title: A Bizottság (EU) 2019/1567 határozata (2019. szeptember 4.) „A közös kereskedelempolitika összhangja az uniós szerződésekkel és a nemzetközi joggal” elnevezésű javasolt polgári kezdeményezésről (az értesítés a C(2019) 6390. számú dokumentummal történt)

text:
                  19.9.2019

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 241/12

         A BIZOTTSÁG (EU) 2019/1567 HATÁROZATA
         (2019. szeptember 4.)
         „A közös kereskedelempolitika összhangja az uniós szerződésekkel és a nemzetközi joggal” elnevezésű javasolt polgári kezdeményezésről

               (az értesítés a C(2019) 6390. számú dokumentummal történt)

         (Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)
         AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
         tekintettel a polgári kezdeményezésről szóló, 2011. február 16-i 211/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikkére,
         mivel:

                     (1)

                     „A közös kereskedelempolitika összhangja az uniós szerződésekkel és a nemzetközi joggal” (Ensuring Common Commercial Policy conformity with EU Treaties and compliance with international law) elnevezésű javasolt polgári kezdeményezés tárgya a következő: „A megszállók megszállt területeken letelepedett vagy ott működő szervezeteivel folytatott kereskedelmi ügyletek szabályozása az onnan származó termékek uniós piacra való belépésének megakadályozásával.”

                     (2)

                     A javasolt polgári kezdeményezés céljai a következők: „A Bizottságnak a Szerződések őreként az uniós jog minden területén, így a közös kereskedelempolitika tekintetében is biztosítania kell az uniós politika következetes összhangját az alapvető jogokkal és a nemzetközi joggal. Annak érdekében, hogy megőrizze a belső piac integritását, és ne segítse elő vagy támogassa jogszerűtlen helyzetek fenntartását, javaslatot kell tennie jogi aktusokra annak megakadályozása érdekében, hogy az uniós jogalanyok a megszállt területekről származó termékeket importáljanak, vagy oda exportáljanak.”

                     (3)

                     Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) megerősíti az uniós polgárság intézményét, és tovább javítja az Unió demokratikus működését többek között azáltal, hogy kimondja: minden polgárnak joga van ahhoz, hogy európai polgári kezdeményezés révén részt vegyen az Unió demokratikus életében.

                     (4)

                     Ezért a polgárok részvételének ösztönzése és az Unió elérhetőbbé tétele érdekében biztosítani kell, hogy a polgári kezdeményezésre vonatkozó eljárások és feltételek világosak, egyszerűek, felhasználóbarátak és a polgári kezdeményezés jellegével arányosak legyenek.

                     (5)

                     A javasolt polgári kezdeményezés tárgyára vonatkozó jogi aktust csak az EUMSZ 215. cikke alapján lehetne elfogadni.

                     (6)

                     Mindazonáltal az EUMSZ 215. cikke alapján csak akkor fogadható el jogi aktus, ha azt megelőzően az Európai Unióról szóló szerződés V. címe 2. fejezetének megfelelően határozat született az érintett harmadik országgal fennálló gazdasági és pénzügyi kapcsolatok részbeni vagy teljes megszakításáról vagy korlátozásáról. A Bizottságnak nincs hatásköre ilyen határozatra irányuló javaslat benyújtására. Az Európai Unióról szóló szerződés V. címe 2. fejezetével összhangban elfogadott megfelelő határozat hiányában a Bizottság nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy az EUMSZ 215. cikke alapján elfogadandó jogi aktusra irányuló javaslatot nyújtson be.

                     (7)

                     A fenti okokból „A közös kereskedelempolitika összhangja az uniós szerződésekkel és a nemzetközi joggal” elnevezésű javasolt polgári kezdeményezés a rendelet 4. cikke (2) bekezdése b) pontjának a 2. cikk 1. pontjával összefüggésben értelmezett rendelkezései értelmében nyilvánvalóan kívül esik a Bizottság azon hatáskörén, hogy a Szerződések végrehajtása céljából uniós jogi aktusra irányuló javaslatot nyújtson be,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

            1. cikk
            „A közös kereskedelempolitika összhangja az uniós szerződésekkel és a nemzetközi joggal” elnevezésű javasolt polgári kezdeményezés nyilvántartásba vételét a Bizottság elutasítja.

            2. cikk
            E határozat címzettjei „A közös kereskedelempolitika összhangja az uniós szerződésekkel és a nemzetközi joggal” elnevezésű javasolt polgári kezdeményezés szervezői (a polgári bizottság tagjai), akiket kapcsolattartó személyként [a személyes adatok a szervezőkkel folytatott egyeztetést követően törlésre kerültek] képvisel.

            Kelt Brüsszelben, 2019. szeptember 4-én.

                  a Bizottság részéről

               Frans TIMMERMANS

                  első alelnök

            (1)  HL L 65., 2011.3.11., 1. o.


title: A Tanács (EU) 2019/1694 határozata (2019. október 4.) a Régiók Bizottságának Magyarország által javasolt egy póttagja kinevezéséről

text:
                  10.10.2019

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 259/58

         A TANÁCS (EU) 2019/1694 HATÁROZATA
         (2019. október 4.)
         a Régiók Bizottságának Magyarország által javasolt egy póttagja kinevezéséről
         AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 305. cikkére,
         tekintettel a magyar kormány javaslatára,
         mivel:

                     (1)

                     A Tanács 2015. január 26-án, 2015. február 5-én, illetve 2015. június 23-án elfogadta a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól 2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről szóló (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2), illetve (EU) 2015/994 (3) határozatot.

                     (2)

                     KOCSY Béla hivatali idejének lejártát követően a Régiók Bizottsága egy póttagjának helye megüresedett,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

            1. cikk
            A Tanács a hivatali idő hátralévő részére, azaz 2020. január 25-ig, a Régiók Bizottsága póttagjává nevezi ki a következő személyt:

                        —

                        MAKAY-BERÓ Henrietta, deputy mayor of the city of Tata.

            2. cikk
            Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

            Kelt Brüsszelben, 2019. október 4-én.

                  a Tanács részéről

                  az elnök

               K. MIKKONEN

            (1)  A Tanács (EU) 2015/116 határozata (2015. január 26.) a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól 2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről (HL L 20., 2015.1.27., 42. o.).

            (2)  A Tanács (EU) 2015/190 határozata (2015. február 5.) a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól 2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről (HL L 31., 2015.2.7., 25. o.).

            (3)  A Tanács (EU) 2015/994 határozata (2015. június 23.) a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól 2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről (HL L 159., 2015.6.25., 70. o.).


               24.11.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/238

         P8_TA(2015)0451
   Az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) elnöke hivatali idejének meghosszabbítása
   Az Európai Parlament 2015. december 16-i határozata az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) elnöke hivatali idejének meghosszabbításáról (C8-0314/2015 – 2015/0904(NLE))
   (Jóváhagyás)
   (2017/C 399/50)

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) felügyeleti tanácsának 2015. szeptember 30-i javaslatára az EIOPA elnöke hivatali idejének újabb öt évre történő meghosszabbításáról (C8-0314/2015),

               —

               tekintettel az európai felügyeleti hatóság (az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról, valamint a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/79/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 48. cikkének (4) bekezdésére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzatára,

               —

               tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére (A8-0348/2015),

               A.

               mivel az EIOPA első elnökét 2011-ben nyílt pályázati eljárást követően az EIOPA felügyeleti tanácsa nevezte ki ötéves hivatali időre, az 1094/2010/EU rendelet 48. cikke (2) bekezdésének megfelelően;

               B.

               mivel az 1094/2010/EU rendelet 48. cikkének (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az EIOPA felügyeleti tanácsa – az említett rendelkezésben hivatkozott értékelést figyelembe véve – egy alkalommal meghosszabbíthatja az elnök megbízatását, az Európai Parlament megerősítésétől függően;

               C.

               mivel az EIOPA felügyeleti tanácsa 2015. szeptember 30-án javasolta Gabriel Bernardino, az EIOPA hivatalban lévő elnöke hivatali idejének újabb öt évre történő meghosszabbítását, és ennek megfelelően tájékoztatta az Európai Parlamentet;

               D.

               mivel 2015. november 17-én a Gazdasági és Monetáris Bizottság meghallgatta Gabriel Bernardinót, az EIOPA hivatalban lévő elnökét, aki nyitóbeszédet mondott, majd válaszolt a bizottság tagjai által feltett kérdésekre;

               1.

               jóváhagyja a Gabriel Bernardino, az EIOPA elnöke hivatali idejének újabb ötéves időszakra történő meghosszabbítására irányuló javaslatot;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot a Tanácsnak, a Bizottságnak, az EIOPA-nak, valamint a tagállamok kormányainak.

      (1)  HL L 331., 2010.12.15., 48. o.


title: A Tanács (EU) 2017/2464 határozata (2017. december 18.) Ausztriának és Romániának a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról

text:
               29.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 348/43

         A TANÁCS (EU) 2017/2464 HATÁROZATA
   (2017. december 18.)
   Ausztriának és Romániának a Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 81. cikke (3) bekezdésére, összefüggésben 218. cikkével,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében foglaltak szerint az Európai Unió egyik célja, hogy előmozdítsa a gyermekek jogainak védelmét. A gyermekek jogellenes elvitellel vagy visszatartással szembeni védelmét szolgáló intézkedések e politika fontos részét képezik.

               (2)

               A Tanács elfogadta a 2201/2003/EK rendeletet (2) (a továbbiakban: Brüsszel IIa. rendelet), amelynek célja, hogy megvédje a gyermekeket a jogellenes elvitel vagy visszatartás káros hatásaitól, és eljárásokat állapítson meg a szokásos tartózkodási helyük szerinti államba történő gyors visszatérésük biztosítására, valamint garantálja a kapcsolattartási jogok és a felügyeleti jogok védelmét.

               (3)

               A Brüsszel IIa. rendelet kiegészíti és megerősíti a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményt (a továbbiakban: az 1980. évi Hágai Egyezmény), amely nemzetközi szintű kötelezettségi és együttműködési rendszert hoz létre a szerződő államok, illetve a központi hatóságok között, és célja a jogellenesen elvitt vagy visszatartott gyermekek gyors visszatérésének biztosítása.

               (4)

               Az Unió valamennyi tagállama részes fele az 1980. évi Hágai Egyezménynek.

               (5)

               Az Unió arra ösztönzi a harmadik államokat, hogy csatlakozzanak az 1980. évi Hágai Egyezményhez, és támogatja az 1980. évi Hágai Egyezmény helyes végrehajtását, többek között azáltal, hogy a tagállamokkal együtt részt vesz a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia által rendszeresen szervezett különbizottságokban.

               (6)

               Az uniós tagállamok és a harmadik államok között alkalmazandó közös jogi keret lehet a legjobb megoldás az érzékeny természetű, a gyermekek jogellenes elvitelét érintő nemzetközi esetekre.

               (7)

               Az 1980. évi Hágai Egyezmény kimondja, hogy az egyezmény a csatlakozó állam és azon szerződő államok között alkalmazandó, amelyek nyilatkozatot tettek a csatlakozás elfogadásáról.

