title: 2013/702/EU: A Tanács határozata ( 2013. október 7. ) az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a San Marino Köztársaság közötti együttműködésről és vámunióról szóló megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaságnak az ország Európai Unióhoz való csatlakozását követően szerződő félként való részvételéről szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében történő aláírásáról, és ideiglenes alkalmazásáról

text:
               3.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 322/1

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2013. október 7.)
   az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a San Marino Köztársaság közötti együttműködésről és vámunióról szóló megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaságnak az ország Európai Unióhoz való csatlakozását követően szerződő félként való részvételéről szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében történő aláírásáról, és ideiglenes alkalmazásáról
   (2013/702/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, különösen annak 207. és 352. cikkére, összefüggésben a 218. cikke (5) bekezdésével és a 218. cikke (8) bekezdésének második albekezdésével,
   tekintettel Horvátország csatlakozási okmányára és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2012. szeptember 14-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy kezdjen tárgyalásokat San Marino Köztársasággal az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a San Marino Köztársaság közötti együttműködésről és vámunióról szóló megállapodásnak (1) egy Horvátország – az Unióhoz való csatlakozására tekintettel – szerződő félként való részvételéről szóló jegyzőkönyv (a továbbiakban: a jegyzőkönyv) elfogadása útján történő kiigazításáról.

               (2)

               A jegyzőkönyvről a Bizottság folytatott tárgyalásokat, amelyek a közelmúltban lezárultak.

               (3)

               A jegyzőkönyvet – feltételezve annak későbbi időpontban történő megkötését – az Unió nevében alá kell írni.

               (4)

               Horvátország 2013. július 1-jén csatlakozott az Unióhoz.

               (5)

               Tekintettel Horvátországnak az Unióhoz való csatlakozására, és annak biztosítása érdekében, hogy Horvátország a csatlakozása időpontjától szerződő félként vehessen részt a megállapodásban, az említett időponttól ideiglenesen alkalmazni kell a jegyzőkönyvet,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Közösség a San Marino Köztársaság közötti együttműködésről és vámunióról szóló megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaságnak az ország Európai Unióhoz való csatlakozását követően szerződő félként való részvételéről szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében történő aláírására a Tanács felhatalmazást ad, feltételezve az említett jegyzőkönyv megkötését.
   A jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz.
   2. cikk
   A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak az Unió nevében történő aláírására jogosult személy(eke)t.
   3. cikk
   A jegyzőkönyvet – 5. cikkével összhangban – 2013. július 1-jétől a megkötéséhez szükséges eljárások befejezéséig ideiglenesen alkalmazni kell.
   4. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2013. október 7-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. BERNATONIS

      (1)  HL L 84., 2002.3.28., 43. o.


title: 2005/866/EK: A Tanács határozata ( 2005. december 1. ) a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Central Bank and Financial Services Authority of Ireland külső könyvvizsgálója tekintetében történő módosításáról

text:
               6.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 318/25

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2005. december 1.)
   a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Central Bank and Financial Services Authority of Ireland külső könyvvizsgálója tekintetében történő módosításáról
   (2005/866/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányáról szóló, az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt jegyzőkönyvre és különösen annak 27.1. cikkére,
   tekintettel az Európai Központi Bank által az Európai Unió Tanácsához intézett, a Central Bank and Financial Services Authority of Ireland külső könyvvizsgálójáról szóló, 2005. október 26-i EKB/2005/10 ajánlásra (1),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és az euro-rendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által ajánlott és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Central Bank and Financial Services Authority of Ireland jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása lejárt és nem kerül meghosszabbításra. Ezért a 2005-ös pénzügyi évtől külső könyvvizsgálót szükséges kijelölni.

               (3)

               A Central Bank and Financial Services Authority of Ireland a 2005-ös pénzügyi évtől a Deloitte & Touche-t választotta ki a bank új külső könyvvizsgálójaként, az EKB pedig úgy ítéli meg, hogy a könyvvizsgáló a kinevezéshez szükséges követelményeknek megfelel.

               (4)

               Az EKB Kormányzótanácsa azt ajánlotta, hogy a külső könyvvizsgáló megbízatása három évre szóljon és legyen meghosszabbítható.

               (5)

               Helyénvaló az EKB Kormányzótanácsának ajánlását követni, és az 1999/70/EK tanácsi határozatot (2) ennek megfelelően módosítani,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   Az 1999/70/EK határozat 1. cikkének (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

      „(5)   A Deloitte & Touche-t, mint a Central Bank and Financial Services Authority of Ireland-nek a 2005-ös pénzügyi évtől kezdődően hároméves időtartamra – meghosszabbítási lehetőséggel – megbízott külső könyvvizsgálója jóváhagyásra kerül.”

   2. cikk
   Erről a határozatról az Európai Központi Bankot értesíteni kell.
   3. cikk
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2005. december 1-jén.

            a Tanács részéről

            az elnök

         A. MICHAEL

      (1)  HL C 277., 2005.11.10., 30. o.

      (2)  HL L 22., 1999.1.29., 69. o. A legutóbb a 2005/512/EK határozattal (HL L 187., 2005.7.19., 20. o.) módosított határozat.


title: A Tanács (KKBP) 2017/301 határozata (2017. február 17.) az Európai Unió Száhel-övezetért felelős különleges képviselője megbízatásának meghosszabbításáról

text:
               21.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 43/225

         A TANÁCS (KKBP) 2017/301 HATÁROZATA
   (2017. február 17.)
   az Európai Unió Száhel-övezetért felelős különleges képviselője megbízatásának meghosszabbításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 33. cikkére és 31. cikkének (2) bekezdésére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2015. december 7-én elfogadta a (KKBP) 2015/2274 határozatot (1), amellyel Ángel LOSADA FERNÁNDEZ-t nevezte ki az Európai Unió Száhel-övezetért felelős különleges képviselőjévé (EUKK). Az EUKK megbízatása 2017. február 28-án lejár.

               (2)

               Az EUKK megbízatását további 16 hónapra meg kell hosszabbítani.

               (3)

               Az EUKK megbízatását olyan helyzetben látja el, amely rosszabbodhat, és amely akadályozhatja az Unió külső tevékenységének tekintetében a Szerződés 21. cikkében meghatározott célkitűzések elérését,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Unió különleges képviselője
   (1)   A Tanács 2018. június 30-ig meghosszabbítja Ángel LOSADA FERNÁNDEZ-nek mint az Európai Unió Száhel-övezetért felelős különleges képviselőjének a megbízatását. A Tanács határozhat úgy, hogy az EUKK megbízatását korábban megszünteti a Politikai és Biztonsági Bizottság (PBB) értékelése és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének (főképviselő) javaslata alapján.
   (2)   Az EUKK megbízatása alkalmazásában a Száhel-övezet fogalommeghatározásának magában kell foglalnia a Száhel-övezet biztonságával és fejlesztésével kapcsolatos uniós stratégiának (a továbbiakban: a stratégia) és az ahhoz kapcsolódó regionális cselekvési tervnek (a továbbiakban: a cselekvési terv) a leghangsúlyosabb területeit, azaz Burkina Fasót, Csádot, Malit, Mauritániát és Nigert. A tágabb régióra hatást gyakorló kérdéseket illetően az EUKK szükség szerint együttműködik a csád-medencei országokkal és a Száhel-övezeten túli más országokkal és regionális, illetve nemzetközi szervezetekkel, ideértve a Maghreb-térség, Nyugat-Afrika és a Guineai-öböl országait és szervezeteit is.
   2. cikk
   Politikai célkitűzések
   (1)   Az EUKK megbízatása a Száhel-övezettel kapcsolatos azon uniós politikai célkitűzésén alapul, hogy aktívan hozzájáruljon a régió tartós békéjét, biztonságát és fejlődését célzó regionális és nemzetközi erőfeszítésekhez. Az EUKK-nak továbbá törekednie kell arra, hogy javítsa az Unió Száhel-övezeten belüli többrétű szerepvállalásának minőségét, továbbá növelje annak intenzitását és hatását.
   (2)   Az EUKK-nak hozzá kell járulnia a régiót érintő minden uniós erőfeszítés kidolgozásához és végrehajtásához, különösen a politikai, biztonsági és fejlesztési területeken – ideértve a stratégiát és a cselekvési teret is –, továbbá hozzá kell járulnia az uniós tevékenységekkel kapcsolatos minden releváns eszköz koordinálásához.
   (3)   Prioritást kell biztosítani Malinak és az ország hosszú távú stabilitásának, valamint az ott zajló konfliktus regionális dimenzióinak, az EU küldöttségével és más érintett érdekelt felekkel együttműködésben, ideértve a tagállamokat, a Bizottságot, az Európai Külügyi Szolgálatot (EKSZ).
   (4)   Az uniós politikai célkitűzéseknek arra kell irányulniuk, hogy az Unió valamennyi rendelkezésre álló eszközének koordinált és hatékony felhasználásával ösztönözzék Malinak és népének a béke, a megbékélés, a biztonság és a fejlődés útjára való visszatérését.
   (5)   Kellő figyelmet kell fordítani arra, hogy az Unió elősegítse a Száhel-övezet országai – különösen a Száhel-övezet G5 országai – közötti, a biztonság és a fejlesztés terén kifejtett koordinációs erőfeszítések erősödését.
   3. cikk
   Megbízatás
   (1)   A Száhel-övezettel kapcsolatos uniós politikai célkitűzések megvalósítása érdekében az EUKK megbízatása a következő:

               a)

               tevékenyen hozzájárul a stratégia és az ahhoz kapcsolódó cselekvési terv végrehajtásához, illetve a regionális válsággal kapcsolatos átfogó uniós megközelítés koordinálásához és továbbfejlesztéséhez, az Unió Száhel-övezettel kapcsolatos tevékenységei átfogó összhangjának és hatékonyságának növelése érdekében;

               b)

               az uniós célkitűzések megvalósítása érdekében párbeszédet folytat a régió minden érintett szereplőjével, a kormányokkal, a regionális szervezetekkel, különösen a Száhel-övezet G5 országaival, a nemzetközi szervezetekkel, a civil társadalom és a diaszpóra képviselőivel, ideértve a Maghreb országokat, valamint a Csád-medence országait is, és közreműködik abban, hogy jobban megértsék az Unió szerepét a Száhel-övezetben;

               c)

               képviseli és előmozdítja az Unió érdekeit és láthatóságát a megfelelő regionális és nemzetközi fórumokon, ideértve a mali békemegállapodás alapján működő Comité de Suivi-ben való részvételt is, valamint az Európai Uniónak a mali fegyveres erők kiképzéséhez hozzájáruló katonai misszióján (EUTM Mali), az Európai Unió mali KBVP-misszióján (EUCAP Száhel Mali) és az Európai Unió nigeri KBVP-misszióján (lEUCAP Száhel Niger) keresztül elősegíti a teljes mértékben összehangolt és átfogó régióbeli uniós tevékenységeket, felhasználva minden releváns eszközt, ideértve a fejlesztési támogatást és a tagállami tevékenységeket, valamint a válságkezeléshez és konfliktusmegelőzéshez nyújtott uniós támogatást;

               d)

               folyamatosan szorosan együttműködik az Egyesült Nemzetek Szervezetével (ENSZ), mindenekelőtt az ENSZ főtitkárának a Nyugat-afrikai térségért és a Száhel-övezetért felelős különleges képviselőjével, az ENSZ főtitkárának az ENSZ Maliban működő többdimenziós integrált stabilizációs missziójának (MINUSMA) vezetését is ellátó különleges képviselőjével, az Afrikai Unióval (AU), és különösen az AU Maliért és a Száhel-övezetért felelős főképviselőjével, a Száhel-övezet G5 országaival, a Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Közösségével, a Csád-medence Bizottsággal, valamint más vezető nemzeti, regionális és nemzetközi érdekelt felekkel, többek között a Száhel-övezettel foglalkozó egyéb különmegbízottakkal, valamint a Maghreb-térség érintett szerveivel;

               e)

