title: A Tanács (EU) 2015/1601 határozata (2015. szeptember 22.) a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmeneti intézkedések megállapításáról

text:
               24.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 248/80

         A TANÁCS (EU) 2015/1601 HATÁROZATA
   (2015. szeptember 22.)
   a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmeneti intézkedések megállapításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 78. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 78. cikkének (3) bekezdése értelmében, ha egy vagy több tagállam olyan szükséghelyzettel szembesül, amelyet harmadik országok állampolgárainak hirtelen beáramlása jellemez, a Tanács a Bizottság javaslata alapján, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően az érintett tagállam vagy tagállamok érdekében átmeneti intézkedéseket fogadhat el.

               (2)

               Az EUMSZ 80. cikke értelmében az Unió határellenőrzéssel, menekültüggyel és bevándorlással kapcsolatos politikáira és azok végrehajtására a szolidaritás és a felelősség tagállamok közötti igazságos megosztásának elve tekintendő irányadónak, és az Unió e területen elfogadott jogi aktusaiban megfelelő módon rendelkezni kell ennek az elvnek az érvényesítéséről.

               (3)

               A földközi-tengeri térségben a közelmúltban kialakult válsághelyzet arra indította az uniós intézményeket, hogy azonnal elismerjék a régióban zajló migrációs áramlások kivételes voltát, és konkrét szolidaritási intézkedéseket szorgalmazzanak a leginkább érintett tagállamok javára. Az uniós kül- és belügyminiszterek 2015. április 20-i együttes ülésén a Bizottság tízpontos tervet ismertetett a válság kezelését szolgáló azonnali fellépésről, amely magában foglalta a sürgősségi áthelyezési mechanizmussal kapcsolatos lehetőségek megvizsgálására vonatkozó kötelezettségvállalást.

               (4)

               Az Európai Tanács a 2015. április 23-i ülésén többek között úgy határozott, hogy megerősíti a tagállamok egymás iránti szolidaritását és a közös felelősségvállalást, és saját nevében kötelezettséget vállalt a leginkább érintett tagállamoknak nyújtott sürgősségi segély növelésére, annak megvizsgálására, hogy milyen lehetőségek nyílnak a tagállamok közötti önkéntes alapú sürgősségi áthelyezések szervezésére, továbbá arra, hogy az Európai Menekültügyi Támogatási Hivataltól (EASO) csoportokat küld a leginkább érintett tagállamokba a nemzetközi védelem iránti kérelmek közös feldolgozása, és ezen belül a nyilvántartásba vétel és az ujjnyomatvétel közös elvégzése érdekében.

               (5)

               2015. április 28-i állásfoglalásában az Európai Parlament ismételten hangsúlyozta, hogy az Uniónak a Földközi-tengeren bekövetkezett legutóbbi tragédiákra adott válaszát a szolidaritás és a felelősség tagállamok közötti igazságos elosztására kell alapoznia, és e területen fokoznia kell erőfeszítéseit azon tagállamok irányában, amelyek akár abszolút, akár relatív értelemben a legtöbb menekültet, illetve nemzetközi védelmet kérelmezőt fogadják.

               (6)

               A menekültügy területén hozott intézkedések mellett a leginkább érintett tagállamoknak nagyobb mértékben kell hozniuk olyan intézkedéseket, amelyek a vegyes migrációs áramlásoknak az Európai Unió külső határain való kezelését célozzák. Az ilyen intézkedéseknek védeniük kell a nemzetközi védelemre szoruló személyek jogait, valamint elejét kell venniük az irreguláris migrációnak.

               (7)

               Az Európai Tanács a 2015. június 25–26-i ülésén többek között úgy határozott, hogy a következő három kulcsfontosságú dimenziót kell egymással párhuzamosan fejleszteni: a migránsok áthelyezése és áttelepítése; visszatérésük, visszafogadásuk és reintegrációjuk; valamint a származási és tranzitországokkal való együttműködés. Tekintettel az aktuálisan fennálló szükséghelyzetre, valamint az Unió elhivatottságára az iránt, hogy megerősítse a szolidaritást és a felelősségvállalást, az Európai Tanács megállapodott mindenekelőtt abban, hogy két év alatt 40 000 egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló személyt kell ideiglenesen és rendkívüli intézkedésként áthelyezni Olaszországból és Görögországból más tagállamokba, amely műveletben minden tagállam részt fog venni.