               (8)

               Az 1980. évi Hágai Egyezmény nem teszi lehetővé, hogy az olyan regionális gazdasági integrációs szervezetek, mint az Unió, annak szerződő felévé váljon. Az Unió ezért nem csatlakozhat ehhez az Egyezményhez, és nem helyezheti letétbe egy állam csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatot sem.

               (9)

               Az Európai Unió Bíróságának 1/13. sz. véleménye (3) értelmében az 1980. évi Hágai Egyezmény alapján tett, elfogadásról szóló nyilatkozatok az Unió kizárólagos külső hatáskörébe tartoznak.

               (10)

               Panama 1994. február 2-án letétbe helyezte az 1980. évi egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratot. Az egyezmény 1994. május 1-jén lépett hatályba Panamában.

               (11)

               Valamennyi érintett tagállam Ausztriát és Romániát kivéve már elfogadta Panama csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. Panama elfogadta Bulgária, Ciprus, Észtország, Lettország, Litvánia, Málta és Szlovénia csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. A Panamában fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Panama csatlakozását.

               (12)

               Uruguay 1999. november 18-án letétbe helyezte az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratát. Uruguay esetében az 1980. évi Hágai Egyezmény 2000. február 1-jén hatályba lépett.

               (13)

               Valamennyi érintett tagállam Ausztria és Románia kivételével már elfogadta Uruguay csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. Uruguay elfogadta Bulgária, Észtország, Lettország és Litvánia csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. Az Uruguayban fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Uruguay csatlakozását.

               (14)

               Kolumbia 1995. december 13-án letétbe helyezte az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratát. Kolumbia esetében az egyezmény 1996. március 1-jén lépett hatályba.

               (15)

               Valamennyi érintett tagállam Ausztria és Románia kivételével már elfogadta Kolumbia csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. Kolumbia elfogadta Bulgária, Észtország, Lettország, Litvánia és Málta csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. A Kolumbiában fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Kolumbia csatlakozását.

               (16)

               Salvador 2001. február 5-én letétbe helyezte az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásáról szóló okiratát. Salvador esetében az 1980. évi Hágai Egyezmény 2001. május 1-jén hatályba lépett.

               (17)

               Valamennyi érintett tagállam Ausztria és Románia kivételével már elfogadta Salvador csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. Salvador elfogadta Bulgária, Észtország, Lettország és Litvánia csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. A Salvadorban fennálló helyzet értékelése nyomán megállapítást nyert, hogy Ausztria és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudja fogadni Salvador csatlakozását.

               (18)

               Ausztriát és Romániát ezért fel kell hatalmazni arra, hogy az e határozatban foglalt feltételeknek megfelelően az Unió érdekében helyezzék letétbe a Panamának, Uruguaynak, Kolumbiának és Salvadornak az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozataikat. Azok az egyéb Uniós tagállamok, amelyek már korábban elfogadták Panamának, Uruguaynak, Kolumbiának és Salvadornak az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozását nem kell új elfogadási nyilatkozatot letétbe helyezniük, mivel a nemzetközi közjog értelmében a már megtett nyilatkozatok továbbra is érvényesek.

               (19)

               A Brüsszel IIa. rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, így azok részt vesznek e határozat elfogadásában és alkalmazásában.

               (20)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   (1)   Ausztria és Románia felhatalmazást kap arra, hogy az Unió érdekében elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez.
   (2)   Ausztria és Románia legkésőbb 2018. december 19-ig nyilatkozatot helyez letétbe az alábbi formában arról, hogy az Európai Unió érdekében elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez:

      „[TAGÁLLAM teljes neve] kijelenti, hogy az (EU) 2017/2464 tanácsi határozattal összhangban elfogadja Panama, Uruguay, Kolumbia és Salvador csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményhez”.

   (3)   Ausztria és Románia tájékoztatják a Tanácsot és a Bizottságot a Panamának, Uruguaynak, Kolumbiának és Salvadornak az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozataik letétbe helyezéséről, és a letétbe helyezésüket követően két hónapon belül közli a Bizottsággal a nyilatkozatok szövegét.
   2. cikk
   Azok a tagállamok, amelyek már ezen határozat elfogadásának napja előtt letétbe helyezték a Panamának, Uruguaynak, Kolumbiának és Salvadornak az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozataikat, nem kell letétbe helyezniük újabb nyilatkozatot.
   3. cikk
   Ez a határozat a róla szóló értesítés napján lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek a határozatnak Ausztria és Románia a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2017. december 18-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         K. SIMSON

      (1)  2017. november 30-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem jelent meg).

      (2)  A Tanács 2201/2003/EK rendelete (2003. november 27.) a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 338., 2003.12.23., 1. o.).

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: A Tanács (KKBP) 2018/90 határozata (2018. január 22.) a venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2017/2074 határozat módosításáról

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               LI 16/14

         A TANÁCS (KKBP) 2018/90 HATÁROZATA
   (2018. január 22.)
   a venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2017/2074 határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
   tekintettel a venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2017. november 13-i (KKBP) 2017/2074 tanácsi határozatra (1),
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2017. november 13-án elfogadta a (KKBP) 2017/2074 határozatot.

               (2)

               A Tanács 2017. november 13-án következtetéseket fogadott el Venezueláról, amelyekben újólag megerősítette, hogy egyedül az építő jellegű párbeszéd és tárgyalás kínálhat tartós megoldást a jelenlegi válságra és a venezuelai nép sürgető szükségleteire.

               (3)

               A Tanács az országban uralkodó helyzettel kapcsolatos aggodalmának nyomatékosítása céljából korlátozó intézkedéseket fogadott el és megjegyezte, hogy az említett intézkedéseket fokozatosan és rugalmas módon fogja alkalmazni azok ellen, akik nem tartják tiszteletben a demokratikus elveket vagy a jogállamiságot, és megsértik az emberi jogokat, azt is hozzátéve, hogy az intézkedések köre bővíthető.

               (4)

               Tekintettel arra, hogy Venezuelában egyre romlik a helyzet, hét személyt fel kell venni a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó természetes és jogi személyeknek, szervezeteknek és szerveknek a (KKBP) 2017/2074 határozat I. mellékletében foglalt jegyzékébe.

               (5)

               A (KKBP) 2017/2074 határozat I. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A (KKBP) 2017/2074 határozat I. melléklete az e határozat mellékletében foglaltak szerint módosul.
   2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2018. január 22-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         F. MOGHERINI

      (1)  HL L 295., 2017.11.14., 60. o.

      MELLÉKLET
      A korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyeknek és szervezeteknek a (KKBP) 2017/2074 határozat I. mellékletében foglalt jegyzéke a következő személyekkel egészül ki:

                     Név

                     Azonosító adatok

                     A jegyzékbe vétel okai

                     A jegyzékbe vétel dátuma

                     „1.

                     Néstor Luis Reverol Torres

                     Születési ideje: 1964. október 28.

                     Belügyminiszter, igazságügyi és a békéért felelős miniszter; a venezuelai nemzeti gárda korábbi főparancsnoka. Súlyos emberi jogi jogsértésekért, valamint a venezuelai demokratikus ellenzék elnyomásáért felelős, ideértve a politikai tüntetések betiltását, illetve visszaszorítását.

                     2018.1.22.

                     2.

                     Gustavo Enrique González López

                     Születési ideje: 1960. november 2.

                     A venezuelai nemzeti hírszerző szolgálat (SEBIN) vezetője. Súlyos emberi jogi jogsértésekért (többek között önkényes fogva tartásokért, embertelen és megalázó bánásmódért és kínzásért), valamint a venezuelai civil társadalom és demokratikus ellenzék elnyomásáért felelős.

                     2018.1.22.

                     3.

                     Tibisay Lucena Ramírez

                     Születési ideje: 1959. április 26.

                     Az Országos Választási Tanács (Consejo Nacional Electoral – CNE) elnöke. Tevékenységével és politikájával aláássa a demokráciát és a jogállamiságot Venezuelában, többek között azáltal, hogy elősegítette az alkotmányozó nemzetgyűlés összehívását, és nem biztosítja, hogy az Országos Választási Tanács megmaradjon a venezuelai alkotmány szerinti, részrehajlás nélküli és független intézménynek.

                     2018.1.22.

                     4.

                     Antonio José Benavides Torres

                     Születési ideje: 1961. június 13.

                     A fővárosi körzet kormányzója. 2017. június 21-ig a venezuelai nemzeti gárda főparancsnoka. Részt vesz a venezuelai civil társadalom és demokratikus ellenzék elnyomásában, továbbá felelősség terheli azokért a súlyos emberi jogi jogsértésekért, amelyeket a venezuelai nemzeti gárda tagjai a parancsoksága alatt követtek el. A venezuelai nemzeti gárda főparancsnokaként számos olyan intézkedést és politikát vezetett be, melyekkel aláásta Venezuelában a jogállamiságot; ide tartozik többek között az, hogy a nemzeti gárda átvette a legfőbb rendfenntartó szerepét a polgári lakosság tüntetésein, valamint hogy főparancsnokként nyilvánosan síkra szállt amellett, hogy a katonai bíróságok rendelkezzenek joghatósággal a polgári lakosság tagjai felett.

                     2018.1.22.

                     5.

                     Maikel José Moreno Pérez

                     Születési ideje: 1965. december 12.

                     Venezuela Legfelsőbb Bíróságának (Tribunal Supremo de Justicia) elnöke és korábbi alelnöke. E tisztségeiben támogatta, illetve támogatja a kormány azon intézkedéseit és politikáit, amelyek aláássák Venezuelában a demokráciát és a jogállamiságot, továbbá felelősséggel tartozik azokért az intézkedésekért és nyilatkozatokért, amelyek a nemzetgyűlés hatáskörének csorbulását eredményezték.

                     2018.1.22.

                     6.

                     Tarek William Saab Halabi

                     Születési ideje: 1963. szeptember 10.

                     Az alkotmányozó nemzetgyűlés által kinevezett venezuelai főügyész. Ebben a tisztségében, valamint korábban ombudsmanként és a köztársaság morális ügyekkel foglalkozó tanácsának elnökeként aláásta Venezuelában a demokráciát és a jogállamiságot, mégpedig azzal, hogy nyilvánosan támogatta a kormány ellenzéke ellen irányuló fellépéseket, valamint a nemzetgyűlés hatásköreinek elvonását.

                     2018.1.22.

                     7.

                     Diosdado Cabello Rondón

                     Születési ideje: 1963. április 15.

                     Az alkotmányozó nemzetgyűlés tagja és a venezuelai Egyesült Szocialista Párt (PSUV) első alelnöke. Részt vesz a venezuelai demokrácia és a jogállamiság aláásásában, többek között azzal, hogy a médiát a politikai ellenzék, más tömegtájékoztatási csatornák és a civil társadalom elleni nyilvános támadásokra és fenyegetésekre használja fel.