               szorosan figyelemmel kíséri a régiót érintő kihívások regionális és határokon átnyúló dimenzióit, ideértve a terrorizmust, a szervezett bűnözést, a fegyvercsempészetet, az emberkereskedelmet és embercsempészetet, a kábítószer-kereskedelmet, a menekültek mozgását és a migrációs áramlásokat, valamint a kapcsolódó pénzmozgásokat is; a terrorizmus elleni küzdelem uniós koordinátorával szorosan együttműködve hozzájárul az Európai Unió terrorizmus elleni stratégiájának további végrehajtásához;

               f)

               szorosan figyelemmel kíséri a nagyméretű menekült- és migrációs áramlatokkal kapcsolatos humanitárius, politikai, biztonsági és fejlesztéspolitikai következményeket és az ezekhez kapcsolódó regionális szintű illegális pénzmozgásokat; felkérésre migrációs tárgyú párbeszédet folytat az érintett felekkel, továbbá az Unió politikai prioritásaival összhangban általánosan is előmozdítja az Uniónak a régióra vonatkozó migrációs és menekültügyi politikáját annak érdekében, hogy javuljon az együttműködés többek között a visszaküldés és a visszafogadás terén; együttműködik a Száhel-övezet országaival annak céljából, hogy nyomon kövesse a 2015. novemberi vallettai csúcstalálkozón jóváhagyott intézkedések – egyebek mellett az afrikai stabilitás megteremtését, valamint az irreguláris migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás kiváltó okainak kezelését célzó vészhelyzeti alap – végrehajtását, valamint a partnerségi keretek kapcsán végzett munkát;

               g)

               rendszeres magas szintű politikai kapcsolatot tart fenn a régió terrorizmussal és nemzetközi bűnözéssel érintett országaival annak érdekében, hogy biztosítsa az Unió kulcsszerepét a terrorizmus és a nemzetközi bűnözés elleni nemzetközi küzdelemben. Ez magában foglalja egyrészt az Unió arra irányuló törekvését, hogy a KBVP-missziók regionalizálása és a regionális kapacitásépítés aktív elősegítése révén fokozza a biztonsági ágazat támogatását, másrészt annak biztosítását, hogy a Száhel-övezetben megfelelő megoldást találjanak a terrorizmus és a nemzetközi bűnözés kiváltó okainak megszüntetésére;

               h)

               szorosan figyelemmel kíséri a régiót sújtó humanitárius válság politikai, biztonsági és fejlesztéspolitikai következményeit;

               i)

               Mali tekintetében hozzájárul az ország stabilizálásához, mindenekelőtt ahhoz, hogy az ország egész területén megvalósuljon az alkotmányos rendhez és kormányzáshoz való maradéktalan visszatérés, valamint egy hiteles nemzeti, a társadalom széles rétegeit bevonó, a mali békemegállapodás általános keretei között folytatott párbeszéd. Ez magában foglalja az intézményépítés támogatását, a biztonsági ágazati reformot és a hosszú távú béketeremtést és megbékélést, valamint a korrupció és büntetlenség elleni küzdelmet Maliban, továbbá a mali békemegállapodás gyors végrehajtásának az érdekében előmozdítja az aktív és teljes mértékben összehangolt az uniós erőfeszítéseket;

               j)

               az EU emberi jogi különleges képviselőjével együttműködve hozzájárul az Unió emberi jogi politikájának, többek között az uniós emberi jogi iránymutatásoknak – különösen a gyermekek és a fegyveres konfliktusok kapcsolatáról, továbbá a nők elleni erőszakról, valamint a nőkkel szembeni megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelemről szóló uniós iránymutatásoknak –, továbbá a nőkkel, a békével és a biztonsággal kapcsolatos uniós szakpolitikáknak a végrehajtásához a régióban, az államépítés folyamatában pedig előmozdítja a társadalmi befogadást és a nemek közötti egyenlőséget az ENSZ BT 1325 (2000) sz. határozatával, és az azt követő, a nőkről, a békéről és a biztonságról szóló ENSZ BT-határozatokkal összhangban, ideértve a 2242 (2015) sz. ENSZ BT-határozatot is. Ez a hozzájárulás magában foglalja a fejlemények figyelemmel kísérését és az azokról való jelentéstételt, valamint ezzel összefüggésben ajánlások megfogalmazását, továbbá rendszeres kapcsolatok fenntartását Mali és a régió releváns hatóságaival, a Nemzetközi Büntetőbíróság ügyészi hivatalával, az ENSZ Emberi Jogi Főbiztosának Hivatalával, valamint a régióban tevékeny emberijog-védőkkel és megfigyelőkkel;

               k)

               figyelemmel kíséri az ENSZ Biztonsági Tanácsa (ENSZ BT) vonatkozó határozatainak – mindenekelőtt a 2056 (2012) sz., a 2071 (2012) sz., a 2085 (2012) sz., a 2100 (2013) sz. és a 2295 (2016) sz. ENSZ BT-határozatoknak – való megfelelést, és arról jelentésekben számol be.

         (2)   A megbízatás teljesítése érdekében az EUKK többek között:

               a)

               adott esetben tanácsot ad és jelentést tesz a regionális és nemzetközi fórumokon képviselendő uniós álláspontok kialakításával kapcsolatban annak érdekében, hogy proaktívan előmozdítsa és megerősítse a Száhel-övezeti válsággal kapcsolatos átfogó uniós megközelítést;

               b)

               folyamatosan figyelemmel kíséri az Unió minden tevékenységét és elősegíti azok teljes mértékű összehangoltságát, valamint szorosan együttműködik az Unió érintett küldöttségeivel.

         4. cikk
   A megbízatás végrehajtása
   (1)   Az EUKK felel a megbízatásnak a főképviselő felügyelete melletti végrehajtásáért.
   (2)   A Politikai és Biztonsági Bizottságnak (PBB) kiemelt kapcsolatot kell fenntartania az EUKK-val, és egyben az EUKK elsődleges kapcsolattartója a Tanács felé. A PBB-nek – a megbízatás keretein belül és a főképviselő hatásköreinek sérelme nélkül – stratégiai iránymutatást és politikai irányítást kell nyújtania az EUKK számára.
   (3)   Az EUKK-nak szorosan együtt kell működnie az EKSZ-szel és annak megfelelő szervezeti egységeivel, különösen az Afrikáért felelős részleggel.
   5. cikk
   Finanszírozás
   (1)   Az EUKK megbízatásával kapcsolatos kiadások fedezésére szánt pénzügyi referenciaösszeg a 2017. március 1-jétől2018. június 30-ig terjedő időszakra 1 840 000 EUR.
   (2)   A kiadásokat az Unió általános költségvetésére vonatkozó eljárásokkal és szabályokkal összhangban kell kezelni.
   (3)   A kiadások kezelése az EUKK és a Bizottság közötti szerződés tárgyát képezi. Az EUKK minden kiadásról köteles elszámolni a Bizottságnak.
   6. cikk
   A csoport létrehozása és összetétele
   (1)   Az EUKK a megbízatása és a rendelkezésre álló megfelelő pénzügyi eszközök keretein belül felel csoportjának létrehozásáért. A csoportnak rendelkeznie kell a konkrét szakpolitikai és biztonsági kérdésekre vonatkozó, a megbízás által megkövetelt szakértelemmel. Az EUKK folyamatosan és haladéktalanul tájékoztatja a Tanácsot és a Bizottságot a csoport összetételéről.
   (2)   A tagállamok, az uniós intézmények és az EKSZ javaslatot tehetnek az EUKK munkáját segítő személyzet kirendelésére. Az ilyen kirendelt személyzet javadalmazását a küldő tagállam, a küldő uniós intézmény vagy az EKSZ fedezi. Az EUKK melletti munkavégzés céljára a tagállamok által az uniós intézményekhez vagy az EKSZ-hez kirendelt szakértőket is ki lehet küldeni.
   (3)   A kirendelt személyzet minden tagja a küldő tagállam, a küldő uniós intézmény vagy az EKSZ adminisztratív fennhatósága alatt marad, és az EUKK megbízatásának érdekében jár el és végzi feladatát.
   (4)   Az EUKK személyzetét az EKSZ érintett részlegeivel vagy az érintett uniós küldöttségekkel egy helyen kell elhelyezni annak érdekében, hogy tevékenységeik összhangban álljanak és következetesek legyenek.
   7. cikk
   Az EUKK és az EUKK személyzete részére biztosított kiváltságok és mentességek
   Az EUKK és a személyzete feladatának elvégzéséhez, illetve a zökkenőmentes működéshez szükséges kiváltságokról, mentességekről és egyéb garanciákról – adott esetben – a fogadó országgal kell megállapodni. Ehhez a tagállamok és az EKSZ minden szükséges támogatást megadnak.
   8. cikk
   Az EU-minősített adatok biztonsága
   Az EUKK-nak és csoportja tagjainak tiszteletben kell tartaniuk a 2013/488/EU tanácsi határozatban (2) megállapított biztonsági elveket és minimumszabályokat.
   9. cikk
   Hozzáférés az információkhoz és logisztikai támogatás
   (1)   A tagállamok, a Bizottság, az EKSZ és a Tanács Főtitkársága biztosítja, hogy az EUKK minden releváns információhoz hozzáférjen.
   (2)   Az Unió régióbeli küldöttségei és/vagy adott esetben a tagállamok logisztikai támogatást nyújtanak a térségben.
   10. cikk
   Biztonság
   Az EUKK-nak – a Szerződés V. címe szerint az Unión kívül műveleti minőségben alkalmazott személyi állomány biztonságára vonatkozó uniós politikának megfelelően – az EUKK megbízatásával és az illetékességéhez tartozó terület biztonsági helyzetével összhangban meg kell hoznia minden ésszerűen megvalósítható intézkedést a közvetlenül az irányítása alá tartozó személyzet biztonsága érdekében, különösen az alábbiakat:

               a)

               az EKSZ iránymutatása alapján biztonsági tervet dolgoz ki, amely többek között konkrét fizikai, szervezeti és eljárási biztonsági intézkedéseket tartalmaz, szabályozza a személyzet biztonságos bejutását az illetékességéhez tartozó területre és a földrajzi területen belüli biztonságos mozgását, továbbá kiterjed a biztonsági események kezelésére, valamint rendelkezik a misszió vészhelyzeti és evakuálási tervéről;

               b)

               biztosítja, hogy az Unió területén kívülre telepített teljes személyi állomány rendelkezzen az illetékességéhez tartozó területen fennálló körülmények által megkövetelt, magas kockázat elleni biztosítással;

               c)

               biztosítja, hogy az EUKK csoportjának az Unión kívülre telepítendő valamennyi tagja – a helyi szerződéses személyzetet is beleértve – az illetékességéhez tartozó területére való érkezése előtt vagy érkezésekor megfelelő, az említett területének az EKSZ által megállapított kockázati minősítéséhez igazodó biztonsági képzésben részesüljön;

               d)

               biztosítja, hogy a rendszeres biztonsági értékeléseket követően tett valamennyi ajánlást végrehajtsák, valamint az elért eredményekről szóló jelentések és a megbízatás végrehajtásáról szóló jelentések keretében írásban beszámol a Tanácsnak, a főképviselőnek és a Bizottságnak ezen ajánlások végrehajtásáról és az egyéb biztonsági kérdésekről.