               (8)

               Az egyes tagállamokban kialakult sajátos helyzet elsősorban a más földrajzi régiókból kiinduló, például a nyugat-balkáni migrációs útvonalon végbemenő migrációs áramlások eredménye.

               (9)

               2014-ben több tagállamban is jelentős mértékben nőtt az ország területére érkező migránsok – köztük a nemzetközi védelmet kérelmezők – száma, és egyes tagállamokban 2015-ben is fennmaradt ez a helyzet. A Bizottság sürgősségi pénzügyi segítséget, az EASO pedig operatív támogatást nyújtott több tagállamnak, hogy segítsék őket e növekedés kezelésében.

               (10)

               A jelentős nyomásnak kitett tagállamok közül – a Földközi-tengeren bekövetkezett közelmúltbeli tragikus események fényében – elsősorban Olaszországba és Görögországba érkeznek a migránsok minden korábbinál nagyobb hullámai (köztük egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló, nemzetközi védelmet kérelmezők is), ami jelentős nyomást gyakorol a két ország migrációs és menekültügyi rendszerére.

               (11)

               A tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői 2015. július 20-án – az egyes tagállamok sajátos helyzetét is figyelembe véve – konszenzussal elfogadták a 40 000, egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló személy Görögországból és Olaszországból történő áthelyezéséről szóló állásfoglalást. Az elkövetkező két év során Olaszországból 24 000 személy, Görögországból pedig 16 000 személy áthelyezésére fog sor kerülni. A Tanács 2015. szeptember 14-én elfogadta az egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló személyek Olaszországból és Görögországból más tagállamokba történő áthelyezésére szolgáló ideiglenes és rendkívüli mechanizmusról szóló (EU) 2015/1523 határozatot (2).

               (12)

               Az utóbbi hónapokban a külső szárazföldi és tengeri határok déli részén ismét erőteljesen fokozódott a migrációs nyomás, és a Görögországba érkező, illetve onnan útnak induló migránsok egyre növekvő számának eredményeként folytatódott a migrációs áramlásnak a Földközi-tenger központi térségéből a keleti térségébe és a nyugat-balkáni útvonal irányába történő áthelyeződése. E helyzetre tekintettel további átmeneti intézkedéseket kell hozni az Olaszországra és Görögországra nehezedő menekültügyi nyomás enyhítése érdekében.

               (13)

               Az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (Frontex) adatai szerint 2015 első nyolc hónapjában legfőképpen a Földközi-tenger középső és keleti térségében található útvonalakon került sor az Unió területére történő szabálytalan belépésre. 2015 eleje óta Olaszországba megközelítőleg 116 000 migráns érkezett szabálytalan módon (beleértve azt a mintegy 10 000 irreguláris migránst is, akiket a helyi hatóságok regisztráltak ugyan, de a Frontex statisztikáiban még nem szerepelnek). A Frontex 2015 májusában és júniusában 34 691, illetve júliusában és augusztusában 42 356 szabálytalan határátlépést állapított meg, ami 20 %-os emelkedést jelent. Jelentős volt az emelkedés 2015-ben Görögországban is, ahová több mint 211 000 irreguláris migráns érkezett (beleértve azt a mintegy 28 000 irreguláris migránst is, akiket a helyi hatóságok regisztráltak ugyan, de a Frontex statisztikáiban még nem szerepelnek). A Frontex 2015 májusában és júniusában 53 624, illetve júliusában és augusztusában 137 000 szabálytalan határátlépést állapított meg, ami 250 %-os emelkedést jelent. Az e két régióban észlelt összes irreguláris migráns jelentős hányada olyan ország állampolgára, amelyek tekintetében az Eurostat adatai alapján magas az uniós szintű elismerési arány.

               (14)

               Az Eurostat és az EASO adatai szerint 2015 januárja és júliusa között 39 183 személy kérelmezett nemzetközi védelmet Olaszországban, míg 2014 megfelelő időszakában ez a szám 30 755 volt (ez 27 %-os növekedést jelent). Hasonló növekedés volt tapasztalható a görögországi kérelmek számát illetően is (7 475-tel több kérelmező, azaz 30 %-os növekedés).