                     2018.1.22.”


title: Az Európai Központi Bank (EU) 2018/546 határozata (2018. március 15.) a szavatolótőkéről szóló határozatok meghozatalára vonatkozó hatáskör átruházásáról (EKB/2018/10)

text:
               6.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 90/105

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK (EU) 2018/546 HATÁROZATA
   (2018. március 15.)
   a szavatolótőkéről szóló határozatok meghozatalára vonatkozó hatáskör átruházásáról (EKB/2018/10)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 26. cikke (3) bekezdésére, valamint a 28., 29., 77. és 78. cikkére,
   tekintettel az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének d) pontjára,
   tekintettel a felügyeleti feladatokhoz kapcsolódó jogi eszközök tekintetében a döntéshozatali hatáskörök átruházásának általános keretéről szóló, 2016. november 16-i (EU) 2017/933 európai központi banki határozatra (EKB/2016/40) (3) és különösen annak 4. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében az Európai Központi Bank (EKB) mint a jelentős felügyelt szervezetek tekintetében illetékes hatóság felelős annak értékeléséért, hogy a kibocsátott elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok megfelelnek-e az 575/2013/EU rendeletben rögzített kritériumoknak. A jelentős felügyelt szervezetek tőkeinstrumentumokat csak az EKB előzetes engedélyével minősíthetnek elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak.

               (2)

               Az 575/2013/EU rendelet 26. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően az Európai Bankhatóság (EBH) összeállította az egyes tagállamokban elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak minősülő valamennyi instrumentumtípus nyilvános jegyzékét, és azt rendszeresen aktualizálja. Ha egy adott instrumentumtípus szerepel az EBH által vezetett jegyzékben, ez azt jelenti, hogy megfelel az 575/2013/EU rendelet 28. cikkében, vagy adott esetben 29. cikkében szereplő elfogadhatósági feltételeknek. Tekintettel az instrumentumtípusok illetékes hatóságok általi, és 2013. június 28-át követően az EBH általi vizsgálatára, valamint az EBH jegyzékének nyilvános jellegére és rendszeres aktualizálására, helyénvaló e jegyzéket felhasználni az 575/2013/EU rendelet 26. cikkének (3) bekezdése szerinti döntéshozatali hatáskörök átruházása terjedelmének meghatározásához.

               (3)

               Az 575/2013/EU rendelet (75) preambulumbekezdése szerint a rendelet nem akadályozza, hogy az illetékes hatóságok a kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumokra és a járulékos tőkeinstrumentumokra irányadó szerződésekre vonatkozó előzetes engedélyezési eljárásokat tartsanak fenn. Ennek megfelelően egyes tagállamok jogszabályai meghatároznak ilyen eljárásokat a tőkeinstrumentumok kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumként vagy járulékos tőkeinstrumentumként való besorolásához. Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében az EKB az illetékes hatóság arra, hogy a jelentős felügyelt szervezetek részére ilyen engedélyt adjon.

               (4)

               Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében az EKB felelős azért is, hogy a jelentős felügyelt szervezetek részére előzetesen engedélyezze az általuk kibocsátott elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok csökkentését, visszaváltását vagy visszavásárlását az alkalmazandó nemzeti jog által engedélyezett módon, valamint a kiegészítő alapvető vagy járulékos tőkeinstrumentumok lehívását, visszaváltását, visszafizetését vagy visszavásárlását azok futamidejének lejárta előtt.

               (5)

               A jelentős felügyelt szervezetek szavatolótőke csökkentésének előzetes engedélyezése iránti kérelmének értékelése során az EKB az 575/2013/EU rendelet 78. cikkét, valamint a 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (4) IV. fejezetének 2. szakaszát alkalmazza.

               (6)

               Az EKB-nak illetékes hatóságként minden évben a szavatolótőkéről szóló jelentős számú határozatot kell elfogadnia. A döntéshozatali folyamat megkönnyítése érdekében az ilyen határozatok meghozatalával kapcsolatban hatáskör-átruházási határozatra van szükség. Az Európai Unió Bírósága elismerte, hogy a hatáskör-átruházásra szükség lehet ahhoz, hogy valamely intézmény képes legyen elfogadni a feladatai ellátásához szükséges jelentős számú döntést. A Bíróság hasonlóképpen elismerte azt, hogy valamennyi intézményrendszer lényegi elveként biztosítani kell a döntéshozó szervek működőképességét (5).

               (7)

               A döntéshozatali hatáskörök átruházásának korlátozottnak és arányosnak kell lennie, és a hatáskör-átruházás terjedelmét egyértelműen meg kell határozni.

               (8)

               Az (EU) 2017/933 határozat (EKB/2016/40) meghatározza a felügyeleti vonatkozású hatáskör-átruházási határozatok elfogadásakor követendő eljárást, és azon személyek körét, akikre döntéshozatali hatáskör átruházható. Az említett határozat nem érinti az EKB felügyeleti feladatainak ellátását, és nem sérti a felügyeleti testület arra vonatkozó hatáskörét, hogy a Kormányzótanács részére teljesen kidolgozott határozattervezeteket nyújtson be.

               (9)

               Amennyiben a felhatalmazáson alapuló határozat elfogadásának e határozatban megállapított kritériumai nem teljesülnek, a határozatokat az 1024/2013/EU rendelet 26. cikkének (8) bekezdésében és az EKB/2004/2 határozat (6) 13 g. cikkében meghatározott, kifogásról való lemondáson alapuló eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Emellett, ha a szervezeti egységek vezetőinek a jelentős felügyelt szervezet által adott információk elégtelensége vagy az értékelés összetettsége miatt aggályaik vannak a szavatolótőkéről szóló határozatokra vonatkozó értékelési kritériumok teljesülésével kapcsolatban, szintén a kifogásról való lemondáson alapuló eljárást kell alkalmazni.

               (10)

               Az EKB felügyeleti határozatai az 1024/2013/EU rendelet 24. cikke értelmében adminisztratív felülvizsgálat tárgyát képezhetik, amelyet részletesebben az EKB/2014/16 határozat (7) szabályoz. Adminisztratív felülvizsgálat esetében a felügyeleti testületnek figyelembe kell vennie a felülvizsgálati testület véleményét, és új határozattervezetet kell benyújtania a Kormányzótanácshoz a kifogásról való lemondáson alapuló eljárás szerint történő elfogadásra,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Fogalommeghatározások
   E határozat alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
   1.   „szavatolótőkéről szóló határozat”: az EKB határozata valamely instrumentum elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak, kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumnak vagy járulékos tőkeinstrumentumnak minősítésére vonatkozó előzetes engedélyezés tárgyában, illetve a szavatolótőke csökkentése tárgyában;
   2.   „a szavatolótőke csökkentése”: az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében említett bármely intézkedés;
   3.   „felváltás melletti csökkentés”: a szavatolótőke 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett csökkentése;
   4.   „felváltás nélküli csökkentés”: a szavatolótőke 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett csökkentése;
   5.   „az EBH jegyzéke”: az EBH által az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdése alapján összeállított, frissített és közzétett jegyzék (8), amely az egyes illetékes hatóságoktól származó információk alapján tartalmazza az egyes tagállamokban elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak minősülő valamennyi tőkeinstrumentum-típust;
   6.   „elsődleges alapvető tőkeinstrumentum”, „kiegészítő alapvető tőkeinstrumentum” és „járulékos tőkeinstrumentum”: az 575/2013/EU rendelet alapján elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak, kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumnak, illetve járulékos tőkeinstrumentumnak minősülő tőkeinstrumentum;
   7.   „felváltó instrumentum”: az a tőkeinstrumentum, amely az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében csökkentésre, visszavásárlásra, lehívásra vagy visszaváltásra kerülő tőkeinstrumentumot felváltja;
   8.   „felváltott instrumentum”: az a tőkeinstrumentum, amely az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében említett intézkedés tárgyát fogja képezi, és amelyet az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti felváltás melletti csökkentés során felváltó tőkeinstrumentum fog felváltani;
   9.   „elsődleges alapvető tőke megfelelési mutató”, „alapvető tőke megfelelési mutató” és „teljes tőkemegfelelési mutató”: az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének (2) bekezdésében említett elsődleges alapvető tőke megfelelési mutató, alapvető tőke megfelelési mutató, illetve teljes tőkemegfelelési mutató;
   10.   „SREP határozat”: az EKB által az 1024/2013/EU rendelet 16. cikke alapján, a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 97. cikke értelmében vett éves felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárást követően elfogadott határozat, amely prudenciális követelményeket határoz meg;
   11.   „hatáskör-átruházási határozat” és „felhatalmazáson alapuló határozat”: jelentése megegyezik az (EU) 2017/933 határozat (EKB/2016/40) 3. cikkének 2., illetve 4. pontjában meghatározottakkal;
   12.   „szervezeti egységek vezetői”: az EKB azon szervezeti egységeinek vezetői, akikre a szavatolótőkéről szóló határozatok meghozatalára vonatkozó hatáskör átruházásra kerül;
   13.   „kifogásról való lemondáson alapuló eljárás”: az 1024/2013/EU rendelet 26. cikkének (8) bekezdésében meghatározott, és az EKB/2004/2 határozat 13 g. cikkében részletesen szabályozott eljárás;
   14.   „elutasító határozat”: olyan határozat, amely nem vagy nem teljes mértékben adja meg a jelentős felügyelt szervezet által kért engedélyt. A kiegészítő rendelkezéseket, így feltételeket vagy kötelezettségeket tartalmazó határozat elutasító határozatnak minősül, kivéve, ha e kiegészítő rendelkezések a) biztosítják, hogy a felügyelt szervezet eleget tegyen a vonatkozó uniós jog – a 3. cikk (4) bekezdésében, a 4. cikk (3) bekezdésében és az 5. cikk (6) bekezdésében említett – követelményeinek, és e rendelkezésekről írásban megállapodtak, vagy b) csupán megismételnek egy vagy több fennálló követelményt, amelyet az intézménynek a 3. cikk (4) bekezdésében, a 4. cikk (3) bekezdésében és az 5. cikk (6) bekezdésében említett rendelkezések alapján teljesítenie kell, vagy információkat kérnek egy vagy több ilyen követelmény teljesítésével kapcsolatban;
   15.   „jelentős felügyelt szervezet”: a 468/2014/EU európai központi banki rendelet (10) (EKB/2014/17) 2. cikkének 16. pontjában meghatározott jelentős felügyelt szervezet.
   2. cikk
   A szavatolótőkéről szóló határozatokkal kapcsolatos hatás-körátruházás
   (1)   Az (EU) 2017/933 határozat (EKB/2016/40) 4. cikkével összhangban a Kormányzótanács ezúton átruházza az Igazgatóság által az említett határozat 5. cikkének megfelelően kijelölt szervezeti egységek vezetőire a következőkről szóló határozatok meghozatalára vonatkozó hatáskört: a) a tőkeinstrumentumok elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak minősítésére vonatkozó előzetes engedély az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (3) bekezdésének megfelelően; b) a tőkeinstrumentumok kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumnak vagy járulékos tőkeinstrumentumnak minősítésére vonatkozó előzetes engedély, amennyiben a nemzeti jog ezt megköveteli; c) a szavatolótőke csökkentésének előzetes engedélyezése az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének megfelelően.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett, szavatolótőkéről szóló határozatok csak akkor fogadhatók el felhatalmazáson alapuló határozat révén, ha a felhatalmazáson alapuló határozatok elfogadásának 3., 4. és 5. cikkben meghatározott kritériumai teljesülnek.
   (3)   A szavatolótőkéről szóló határozatok nem fogadhatók el felhatalmazáson alapuló határozat révén, ha az információk elégtelensége vagy az értékelés összetettsége megköveteli, hogy azokat a kifogásról való lemondáson alapuló eljárás szerint fogadják el.
   3. cikk
   Az instrumentumok elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak minősítésére vonatkozó előzetes engedély tárgyában hozott, felhatalmazáson alapuló határozatok elfogadására vonatkozó kritériumok
   (1)   A tőkeinstrumentumok elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak minősítéséről szóló határozatokat felhatalmazáson alapuló határozat útján kell meghozni, amennyiben az instrumentumtípus, amelynek tekintetében az előzetes engedélyt kérik, a kérelem EKB-hoz való beérkezésének időpontjában szerepel az EBH jegyzékében.
   (2)   Az elutasító határozatok és az 575/2013/EU rendelet 31. cikke szerinti határozatok nem fogadhatók el felhatalmazáson alapuló határozat révén.
   (3)   Amennyiben az (1) és a (2) bekezdés alapján a tőkeinstrumentumok elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak minősítéséről szóló határozat nem fogadható el felhatalmazáson alapuló határozat révén, azt a kifogásról való lemondáson alapuló eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
   (4)   A tőkeinstrumentumok elsődleges alapvető tőkeinstrumentumnak minősítésére vonatkozó értékelést az 575/2013/EU rendelet 27., 28. és 29. cikkének, valamint a 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 4–11. cikkének megfelelően kell lefolytatni.
   4. cikk
   Az instrumentumok kiegészítő alapvető vagy járulékos tőkeinstrumentumnak minősítésére vonatkozó előzetes engedély tárgyában hozott, felhatalmazáson alapuló határozatok elfogadására vonatkozó kritériumok
   (1)   Amennyiben a nemzeti jog értelmében előzetes engedélyre van szükség, a tőkeinstrumentumok kiegészítő alapvető vagy járulékos tőkeinstrumentumnak minősítéséről szóló határozatokat felhatalmazáson alapuló határozat útján kell meghozni.
   (2)   Az elutasító határozatok nem fogadhatók el felhatalmazáson alapuló határozat révén, és azokat a kifogásról való lemondáson alapuló eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
   (3)   A tőkeinstrumentumok kiegészítő alapvető vagy járulékos tőkeinstrumentumnak minősítésére vonatkozó értékelést az 575/2013/EU rendelet 52–54. és 63. cikkének, valamint a 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 8., 9. és 20–24a. cikkének megfelelően kell lefolytatni.
   5. cikk
   A szavatolótőke csökkentésére vonatkozó előzetes engedély tárgyában hozott, felhatalmazáson alapuló határozatok elfogadására vonatkozó kritériumok
   (1)   A szavatolótőke csökkentésének előzetes engedélyezéséről szóló határozatokat felhatalmazáson alapuló határozat útján kell meghozni, amennyiben a (2) vagy a (3) bekezdésben szereplő feltételek teljesülnek.
   (2)   Felváltás melletti csökkentés esetén a határozatokat felhatalmazáson alapuló határozat révén kell meghozni, amennyiben:

               a)

               a felváltó instrumentum olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentum, amelynek összesített névértéke legalább egyenlő a felváltott instrumentum névértékével; vagy

               b)

               a felváltó instrumentum olyan kiegészítő alapvető tőkeinstrumentum, amelynek összesített névértéke legalább egyenlő a felváltott instrumentum névértékével, ha a felváltott instrumentum kiegészítő alapvető tőkeinstrumentum; vagy

               c)

               a felváltó instrumentum olyan kiegészítő alapvető vagy járulékos tőkeinstrumentum, amelynek összesített névértéke legalább egyenlő a felváltott instrumentum névértékével, ha a felváltott instrumentum járulékos tőkeinstrumentum.

         (3)   Felváltás nélküli csökkentés esetén a határozatokat felhatalmazáson alapuló határozat révén kell meghozni, amennyiben:

               a)

               a csökkentést követően a szavatolótőke meghaladja, és a becslések szerint legalább a kérelem időpontját követő három pénzügyi évben is meg fogja haladni, az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének (1) bekezdésében rögzített követelmények, az 1024/2013/EU rendelet 16. cikke (2) bekezdése a) pontjának megfelelően tartandó szavatolótőke, a 2013/36/EU irányelv 128. cikkének 6. pontjában meghatározott kombinált pufferkövetelmény, valamint a legutolsó rendelkezésre álló SREP határozatban foglalt, a tőkére vonatkozó 2. pillér szerinti útmutatás összegét; továbbá

               b)

               a csökkentésnek az elsődleges alapvető tőke megfelelési mutatóra, az alapvető tőke megfelelési mutatóra és a teljes tőkemegfelelési mutatóra gyakorolt hatása 100 bázispont alatt marad.

         (4)   Az elutasító határozatok nem fogadhatók el felhatalmazáson alapuló határozat révén,.
   (5)   Amennyiben az (1)–(4) bekezdés alapján a szavatolótőke csökkentéséről szóló határozat nem fogadható el felhatalmazáson alapuló határozat révén, azt a kifogásról való lemondáson alapuló eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
   (6)   A szavatolótőke csökkentésére vonatkozó értékelést az 575/2013/EU rendelet 78. cikkének, valamint a 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet IV. fejezete 2. szakaszának megfelelően kell lefolytatni.
   6. cikk
   Átmeneti rendelkezés
   Ez a határozat nem alkalmazandó azokra az esetekre, amelyekben a kérelmet e határozat hatálybalépése előtt nyújtották be az EKB-hoz.
   7. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2018. március 15-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 176., 2013.6.27., 1. o.

      (2)  HL L 287., 2013.10.29., 63. o.

      (3)  HL L 141., 2017.6.1., 14. o.

      (4)  A Bizottság 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2014. január 7.) az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az intézményekre vonatkozó tőkekövetelményekre alkalmazandó szabályozási technikai standardok tekintetében való kiegészítéséről (HL L 74., 2014.3.14., 8. o.).

      (5)  AKZO Chemie kontra Bizottság ítélet, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, 37. pont, és Carmine Salvatore Tralli kontra EKB ítélet, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, 59. pont.

      (6)  EKB/2004/2 határozat (2004. február 19.) az Európai Központi Bank eljárási szabályzatának elfogadásáról (HL L 80., 2004.3.18., 33. o.).

      (7)  EKB/2014/16 határozat (2014. április 14.) a felülvizsgálati testület, valamint annak működési szabályzata létrehozásáról (HL L 175., 2014.6.14., 47. o.).

      (8)  Közzétéve az EBH honlapján: www.eba.europa.eu.

      (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 176., 2013.6.27., 338. o.).

      (10)  Az Európai Központi Bank 468/2014/EU rendelete (2014. április 16.) az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról (SSM-keretrendelet) (EKB/2014/17) (HL L 141., 2014.5.14., 1. o.).


title: A Tanács (KKBP) 2018/568 határozata (2018. április 12.) az iráni helyzetre tekintettel egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/235/KKBP határozat módosításáról

text:
               13.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 95/14

         A TANÁCS (KKBP) 2018/568 HATÁROZATA
   (2018. április 12.)
   az iráni helyzetre tekintettel egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/235/KKBP határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
   tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2011. április 12-én elfogadta a 2011/235/KKBP határozatot (1).

               (2)

               A 2011/235/KKBP határozat felülvizsgálata alapján a Tanács úgy határozott, hogy az abban foglalt korlátozó intézkedéseket 2019. április 13-ig meg kell újítani.

               (3)

               A Tanács továbbá azt is megállapította, hogy naprakésszé kell tenni a 2011/235/KKBP határozat mellékletében foglalt egyes személyekre vonatkozó bejegyzéseket.

               (4)

               A 2011/235/KKBP határozatot ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2011/235/KKBP határozat a következőképpen módosul:

               1.

               A 6. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(2)   Ezt a határozatot 2019. április 13-ig kell alkalmazni. A határozatot folyamatosan felül kell vizsgálni. Ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy e határozat céljai nem valósultak meg, a határozatot meg kell újítani, vagy adott esetben módosítani kell.”

               2.

               A határozat melléklete az e határozat mellékletében foglaltak szerint módosul.

         2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének a napján lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2018. április 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. DONCHEV

      (1)  A Tanács 2011/235/KKBP határozata (2011. április 12.) az iráni helyzetre tekintettel egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről (HL L 100., 2011.4.14., 51. o.).

      MELLÉKLET
      A következő bejegyzések a személyeknek és szervezeteknek a 2011/235/KKBP határozat mellékletében foglalt jegyzékében szereplő megfelelő bejegyzések helyébe lépnek:

         „Személyek

                     Név

                     Azonosító adat

                     Indoklás

                     A jegyzékbe való felvétel időpontja

                     1.

                     AHMADI- MOQADDAM Esmail

                     Születési hely: Teherán (Irán)
                     Születési idő: 1961

                     Korábban a fegyveres erők főparancsnokának biztonsági ügyekért felelős vezető tanácsadója. 2005-től 2015 elejéig az Iráni Nemzeti Rendőrség vezetője. A parancsnoksága alatt álló erők brutális támadásokat hajtottak végre békés tüntetőkkel szemben, valamint 2009. június 15-én erőszakos éjszakai támadást intéztek a Teheráni Egyetem kollégiumai ellen. Jelenleg a jemeni népet támogató iráni központ vezetője.

                     2011.4.12.

                     3.

                     ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                     Korábban az IRGC szárazföldi erői vezetőjének helyettese. Közvetlen, személyes felelőssége volt a tüntetések leverésében 2009 nyara folyamán.

                     2011.4.12.

                     9.

                     NAQDI Mohammad-Reza

                     Születési hely: Najaf (Irak)
                     Születési idő: 1952 körül

                     Az IRGC kulturális és szociális ügyekért felelős helyettes vezetője. Korábban a Basij parancsnoka. Az IRGC Basij erőjének parancsnokaként Naqdi felelt a Basij által 2009 végén elkövetett visszaélésekért, vagy pedig közreműködött azokban, ideértve a 2009. decemberi Ashura-napi tüntetések elleni erőszakos fellépést, amelynek következtében 15 személy meghalt, és tüntetők százait tartóztatták le. A Basij parancsnokává való 2009. októberi kinevezése előtt Naqdi a Basij hírszerzési részlegének vezetője volt, így ő felelt a választásokat követő erőszakos fellépések során letartóztatott személyek kihallgatásáért.

                     2011.4.12.

                     10.

                     RADAN Ahmad-Reza

                     Születési hely: Iszfahán (Irán)
                     Születési idő: 1963

                     Korábban a Nemzeti Rendőrséghez kapcsolódó Iráni Bűnüldöző Erők Stratégiai Tanulmányi Központjának vezetője. A Rendőrségi Stratégiai Tanulmányok Központjának korábbi vezetője, az Iráni Nemzeti Rendőrség korábbi helyettes vezetője 2014. júniusig. Radan 2008-tól volt az Iráni Nemzeti Rendőrség helyettes vezetője, és ilyen minőségében felelt a rendőrség által a tüntetőkkel szemben elkövetett verésekért, gyilkosságokért, önkényes letartóztatásokért és fogva tartásokért. Jelenleg az IRGC-nek az iraki »terroristaellenes« erők kiképzéséért felelős parancsnoka.