         11. cikk
   Jelentéstétel
   (1)   Az EUKK-nak rendszeresen szóbeli és írásbeli jelentést kell tennie a főképviselőnek és a PBB-nek. Az EUKK-nak szükség szerint tanácsi munkacsoportok részére is jelentést kell tennie. A rendszeres jelentéseket a COREU-hálózaton keresztül kell terjeszteni. Az EUKK jelentést tehet a Külügyek Tanácsának. A Szerződés 36. cikkének megfelelően az Európai Parlament tájékoztatásába az EUKK-t is be lehet vonni.
   (2)   Az EUKK-nak – a régióbeli uniós küldöttségekkel koordinálva – jelentést kell készítenie az uniós kezdeményezések, így például a reformokhoz nyújtott uniós hozzájárulás megvalósításának legjobb módjáról, beleértve a kapcsolódó uniós fejlesztési projektek politikai szempontjait is.
   12. cikk
   Koordináció
   (1)   A stratégia és a cselekvési terv keretében, valamint az Unió szakpolitikai céljainak elérése érdekében az EUKK-nak hozzá kell járulnia az Unió politikai és diplomáciai tevékenységeinek egységéhez, összhangjához és hatékonyságához, és elő kell segítenie annak biztosítását, hogy valamennyi uniós eszköz igénybevételére és tagállami fellépés végrehajtására következetes módon kerüljön sor.
   (2)   Az EUKK-nak a tevékenységét össze kell hangolnia az uniós küldöttségek, a Bizottság, valamint a térségben működő többi EUKK tevékenységével. Az EUKK-nak rendszeresen tájékoztatnia kell a térségben működő tagállami külképviseleteket és uniós küldöttségeket.
   (3)   A helyszínen az EUKK-nak szoros kapcsolatot kell fenntartania az érintett tagállamok külképviseleteinek vezetőivel és az Unió küldöttségeinek vezetőivel. Az EUKK-nak az érintett uniós küldöttségekkel szoros koordinációban helyi politikai iránymutatással kell ellátnia az EUCAP Száhel Niger és az EUCAP Száhel Mali misszióvezetőjét, valamint az EUTM Mali misszióparancsnokát. Az EUKK-nak, az EUTM Mali misszióparancsnokának, továbbá az EUCAP Száhel Niger és az EUCAP Száhel Mali polgári műveleti parancsnokának szükség szerint konzultációt kell folytatnia egymással.
   13. cikk
   Követelésekkel kapcsolatos segítségnyújtás
   Az EUKK és az EUKK személyzete segítséget nyújtanak a Száhel-övezetért felelős előző EUKK megbízatásával összefüggésben felmerült követelések és kötelezettségek kezeléséhez és ilyen céllal adminisztratív támogatást nyújtanak, valamint hozzáférést biztosítanak a vonatkozó iratokhoz.
   14. cikk
   Felülvizsgálat
   E határozat végrehajtását, valamint az érintett régióra irányuló egyéb uniós hozzájárulásokkal való összhangját rendszeresen felül kell vizsgálni. Az EUKK 2017. szeptember 30-ig az elért eredményekről szóló jelentést, 2018. március 31-ig pedig a megbízatás végrehajtásáról szóló átfogó jelentést nyújt be a Tanácsnak, a főképviselőnek és a Bizottságnak.
   15. cikk
   Hatálybelépés
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2017. február 17-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. BARTOLO

      (1)  A Tanács (KKBP) 2015/2274 határozata (2015. december 7.) az Európai Unió Száhil övért [helyesen: Száhel-övezetért] felelős különleges képviselőjének kinevezéséről (HL L 322., 2015.12.8., 44. o.).

      (2)  A Tanács 2013/488/EU határozata (2013. szeptember 23.) az EU-minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokról (HL L 274., 2013.10.15., 1. o.).


title: A Tanács 2014/181/KKBP határozata ( 2014. március 10. ) az Európai Unió és a Közép-afrikai Köztársaság közötti, az Európai Unió közép-afrikai köztársasági katonai műveletének (EUFOR RCA) közép-afrikai köztársasági jogállásáról szóló, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről

text:
               1.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 98/1

         A TANÁCS 2014/181/KKBP HATÁROZATA
   (2014. március 10.)
   az Európai Unió és a Közép-afrikai Köztársaság közötti, az Európai Unió közép-afrikai köztársasági katonai műveletének (EUFOR RCA) közép-afrikai köztársasági jogállásáról szóló, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikke (5) és (6) bekezdésével együtt értelmezett 37. cikkére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2014. február 10-én elfogadta a 2014/73/KKBP határozatot (1), amely úgy rendelkezik, hogy az Európai Unió közép-afrikai köztársasági katonai műveletének (EUFOR RCA) az Unió által vezetett egységei és személyi állománya jogállásáról – beleértve az őket megillető kiváltságokat, mentességeket és a misszió végrehajtásához és zavartalan működtetéséhez szükséges további biztosítékokat is – az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 37. cikke értelmében megállapodás köthető, az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően.

               (2)

               Miután a Tanács 2014. február 10-én elfogadta a tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról szóló határozatot, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője az EUSZ 37. cikkével összhangban tárgyalásokat folytatott az az EUFOR RCA jogállásáról szóló, levélváltás formájában létrejött megállapodásról.

               (3)

               Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 5. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt az Európai Unió védelmi vonatkozású határozatainak és intézkedéseinek kidolgozásában és végrehajtásában. Következésképpen Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (4)

               A levélváltás formájában létrejött megállapodást jóvá kell hagyni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Európai Unió és a Közép-afrikai Köztársaság közötti, az Európai Unió közép-afrikai köztársasági katonai műveletének (EUFOR RCA) közép-afrikai köztársasági jogállásáról szóló, levélváltás formájában létrejött megállapodást a Tanács az Unió nevében jóváhagyja.
   A levélváltás formájában létrejött megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.
   2. cikk
   A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a levélváltásnak az Uniót jogilag kötelező aláírására jogosult személy(eke)t.
   3. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2014. március 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         G. VROUTSIS

      (1)  A Tanács 2014/73/KKBP határozata az Európai Unió közép-afrikai köztársasági katonai műveletéről (EUFOR RCA) (HL L 40., 2014.2.11., 59. o.).


title: 2006/886/EK: A Bizottság határozata ( 2006. december 6. ) a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatali vámjainak átvállalására vonatkozó újbóli vizsgálat megszüntetéséről

text:
               7.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 341/46

      A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

   (2006. december 6.)
   a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatali vámjainak átvállalására vonatkozó újbóli vizsgálat megszüntetéséről
   (2006/886/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 9. és 12. cikkére,
   a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   A.   ELJÁRÁS
   1.   Eredeti intézkedések

               (1)

               2005 júliusában a Tanács az 1174/2005/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: KNK) származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. Az együttműködő exportáló gyártókra a KNK-ban 7,6 %-tól 39,9 %-ig terjedő egyéni dömpingellenes vámtételeket vetettek ki. A többi vállalattól származó behozatal esetén az alkalmazandó vámtétel 46,7 %.

         2.   A vámok átvállalására vonatkozó újbóli vizsgálat iránti kérelem

               (2)

               Az alaprendelet 12. cikkének megfelelően 2006. február 15-én az eredeti intézkedések újbóli vizsgálatára irányuló kérelmet nyújtottak be. Ezt a kézi emelőkocsik és alapvető alkatrészeik négy nagy közösségi gyártója nyújtotta be (BT Products AB, Franz Kahl GmbH, Bolzoni Auramo SpA és Pramac Lifter S.p.A), amelyek a közösségi gyártás jelentős részét – jelen esetben több mint 70 %-át – képviselik (a továbbiakban: kérelmezők).

               (3)

               A kérelmezők első ránézésre elegendő olyan információt nyújtottak be, amely alátámasztja, hogy a KNK-ból származó kézi emelőkocsikra és alapvető részegységeikre kivetett dömpingellenes vámok nem vezettek elegendő mozgáshoz, illetve semmilyen mozgáshoz sem vezettek a viszonteladói árak vagy az azt követő eladási árak terén, és így megakadályozzák a hatályos dömpingellenes intézkedések tervezett jótékony hatásait.

         3.   A vámok átvállalására vonatkozó újbóli vizsgálat

               (4)

               A Bizottság az eljárás megindításáról szóló, 2006. március 31-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában
                   (3) közzétett értesítéssel bejelentette, hogy az alaprendelet 12. cikke alapján megindítja az eredeti intézkedések újbóli vizsgálatát.

               (5)

               Az újbóli vizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan tájékoztatta az ismert érintett exportőröket/gyártókat, az exportáló ország képviselőit, az importőröket és felhasználókat. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak, hogy véleményüket írásban ismertessék, illetve hogy meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül. A Bizottság kérdőíveket küldött az összes ismert érintettnek félnek.

               (6)

               Két megfelelő mértékben kitöltött kérdőív érkezett vissza azoktól a kínai exportáló gyártóktól (Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd. és Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd.), amelyek már az eredeti vizsgálatban is együttműködtek. Egy másik exportáló gyártó (Yale Industrial Products Co. Ltd.) csak alapvetően hiányos információkat küldött, ezért, miután megfelelően tájékoztatták, az alaprendelet 18. cikkével összhangban nem tekintették együttműködőnek. Két másik, az eredeti vizsgálatban együttműködő exportáló gyártó (Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory és Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd.) nem küldött semmilyen információt a jelenlegi átvállalásra vonatkozó újbóli vizsgálathoz.

               (7)

               Ezen kívül kilenc kézi emelőkocsit és annak alapvető részegységeit behozó importőr nevezte meg magát, akik közül öten működtek együtt kielégítően a jelenlegi újból vizsgálatban.

               (8)

               A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet az újbóli vizsgálat érdekében szükségesnek ítélt. Ellenőrző látogatásokra került sor KNK-ban az alábbi exportáló gyártók telephelyein:

                           —

                           Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, Hangzhou (Hangcsou) és Ninghai (Ninghaj), KNK;

                           —

                           Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd., Changxing (Csanghszing), KNK.

               (9)

               Az erre az újbóli vizsgálatra irányuló vizsgálati időszak (a továbbiakban: újbóli VI) 2005. április 1-jétől2006. március 31-ig tartott. Az újbóli VI-ot arra használták fel, hogy meghatározzák az exportárak jelenlegi szintjét és a végső felhasználóknak felszámított árak szintjét a Közösségben. Annak megállapításakor, hogy vajon az exportárak és a viszonteladói árak vagy az azt követő eladási árak kielégítő mértékben változtak-e a Közösségben, az újbóli VI-ban alkalmazott árszinteket összehasonlították a 2003. április 1-jétől2004. március 31-ig tartó eredeti vizsgálati időszakban (a továbbiakban: eredeti VI) alkalmazott árszinttel.

         B.   ÉRINTETT TERMÉK

               (10)

               A jelenlegi újbóli vizsgálat érintett terméke megegyezik az eredeti vizsgálatéval, vagyis a KNK-ból származó, rendszerint raklapokra helyezett anyagok mozgatására használt, nem önjáró kézi emelőkocsi, valamint annak alapvető részegységei, azaz alváz és hidraulika (a továbbiakban: érintett termék), mely rendszerint az ex 8427 90 00, illetve az ex 8431 20 00 KN-kód alá kerül besorolásra.

         C.   MEGÁLLAPÍTÁSOK

               (11)

               Az újbóli vizsgálat célja annak megállapítása volt, hogy az eredeti intézkedések elrendelése óta i) csökkentek-e az érintett termék exportárai vagy ii) viszonteladói vagy azt követő eladási áraiban volt-e elegendő vagy egyáltalán bármiféle mozgás a Közösségben.

               (12)

               Az alaprendelet 12. cikkével összhangban az importőrök/felhasználók és az exportőrök/gyártók lehetőséget kaptak arra, hogy bizonyítékot szolgáltassanak annak igazolására, hogy az eredeti intézkedések elrendelését követően a dömpingellenes vám átvállalásától eltérő okokból csökkentek az exportárak és/vagy nem mozdultak a viszonteladói árak és az azt követő eladási árak a Közösségben, ha egyáltalán ez megtörtént.

         1.   Exportárak csökkenése

               (13)

               Az újbóli VI-ban az érintett termék értékesítése kétféleképpen zajlott: egyrészt a Közösségben és a KNK-ban egymással kapcsolatban álló felek révén, másrészt közvetlenül független importőröknek és/vagy forgalmazóknak a Közösségben. Az exportárak mozgását úgy mérték fel, hogy – terméktípusonként és azonos szállítási feltételek mellett – összehasonlították az újbóli VI-ban feljegyzett súlyozott átlagárat az eredeti VI során meghatározottal.