               (15)

               A migrációs és menekültügyi politika keretében eddig számos intézkedésre sor került Olaszország és Görögország támogatása érdekében; ilyen volt például a két országnak nyújtott jelentős sürgősségi segély és az EASO által nyújtott operatív támogatás. Olaszország és Görögország a második, illetve a harmadik legnagyobb kedvezményezettje volt a 2007 és 2013 közötti időszakban a Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása keretprogram (SOLID) alapján folyósított forrásoknak, és emellett jelentős sürgősségi finanszírozásban is részesültek. Olaszország és Görögország várhatóan a 2014–2020-as időszakban is a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap legfőbb kedvezményezettjei lesznek.

               (16)

               Az Olaszország és Görögország közvetlen szomszédságában uralkodó bizonytalanság és konfliktusok és az ezekből adódó, más tagállamokra irányuló migrációs áramlások miatt nagyon valószínű, hogy ezen országok migrációs és menekültügyi rendszerére továbbra is jelentős, megnövekedett nyomás fog nehezedni, és továbbra is magas marad azon migránsok aránya, akik nemzetközi védelemre szorulhatnak. Erre tekintettel sürgető szükség van az Olaszország és Görögország iránti szolidaritás kifejezésére, valamint a két ország támogatása érdekében eddig elfogadott intézkedéseknek a menekültügy és a migráció területét érintő átmeneti intézkedésekkel való kiegészítésére.

               (17)

               A Tanács 2015. szeptember 22-én megállapította, hogy a tagállamok – az Unió menekültügyi és migrációs politikájára irányadó elveknek, vagyis a tagállamok közötti szolidaritás és a felelősség tagállamok közötti igazságos elosztása elvének megfelelően – hajlandóak és készek közreműködni 120 000, egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló személy áthelyezésében. A Tanács ezért úgy döntött, hogy elfogadja ezt a határozatot.

               (18)

               Emlékeztetni kell arra, hogy az (EU) 2015/1523 határozat arra kötelezi Olaszországot és Görögországot, hogy strukturális megoldásokat találjanak a menekültügyi és migrációs rendszereikre nehezedő rendkívüli nyomás kezelésére, így szilárd stratégiai keretet kell létrehozniuk a válsághelyzet kezelésére, továbbá intenzívebbé kell tenniük az e területeken zajló reformfolyamatokat. Az Olaszország és Görögország által e célból benyújtott ütemterveket aktualizálni kell oly módon, hogy ennek a határozatnak is eleget tegyenek.

               (19)

               Szem előtt tartva, hogy az Európai Tanács több, egymáshoz kapcsolódó intézkedést fogadott el, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy adott esetben – miután lehetőséget biztosított az érintett tagállamnak véleménye kinyilvánítására – meghatározott időtartamra felfüggessze e határozat alkalmazását, amennyiben Olaszország vagy Görögország nem teljesíti az e tekintetben vállalt kötelezettségeit.

               (20)

               2016. szeptember 26-tól54 000 kérelmezőt arányos mértékben át kell helyezni Olaszországból és Görögországból más tagállamokba. Helyénvaló, hogy a Tanács és a Bizottság folyamatosan figyelemmel kísérje a harmadik országbeli állampolgároknak a tagállamokba történő tömeges beáramlásával kapcsolatos helyzetet. A Bizottságnak adott esetben javaslatokat kell benyújtania e határozat módosítására vonatkozóan a helyszíni helyzet alakulásának, és annak az áthelyezési mechanizmusra gyakorolt hatásának, valamint a tagállamokra, különösen a leginkább érintett tagállamokra nehezedő nyomás alakulásának kezelése érdekében. A Bizottságnak ennek során figyelembe kell vennie a várhatóan kedvezményezett tagállam véleményét.
               Amennyiben e határozat egy másik tagállam érdekében módosításra kerül, a vonatkozó tanácsi módosító határozat hatálybalépésének napján e tagállam is köteles benyújtani a Tanácsnak és a Bizottságnak egy ütemtervet, amely egyrészt olyan megfelelő intézkedéseket tartalmaz a menekültügy, az első fogadás és a visszatérés területén, amelyek révén fokozható az e területeken működő rendszereinek a kapacitása, minősége és hatékonysága, másrészt tartalmazza az e határozat megfelelő alkalmazását biztosító azon intézkedéseket, melyek célja, hogy a tagállam az e határozat alkalmazási idejének lejárta után jobban tudja kezelni az esetleges megnövekedett migrációs áramlást a területén.