                     2011.4.12.

                     11.

                     RAJABZADEH Azizollah

                     Korábban a Teheráni Katasztrófaenyhítő Szervezet (TDMO) vezetője. A Teheráni Rendőrség korábbi vezetője (2010. januárig).
                     Nagy-Teherán Bűnüldöző Erőinek parancsnokaként Azizollah Rajabzadeh a legmagasabb rangú személy, akit a Kahrizak Börtönben történt visszaélések kapcsán vád alá helyeztek.

                     2011.4.12.

                     12.

                     SAJEDI-NIA Hossein

                     Rendőrségi műveleti parancsnokhelyettes. Korábban a Teheráni Rendőrség vezetője, az Iráni Nemzeti Rendőrség korábbi helyettes vezetője, aki a rendőri műveletekért felel. Az iráni fővárosban a tüntetések leverésére irányuló műveletek koordinálásáért felel a Belügyminisztérium nevében.

                     2011.4.12.

                     13.

                     TAEB Hossein

                     Születési hely: Teherán
                     Születési idő: 1963

                     Az IRGC hírszerzési vezetője. Korábban az IRGC hírszerzési alparancsnoka. A Basij parancsnoka 2009 októberéig. A parancsnoksága alá tartozó erők részt vettek békés tüntetők tömeges megverésében, meggyilkolásában, fogva tartásában és kínzásában.

                     2011.4.12.

                     16.

                     HADDAD Hassan (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

                     Korábban a Teheráni Forradalmi Bíróság biztonságért felelős tisztségviselő-helyettese. Korábbi bíró, Teheráni Forradalmi Bíróság, 26. körzet. A választásokat követő válság kapcsán fogva tartottak ügyeiért felelős személy, aki az említett személyek elhallgattatása céljából rendszeresen megfélemlítette a fogvatartottak családját. Döntő szerepe volt a kahrizaki börtönbe való bebörtönzések elrendelésében. 2014. novemberben az iráni hatóságok hivatalosan elismerték, hogy szerepe volt a fogvatartottak halálában.

                     2011.4.12.

                     21.

                     MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                     Születési hely: Edzsije
                     Születési idő: 1956 körül

                     A Hasznosítási Tanács tagja. Irán főügyésze 2009. szeptember óta, valamint a bírói kar helyettes vezetője és szóvivője. Hírszerzési miniszter a 2009-es választások idején. A 2009-es választások idején ő volt a hírszerzési miniszter, és az irányítása alá tartozó hírszerzési ügynökök aktivisták, újságírók, a rendszert bírálók és reformpárti politikusok százainak fogva tartásáért és kínzásáért, valamint hamis vallomások kikényszerítéséért voltak felelősek. Ezenfelül politikai szereplőket hamis vallomások megtételére kényszerítettek elviselhetetlen kihallgatások folyamán, amelyeknek részeként kínozták, bántották, zsarolták őket, és családtagjaikat megfenyegették.

                     2011.4.12.

                     26.

                     SHARIFI Malek Adjar (más néven: SHARIFI Malek Ajdar)

                     A Legfelsőbb Bíróság bírája, a 43. körzet vezetője. A Kelet-Azerbajdzsáni Bíróság korábbi vezetője. Sakineh Mohammadi- Ashtiani tárgyalásáért felelős személy.

                     2011.4.12.

                     28.

                     YASAGHI Ali-Akbar

                     A Legfelsőbb Bíróság bírája, a 44. körzet vezetője. Setad-e Dieh Alapítvány vezérigazgató-helyettese. Korábbi tárgyalásvezető bíró, Meshedi Forradalmi Bíróság. A felügyelete alatt lefolytatott tárgyalások rögtönítélő, zárt ülésben megtartott tárgyalások voltak, ahol a vádlottak alapvető jogait nem tartották tiszteletben. Mivel tömegével adtak ki kivégzési parancsot, a halálbüntetések kiszabása a tisztességes bírósági eljárás biztosítása nélkül történt.

                     2011.4.12.

                     32.

                     ZANJIREI Mohammad-Ali

                     Az Iráni Börtönök Szervezete vezetőjének vezető tanácsadója és korábban az Iráni Börtönök Szervezetének helyettes vezetője, felelős a börtönökben történt visszaélésekért és jogfosztásokért. Számos fogoly esetében elrendelte a magánzárkába való áthelyezést.

                     2011.4.12.

                     33.

                     ABBASZADEH- MESHKINI Mahmoud

                     Az Emberi Jogi Tanács tanácsadója. Korábban az Emberi Jogi Tanács titkára. Ilám tartomány korábbi kormányzója. A Belügyminisztérium korábbi politikai igazgatója. A politikai pártok és csoportok tevékenységéről szóló törvény 10. cikke szerinti bizottság elnökeként ő felelt a tüntetések és más nyilvános rendezvények engedélyezéséért, valamint a politikai pártok bejegyzéséért.
                     2010-ben felfüggesztette két, Moussavihoz kapcsolható reformpárti politikai párt, az Iszlám Irán Részvételi Front és az Iszlám Forradalom Mudzsahedin Szervezete tevékenységét.
                     2009-től kezdődően folyamatosan és következetesen elutasított miden nem kormányzati eseményt, megtagadva ezáltal a tüntetéshez fűződő alkotmányos jogot, ami számos békés tüntető letartóztatásához vezetett, ez pedig sérti a gyülekezési szabadság jogát.
                     2009-ben megtagadta az ellenzéktől az elnökválasztás kapcsán tartott tüntetéseken meggyilkolt emberek gyászszertartásának megtartására vonatkozó engedélyt.

                     2011.10.10.

                     34.

                     AKBARSHAHI Ali-Reza

                     Az Iráni Kábítószer-felügyeleti Parancsnokság (más néven: Iráni Kábítószer Elleni Parancsnokság) korábbi főigazgatója. A teheráni rendőrség korábbi parancsnoka. Vezetése alatt a rendőri erők törvénytelen erőszakot alkalmaztak a gyanúsítottakkal szemben a letartóztatás és az előzetes fogva tartás során. A teheráni rendőrség továbbá 2009 júniusában részt vett a teheráni egyetemi kollégiumokkal szembeni rajtaütésekben, amelyek során egy iráni madzslisz bizottság szerint több mint 100 diák sérült meg a rendőrség és a Basij akciói nyomán. Jelenleg a vasúti rendőrség vezetője.

                     2011.10.10.

                     36.

                     AVAEE Seyyed Ali-Reza (más néven: AVAEE Seyyed Alireza)

                     Igazságügyi miniszter. A különleges nyomozó hivatal korábbi igazgatója. 2016. júliusig belügyminiszter-helyettes és az állami nyilvántartó szerv vezetője. 2014. április óta tanácsadó a Bírák Fegyelmi Bíróságán. A teheráni bírói kar korábbi elnöke. A teheráni bírói kar elnökeként felelős volt az emberi jogok megsértésért, önkényes letartóztatásokért, a fogvatartottak jogainak megtagadásáért és a kivégzések számának növekedéséért.

                     2011.10.10.

                     40.

                     HABIBI Mohammad Reza

                     Az igazságügyi minisztérium jazdi hivatalának vezetője. Iszfahán korábbi helyettes ügyésze. Részt vett a vádlottaktól a tisztességes eljárást megtagadó eljárásokban; ilyen volt például a 2011 májusában azt követően kivégzett Abdollah Fathi ügye, hogy Habibi a 2010. márciusi tárgyalásán figyelmen kívül hagyta a meghallgatáshoz való jogát és a mentális egészségi állapotát. Közreműködött tehát a szabályszerű eljáráshoz való jog súlyos megsértésében, ami hozzájárult a halálbüntetés túlzott és egyre terjedő alkalmazásához, valamint ahhoz, hogy 2011 eleje óta ugrásszerűen megnőtt a kivégzések száma.

                     2011.10.10.

                     45.

                     JOKAR Mohammad Saleh

                     A Forradalmi Gárda parlamenti ügyekkel foglalkozó helyettes vezetője. 2011-től 2016-ig Jazd tartomány parlamenti képviselője, továbbá a parlament nemzetbiztonsági és külpolitikai bizottságának tagja. A Basij tanulói szervezetének korábbi parancsnoka.
                     A Basij tanulói szervezetének parancsnokaként tevékenyen részt vett az iskolákban és egyetemeken zajló tüntetések elfojtásában, valamint az aktivisták és az újságírók bírósági eljárás nélküli fogva tartásában.

                     2011.10.10.

                     48.

                     MAHSOULI Sadeq (más néven: MAHSULI Sadeq)

                     Születési hely: Urmia (Irán)
                     Születési idő: 1959/60

                     Mahmúd Ahmadinezsád korábbi iráni elnöknek és a Hasznosítási Tanács jelenlegi tagjának a tanácsadója és az Ellenállási Front helyettes vezetője. Népjóléti és társadalombiztosítási miniszter 2009 és 2011 között. Belügyminiszter 2009. augusztusig. Belügyminiszterként Mahsoulinak hatalma volt valamennyi rendőri erő, belügyminisztériumi biztonsági ügynök és titkosrendőr felett. Az irányítása alatt álló erők hajtották végre 2009. június 14-én a Teheráni Egyetem kollégiumaival szembeni támadásokat, valamint ők kínozták meg a diákokat a minisztérium alagsorában (az alagsor hírhedt 4. szintjén). Más tüntetők a rendőrség által Mahsouli irányítása mellett működtetett kahrizaki börtönben szenvedtek súlyos visszaéléseket.

                     2011.10.10.

                     50.

                     OMIDI Mehrdad, más néven: Reza, más néven: OMIDI Reza

                     A rendőrség VI. részlegének (nyomozói osztály) vezetője. Az iráni rendőrség hírszerző szolgálatainak korábbi vezetője. Az iráni rendőrség számítógépes bűnözéssel foglalkozó osztályának korábbi vezetője. Felelős az internetet használó több ezer reformpárti személlyel és politikai ellenféllel szembeni vizsgálatokért és vádemelésekért. Felelős ezért a törvényes jogaik – többek között a véleménynyilvánítás szabadsága – védelmében szót emelő személyekkel szembeni, az emberi jogokat súlyosan megsértő kemény fellépések irányításáért.

                     2011.10.10.

                     51.

                     SALARKIA Mahmoud

                     A teheráni „Persepolis” Futballklub korábbi igazgatója.

                     Teherán város benzin- és közlekedési bizottságának korábbi vezetője. A teheráni főügyész büntetés-végrehajtási ügyekkel foglalkozó helyettese a 2009-es erőszakos fellépések idején.
                     A teheráni főügyész büntetés-végrehajtási ügyekkel foglalkozó helyetteseként közvetlenül felelős volt az ártatlan, békés tüntetőkkel és aktivistákkal szemben kiadott számos letartóztatási parancsért. Az emberijog-védők beszámolói szerint jóformán valamennyi letartóztatott személyt – az ő utasítása alapján – minden érintkezési lehetőségtől elzárva (nem léphetnek kapcsolatba az ügyvédjükkel és a családjukkal), vádemelés nélkül tartják fogva változó hosszúságú ideig, gyakran olyan körülmények között, hogy az erőszakos eltűnésnek is tekinthető. A családjukat gyakran nem is értesítik a letartóztatásról.