               (14)

               A két együttműködő exportáló gyártó újbóli VI-ban tapasztalható árainak összehasonlítása az eredeti VI áraival nem mutatott csökkenést az érintett termék átlagos exportáraiban.

         2.   A viszonteladói árak vagy az azt követő eladási árak mozgása a Közösségben

               (15)

               A Közösségben az importőrök és/vagy forgalmazók szintjén tapasztalható viszonteladói árakat úgy mérték fel, hogy az eredeti VI-ban és az újbóli VI-ban – hasonló terméktípusok esetében – összehasonlították az átlagos viszonteladói árakat azonos szállítási feltételek mellett, beleszámítva a szerződéses vámot és az ehhez hozzáadott dömpingellenes vámot is. Ebben a tekintetben együttműködött és adatokat szolgáltatott öt importőr, akik az újbóli VI során az érintett termék Közösségbe történő behozatalának jelentős részét végezték.

               (16)

               Viszonteladói áraik összehasonlítása ezen terméktípusok esetében azt mutatta, hogy az árak a dömpingellenes vámot meghaladó összegekkel nőttek. Ebben az összefüggésben kell megjegyezni, hogy ezért nem volt szükséges az eredeti VI-kal összehasonlított újbóli VI során az együttműködő importőrök haszonkulcsában bekövetkező bármiféle csökkenést részletesebben vizsgálni, hiszen az az újbóli VI alatt minden esetben jelentős maradt.

               (17)

               Az azt követő eladási árakról nem állt rendelkezésre reprezentatív adat. Mindazonáltal, mivel az importőrök független fogyasztóknak kínált viszonteladói áraiban jelentős mozgás tapasztalható a dömpingellenes intézkedés kiszabása óta, nem ésszerűtlen arra következtetni, hogy e fogyasztók ezt követő eladási árai szintén jelentős mozgást mutattak volna.

         3.   Nem együttműködő vállalatok

               (18)

               Minthogy a jelenlegi újbóli vizsgálatban együttműködő két exportáló gyártó végezte az újbóli VI során a Közösségbe irányuló export több mint 85 %-át az érintett termékből, és ez így nagy mértékű együttműködést jelent, megállapításaik az exportáló ország egészére nézve reprezentatívnak tekinthetők. Ezért nem került sor az alaprendelet 18. cikkének értelmében arra, hogy a nem együttműködő exportáló gyártókkal kapcsolatban a rendelkezésre álló tényekhez kelljen folyamodni.

         4.   Következtetés

               (19)

               A jelenlegi újbóli vizsgálat eredményeként az a következtetés vonható le, hogy az együttműködő exportáló gyártók esetében nem állapítható meg a megtett intézkedéseknek az alaprendelet 12. cikke (2) bekezdése értelmében történő átvállalása, mivel az érintett terméknél nem mutatható ki sem az exportárak csökkenése, sem a viszonteladói árak vagy az azt követő eladási árak nem kielégítő mozgása.

               (20)

               A nem együttműködő exportáló gyártók vámját szintén változatlanul kell hagyni a fenti (18) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt.

               (21)

               Következésképpen a jelenlegi átvállalásra vonatkozó újbóli vizsgálatot meg kell szüntetni.

               (22)

               Az érdekelt felek tájékoztatást kaptak azokról az alapvető fontosságú tényekről és megállapításokról, amelyek alapján meg kívánják szüntetni ezt az újbóli vizsgálatot, valamint lehetőséget kaptak észrevételeik kifejtésére. Nem érkezett tartalmi észrevétel,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   Egyetlen cikk
   A Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsi és alapvető részegységei behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedésekkel kapcsolatos, a 384/96/EK rendelet 12. cikke szerinti újbóli vizsgálat megszűnik.

      Kelt Brüsszelben, 2006. december 6-án.

            a Bizottság részéről

         Peter MANDELSON

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 56., 1996.3.6., 1. o. A legutóbb a 2117/2005/EK rendelettel (HL L 340., 2005.12.23., 17. o.) módosított rendelet.

      (2)  HL L 189., 2005.7.21., 1. o.

      (3)  HL C 78., 2006.3.31., 24. o.


               12.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/140

         P7_TA(2013)0208
   Jegyzőkönyvtervezet az Európai Unió Alapjogi Chartájának a Cseh Köztársaságra történő alkalmazásáról (egyetértés) ***
   Az Európai Parlament 2013. május 22-i határozata az Európai Unió Alapjogi Chartájának a Cseh Köztársaságra történő alkalmazásáról szóló jegyzőkönyv az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez való csatolása céljából felállítandó konvent összehívásának mellőzéséről szóló európai tanácsi javaslatról (00091/2011 – C7-0386/2011 – 2011/0818(NLE))
   (Egyetértés)
   (2016/C 055/32)

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel a cseh kormány Tanácshoz intézett 2011. szeptember 5-i levelére az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a Charta) Cseh Köztársaságra történő alkalmazásáról szóló jegyzőkönyvtervezetről,

               —

               tekintettel az Európai Tanács elnökének 2011. október 25-i, az Európai Parlament elnökéhez intézett levelére a Charta Cseh Köztársaságra történő alkalmazásáról szóló jegyzőkönyvről,

               —

               tekintettel az Európai Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 48. cikke (3) bekezdésének második albekezdésével összhangban a konvent összehívásának mellőzéséről benyújtott hozzájárulás iránti kérelemre (C7-0386/2011),

               —

               tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (1) bekezdésére és a Chartára,

               —

               tekintettel a tagállamok állam- és kormányfői részvételével a Tanács keretében tartott 2009. október 29–30-i ülés következtetéseire,

               —

               tekintettel az eljárási szabályzat 74a. cikkére és 81. cikkének (1) bekezdésére,

               —

               tekintettel az Alkotmányügyi Bizottság ajánlására (A7-0282/2012),

         mivel:

               A.

               a Chartát egy 1999. december 17. és 2000. október 2. között tartott, a Parlament, a tagállamok, a nemzeti parlamentek és a Bizottság küldöttjeiből álló konvent fogalmazta meg; a Chartát 2000. december 7-én hirdették ki, és a szövegét 2007. december 12-én igazították ki Strasbourgban;

               B.

               2002. február 22. és 2003. július 18. között ülésezett a második konvent, hogy megfogalmazza az európai alkotmány létrehozásáról szóló szerződés tervezetét, amelynek lényegi tartalmát a 2009. december 1-jén hatályba lépett Lisszaboni Szerződés nagy részben átvette;

               C.

               mindkét konvent az Unió alkotmányos rendjével kapcsolatos kiemelt kérdések megválaszolása céljából ült össze, beleértve egy, az Unió által elismert alapvető jogokra és alapelvekre vonatkozó, jogilag kötelező érvényű szöveg jóváhagyását;

               D.

               a fentiek fényében nem szükséges konventet összehívni annak érdekében, hogy megvizsgálja azt a javaslatot, amely az Európai Unió Alapjogi Chartájának Lengyelországra és az Egyesült Királyságra történő alkalmazásáról szóló 30. jegyzőkönyv hatályát a Cseh Köztársaságra is kiterjesztené, mivel ezen javaslat hatása a legjobb esetben is igen korlátozott mértékű lenne;

               1.

               jóváhagyja a konvent összehívásának mellőzéséről szóló európai tanácsi javaslatot;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa a jelen határozatot az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a tagállamok parlamentjeinek.


title: 2011/887/EU: A Tanács határozata ( 2011. december 13. ) a DNS-adatok tekintetében az automatizált adatcsere Litvániával való megindításáról

text:
               28.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 344/36

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2011. december 13.)
   a DNS-adatok tekintetében az automatizált adatcsere Litvániával való megindításáról
   (2011/887/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló, 2008. június 23-i 2008/615/IB tanácsi határozatra (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére és 25. cikkére,
   tekintettel a 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/616/IB tanácsi határozatra (2) és különösen annak 20. cikkére és mellékletének 4. fejezetére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez, az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, átmeneti rendelkezéseket tartalmazó jegyzőkönyv alapján az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek által a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt elfogadott jogi aktusok joghatása mindaddig fennmarad, amíg azokat a Szerződések alapján hatályon kívül nem helyezik, nem érvénytelenítik, vagy nem módosítják.

               (2)

               Ennek megfelelően a 2008/615/IB határozat 25. cikke alkalmazandó, és a Tanácsnak egyhangúlag kell határoznia arról, hogy a tagállamok végrehajtották-e az említett határozat 6. fejezetének rendelkezéseit.

               (3)

               A 2008/616/IB határozat 20. cikke úgy rendelkezik, hogy a Tanács a 2008/615/IB határozat 25. cikkének (2) bekezdésében említettek szerinti határozatokat egy kérdőíven alapuló értékelő jelentés alapján hozza meg. A 2008/615/IB határozat 2. fejezetének megfelelően végzett automatizált adatcsere tekintetében az értékelő jelentés ezenkívül értékelő látogatáson és kísérleti adatcserén alapul.

               (4)

               Litvánia a 2008/615/IB határozat 36. cikkének (2) bekezdésével összhangban tájékoztatta a Tanács Főtitkárságát a határozat 2–6. cikkének hatálya alá tartozó nemzeti DNS-elemzési állományokról, valamint az automatizált keresésnek a határozat 3. cikkének (1) bekezdésében említett feltételeiről.

               (5)

               A 2008/616/IB tanácsi határozat melléklete 4. fejezetének 1.1. pontja szerint a megfelelő tanácsi munkacsoportok által összeállított kérdőív valamennyi automatizált adatcserére vonatkozik, és amint egy tagállam úgy véli, hogy az adott adatkategória tekintetében teljesíti az adatcsere előfeltételeit, ki kell töltenie a kérdőívet.

               (6)

               Litvánia kitöltötte az adatvédelemre vonatkozó kérdőívet és a DNS-adatok cseréjére vonatkozó kérdőívet.

               (7)

               Litvánia Ausztria részvételével sikeres kísérleti adatcserét hajtott végre.

               (8)

               Litvániában értékelő látogatásra is sor került, és erről az osztrák értékelő csoport értékelő jelentést készített, amelyet elküldött az érintett tanácsi munkacsoportnak.

               (9)

               A kérdőív, az értékelő látogatás és a DNS-adatok tekintetében a kísérleti adatcsere eredményeit összegző, átfogó értékelő jelentést benyújtották a Tanácsnak,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A DNS-adatok automatizált keresése és összehasonlítása tekintetében Litvánia maradéktalanul végrehajtotta a 2008/615/IB határozat 6. fejezetében foglalt, az adatvédelemre vonatkozó általános rendelkezéseket, és e határozat hatálybalépésének napjától jogosult a személyes adatoknak az említett határozat 3. és 4. cikke szerinti átvételére és átadására.
   2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2011. december 13-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. CICHOCKI

      (1)  HL L 210., 2008.8.6., 1. o.

