya jegyzőkönyvének 5. cikke szerint az Európai Központi Bank (EKB) a nemzeti központi bankok segítségével gyűjti össze a szükséges statisztikai információt, és együttműködik a Bizottsággal; mivel ezért szükséges, hogy a második szakaszban a megfelelő együttműködést előkészítsék a gazdasági és monetáris unió megvalósításának keretében;mivel a 91/115/EGK határozatot [4] ennek következtében módosítani kell,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:Egyetlen cikkA 91/115/EGK határozat az alábbiak szerint módosul:(1) A határozat a következő cikkel egészül ki:"3a. cikkA bizottság saját kezdeményezésére véleményt nyilváníthat minden olyan statisztikai adatra vonatkozó kérdésben, amely egyrészről a Bizottság és a nemzeti statisztikai hivatalok, másrészről az Európai Monetáris Intézet (EMI) közös érdekeltségébe tartozik. Feladatainak végrehajtása során a bizottság minden érdekelt féllel ismerteti álláspontját.";(2) A 4. cikk helyébe a következő cikk lép:"4. cikkA bizottság tagállamonként egy, kettő vagy három, alapvetően pénzügyi, monetáris és fizetésimérleg-statisztikákkal foglalkozó intézményektől érkező képviselőből, a Bizottság legfeljebb három képviselőjéből és az EMI legfeljebb három képviselőjéből áll. Ezenkívül a Monetáris Bizottság képviselője megfigyelőként részt vehet a bizottság ülésein. Minden tagállam, a Bizottság és az EMI egy-egy szavazattal rendelkezik.A bizottság döntése alapján más szervezetek képviselői, valamint bármely olyan személy, aki hozzá tud járulni a megbeszélésekhez, részt vehet a bizottság ülésein.";(3) Az 5. cikk helyébe a következő cikk lép:"5. cikkA bizottság maga választja elnökét az eljárási szabályzatában meghatározott részletes szabályok szerint."Kelt Brüsszelben, 1996. február 26-án.a Tanács részérőlaz elnökS. Agnelli[1] HL C 359., 1994.12.16., 10. o.[2] HL C 269., 1995.10.16., 198. o.[3] HL C 397., 1994.12.31., 52. o.[4] 1995. január 16-i vélemény.--------------------------------------------------


title: 2010/156/CFSP: A Tanács 2010/156/KKBP határozata ( 2010. március 16. ) az Európai Unió Macedónia volt jugoszláv köztársaságbeli különleges képviselője megbízatásának meghosszabbításáról

text:
               17.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 67/6

         A TANÁCS 2010/156/KKBP HATÁROZATA
   (2010. március 16.)
   az Európai Unió Macedónia volt jugoszláv köztársaságbeli különleges képviselője megbízatásának meghosszabbításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 28. cikkére, 31. cikkének (2) bekezdésére és 33. cikkére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               2005. október 17-én a Tanács elfogadta a 2005/724/KKBP együttes fellépést (1), amely Erwan FOUÉRÉ-t nevezte ki az Európai Unió Macedónia volt jugoszláv köztársaságbeli különleges képviselőjévé (EUKK).

               (2)

               A Tanács 2009. szeptember 15-án elfogadta a 2009/706/KKBP együttes fellépést (2), amely az EUKK megbízatását 2010. március 31-ig meghosszabbította.

               (3)

               Az EUKK megbízatását 2010. augusztus 31-ig meg kell hosszabbítani. Mindazonáltal az EUKK megbízatása korábban is megszüntethető, amennyiben a Tanács az Európai Külügyi Szolgálat létrehozásáról szóló határozat hatálybalépését követően az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének (továbbiakban: a főképviselő) ajánlása alapján így határoz,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Unió különleges képviselője
   Erwan FOUÉRÉ-nek mint az Európai Unió Macedónia volt jugoszláv köztársaságbeli különleges képviselőjének (EUKK) megbízatását a Tanács 2010. augusztus 31-ig meghosszabbítja. Az EUKK megbízatása korábban is megszüntethető, amenynyiben a Tanács az Európai Külügyi Szolgálat létrehozásáról szóló határozat hatálybalépését követően a főképviselő ajánlása alapján így határoz.
   2. cikk
   Politikai célkitűzés
   Az EUKK megbízatása az Európai Unió Macedónia volt jugoszláv köztársaságbeli politikai célkitűzésén alapul, nevezetesen azon, hogy hozzá kell járulni a békefolyamat megszilárdításához és az ohridi keretegyezmény teljes körű végrehajtásához, előmozdítva ezzel az európai integráció felé történő további előrehaladást a stabilizációs és társulási folyamat révén.
   Az EUKK támogatja a főképviselőnek a régióban végzett munkáját.
   3. cikk
   Megbízatás
   A politikai célkitűzés megvalósítása érdekében az EUKK megbízatása a következő:

               a)

               szoros kapcsolat fenntartása Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság kormányával és a politikai folyamat résztvevőivel;

               b)

               az Unió részéről tanácsadás és közreműködés felajánlása a politikai folyamat előmozdításához;

               c)

               azon erőfeszítések összehangolásának biztosítása, amelyeket a nemzetközi közösség a 2001. augusztus 13-i keretegyezmény – az egyezményben és annak mellékleteiben megállapított – rendelkezései végrehajtásának és fenntarthatóságának segítése érdekében tesz;

               d)

               a biztonság és az etnikumok közötti kapcsolatok kérdésének szoros figyelemmel kísérése, ezekről jelentések benyújtása, és e célból kapcsolattartás valamennyi érintett szervvel;

               e)

               hozzájárulás az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok tiszteletben tartásának kialakításához és megerősítéséhez Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság területén, az EU emberi jogi politikájával és az EU emberi jogi iránymutatásaival összhangban.

         4. cikk
   A megbízatás végrehajtása
   (1)   Az EUKK felel a megbízatásnak a főképviselő felügyelete melletti végrehajtásáért.
   (2)   A Politikai és Biztonsági Bizottság (PBB) kiemelt kapcsolatot tart fenn az EUKK-val, és egyben az EUKK elsődleges kapcsolattartója a Tanács felé. A PBB – a megbízatás keretein belül és a főképviselő hatáskörének sérelme nélkül – stratégiai iránymutatást és politikai irányítást nyújt az EUKK számára.
   5. cikk
   Finanszírozás
   (1)   Az EUKK megbízatásával kapcsolatos kiadások fedezésére szánt pénzügyi referenciaösszeg a 2010. április 1-jétől2010. augusztus 31-ig terjedő időszakra 340 000 EUR.
   (2)   Az (1) bekezdésben meghatározott összegből finanszírozott kiadások 2010. április 1-jétől számolhatók el. A kiadásokat az Unió általános költségvetésére vonatkozó eljárásokkal és szabályokkal összhangban kell kezelni.
   (3)   A kiadások kezelése az EUKK és a Bizottság közötti szerződés tárgyát képezi. Az EUKK minden kiadásról köteles elszámolni a Bizottságnak.
   6. cikk
   A csoport létrehozása és összetétele
   (1)   Megbízatása és a rendelkezésre álló megfelelő pénzügyi eszközök keretein belül az EUKK felel csoportjának létrehozásáért. A csoportnak rendelkeznie kell a megbízatás által megkívánt, meghatározott politikai kérdésekre vonatkozó szakértelemmel. Az EUKK folyamatosan és haladéktalanul tájékoztatja a Tanácsot és a Bizottságot a csoport összetételéről.
   (2)   A tagállamok és az Európai Unió intézményei javaslatot tehetnek olyan alkalmazottak kirendelésére, akik az EUKK-t munkájában segítik. A tagállamok vagy az Unió intézményei által az EUKK mellé kirendelt személyzet javadalmazását az érintett tagállam, illetve az Unió érintett intézménye fedezi. A tagállamok által a Tanács Főtitkárságához kirendelt szakértőket is ki lehet helyezni az EUKK-hoz. A szerződéses nemzetközi alkalmazottaknak a tagállamok állampolgárainak kell lenniük.
   (3)   A kirendelt személyzet minden tagja a küldő állam vagy uniós intézmény közigazgatási fennhatósága alatt marad, és az EUKK megbízatásának érdekében jár el és végzi feladatát.
   7. cikk
   Az EUKK és személyzete részére biztosított kiváltságok és mentességek
   Az EUKK küldetésének és az alkalmazottak feladatának elvégzéséhez és a zökkenőmentes működéshez szükséges kiváltságokról, mentességekről és egyéb garanciákról – adott esetben – a fogadó féllel/felekkel kell megállapodni. A tagállamok és a Bizottság minden ehhez szükséges támogatást megadnak.
   8. cikk
   Az EU-minősített információk biztonsága
   Az EUKK és csoportjának tagjai – különösen az EU-minősített információk kezelése során – tiszteletben tartják a Tanács biztonsági szabályzatának elfogadásáról szóló, 2001. március 19-i 2001/264/EK tanácsi határozatban (3) megállapított biztonsági elveket és minimumszabályokat.
   9. cikk
   Az információkhoz való hozzáférés és logisztikai támogatás
   (1)   A tagállamok, a Bizottság és a Tanács Főtitkársága biztosítja, hogy az EUKK minden lényeges információhoz hozzáférjen.
   (2)   Az Unió küldöttségei és/vagy a tagállamok – az adott esettől függően – logisztikai segítséget nyújtanak a térségben.
   10. cikk
   Biztonság
   Az EUKK – a Szerződés V. címe szerint az Unión kívül műveleti minőségben alkalmazott személyi állomány biztonságára vonatkozó uniós politikának megfelelően – megbízatásával és a hatásköre alá tartozó földrajzi terület biztonsági helyzetével összhangban, a közvetlenül az irányítása alá tartozó állomány biztonsága érdekében meghoz valamennyi indokolt és megvalósítható intézkedést, elsősorban az alábbiakat:

               a)

               az adott misszióra vonatkozó és a Tanács Főtitkárságának iránymutatásán alapuló biztonsági terv létrehozása, amely tartalmazza a misszióra vonatkozó fizikai, szervezeti és eljárási biztonsági intézkedéseket, szabályozza az állomány biztonságos mozgását a misszió területére és a misszió területén belül, továbbá kiterjed a biztonsági események kezelésére, valamint magában foglalja a misszió vészhelyzeti intézkedési és evakuálási tervét;

               b)

               annak biztosítása, hogy az Unión kívül alkalmazott teljes személyi állomány a misszió területén fennálló körülmények által megkövetelt, nagy kockázat elleni biztosítással rendelkezzen;

               c)

               annak biztosítása, hogy az Unión kívül telepítendő csoportjának valamennyi tagja – a helyi szerződéses személyzetet is beleértve – megfelelő, a missziónak a Tanács Főtitkársága általi biztonsági minősítéséhez igazodó biztonsági képzésben részesüljön a misszió területére való megérkezést megelőzően vagy azt követően;

               d)

               annak biztosítása, hogy a rendszeres biztonsági értékeléseket követően tett ajánlásokat végrehajtsák, és ezek végrehajtásáról és az egyéb biztonsági kérdésekről, a félidős jelentések és a megbízatás végrehajtásáról szóló jelentések keretében, írásos jelentéseket nyújtsanak be a főképviselő, a Tanács és a Bizottság számára.

         11. cikk
   Jelentéstétel
   Az EUKK szóban és írásban rendszeresen jelentést tesz a főképviselőnek és a PBB-nek. Az EUKK szükség szerint a tanácsi munkacsoportoknak is jelentést tesz. A rendszeres írásbeli jelentéseket a COREU-hálózaton keresztül terjesztik. Az EUKK a főképviselő vagy a PBB ajánlására jelentést tehet a Külügyek Tanácsának.
   12. cikk
   Koordináció
   (1)   Az EUKK előmozdítja az Unión belüli átfogó politikai koordinációt. Elősegíti annak biztosítását, hogy valamennyi helyszíni európai uniós eszközt koherens módon alkalmazzanak az Unió politikai céljainak megvalósítása érdekében. Az EUKK tevékenységét össze kell hangolni a Bizottság, valamint adott esetben a térségben működő többi EUKK tevékenységével. Az EUKK rendszeresen tájékoztatja a tagállamok külképviseleteit és az Unió küldöttségeit.
   (2)   A helyszínen az EUKK szoros kapcsolatot tart fenn az Unió küldöttségeinek vezetőivel és a tagállamok külképviseleteinek vezetőivel. Ezek minden tőlük telhetőt megtesznek annak érdekében, hogy az EUKK-nak megbízatása végrehajtásában segítséget nyújtsanak. Az EUKK a helyszínen működő egyéb nemzetközi és regionális szereplőkkel is kapcsolatot tart.
   13. cikk
   Felülvizsgálat
   E határozat végrehajtását, valamint az Uniónak a térségben történő egyéb hozzájárulásaival való összhangját rendszeresen felül kell vizsgálni. Az EUKK a megbízatás végén a megbízatás teljesítéséről szóló átfogó jelentést nyújt be a főképviselőnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak.
   14. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
   15. cikk
   Kihirdetés
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2010. március 16-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. SALGADO

      (1)  HL L 272., 2005.10.18., 26. o.

      (2)  HL L 244., 2009.9.16., 25. o.

      (3)  HL L 101., 2001.4.11., 1. o.