                     2011.10.10.

                     53.

                     TALA Hossein (más néven: TALA Hosseyn)

                     Iszlamsahr polgármestere. Korábbi iráni parlamenti képviselő. Teherán tartomány korábbi főkormányzója (»Farmandar«) 2010 szeptemberéig, felelős volt a rendőri erők beavatkozásáért és ezáltal a tüntetések elnyomásáért. 2010 decemberében kitüntetésben részesült a választásokat követő kemény fellépésekben játszott szerepéért.

                     2011.10.10.

                     54.

                     TAMADDON Morteza (más néven: TAMADON Morteza)

                     Születési hely: Shahr Kord-Iszfahán
                     Születési idő: 1959

                     Teherán tartomány közbiztonsági tanácsának korábbi vezetője. Az Iszlám Forradalmi Gárda tagja, Teherán tartomány korábbi főkormányzója. Kormányzóként, valamint Teherán tartomány közbiztonsági tanácsának vezetőjeként általános felelősség terheli az Iszlám Forradalmi Gárda által Teherán tartományban elkövetett minden elnyomó tevékenységért, beleértve a 2009. júniusa óta zajló politikai tüntetések leverését is. Jelenleg a Naszír ad-Dín Túszí Műszaki Egyetem igazgatósági tagja.

                     2011.10.10.

                     55.

                     ZEBHI Hossein

                     A Legfelsőbb Bíróság bírája. Az iráni főügyész korábbi helyettese. A választásokat követő tüntetésekkel kapcsolatos számos bírósági ügyben jár el.

                     2011.10.10.

                     59.

                     BAKHTIARI Seyyed Morteza

                     Születési hely: Meshed (Irán)
                     Születési idő: 1952

                     Reza imám síremléke őrzőjének helyettese. A Különleges Vallási Bíróság korábbi tisztségviselője. Korábbi igazságügy-miniszter 2009 és 2013 között. Igazságügy-minisztersége idején az iráni börtönviszonyok színvonala jócskán a nemzetközileg elfogadott normák szintje alá süllyedt, és a fogvatartottakkal szembeni rossz bánásmód általános gyakorlattá vált. Emellett kulcsszerepet játszott az iráni diaszpóra fenyegetésében és zaklatásában azáltal, hogy bejelentette egy olyan különleges bíróság felállítását, amely kizárólag az országhatárokon kívül élő irániakkal kapcsolatos ügyekkel foglalkozik. Emellett az ő irányítása alatt hirtelen megugrott az Iránban végrehajtott kivégzések száma, beleértve a kormány által elhallgatott titkos kivégzéseket és a kábítószerrel kapcsolatos bűncselekményekért való kivégzéseket is.

                     2011.10.10.

                     60.

                     HOSSEINI Dr Mohammad (más néven: HOSSEYNI Dr Seyyed Mohammad; Seyed, Sayyed és Sayyid)

                     Születési hely: Rafszandzsán, Kermán tartomány
                     Születési idő: 1961

                     Mahmúd Ahmadinezsád korábbi iráni elnök tanácsadója és a YEKTA keményvonalas politikai csoport szóvivője. Korábbi kulturális és iszlámügyi miniszter (2009–2013). A Forradalmi Gárda volt tagja, közreműködött az újságírók elnyomásában.

                     2011.10.10.

                     69.

                     MORTAZAVI Seyyed Solat

                     Születési hely: Fárszán, Csahármahál és Bahtijári tartomány (dél) – (Irán)
                     Születési idő: 1967

                     Irán második legnagyobb városának, Meshednek a korábbi polgármestere, ahol rendszeresen tartanak nyilvános kivégzéseket. Politikai ügyekért felelős korábbi belügyminiszter-helyettes. Felelős volt a törvényes jogaik – többek között a véleménynyilvánítás szabadsága – védelmében szót emelő személyekkel szembeni erőszakos fellépésért. Később a 2012-es parlamenti választások és a 2013-as elnökválasztás idejére az iráni választási bizottság vezetőjévé nevezték ki.

                     2012.3.23.

                     73.

                     FAHRADI Ali

                     A teheráni igazságügyi minisztérium jogi és a hatósági ellenőrzésekkel foglalkozó felügyelőségének helyettes vezetője. Korábbi karadzsi ügyész. Többek között azzal, hogy vádeljárást folytat halálbüntetést kiszabó tárgyalásokon, súlyosan megsérti az emberi jogokat. Ügyészsége idején nagy számban hajtottak végre kivégzéseket a karadzsi régióban.

                     2012.3.23.

                     75.

                     RAMEZANI Gholamhossein

                     2011 óta a védelmi minisztérium hírszerző szolgálatának vezetője; 2009. november – 2011. március: a Pasdaran hírszerzési részlegének parancsnoka; 2008. március – 2009. november: a Pasdaran hírszerzési részlegének alparancsnoka; 2006. április – 2008. március: a Pasdaran védelmi és hírszerzési részlegének vezetője. Közreműködött a véleménynyilvánítás szabadságának elfojtásában, többek között kapcsolatban állt olyan személyekkel, akik a bloggerek/újságírók 2004-es letartóztatásáért és megkínzásáért felelősek, és a híradások szerint szerepe volt a választásokat követő 2009-es tüntetések elfojtásában.

                     2012.3.23.

                     82.

                     SARAFRAZ Mohammad (Dr) (más néven: Haj-agha Sarafraz)

                     Születési hely: Teherán
                     Születési idő: kb. 1963
                     Lakóhely: Teherán Munkahely: az IRIB és a PressTV székhelye, Teherán

                     A Legfelsőbb Kibertér-ügyi Tanács volt tagja. Az Islamic Republic of Iran Broadcasting (IRIB) korábbi elnöke. Az IRIB World Service és a Press TV műsorszolgáltatók korábbi vezetője; ő volt felelős a programokat érintő döntésekért. Szoros kapcsolatban áll az állambiztonsági apparátussal. Vezetése alatt a Press TV és az IRIB együttműködött az iráni biztonsági szolgálatokkal és az ügyészekkel, és a fogvatartottakból kikényszerített vallomásokat sugárzott, többek között az iráni–kanadai újságíró és filmes, Maziar Bahari vallomását az „Iran Today” című, hetente jelentkező magazinműsorban. Bahari kényszer hatására tett vallomását a börtönben vették fel, és ennek 2011-es sugárzásáért az OFCOM független médiaszabályozó szervezet 100 000  GBP büntetést szabott ki a Press TV-re az Egyesült Királyságban. Sarafraz tehát megsértette a szabályszerű és tisztességes eljáráshoz való jogot.

                     2013.3.12.

               Szervezetek

                     Elnevezés

                     Azonosító adat

                     Indoklás

                     A jegyzékbe való felvétel időpontja

                     1.

                     A számítástechnikai bűnözésre szakosodott rendőrségi egység (Cyber Police)

                     Székhelye: Teherán, Irán
                     Honlap: http://www.cyberpolice.ir

                     A számítástechnikai bűnözésre szakosodott iráni rendőrségi egység az Iráni Iszlám Köztársaság rendőrségének része és 2011 januárjában jött létre, vezetője pedig 2015 elejéig (a jegyzékbe vett) Esmail Ahmadi-Moqaddam volt. Ahmadi-Moqaddam hangsúlyozta, hogy a számítástechnikai bűnözésre szakosodott rendőrségi egység felveszi a harcot azokkal a forradalomellenes és a rendszert bíráló csoportokkal, amelyek 2009-ben az internetes közösségi hálózatokat felhasználva tüntetéshullámot indítottak Mahmúd Ahmadinezsád elnök újraválasztása ellen. A számítástechnikai bűnözésre szakosodott rendőrségi egység 2012 januárjában új iránymutatásokat bocsátott ki az internetkávézókra vonatkozóan, megkövetelve az internetet használóktól azt, hogy személyes adataikat megadják a kávézók tulajdonosainak, akiknek ezen adatokat fél éven át meg kell őrizniük a felkeresett webhelyek jegyzékével együtt. A szabályok azt is előírják a kávézók tulajdonosai számára, hogy a kávézókban zárt láncú televíziós kamerákat (CCTV) működtessenek, és a felvételeket fél éven át megőrizzék. Ezek az új szabályok olyan naplófájlok létrejöttét eredményezhetik, amelyeket aztán a hatóságok felhasználhatnak aktivisták vagy bármely más, a rezsim szerint nemzetbiztonsági kockázatot jelentő személyek felkutatásához.
                     Az iráni média 2012 júniusában arról számolt be, hogy a számítástechnikai bűnözésre szakosodott rendőrségi egység szigorú fellépést készít elő a virtuális magánhálózatok (VPN) ellen. A számítástechnikai bűnözésre szakosodott rendőrségi egység 2012. október 30-án (parancs nélkül) letartóztatta Sattar Beheshti bloggert, amiért „a nemzetbiztonság ellen irányuló tevékenységeket folytatott a közösségi hálózatokon és a Facebookon”. Sattar Beheshti a blogján kritikát fogalmazott meg az iráni kormánnyal szemben. A bloggert 2012. november 3-án holtan találták cellájában; a feltételezések szerint a számítástechnikai bűnözésre szakosodott rendőrségi egység kihallgató tisztjei kínozták őt halálra.

                     2013.3.12.”


title: Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/598 határozata (2018. április 18.) a Grúziának nyújtandó további makroszintű pénzügyi támogatásról

text:
               23.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 103/8

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2018/598 HATÁROZATA
   (2018. április 18.)
   a Grúziának nyújtandó további makroszintű pénzügyi támogatásról
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 212. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió (a továbbiakban: az Unió) és a Grúzia közötti kapcsolatok továbbra is fejlődnek az európai szomszédságpolitika és a keleti partnerség keretén belül. Grúzia 2009-ben csatlakozott az EU keleti partnerségéhez, majd ezt követte az EU–Grúzia társulási megállapodásra irányuló tárgyalás. E megállapodást (2) (a továbbiakban: társulási megállapodás) – amely egy mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térség fokozatos bevezetéséről is rendelkezik – 2014 júniusában írták alá és 2016. július 1-jén lépett hatályba.

               (2)

               Grúzia továbbra is gyenge külső környezettel néz szembe, mely alacsonyabb exportokkal és hazautalásokkal hozzájárult a 2016. évi viszonylag mérsékelt GDP-növekedéshez. Bár 2017-ben felgyorsult a regionális és a globális növekedés, az továbbra is lefelé mutató kockázatok függvényében fog alakulni.

               (3)

               Grúzia költségvetési hiánya továbbra is jelentős, és a GDP-arányos államadóssága növekszik. Grúzia fizetésimérleg-helyzete továbbra is sérülékeny a folyó fizetési mérleg igen magas hiánya és a magas külső adósságállomány miatt. Grúzia devizatartalékainak szintje abszolút értékben stabil volt, azonban – a növekvő tartalékigények miatt – a Nemzetközi Valutalap (a továbbiakban: IMF) által megfelelőnek tartott szint alá csökkent. Grúzia folytatja az Unióval kialakítandó, mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térség követelményeinek teljesítését.