      (2)  HL L 210., 2008.8.6., 12. o.


title: Bizottsági határozat, mely kimondja, hogy a csatlakozás után nem alkalmazhatók az alábbi országok által a csatlakozási okmány IV. melléklete 3. fejezetében meghatározott ideiglenes eljárás alapján bejelentett intézkedések: Cseh KöztársaságEGT vonatkozású szöveg

text:
               8.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/10

         Bizottsági határozat, mely kimondja, hogy a csatlakozás után nem alkalmazhatók az alábbi országok által a csatlakozási okmány IV. melléklete 3. fejezetében meghatározott ideiglenes eljárás alapján bejelentett intézkedések: Cseh Köztársaság
   (2005/C 86/04)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   A határozat elfogadásának időpontja:
   Tagállam: Cseh Köztársaság
   Támogatás száma: CZ 55/03
   Megnevezése: Moravia Banka, a.s.
   Célkitűzés: támogatás a bankszektor javára
   Egyéb információ: a Bizottság határozata arról, hogy a Cseh Köztársaság által a csatlakozási okmány IV. mellékletének 3. szakaszában meghatározott ideiglenes eljárás alapján bejelentett, a Moravia Banka, a.s. javára hozott intézkedés a csatlakozást követően nem alkalmazható.
   E határozat minden bizalmas információtól mentes hiteles szövege(i) az alábbi internetes oldalon található(k) meg:
   http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids


title: 2006/622/EK: A Bizottság határozata ( 2005. december 21. ) egy vállalati összefonódásnak a közös piaccal és az EGT-megállapodás működésével összeférhetőnek nyilvánításáról (COMP/M.3696 – E.ON/MOL) (az értesítés a C(2005) 5593. számú dokumentummal történt)   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 253/20

      A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

   (2005. december 21.)
   egy vállalati összefonódásnak a közös piaccal és az EGT-megállapodás működésével összeférhetőnek nyilvánításáról
   (COMP/M.3696 – E.ON/MOL)
   (az értesítés a C(2005) 5593. számú dokumentummal történt)
   (Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2006/622/EK)
   2005. december 21-én a Bizottság határozatot fogadott el egy összefonódási ügyben a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) (EK összefonódási rendelet) és különösen annak 8. cikke (2) bekezdése alapján. A teljes határozat nem bizalmas változata az ügy eredeti nyelvén és a Bizottság munkanyelvein megtalálható a Versenypolitikai Főigazgatóság honlapján, az alábbi címen: http://ec.europa.eu/comm/competition/index_en.html
   I.   ÖSSZEFOGLALÁS

               (1)

               Ennek az ügynek a tárgya a MOL – integrált magyar olaj- és gáztársaság – két, a nagykereskedelmi gázforgalmazás és gázkereskedelem, valamint gáztárolás terén aktív leányvállalatának az E.ON (Németország) általi megszerzése. A MOL-nak eladási opciója van továbbá két évig, hogy földgázszállító leányvállalatát az E.ON-nak adja el.

               (2)

               Az ügyletet megelőzően a MOL már szinte kizárólagos ellenőrzést gyakorolt a magyarországi gázforrásokhoz és gázinfrastruktúrákhoz történő hozzáférés terén. A MOL tulajdonában van a gázszállítási hálózat, valamennyi magyar gáztároló létesítmény, valamint szinte monopolhelyzete van a nagykereskedelmi gázpiacon. A MOL mára már a gázforrások (importok és hazai előállítás egyaránt), valamint a gázinfrastruktúra „kapuőre”. E kapuőr pozíciót most az E.ON veszi át.

               (3)

               A javasolt ügyletből fakadó fő változás, hogy az E.ON – a MOL-lal ellentétben – erős piaci helyzetben van a magyarországi kiskereskedelmi gáz- és villamosenergia-szolgáltatás terén. Ezért – a MOL gázszállító és gáztermelő üzletágainak kivételével – a jelenlegi ügylet egy vertikálisan integrált társaságot hoz létre a magyarországi gáz- és villamosenergia-szolgáltatási láncban.

               (4)

               A Bizottság piaci vizsgálata megállapította, hogy mivel az új társaság szinte kizárólagos ellenőrzést gyakorol a Magyarországon elérhető földgázkészletek (többnyire orosz eredetű) felett, valamint a gáz- és villamosenergia-piacokon történő vertikális integrációjából fakadóan, az ügylet az értéklánc következő szintjén álló, ún. downstream gáz- és energiapiacokon tevékenykedő versenytársak kizárásának súlyos veszélyét vonná maga után. Amint említettük, a MOL-lal ellentétben az E.ON aktívan tevékenykedik a nagykereskedelmi downstream gázpiacon, a gáz- és a villamosenergia- kiskereskedelem és -elosztás (azáltal, hogy ellenőrzést gyakorol a hat regionális gázelosztóból kettő, illetve a hat regionális villamosenergia-elosztóból három felett), valamint a villamosenergia-termelés terén. Ennek eredményeként megváltoznának az új társaság ösztönzői a downstream versenytársakkal szemben. Az új társaság így – a gáz- és a villamosenergia-ágazatban egyaránt – képes is lenne és ösztönzést is kapna arra, hogy megkülönböztetést alkalmazzon a downstream piacokon tevékenykedő versenytársaival szemben.

               (5)

               Az eljárás során beazonosított, versennyel kapcsolatos aggályok megszüntetése érdekében az E.ON 2005. október 20-án kötelezettségvállalás-csomagot, majd 2005. november 16-án az E.ON felülvizsgált kötelezettségvállalásokat nyújtott be. A végleges kötelezettségvállalásokat 2005. december 8-án nyújtották be. A Bizottság úgy véli, hogy a piaci szereplőkkel folytatott konzultációt követően az E.ON eredeti ajánlatához képest jelentősen továbbfejlesztett kötelezettségvállalások megválaszolják a harmadik felek által a tekintetben kifejezett aggodalmakat, hogy olyan áron és olyan feltételek mellett kell biztosítani a magyar nagykereskedelmi gázpiac megfelelő likviditását, amely lehetővé teszi, hogy a harmadik felek hatékonyan versenyezzenek az új társasággal a magyarországi downstream gáz- és villamosenergia-piacokon.

               (6)

               Ezért az összefonódást összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat elfogadását javasolják az összefonódási rendelet 8. cikkének (2) bekezdése szerinti feltételekkel és kötelezettségekkel.

         II.   INDOKOLÁS
   A.   A FELEK

               (7)

               Az E.ON Ruhrgas International AG (a továbbiakban: E.ON) a magántulajdonban lévő, energiával foglalkozó E.ON vállalatcsoporthoz tartozik, és tevékenysége a villamosenergia- és gázszolgáltatásra irányul.

               (8)

               A MOL Magyar Olaj- és Gázipari Részvénytársaság (a továbbiakban: MOL, Magyarország) egy integrált olaj- és gázcsoport, amely Magyarországon elsősorban a földgáz, kőolaj, üzemanyag és vegyi anyagok terén tevékenykedik. A MOL a budapesti tőzsdén jegyzett állami vállalat, részvényeinek 12 %-a, valamint az aranyrészvény a magyar állam tulajdonát képezi.

         B.   A MŰVELET

               (9)

               Ezen ügy tárgya az az összefonódás, melynek során az E.ON ellenőrzést szerez a MOL Földgázellátó Rt. (a továbbiakban: MOL WMT) és a MOL Földgáztároló Rt felett. Az E.ON ugyancsak megszerzi a MOL részesedését a Panrusgáz Magyar-Orosz Gázipari Részvénytársaságban (továbbiakban: Panrusgáz), az OAO Gazprom (Oroszország) és a MOL közös vállalatában.

               (10)

               A MOL másik kizárólagos ellenőrzésű leányvállalatát, a MOL Földgázszállító Rt.-t az E.ON ezen ügylet során nem szerzi meg. A MOL ehelyett eladási opciót kap, amely alapján a MOL kérheti, hogy az elkövetkező két év folyamán az E.ON vásároljon 25 + 1 % részesedést vagy 75 – 1 % részesedést a MOL Földgázszállító Rt-ben.

               (11)

               Végül pedig, a MOL megtartja ellenőrzését a gázfeltárási és gáztermelési üzletág (MOL upstream gázfeltárási és gáztermelési üzletág (a továbbiakban: MOL E & P)) felett. Az ügylet részeként azonban a MOL és a MOL WMT új hosszú távú gázellátási megállapodást kötött a MOL E & P által előállított gázra vonatkozóan (a továbbiakban: ellátási megállapodás).

         C.   ÉRINTETT PIACOK
   ÉRINTETT GÁZPIACOK
   a)   Érintett termékpiacok

               (12)

               A magyar gázpiacok sajátosságainak figyelembe vételével a Bizottság a gázágazat alábbi érintett termékpiacait azonosította be:

                           i.

                           Gázszállítás

                           ii.

                           Gázelosztás

                           iii.

                           Gáztárolás;

                           iv.

                           Gázszolgáltatás kereskedők részére;

                           v.

                           Gázszolgáltatás regionális elosztók részére;

                           vi.

                           Gázszolgáltatás nagy erőművek részére;

                           vii.

                           Gázszolgáltatás ipari nagyfogyasztók (melyek egy órára eső fogyasztása meghaladja az 500 m3/órát) részére;

                           viii.

                           Gázszolgáltatás ipari és kereskedelmi kisfogyasztók (500 m3/óránál alacsonyabb óránkénti fogyasztás) részére; valamint

                           ix.

                           Gázszolgáltatás lakossági fogyasztók részére.

               (13)

               2004. július 1-je óta valamennyi nem lakossági fogyasztó feljogosított fogyasztóvá vált, és a magyar jog értelmében szabadon választhat szolgáltatót. A lakossági fogyasztók legkésőbb 2007. július 1-jén válnak feljogosítottá.

               (14)

               A magyar gázágazat jellegzetessége a vegyes modell, melyben egyszerre van jelen a piac régi magyarországi gázrendszerből fennmaradt szabályozott szegmense (vagy „közüzemi piac”), valamint a liberalizált (vagy nyílt) piaci szegmens. A szabályozott piaci szegmensben a közüzemi nagykereskedő (MOL WMT) jogilag kötelezett a regionális elosztók közüzemi célú gázigényeinek teljes biztosítására, míg a regionális elosztók kötelesek kizárólag a közüzemi nagykereskedőtől biztosítani (szabályozott árakon) közüzemi fogyasztóik gázszükségleteit. A regionális elosztók, a közüzemi ellátók cserébe kizárólagos jogot élveznek és kötelességük a területükre eső fogyasztók szabályozott árakon történő ellátása. A feljogosított fogyasztóknak szabad választása van a tekintetben, hogy továbbra is korábbi gázellátójuk (a kapcsolódó regionális elosztó vagy amennyiben a fogyasztót közvetlenül a MOL WMT látta el, a közüzemi nagykereskedő, MOL WMT) biztosítsa-e ellátásukat közüzemi szerződés keretében, vagy pedig felmondják közüzemi szerződésüket, és egy kereskedőtől vásárolják meg gázszükségleteiket, illetve saját maguk importálnak földgázt. A vegyes modell várhatóan 2007 júliusa után szűnik meg véglegesen.

               (15)

               A piaci vizsgálat megerősítette, hogy a kereskedők részére történő gázszolgáltatásnak külön termékpiaca létezik Magyarországon, melynek keretében az importőrök/termelők földgázt adnak el a kereskedőknek, illetve kereskedők adnak el földgázt egymásnak a nyílt piaci szegmensben történő viszonteladás céljából. A szabályozott piaci szegmensben a regionális elosztók kötelesek a közüzemi nagykereskedőtől (MOL WMT) beszerezni közüzemi célú gázszükségleteiket.

         b)   Földrajzi piacok

               (16)

               Ebben az esetben a vizsgálatok szerint az érintett piacok többsége nemzeti kiterjedésű – a gázelosztás és a lakossági fogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacának kivételével, melyek jelenleg regionális kiterjedésűek (azaz Magyarországon belül adott elosztási térségekre korlátozódnak).

         ÉRINTETT VILLAMOSENERGIA-PIACOK
   a)   Érintett termékpiacok

               (17)

               A magyar piacok sajátosságainak figyelembe vételével a Bizottság az alábbi érintett termékpiacokat azonosította be a villamosenergia-ágazatban:

                           i.

                           Villamosenergia-szállítás;

                           ii.

                           Villamosenergia-elosztás;

                           iii.

                           Kiegyenlítőáram-szolgáltatás;

                           iv.

                           Nagykereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás kereskedők részére;

                           v.

                           Nagykereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás a közüzemi nagykereskedők részére;

                           vi.

                           Nagykereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás a regionális elosztók részére;

                           vii.

                           Kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás kereskedelmi és ipari közép- és nagyfogyasztók részére;

                           viii.

                           Kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás kereskedelmi és ipari kisfogyasztók részére; és

                           ix.

                           Kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás lakossági fogyasztók részére.

               (18)

               A magyar villamosenergia-ágazat jellegzetessége továbbá a szabályozott és nyílt piaci szegmenst magában foglaló vegyes modell. 2004. július 1-jén valamennyi nem lakossági fogyasztó feljogosított fogyasztóvá vált. A lakossági fogyasztók 2007. július 1-jén válnak feljogosítottá. A gázágazathoz hasonlóan, a feljogosított fogyasztóknak jogában áll – de nem kötelező – szolgáltatót váltani, így közüzemi szerződés keretében továbbra is regionális szolgáltatójuknál maradhatnak. A villamosenergia-ágazatban azonban – a gázágazathoz képest – több fogyasztó tért át a piac nyílt szegmensébe. 2005 júniusában a nyílt szegmens a teljes magyar villamosenergia-fogyasztás mintegy 32 %-át tette ki.

         b)   A villamosenergia földrajzi piacai

               (19)

               Ebben az esetben az érintett piacok többsége nemzeti kiterjedésű – a villamosenergia-elosztás és a lakossági fogyasztók részére történő kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás piacának kivételével, melyek jelenleg regionális kiterjedésűek (azaz Magyarországon belül adott elosztási térségekre korlátozódnak).

         D.   A VERSENY ÉRTÉKELÉSE
   GÁZPIACOK
   a)   A MOL WMT erőfölényben van a magyarországi nagykereskedelmi gázszolgáltatás terén

               (20)

               Korábbi törvényes monopolhelyzetéből következően a MOL WMT Magyarországon erőfölényben van a regionális elosztók és kereskedők részére történő nagykereskedelmi gázszolgáltatás terén. Míg a MOL WMT fenntartja korábbi monopoljogait a szabályozott piaci szegmensben, a Bizottság vizsgálata a magyar gázpiac nyílt szegmensébe történő belépés jelentős akadályait tárta fel. A fő akadály, amellyel az új belépők Magyarországon szembesülni kényszerülnek a versenyképes földgázkészletekhez történő hozzáférés nehézsége, valamint a magyar nagykereskedelmi gázpiac likviditásának hiánya.

               (21)

               A MOL WMT ellenőrzi és továbbra is ellenőrizni fogja a hazai földgázkészletekhez és versenyképes importokhoz történő hozzáférést.

               (22)

               A hazai magyar gáztermelés nem elhanyagolandó: 2004-ben mintegy 3 milliárd m3-t tett ki, ami a teljes nemzeti gázfogyasztás körülbelül 20 %-a. A vizsgálat megállapította továbbá, hogy az import gázzal összevetve a magyar gáz versenyképes.

               (23)

               Bár a javasolt ügylet keretében az E.ON nem vásárolja fel a MOL E & P-t, a MOL E & P és MOL WMT tízéves ellátási megállapodást kötött a MOL E & P által az ügylet részeként előállított hazai gáz tekintetében. Ezen ellátási megállapodás feltételei szerint a MOL E & P által a MOL WMT-nek biztosítandó gázmennyiségeket a MOL E & P termelési előrejelzéseire történő hivatkozással állapítják meg. A Bizottság megállapította, hogy harmadik felek számára nem lesz elérhető hazai gáz […], mivel a szerződésben szereplő mennyiségek megegyeznek a MOL E & P termelési előrejelzéseivel, és a szerződés hátralevő idejében a harmadik felek számára hozzáférhető mennyiségek a MOL E & P termelési előrejelzéseinek legfeljebb [27–37 %]-át teszik ki.

               (24)

               A teljes magyarországi gázfogyasztás 80 %-át importokból fedezik, és ez a jövőben – a hazai termelés csökkenésével – várhatóan tovább nő. Két belépési pontról importálnak gázt: a keleti belépési pont (az ukrán határon lévő Beregovo) és a nyugati belépési pont (az osztrák határon fekvő HAG).

               (25)

               A vizsgálat szerint a Magyarországra importált összes gáz – és az egyetlen versenyképes gázforrás – az Oroszországból érkező (azaz a Gazpromtól származó) földgáz, vagy valamelyik FÁK-országból (különösen Türkmenisztánból) származó, Oroszországon és Ukrajnán (azaz a Gazprom ellenőrzése alatt álló tranzitvezetékeken) áthaladó földgáz. 2012 előtt – amikor majd működőképessé válik a NABUCCO vezeték (amely a Közel-Keletről és a Kaszpi-térségből szállít földgázt) – várhatóan nem lesz elérhető alternatív földgázforrás.

               (26)

               A liberalizáció előtt a MOL monopolhelyzetben volt a magyarországi gázimport terén. A gázszolgáltatás biztosítása érdekében a MOL WMT hosszú távú ellátási megállapodásokat kötött maximum […] időtartamra ([…]-ig) a Panrusgázzal, a Gaz de France-szal („GdF”), az E.ON-nal és a Bothli-Trade-del (a Bothli-Trade e szerződést az EMFESZ-re ruházta át, amely eddig a magyar gázpiac egyetlen új belépője). A MOL WMT által az E.ON-tól és a GdF-től vásárolt, a nyugati belépési ponton keresztül importált földgáz valójában orosz földgáz és mintegy [27-37 %-kal] drágább, mint a Gazpromtól a Panrusgázon keresztül vagy az EMFESZ-től vásárolt földgáz.

               (27)

               A piaci vizsgálat szerint az új belépőknek – a MOL WMT már meglévő szerződései mellett – jelenleg nehéz hozzáférni az orosz földgázhoz. Úgy tűnik, hogy a Gazpromot semmi nem ösztönözné arra, hogy „több” földgázt adjon el Magyarországra irányuló export céljából, mint amennyi földgáz a magyar keresletben bekövetkező jövőbeni növekedés és a MOL WMT meglévő hosszú távú szerződései által már fedezett kereslet közötti „ellátási hiány” fedezéséhez szükséges.

               (28)

               A Gazprom a MOL-lal közös vállalatán, a Panrusgázon keresztül már most biztosítja a magyarországi szükségletek nagy részét fedező gázmennyiségeket. A Bizottság úgy véli, hogy nem lehet a Gazpromtól földgázt vásárolni ahhoz, hogy felvegyék a versenyt a MOL WMT-vel. Először is, a Gazpromot semmi nem ösztöni arra, hogy olcsóbban adjon el földgázt egy másik gázkereskedőnek, mivel e mennyiségek egyszerűen csak helyettesítenék azokat a mennyiségeket, melyeket már most a magyar piacnak ad el. Másodszor pedig, a Gazprom által drágábban eladott földgáz nem lenne versenyképes Magyarországon.

               (29)

               Emellett, a MOL WMT a potenciális új belépőkkel szemben – főként kiterjedt fogyasztói bázisának és jelentős értékesítési mennyiségeinek köszönhetően – a gázszolgáltatás biztonsága, a gázszállítás és gáztárolás tekintetében jelentős előnyöket élvez, illetve fog élvezni abból, hogy már jelen van a piacon.

               (30)

               A fenti okokból, a MOL WMT már az ügylet előtt is erőfölényben volt a különféle magyar nagykereskedelmi gázpiacokon (a regionális elosztók részére történő gázszolgáltatás, a kereskedők részére történő gázszolgáltatás, illetve az erőművek részére történő gázszolgáltatás).

         b)   A magyar gázpiacokra gyakorolt hatás
   Gázellátás
   —   Az új társaság képes is lesz és ösztönzést is kap arra, hogy kirekessze az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán tevékenykedő versenytársait (regionális elosztók és kereskedők) a nagykereskedelmi gázpiacról.

               (31)

               Az ügyletből fakadó fő változás az, hogy a MOL-lal ellentétben az E.ON – regionális elosztóin keresztül – aktív az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő kiskereskedelmi gázszolgáltatás terén. Az összefonódás eredményeként tehát egy olyan vertikálisan integrált társaság jön létre, amely a nagykereskedelmi gáz- és a kiskereskedelmi gázpiacokon egyaránt aktív. Az új társaság valószínűleg közvetlenül az ügylet után képes lesz és ösztönzést is kap arra, hogy kirekessze az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő kiskereskedelmi gázszolgáltatás downstream piacán tevékenykedő tényleges és potenciális versenytársait, mivel a versenytársaknak az új társaságtól kellene beszerezniük nagykereskedelmi gázszükségletüket.

               (32)

               Az összefonódást követően az új társaság képes lesz arra, hogy lezárja a földgázhoz történő hozzáférést és különféle módon megnövelje a versenytársak költségeit. A piac szabályozott árakat alkalmazó szabályozott szegmensén belül az új társaság áron kívüli megkülönböztetéseket alkalmazhatna (például az ellátásban bekövetkező késedelmek, a szolgáltatás minőségének csökkentése, a rugalmasság hiánya, az újratárgyalás visszautasítása, stb.). A piac nyílt szegmensében közvetlenül emelhetné a földgáz nagykereskedelmi árát a kereskedők számára és/vagy áron kívüli megkülönböztetést alkalmazhatna.

               (33)

               Regionális elosztóin keresztül az E.ON-nak mintegy [15–25 %] piaci részesedése van az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán. A Bizottság elemzése szerint az új társaság motivációja a versenytársak költségeinek emelésére, illetve optimális piaclezárási stratégiára várhatóan a szabályozási környezet szerint alakul.

                           i.

                           Közvetlenül az ügyletet követően: amennyiben mind az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók számára alkalmazott, mind a nagykereskedelmi gázárat szabályozzák, az új társaság ösztönzést kap arra, hogy áron kívüli megkülönböztetéssel növelje a versenytársak költségeit. Ezzel egyidejűleg, valószínűleg emelni fogja a gáz nagykereskedelmi árát a független kereskedők számára, hogy így hódítsa meg a nyílt piaci szegmensre áttérő fogyasztókat.

                           ii.

                           2007 júliusában: a szabályozott árakat várhatóan megszüntetik. Ekkor valamennyi feljogosított fogyasztónak át kell térni a piac nyílt szegmensére. Ekkor az új társaság valószínűleg ösztönzést kap arra, hogy – a földgázköltség emelésével vagy az ellátás minőségének csökkentésével, mikor melyik optimális – kirekessze az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán tevékenykedő downstream versenytársait.

               (34)

               Ennek eredményeként az új társaság versenytársai várhatóan kiszorulnak a piacról, és ezzel az új társaság még nagyobb piaci hatalmat szerezhet az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán. Ezen input-kirekesztés valószínűleg az e piacra belépni szándékozókat is elriasztja, mivel a potenciális új belépők várhatóan nem lesznek olyan helyzetben, hogy az E.ON leányvállalataira alkalmazandókhoz hasonló feltételekkel kössenek gázellátási szerződést az új társasággal. A Bizottság ezért úgy véli, hogy az összefonódás jelentősen akadályozza a versenyt az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részéren történő gázszolgáltatás piacán.

         —   Az új társaság képes is lesz és ösztönzést is kap arra, hogy kirekessze a lakossági fogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán tevékenykedő versenytársait (regionális elosztók és kereskedők) a nagykereskedelmi gázpiacról.

               (35)

               Az E.ON jelenleg mintegy [15–25 %] piaci részesedéssel rendelkezik Magyarországon a lakossági fogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán. Az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacához hasonlóan, az új társaság ösztönzést kap arra, hogy kizárja a lakossági fogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán tevékenykedő downstream versenytársakat a földgázhoz történő hozzáférésből, és ezáltal jelentősen akadályozza az említett piacon végbemenő versenyt.

               (36)

               A jelen esetben, mivel a lakossági fogyasztók 2007 júliusában, azaz e határozat elfogadása után 18 hónappal feljogosítottá válnak, a Bizottság úgy véli, hogy az összefonódásból fakadó fő versenyellenes hatás az említett időponttól jelentkezik.

               (37)

               E jövőbeni versenyellenes hatások mellett, az összefonódás várhatóan azonnali hatásokat kelt azáltal, hogy i. gyengíti a kiskereskedelmi versenytársakat (akik várható belépők a lakossági fogyasztók piacára) a szomszédos és szorosan kapcsolódó, ipari és kereskedelmi kisfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán; valamint ii. elriasztja a potenciális belépőket attól, hogy előkészítsék piacra történő belépésüket (mivel a piacbelépést jóval előre elő kell készíteni).