               (4)

               Ezzel összefüggésben a grúziai hatóságok és az IMF 2017 áprilisában egy hároméves, a 2017–2020 közötti időszakra szóló, 285,3 millió USD összegű kibővített finanszírozási eszközről állapodtak meg. Az IMF ügyvezető igazgatósága 2017. április 12-én jóváhagyta a megállapodást. A kibővített finanszírozási eszközről szóló megállapodás célja egy olyan gazdasági reformprogram támogatása, mely segíteni fogja Grúziát gazdasága sérülékenységének csökkentésében, továbbá a magasabb szintű és inkluzívabb gazdasági növekedés előmozdításában.

               (5)

               Tekintettel Grúzia fennmaradó külső finanszírozási szükségleteire, a grúziai hatóságok 2017 júniusában kiegészítő makroszintű pénzügyi támogatást kértek az Uniótól.

               (6)

               Az Oroszországgal való 2008. augusztusi katonai konfliktus óta Grúzia két makroszintű pénzügyi támogatási műveletben részesült, melyekre az Unió a 2008 októberében Brüsszelben megrendezett Nemzetközi Donorkonferencián tett ígéretet. E műveletek közül az elsőt, amely teljes mértékben vissza nem térítendő támogatás formájában valósult meg, és 46 millió EUR összegű volt, 2009–2010-ben hajtották végre. A másodikat, amely szintén 46 millió EUR összegű volt, és az egyik fele vissza nem térítendő támogatás, a másik fele pedig hitelek formájában valósult meg, 2015–2017-ben hajtották végre. Az Unió a 2014–2020 közötti időszakra 610–746 millió EUR-t is rendelkezésre bocsátott Grúzia számára az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz keretében, amely költségvetési támogatást és a technikai segítségnyújtást is tartalmazott. Grúzia ezenkívül részesül a Szomszédsági Beruházási Keretből, mely körülbelül 86 millió EUR-val járult hozzá grúziai projektekhez a 2008–2017 közötti időszakban.

               (7)

               mivel Grúzia az európai szomszédságpolitikához tartozó ország, uniós makroszintű pénzügyi támogatásra jogosultnak kell tekinteni.

               (8)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak feltétel nélküli és célhoz nem kötött fizetésimérleg-támogatás formájában nyújtott rendkívüli pénzügyi eszköznek kell lennie, amelynek célja a kedvezményezett azonnali külső finanszírozási szükségleteinek kielégítése és egy olyan – hathatós és azonnal érvényesülő kiigazítási és strukturális reformintézkedéseket tartalmazó – szakpolitikai program végrehajtásának támogatása, amelyet a fizetési mérleg helyzetének rövid időn belüli javítására dolgoztak ki.

               (9)

               Tekintettel arra, hogy Grúzia az IMF és más multilaterális intézmények által biztosított forrásokat beszámítva is jelentős külső finanszírozási réssel szembesül, a Grúziának nyújtandó uniós makroszintű pénzügyi támogatás a jelenlegi kivételes körülmények között megfelelő válasznak tekinthető Grúzia azon kérésére, hogy az IMF-programhoz kapcsolódva az Unió is támogassa gazdasági stabilizációját. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás hozzájárulna Grúzia gazdasági stabilizációjához és strukturálisreform-programjához, és kiegészíti az IMF pénzügyi megállapodása keretében rendelkezésre bocsátott forrásokat.

               (10)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak Grúzia fenntartható külső finanszírozási helyzetének helyreállítására kell irányulnia, ezáltal támogatva gazdasági és társadalmi fejlődését.

               (11)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegét Grúzia fennmaradó külső finanszírozási szükségleteinek teljeskörű számszerű értékelése alapján kell meghatározni, figyelembe véve, hogy az ország mennyiben képes saját forrásokból – különösen a rendelkezésére álló nemzetközi tartalékokból – finanszírozni magát. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak ki kell egészítenie az IMF és a Világbank programjait és forrásait. A támogatás összegének meghatározásakor figyelembe kell venni a bilaterális és multilaterális donoroktól várható pénzügyi hozzájárulást, az Unió és a más donorok közötti méltányos tehermegosztás biztosításának szükségességét, az Unió egyéb külső finanszírozási eszközeinek korábbi, Grúzia általi felhasználását és a teljes uniós szerepvállalás hozzáadott értékét is.

               (12)

               Tekintettel Grúzia fennmaradó külső finanszírozási szükségleteire, az egy főre eső jövedelem és a szegénységi mutatók alapján mért gazdasági és társadalmi fejlettségi szintjére, valamint eladósodottsági szintjére, a támogatás egy részét vissza nem térítendő támogatás formájában kell nyújtani.

               (13)

               A Bizottságnak biztosítania kell, hogy az uniós makroszintű pénzügyi támogatás jogi szempontból és tartalmilag összhangban álljon az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikkében a külső tevékenységekre vonatkozóan elismert alapelvekkel, valamint a külső tevékenységek különböző területein és az egyéb vonatkozó uniós politikákban rögzített célkitűzésekkel és meghozott intézkedésekkel.

               (14)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak elő kell mozdítania a Grúziával kapcsolatos uniós külpolitikát. A makroszintű pénzügyi támogatási művelet során a Bizottság szolgálatainak és az Európai Külügyi Szolgálatnak mindvégig szorosan együtt kell működniük annak érdekében, hogy koordinálják az Unió külpolitikáját, és biztosítsák annak következetességét.

               (15)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak hozzá kell járulnia az Unióval közösen vallott értékekkel, többek között a demokráciával, a jogállamisággal, a jó kormányzással, az emberi jogok tiszteletben tartásával, a fenntartható fejlődéssel és a szegénység visszaszorításával, valamint a nyitott, szabályokon alapuló és tisztességes kereskedelem elveivel összefüggésben Grúzia által tett kötelezettségvállalások teljesítéséhez.

               (16)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásának előfeltételéül kell szabni, hogy Grúzia tartsa tiszteletben a hatékony demokratikus mechanizmusokat – többek között a többpárti parlamentáris rendszert – és a jogállamiságot, valamint garantálja az emberi jogok tiszteletben tartását. Emellett az uniós makroszintű pénzügyi támogatás sajátos célkitűzése a grúziai államháztartás-irányítási rendszerek hatékonyságának, átláthatóságának és elszámoltathatóságának fokozása, valamint a fenntartható és inkluzív növekedés, a munkahelyteremtés és az államháztartási konszolidáció előmozdítását célzó strukturális reformok elősegítése. A Grúziának nyújtandó uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak a társulási megállapodás és a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térség végrehajtását támogató intézkedéseket is tartalmaznia kell. A sajátos célkitűzések megfelelő értékelésének biztosítása érdekében fontos azok ellenőrizhető és mérhető módon történő meghatározása. A Bizottságnak és az Európai Külügyi Szolgálatnak rendszeresen nyomon kell követnie az előfeltételek teljesülését és az említett célkitűzések megvalósulását. Az előfeltétel és a célkitűzések nemteljesülése esetén, vagy amennyiben a társulási megállapodás céljait és elveit nem tartják tiszteletben, a Bizottságnak átmenetileg fel kell függesztenie vagy meg kell szüntetnie az uniós makroszintű pénzügyi támogatás folyósítását.

               (17)

               Az Unió uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó pénzügyi érdekeinek hatékony védelme céljából Grúziának megfelelő intézkedéseket kell hoznia a támogatással kapcsolatos csalás, korrupció és bármely egyéb szabálytalanság megelőzése és az ellenük való küzdelem érdekében. Ezen túlmenően rendelkezni kell a Bizottság által végrehajtandó ellenőrzésekről és a Számvevőszék által végzendő pénzügyi ellenőrzésekről.

               (18)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátása nem érinti az Európai Parlament és a Tanács mint költségvetési hatóság hatásköreit.

               (19)

               A vissza nem térítendő támogatások formájában nyújtott makroszintű pénzügyi támogatás összegeinek és a hitelek formájában nyújtott makroszintű pénzügyi támogatás összegeinek összhangban kell lenniük a többéves pénzügyi keretben megállapított költségvetési előirányzatokkal.

               (20)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást a Bizottságnak kell kezelnie. Annak érdekében, hogy az Európai Parlament és a Tanács figyelemmel kísérhesse e határozat végrehajtását, a Bizottságnak rendszeresen tájékoztatnia kell őket a támogatással kapcsolatos fejleményekről, és rendelkezésükre kell bocsátania a vonatkozó dokumentumokat.

               (21)

               E határozat végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (3) megfelelően kell gyakorolni.

               (22)

               Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást az egyetértési megállapodásba foglalandó gazdaságpolitikai feltételekhez kell kötni. A végrehajtás egységes feltételeinek biztosítása és a hatékonyság érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy e feltételeket a 182/2011/EU rendelettel összhangban a tagállamok képviselőiből álló bizottság felügyelete alatt tárgyalja meg a grúziai hatóságokkal. Az említett rendelet értelmében általános szabályként a tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni a rendeletben meghatározottaktól eltérő esetekben. Tekintettel a 90 millió EUR összeghatárnál nagyobb mértékű támogatás potenciálisan jelentős hatásaira, az említett összeghatár feletti műveletekre helyénvaló a vizsgálóbizottsági eljárást alkalmazni. Figyelembe véve a Grúziának nyújtandó uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegét, a tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni az egyetértési megállapodás elfogadására, valamint a támogatás csökkentésére, felfüggesztésére és megszüntetésére,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   (1)   Grúzia gazdasági stabilizációjának és érdemi reformprogramjának támogatása céljából az Unió legfeljebb 45 millió EUR összegű makroszintű pénzügyi támogatást (a továbbiakban: uniós makroszintű pénzügyi támogatás) nyújt Grúziának. Ebből a maximális összegből legfeljebb 35 millió EUR hitel formájában, és legfeljebb 10 millió EUR vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtandó. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátásának feltétele az adott évi uniós költségvetésnek az Európai Parlament és a Tanács általi jóváhagyása. A támogatás hozzájárul Grúzia IMF-programban meghatározott, a fizetési mérleghez kapcsolódó finanszírozási szükségleteinek fedezéséhez.
   (2)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás hitelelemének finanszírozása érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a szükséges források biztosítása céljából az Unió nevében a tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményektől hitelt vegyen fel, és a pénzt Grúziának továbbhitelezze. A hitel maximális átlagos futamideje 15 év.
   (3)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátását a Bizottság oly módon irányítja, hogy az összeegyeztethető legyen az IMF és Grúzia közötti megállapodásokkal és egyetértési megállapodásokkal, valamint a mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térséget is magában foglaló társulási megállapodásban a gazdasági reformok tekintetében meghatározott legfontosabb elvekkel és célkitűzésekkel.
   A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az uniós makroszintű pénzügyi támogatással kapcsolatos fejleményekről, ideértve annak folyósításait is, valamint kellő időben ezen intézmények rendelkezésére bocsátja a vonatkozó dokumentumokat.
   (4)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás a 3. cikk (1) bekezdésében említett egyetértési megállapodás hatálybalépését követő első naptól számított két és fél évig áll rendelkezésre.
   (5)   Abban az esetben, ha Grúzia finanszírozási szükségletei az uniós makroszintű pénzügyi támogatás folyósításának időszakában jelentősen csökkennek a kezdeti előrejelzésekhez képest, a Bizottság a 7. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében csökkenti, felfüggeszti vagy megszünteti a támogatást.
   2. cikk
   (1)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásának előfeltétele, hogy Grúzia tiszteletben tartsa a hatékony demokratikus mechanizmusokat – többek között a többpárti parlamentáris rendszert – és a jogállamiságot, valamint garantálja az emberi jogok tiszteletben tartását.
   (2)   A Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat az uniós makroszintű pénzügyi támogatás teljes életciklusa alatt nyomon követi az (1) bekezdésben meghatározott előfeltétel teljesülését.
   (3)   E cikk (1) és (2) bekezdését a 2010/427/EU tanácsi határozattal (4) összhangban kell alkalmazni.
   3. cikk
   (1)   A Bizottság a 7. cikk (2) bekezdésben megállapított tanácsadó bizottsági eljárás keretében megállapodik a grúziai hatóságokkal az uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó, a strukturális reformokra és a rendezett államháztartásra összpontosító, pontosan meghatározott gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételekről, amelyeket az e feltételek teljesítésére vonatkozó időkeretet is tartalmazó egyetértési megállapodásba (a továbbiakban: egyetértési megállapodás) kell foglalni. Az egyetértési megállapodásban meghatározott gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételeknek összhangban kell lenniük az 1. cikk (3) bekezdésében említett megállapodásokkal és egyetértési megállapodásokkal, köztük a Grúzia által az IMF támogatásával végrehajtott makrogazdasági kiigazítási és strukturálisreform-programokkal.
   (2)   Az (1) bekezdésben említett feltételek különösen a grúziai államháztartás-irányítási rendszerek hatékonyságának, átláthatóságának és elszámoltathatóságának javítását célozzák, többek között az uniós makroszintű pénzügyi támogatás felhasználása tekintetében. A szakpolitikai intézkedések kidolgozásakor megfelelő mértékben figyelembe kell venni a kölcsönös piacnyitás, a szabályokon alapuló és méltányos kereskedelem fejlesztése, valamint az Unió külpolitikájával összefüggő más prioritások terén elért előrelépést is. Az említett célkitűzések megvalósítása terén elért eredményeket a Bizottság rendszeresen nyomon követi.
   (3)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás részletes pénzügyi feltételeit a Bizottság és a grúziai hatóságok között megkötendő hitelmegállapodásban, illetve vissza nem térítendő támogatásról szóló megállapodásban kell meghatározni.
   (4)   A Bizottság rendszeres időközönként ellenőrzi, hogy teljesülnek-e a 4. cikk (3) bekezdésében előírt feltételek, ideértve azt is, hogy Grúzia gazdaságpolitikája összhangban van-e az uniós makroszintű pénzügyi támogatás célkitűzéseivel. Ennek során a Bizottság szorosan együttműködik az IMF-fel és a Világbankkal, és szükség esetén az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal.
   4. cikk
   (1)   A (3) bekezdésben említett feltételektől függően a Bizottság az uniós makroszintű pénzügyi támogatást hitelt és vissza nem térítendő támogatást egyaránt tartalmazó két részletben bocsátja rendelkezésre. Az egyes részletek nagyságát az egyetértési megállapodásban határozzák meg.
   (2)   A hitel formájában nyújtott uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegeire szükség esetén a 480/2009/EK, Euratom tanácsi rendelettel (5) összhangban tartalékot kell képezni.
   (3)   A Bizottság az összes alábbi feltétel teljesítésétől függően dönt a részletek folyósításáról:

               a)

               a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott előfeltétel;

               b)

               a nem elővigyázatossági jellegű IMF-hitelkeret által támogatott, hathatós kiigazítási és strukturálisreform-intézkedéseket tartalmazó szakpolitikai program végrehajtása terén elért tartósan kielégítő eredmény; valamint

               c)

               az egyetértési megállapodásban szereplő gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételek kielégítő teljesítése.

         A második részlet folyósítására elvileg legkorábban három hónappal az első részlet folyósítása után kerülhet sor.
   (4)   Amennyiben a (3) bekezdés első albekezdésében említett feltételek nem teljesülnek, a Bizottság átmenetileg felfüggeszti vagy megszünteti az uniós makroszintű pénzügyi támogatás folyósítását. Ilyen esetekben tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a felfüggesztés vagy a megszüntetés okairól.
   (5)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást a Grúziai Nemzeti Bank részére kell folyósítani. Az egyetértési megállapodásban meghatározandó rendelkezésektől függően – ideértve a fennmaradó költségvetési finanszírozási szükségletek megerősítését is – az uniós pénzeszközöket a grúziai pénzügyminisztérium mint végső kedvezményezett számára is át lehet utalni.
   5. cikk
   (1)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás hiteleleméhez kapcsolódó hitelfelvételi és hitelnyújtási műveleteket euróban, egyazon értéknap alkalmazásával kell végrehajtani, és az Unió ennek során nem lehet érintett a futamidők átalakításában, árfolyam- vagy kamatkockázatokban vagy más kereskedelmi kockázatban.
   (2)   Ha a körülmények megengedik és amennyiben Grúzia kéri, a Bizottság megteheti a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a hitelfeltételek tartalmazzanak előtörlesztési rendelkezést, és hogy ehhez a hitelfelvételi műveletek feltételei közé felvett megfelelő rendelkezés kapcsolódjon.
   (3)   Amennyiben a körülmények megengedik a hitel kamatlábának csökkentését és Grúzia kéri, a Bizottság dönthet úgy, hogy részben vagy egészben refinanszírozza eredeti kölcsöneit, vagy átalakíthatja a vonatkozó pénzügyi feltételeket. A refinanszírozási vagy átalakítási műveleteket az (1) és a (4) bekezdéssel összhangban kell végrehajtani, és azok nem eredményezhetik az érintett felvett hitelek futamidejének meghosszabbítását, illetve a refinanszírozás vagy az átalakítás napján fennálló tőketartozás összegének növekedését.
   (4)   Az e határozat szerinti hitelfelvételi és hitelnyújtási műveletek kapcsán az Unió részéről felmerülő összes költséget Grúzia viseli.
   (5)   A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a (2) és a (3) bekezdésben említett műveletek alakulásáról.
   6. cikk
   (1)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) és a Bizottság 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendeletével (7) összhangban történik.
   (2)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása közvetlen irányítással történik.
   (3)   A 3. cikk (3) bekezdésében említett hitelmegállapodásnak és vissza nem térítendő támogatásról szóló megállapodásnak rendelkeznie kell a következőkről:

               a)

               annak biztosítása, hogy Grúzia rendszeresen ellenőrizze az uniós költségvetésből nyújtott finanszírozás megfelelő felhasználását, megtegye a megfelelő intézkedéseket a szabálytalanságok és a csalások elkerülése érdekében, és szükség esetén jogi lépéseket tegyen az e határozat alapján nyújtott, jogellenesen felhasznált pénzeszközök visszafizettetése érdekében;

               b)

               az Unió pénzügyi érdekei védelmének biztosítása, különösen az uniós makroszintű pénzügyi támogatást érintő csalás, korrupció és egyéb szabálytalanságok megelőzését és az ellenük való küzdelmet illetően meghozandó egyedi intézkedések előírása, összhangban a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel (8), a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel (9), valamint a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10);

               c)

               a Bizottságnak – az Európai Csalás Elleni Hivatalt is beleértve – vagy képviselőinek kifejezett felhatalmazása ellenőrzések, ezen belül helyszíni ellenőrzések és vizsgálatok lefolytatására;

               d)

               a Bizottság és a Számvevőszék kifejezett felhatalmazása arra, hogy az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre állásának időtartama alatt és azt követően is ellenőrzéseket – többek között dokumentum-ellenőrzéseket és helyszíni ellenőrzéseket, például működési értékeléseket – hajtsanak végre; és

               e)

               annak biztosítása, hogy amennyiben megállapítást nyer, hogy Grúzia az uniós makroszintű pénzügyi támogatás kezelésével kapcsolatban csalást vagy korrupciós cselekményt követett el, illetve más olyan jogellenes tevékenységet folytatott, amely sérti az Unió pénzügyi érdekeit, az Uniónak jogában álljon a hitel lejárat előtti visszafizettetése és/vagy a vissza nem térítendő támogatás teljes összegének visszafizettetése.

         (4)   Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása előtt a Bizottság – működési értékelés révén – értékeli a támogatás szempontjából releváns grúziai pénzügyi szabályok, adminisztratív eljárások, valamint külső és belső ellenőrzési mechanizmusok megbízhatóságát.
   7. cikk
   (1)   A Bizottságot egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
   (2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
   8. cikk
   (1)   A Bizottság minden év június 30-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e határozat előző évi végrehajtásáról, valamint a végrehajtás értékeléséről. Ez a jelentés:

               a)

               megvizsgálja az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása terén elért eredményeket;

               b)

               értékeli Grúzia gazdasági helyzetét és kilátásait, valamint a 3. cikk (1) bekezdésében említett szakpolitikai intézkedések végrehajtása terén elért előrelépést;

               c)

               bemutatja az egyetértési megállapodásban meghatározott gazdaságpolitikai feltételek, Grúzia aktuális gazdasági és költségvetési eredményei, valamint a Bizottságnak az uniós makroszintű pénzügyi támogatás részleteinek folyosítására vonatkozó határozatai közötti összefüggést.

         (2)   Az 1. cikk (4) bekezdésében említett rendelkezésre állási időszak lejárta után legkésőbb két évvel a Bizottság utólagos értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely értékeli a lezárt uniós makroszintű pénzügyi támogatási műveletek eredményeit és hatékonyságát, valamint azt, hogy ezek milyen mértékben járultak hozzá a támogatás céljainak megvalósításához.
   9. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

      Kelt Strasbourgban, 2018. április 18-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         A. TAJANI

            a Tanács részéről

            az elnök

         L. PAVLOVA

      (1)  Az Európai Parlament 2018. március 14-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2018. április 12-i határozata.

      (2)  Társulási megállapodás egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről Grúzia között (HL L 261., 2014.8.30., 4. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).

      (4)  A Tanács 2010/427/EU határozata (2010. július 26.) az Európai Külügyi Szolgálat szervezetének és működésének a megállapításáról (HL L 201., 2010.8.3., 30. o.).

      (5)  A Tanács 480/2009/EK, Euratom rendelete (2009. május 25.) a külső fellépésekre vonatkozó garanciaalap létrehozásáról (HL L 145., 2009.6.10., 10. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 966/2012/EU, Euratom rendelete (2012. október 25.) az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 298., 2012.10.26., 1. o.).

      (7)  A Bizottság 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2012. október 29.) az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól (HL L 362., 2012.12.31., 1. o.).

      (8)  A Tanács 2988/95/EK, Euratom rendelete (1995. december 18.) az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről (HL L 312., 1995.12.23., 1. o.).

      (9)  A Tanács 2185/96/Euratom, EK rendelete (1996. november 11.) az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról (HL L 292., 1996.11.15., 2. o.).

      (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 883/2013/EU, Euratom rendelete (2013. szeptember 11.) az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról, valamint az 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 1074/1999/Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 248., 2013.9.18., 1. o.).