         —   Az új társaság erőfölényt szerez az ipari nagyfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán.

               (38)

               A MOL WMT és a regionális elosztók csupán közvetett versenytársak az ipari nagyfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacán, mivel a piac szabályozott szegmensében a MOL WMT csupán a gázszállító hálózathoz közvetlenül kapcsolódó fogyasztókat láthatja el. Emellett a regionális elosztóknak a MOL WMT-től kell beszerezniük gázszükségleteiket. Ezidáig kevés fogyasztó kaphatott jobb ajánlatokat a piac nyílt szegmensén belül olyan kereskedőktől, mint például az EMFESZ, mivel a szabályozott árak eléggé alacsonyak maradtak.

               (39)

               2007 júliusától a vegyes modell és a szabályozott árak megszűnnek az ipari nagyfogyasztók számára. Bár a MOL WMT, gázkereskedőként az ellátóhálózatokhoz kapcsolódó több ipari nagyfogyasztót nyerhetett volna meg, az összefonódás a MOL WMT és az E.ON jelentős fogyasztói portfolióinak (az E.ON esetében ellenőrzött regionális elosztóin (KÖGÁZ, DDGÁZ) keresztül, valamint kétségtelenül a FŐGÁZ-nak – amelyről privilegizált információ birtokában van) összeadódását eredményezi. Az új társaságnak így azonnal jelentős fogyasztói bázisa lesz (mintegy [40–50 %] összetett piaci részesedés), szemben jelenlegi versenytársával, az EMFESZ-szel, valamint a potenciális belépőkkel.

               (40)

               Ezen okokból kifolyólag a Bizottság azt a nézetet vallja, hogy az összefonódás – az erőfölény kialakulása miatt – jelentősen gátolná az ipari nagyfogyasztók részére történő gázszolgáltatás piacát.

         Gáztárolás

               (41)

               A MOL Földgáztároló az egyetlen olyan társaság, mely gáztároló szolgáltatásokat kínál Magyarországon. A tárolólétesítményhez történő hozzáférés bármely gázszolgáltató számára elengedhetetlen a nagy- és kiskereskedelmi gázpiacokon történő aktív jelenléthez, különösen azért, hogy tudják kezelni a fogyasztók keresletében időszakosan fellépő ingadozásokat. A Bizottság úgy véli, hogy az összefonódás eredményeként az új társaság képes lesz és ösztönzést is kap arra, hogy megerősítse a gázinput kizárási stratégiáját azáltal, hogy a tárolóhoz történő hozzáférés biztosítása tekintetében – még egy teljesen szabályozott árakat alkalmazó tárolószolgáltatásokat feltételező forgatókönyv szerint is (ahogyan azt a Magyar Energiahivatalnak az ügyletet engedélyező állásfoglalása előírja) – megkülönböztető magatartást alkalmaz.

               (42)

               Az új társaság ugyancsak ellenőrizheti az új magyarországi tárolókapacitások fejlődését i. egyrészt a tekintetben, hogy a MOL Földgáztárolónak vásárlási opciója van a kimerült területek MOL E & P-től történő felvásárolására, másrészt ii. a MOL azon ösztönzése tekintetében, hogy a MOL Földgáztárolóban fennmaradó 25 %-os részesedéséből adódóan, a MOL E & P kimerült mezőinek eladását illetően előnyben részesítse a MOL Földgáztárolót.

         Gázszállítás

               (43)

               A MOL Földgázszállító birtokolja és kezeli a nagynyomású magyarországi gázvezeték-rendszert. A 25 + 1 % kisebbségi részesedés, amelyet a MOL a MOL WMT-ben megtartana, ösztönzést ad a MOL Földgázszállítónak arra, hogy – az E.ON downstream versenytársai kárára – megerősítse gázinput kizárási stratégiáját azáltal, hogy a szállítóhálózathoz történő hozzáférés biztosítása tekintetében megkülönböztető magatartást alkalmaz.

         VILLAMOSENERGIA-PIACOK

               (44)

               A Bizottság piaci vizsgálata ugyancsak versenyt érintő aggályokat tárt fel különféle villamosenergia-piacokon a MOL WMT nagy erőművek részére történő gázszolgáltatás upstream piacán folytatott tevékenységeinek, valamint az E.ON villamosenergia-termelési/nagykereskedelmi piacon, illetve a kiskereskedelmi villamosenergia piacon folytatott tevékenységeinek vertikális integrációjából fakadóan.

               (45)

               Míg a MOL nem aktív a villamosenergia-piacokon, az E.ON 1995 óta jelentős beruházásokat hajtott végre a magyarországi villamosenergia-ágazatban. A termelés szintjén a csoport jelenleg aktívan tevékenykedik egy kis gáztüzelésű debreceni erőművel (95 MW), illetve a nagy- és kiskereskedelmi szolgáltatás szintjén azáltal, hogy a hat regionális villamosenergia-elosztó közül hármat birtokol, valamint tulajdonában van az E.ON EK villamosenergia-forgalmazó társaság. Emellett az E.ON ellenőrzése alatt áll számos, a szomszédos országokban működő kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatással foglalkozó társaság.

               (46)

               Az ügyletet megelőzően, a MOL WMT már erőfölényben volt a nagy erőművek részére történő gázszolgáltatás piacán. Az ügyletből fakadó alapvető változás az, hogy az új társaság nem csupán képes, hanem valószínűen ösztönzést is kap arra, hogy kihasználja a magyarországi gázforrásokat illetően betöltött kapuőr-pozícióját a downstream villamosenergia-piacokon (nagykereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás kereskedők részére, kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás a közép- és nagy-, kereskedelmi és ipari közép- és kisfogyasztók részére, valamint kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás lakossági fogyasztók részére) tevékenykedő tényleges és lehetséges versenytársai kizárására.

         Villamosenergia-termelési/nagykereskedelem

               (47)

               A teljes magyarországi termelési kapacitás 2005-ben mintegy 8 000 MW, összevetve az ország 6 350 MW-os csúcsterhelésével (2004). A magyar villamosenergia-termelés az atomerőművek (1 800 MW beépített kapacitás) és a lignit-, földgáz és szénerőművek (5 700 MW beépített kapacitás) között oszlik meg. A Magyarországon fogyasztott villamosenergia közel 40 %-át a paksi atomerőmű termeli, a fennmaradó 60 %-ot pedig főként a szénhidrogén-tüzelésű (lignit, földgáz és szén) erőművekben állítják elő, vagy importokból fedezik. A nagy erőművek kapacitásának jelentős részét a Magyar Villamosművekkel (MVM, magyar villamosenergiai inkumbens vállalat és közüzemi nagykereskedő) kötött hosszú távú villamosenergia-vételi megállapodásokkal („PPA”) foglalják le. A piackutatás szerint az említett megállapodásokban felölelt teljes kapacitás 2005-ben mintegy 4–5 000 MW volt.

               (48)

               A becslések szerint Magyarországon 2020-ra jelentős új villamosenergia-termelési kapacitásra (5 000 MW vagy a jelenlegi beépített kapacitás 60 %-a) lesz szükség az elavult erőművek leváltásához (3 500 MW) és a keresletnövekedés fedezéséhez. Következésképpen a magyar villamosenergia-termelési kapacitásnak 8 000 MW-ról körülbelül 10 500 MW-ra kell emelkednie.

               (49)

               A Bizottság már meglévő új magyarországi erőművekről készített piaci vizsgálata megállapította, hogy az új erőművekben a földgáz lesz a legfontosabb tüzelőanyag. A magyar energiaipari szabályozó hatóság úgy véli, hogy a gáztüzelésű erőművek az új termelési kapacitás mintegy 60 %-át érhetik el.

               (50)

               A Magyarországra irányuló villamosenergia-import főként a villamosenergia-kereskedőkön keresztül valósul meg tranzit célokra vagy a közép- és nagyfogyasztók ellátására. Az MVM, közüzemi nagykereskedő 2003-ban a villamosenergia-behozatal [30–40 %]-át bonyolította le. Az E.ON volt a második legnagyobb importőr, az importok [10–20 %]-val jóval megelőzve a többi villamosenergia-kereskedőt. Egy 2005-ös MAVIR – Magyar Villamosenergia-ipari Rendszerirányító – felmérés szerint a magyarországi villamosenergia-import az elkövetkező tíz évben várhatóan csökken, míg a teljes magyarországi villamosenergia-kereslet továbbra is nő. A villamosenergia-importoknak a teljes villamosenergia-keresletből kivett hányada ezért csökkenni, míg a hazai termelés hányada nőni fog.

               (51)

               Az ügyletet megelőzően, a MOL WMT már erőfölényben volt a nagy erőművek részére történő gázszolgáltatás piacán. Az ügyletet követően az új társaság képes lesz arra, hogy feltételeket diktáljon versenytársai számára az erőművek részére történő gázszolgáltatás tekintetében (árak, kijelölési szabályok, take-or-pay szankciók, megszakíthatóság, stb.), és különféle megkülönböztetést alkalmazzon a rivális villamosenergia-szolgáltatókkal szemben.

               (52)

               A Bizottság vizsgálata megállapította, hogy közvetlenül az ügylet után az E.ON várhatóan két stratégiát fog alkalmazni a magyarországi villamosenergia-termelés/nagykereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás, valamint a kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás piacán betöltött pozíciója megerősítésére.

               (53)

               Az új erőművek tekintetében az E.ON várhatóan emelni fogja versenytársai számára az új gáztüzelési erőművek gázköltségeit azzal a céllal, hogy elrettentse e riválisokat új gáztüzelésű erőművek építésétől, és hogy kedvezzen saját új erőmű-projektjeinek. E stratégia vonzó lenne az E.ON számára, hiszen azon komoly érdekét szolgálná, hogy jelentősen kiterjessze magyarországi villamosenergia-termelési kapacitását. Az E.ON ugyancsak megkülönböztető magatartást alkalmazhat azon új gáztüzelésű erőművek tekintetében, amelyek nem látják el downstream kiskereskedelmi villamosenergia-leányvállalatait. E stratégia gazdaságilag ésszerű lenne, mivel egyrészt bizonyos fokú ellenőrzést biztosítana az E.ON számára a villamosenergia-termelési/nagykereskedelmi piacok felett, valamint további versenyelőnyöket szerezne a kiskereskedelmi villamosenergia piacán.

               (54)

               A meglévő erőművek tekintetében az új társaság valószínűleg ugyanolyan kizárási stratégiákat fog alkalmazni azzal a céllal, hogy korlátozza a versenytársak versenyképességét a termelési/nagykereskedelmi piac nyílt szegmensében, valamint esetleg a piac elhagyására ösztönözze őket. Számos piaci szereplő fejezte ki aggályait azzal kapcsolatban, hogy az E.ON ekkor majd meg kívánja szerezni tőkeeszközeiket.

               (55)

               A jövőbeni liberalizált szabályozó keretben, melynek jellemzője, hogy nagyobb villamosenergia-termelési kapacitás lesz elérhető a piac nyílt szegmensében (valamint az, hogy az E.ON-nak nagyobb része lesz a villamosenergia-termelésben), a fenti piaclezáró stratégiák még hatékonyabbak, így ártalmasabbak lesznek, hiszen csökkentenék a riválisok gáztüzelésű erőműveinek azon képességét, hogy felvegyék a versenyt, és korlátozzák a versenyképes nagykereskedelemi villmamosenergia-piac fejlődésének lehetőségét.

               (56)

               Az E.ON stratégiája a közvetlenül az ügylet után (szemben egy olyan helyzettel, amelyben különböző piaci szereplők építenének új erőműveket) kezdődő új magyarországi termelési kapacitás lassabb és kevésbé versenyképes fejlődését, és végül magasabb nagykereskedelmi villamosenergia-árakat eredményezne. Ezért gátolná a villamosenergia-termelés/kereskedők részére történő nagykereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás piacán végbemenő hatékony versenyt.

         Villamosenergia-kiskereskedelem

               (57)

               Az E.ON egyértelműen vezető szerepet tölt be Magyarországon a kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatás terén. Ez az egyetlen olyan csoport, mely mind a szabályozott piaci szegmensben (hatból három regionális elosztó), mind pedig a nyílt piaci szegmensben (az E.ON EK a három legnagyobb villamosenergia-forgalmazó Magyarországon) erős helyzetben van, piaci részesedése mintegy [40–50 %].

               (58)

               Az E.ON villamosenergia-termelési és nagykereskedelmi piacon alkalmazott stratégiája jelentősen akadályozná a villamosenergia kiskereskedelmi szolgáltatásának valamennyi piacán végbemenő versenyt. E hatás először is az új termelési kapacitás nem versenyképes fejlődését, valamint magasabb nagykereskedelmi árakat eredményezne. Másodszor, az új társaság várható stratégiája – vagyis a gázszolgáltatás és a gáztüzelésű erőművekhez szükséges villamosenergia-beszerzés összekötése – csökkentené a rivális villamosenergiai kiskereskedők számára a versenyképes villamosenergia beszerzésének lehetőségét, és növelné az új társaság már most erős piaci hatalmát a kiskereskedelmi villamosenergia piacán. Végül pedig, a Bizottság piaci vizsgálata szerint a kettős ajánlatok (földgáz és villamosenergia) várhatóan fontos szerepet fognak játszani Magyarországon. A Bizottság szerint az E.ON képes lesz és ösztönzést is kap arra, hogy közvetlenül az ügylet után megakadályozza, hogy a villamosenergiai kiskereskedelemben aktív egyéb társaságok kettős ajánlatokat fejlesszenek ki azáltal, hogy elzárja a gázforrásokhoz történő hozzáféréstől az ilyen marketingstratégiát folytató versenytársakat, és ezáltal jelentősen korlátozza az ipari és kereskedelmi kisfogyasztók, illetve a lakossági fogyasztók részére történő villamosenergia-szolgáltatás piacain végbemenő versenyt.

         E.   KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK

               (59)

               A gáz- és villamosenergia-piacokon végbemenő versennyel kapcsolatos fenti aggályok megszüntetése érdekében az E.ON 2005. október 20-án kötelezettségvállalás-csomagot nyújtott be, 2005. november 16-án felülvizsgálta kötelezettségvállalásait, majd december 8-án benyújtotta a kötelezettségvállalások végleges változatát. A Bizottság úgy véli, hogy a piaci szereplőkkel folytatott konzultációt követően, az E.ON eredeti ajánlatához képest jelentősen továbbfejlesztett kötelezettségvállalások megválaszolják a harmadik felek által a tekintetben kifejezett aggodalmakat, hogy olyan áron és olyan feltételek mellett kell biztosítani a magyar nagykereskedelmi gázpiac megfelelő likviditását, amely lehetővé teszi, hogy a harmadik felek hatékonyan versenyezzenek az új társasággal a magyarországi downstream gáz- és villamosenergia-piacokon.

         SZÉTVÁLASZTÁS

               (60)

               Először is, a kötelezettségvállalások szerint a MOL a lezárás időpontjától számított hat hónapon belül lemond a MOL Földgáztárolóban és a MOL WMT-ben fenntartott 25 + 1 %-os részesedéséről. Emellett a MOL tíz éven keresztül nem szerez közvetlen vagy közvetett kisebbségi érdekeltséget a MOL WMT-ben és a MOL Földgáztárolóban, amíg az E.ON e társaságok többségi részvényese.

               (61)

               A MOL MOL Földgáztárolóban és a MOL WMT-ben való 25 %-os részesedéséről való lemondása a kötelezettségvállalások szerint megszünteti a MOL és az E.ON közötti strukturális kapcsolatból fakadó akadályokat. A piaci szereplők – nagymértékben – örömmel fogadták a felek közötti strukturális kapcsolatok megszakítását.

               (62)

               Másodszor, a kötelezettségvállalások szerint a MOL nem gyakorolja a MOL Földgázszállítóban való 25 + 1 %-os részesedésre vonatkozó eladási opcióját. Emellett a MOL 10 évig – amíg az E.ON a MOL WMT és a MOL Földgáztároló többségi részvényese – nem ad el sem az E.ON-nak, sem leányvállalatainak részesedést a MOL Földgázszállítóban, mellyel ez utóbbi felett az E.ON kizárólagos vagy közös irányítást szerezhetne.

               (63)

               E korrekciós intézkedés alkalmat biztosít az illetékes versenyhatóságok számára arra, hogy felülvizsgálják az új társaság és a MOL Földgázszállító közötti strukturális kapcsolatok létrehozását (főként akkor, ha gyakorolják az eladási opciót) az akkor uralkodó piaci feltételek keretében.

         GÁZKAPACITÁS-FELSZABADÍTÁS ÉS SZERZŐDÉSÁTADÁS

               (64)

               Az E.ON vállalja, hogy internetes vállalatközi árveréseken keresztül gázkapacitás-felszabadítási programot hajt végre Magyarországon. A gázkapacitás-felszabadítási program 8, évente (2006-ban, 2007-ben, 2008-ban, 2009-ben, 2010-ben, 2011-ben, 2012-ben és 2013-ban) tartandó 1 milliárd m3 gázmennyiséget érintő árverést tervez, és 9 éven át, 2015 júliusáig tart. Az árveréseket és a gázkapacitás-felszabadítási program végrehajtását a Magyar Energiahivatal és a felügyelő ügygondnok felügyeli.

               (65)

               Emellett az E.ON vállalja, hogy a lezárás időpontjától számított hat hónapon belül egy harmadik félre ruházza át (a „harmadik fél”) a MOL WMT és a MOL E&P közötti, a hazai gáz ellátására vonatkozó szerződés (az „ellátási szerződés”) felét. Amint a szerződés-átuházás hatályba lép, a harmadik fél a ráruházott rész tekintetében átveszi az ellátási megállapodás keretében a MOL WMT-re vonatkozó jogokat és kötelezettségeket. Az átruházás a 2007-es gázév elején (2007. július) lép életbe, és az ellátási szerződés teljes időtartama alatt, azaz 2015 júliusáig érvényes marad. Az ellátási szerződés átruházandó része összesen mintegy 7,6–10 milliárd m3 földgázt jelent, melyből az első évben felszabadítandó mennyiség 1,2 milliárd m3.

               (66)

               Annak megfelelő felméréséhez, hogy a felek által a gázkapacitás-felszabadításra és a szerződésátadásra vonatkozóan benyújtott kötelezettségvállalások megfelelnek-e az eljárás alatt beazonosított, versenyt érintő aggályok megszüntetéséhez, a Bizottság áttekintette a különböző európai országokban már létező hasonló programokat, és piaci vizsgálatot hajtott végre a magyar gáz- és villamosenergia-piacok piaci szereplőivel.

               (67)

               A Bizottság megállapította, hogy a felek által ajánlott gázkapacitás-felszabadítási program és a szerződésátadás – a piaci vizsgálat harmadik felet képviselő válaszadói által javasolt módosításokkal és fejlesztésekkel – elegendő az ügyletből fakadó, valamennyi versenyt érintő aggály megszűnéséhez. A gázkapacitás-felszabadítási program és a szerződésátadás biztosítani fogja, hogy valamennyi piaci szereplő (akár fogyasztó, akár kereskedő) versenyképes feltételek mellett és megkülönböztetéstől mentesen, és legalább annak jelentős része tekintetében az összefonódott társaságtól függetlenül szerezheti be gázszükségleteit.

               (68)

               A Bizottság úgy véli, hogy a felszabadítandó gázmennyiségek megfelelőek ahhoz, hogy elegendő gázlikviditást teremtsenek a magyarországi nagykereskedelmi gázpiacon annak biztosításához, hogy hatékony verseny fejlődjön ki és legyen fenntartható a downstream gáz- és villamosenergia piacokon. Már létező más gázkapacitás-felszabadítási programokkal összevetve, a korrekciós intézkedések által felszabadítandó teljes gázmennyiség jelentősnek tekinthető (évi 2 milliárd m3, vagy a teljes magyar hazai fogyasztás mintegy 14 %-a).

               (69)

               A gázkapacitás-felszabadítási program és a szerződésátadás (2015 júliusáig) biztosítani fogja, hogy elegendő likviditás lesz elérhető megfelelően hosszú időre, a piaci szerkezet és a versenyfeltételek megváltozásáig. Ezen túlmenően, a gázkapacitás-felszabadítási programra és a szerződésátadásra tervezett ármechanizmus biztosítja, hogy a sikeres ajánlattevők az új társasággal azonos (vagy a gázkapacitás-felszabadítási program esetében esetleg jobb) versenyképes feltételek mellett szerezhetnek földgázt. A Bizottság úgy véli, hogy ezen ármechanizmus vonzó a harmadik felek számára, és jó ösztönzéseket nyújt a gázkapacitás-felszabadítási program keretében rendezett árveréseken történő aktív részvételre.

               (70)

               A gázkapacitás-felszabadítási program tekintetében a Bizottság úgy véli, hogy a felek által javasolt programot – főbb tulajdonságai (mennyiségek, időtartam, ármechanizmus), valamint technikai jellegű tulajdonságai (a tételek nagysága, a szerződések időtartama, rugalmas szabályok) tekintetében – a gázkapacitás-felszabadítási programok sikeres végrehajtása szempontjából legfontosabbnak ítélt kritériumoknak megfelelően tervezték. Az árverés és a gázellátási szerződések hatékony végrehajtásának részletes szabályait a felek dolgozzák ki a Magyar Energiahivatal ellenőrzésével, majd azokat jóváhagyásra benyújtják a Bizottságnak.

               (71)

               A szerződésátadás tekintetében a Bizottság úgy véli, hogy a szerződésátadásra kijelölt harmadik fél jelentős és megfelelő versenyerőt fog jelenteni a magyarországi gázpiacokon, valamint elegendő hosszú távú gázkészletekkel fog rendelkezni ahhoz, hogy kialakítsa pozícióját a magyar piacokon és likviditást vezessen be e piacokra.

         A TÁROLÓHOZ TÖRTÉNŐ HOZZÁFÉRÉS

               (72)

               Az E.ON vállalja, hogy szabályozott árakon és feltételek mellett biztosítja a közvetlenül a gázkapacitás-felszabadítási programon vagy a szerződésátadáson keresztül földgázt vásárló fogyasztók és kereskedők hozzáférését a tárolókapacitásokhoz. Az E.ON vállalja, hogy akkor is megfelelő tárolókapacitásokhoz történő hozzáférést kínál a végfelhasználóknak és nagykereskedőknek, ha első alkalommal vásárolnak földgázt (új fogyasztók) vagy megnövelt tárolási igényük van (mivel a jelenlegi szabályozás csupán a meglévő fogyasztók meglévő fogyasztása erejéig garantálja a tárolási kapacitások új szolgáltatóknak történő átadását).

               (73)

               A Bizottság úgy véli, hogy e kötelezettségvállalás elegendő ahhoz, hogy a vonatkozó gázmennyiségeket illetően hatékony és megkülönböztetés-mentes hozzáférést nyújtson a tárolókapacitásokhoz, és lehetővé teszi, hogy a kereskedők és fogyasztók a saját vagy fogyasztóik szükségletei szerint alakítsák a beszerzett gázmennyiséget. A tárolásra vonatkozó kötelezettségvállalás a harmadik felek számára vonzóbbá teszi a gázkapacitás-felszabadítást és a szerződésátadást.

         F.   KÖVETKEZTETÉS

               (74)

               A fenti okokból kifolyólag, egyénileg vagy együttesen tekintve, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az E.ON által benyújtott kötelezettségvállalások elegendőek az ezen összefonódásból fakadóan felmerülő versennyel kapcsolatos aggályok megválaszolásához.

               (75)

               A Bizottság határozatában ezért az ügyletet az összefonódási rendelet 8. cikkének (2) bekezdése alapján a közös piaccal és az EGT-megállapodás működésével összeférhetőnek nyilvánította.

      (1)  HL L 24., 2004.1.29., 1. o.