               (21)

               Ha bármelyik tagállam olyan hasonló szükséghelyzettel szembesül, amelyet harmadik országok állampolgárainak hirtelen beáramlása jellemez, a Tanács az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottság javaslata alapján, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően átmeneti intézkedéseket fogadhat el az érintett tagállam érdekében. Ezen intézkedések közé tartozhat adott esetben a szóban forgó tagállam e határozat alapján fennálló kötelezettségeinek felfüggesztése.

               (22)

               Az EUMSZ 78. cikke (3) bekezdésének megfelelően az Olaszország és Görögország érdekében előirányzott intézkedéseknek átmeneti jellegűnek kell lenniük. A 24 hónap ésszerű időtartam annak biztosításához, hogy az e határozatban szereplő intézkedéseknek valós hatása legyen Olaszország és Görögország – a területükre érkező jelentős migrációs áramlások kezelését célzó – támogatása tekintetében.

               (23)

               Az e határozatban migránsok Olaszországból és Görögországból történő áthelyezésére előirányzott intézkedések ideiglenes eltérést jelentenek a 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 13. cikkének (1) bekezdésében megállapított szabálytól, melynek értelmében az említett rendelet III. fejezetében meghatározott feltételek alapján Olaszország és Görögország lett volna köteles megvizsgálni a nemzetközi védelem iránti kérelmeket, továbbá ideiglenes eltérést jelentenek az említett rendelet 21., 22. és 29. cikkében meghatározott eljárási lépésektől, többek között a határidők tekintetében. A 604/2013/EU rendelet többi rendelkezése, valamint az 1560/2003/EK bizottsági rendeletben (4) és a 118/2014/EU bizottsági végrehajtási rendeletben (5) megállapított végrehajtási szabályok továbbra is alkalmazandók, ideértve az arra vonatkozó szabályokat, hogy a kérelmezőnek az áthelyezési céltagállamnak történő átadásával járó költségeket az átadó tagállam viseli, továbbá a tagállamok között az átadással kapcsolatban folytatandó együttműködésre, valamint a „DubliNet” elektronikus kommunikációs hálózaton keresztül történő tájékoztatásra vonatkozó szabályokat. Ez a határozat továbbá eltérést tartalmaz az 516/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 7. cikkének (2) bekezdésében említett, a nemzetközi védelmet kérelmezők beleegyezésére vonatkozó szabálytól.

               (24)

               Az áthelyezési intézkedések nem mentesítik a tagállamokat a 604/2013/EU rendelet – ezen belül a családegyesítésre, a kísérő nélküli kiskorúak különleges védelmére, illetve a humanitárius okok mérlegelésére vonatkozó záradékra vonatkozó rendelkezések – teljes körű alkalmazása alól.

               (25)

               A menedékjog iránti kérelmekre vonatkozó nemzeti szintű határozatok sérelme nélkül az Olaszországból és Görögországból áthelyezendő kérelmezők személyére és számára vonatkozó döntés meghozatalakor alkalmazandó szempontok tekintetében választani kellett. A javaslat egyértelmű, működőképes rendszert irányoz elő, melynek alapja – a nemzetközi védelem iránti kérelmek tárgyában a rendelkezésre álló legutóbbi statisztikák szerint uniós szinten meghozott elsőfokú határozatok teljes számához képest – a nemzetközi védelmet elsőfokú eljárásban megadó határozatok uniós szintű átlagára vonatkozó, az Eurostat által meghatározott küszöbérték. Egyrészt e küszöbértéknek a lehető legteljesebb mértékben biztosítania kellene, hogy az egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló valamennyi kérelmező teljes körűen és mielőbb érvényesíteni tudja a védelemhez való jogát az áthelyezési céltagállamban. Másrészt a lehető legteljesebb mértékben meg kellene akadályoznia, hogy azokat a kérelmezőket, akiknek a kérelmét valószínűleg elutasítják, egy másik tagállamba áthelyezzék, és ezzel indokolatlanul meghosszabbítsák uniós tartózkodásukat. E határozatban az Eurostatnál rendelkezésre álló, az elsőfokú határozatokra vonatkozó legutóbbi negyedéves adatok alapján 75 %-os küszöbérték alkalmazása indokolt.

               (26)

               Az átmeneti intézkedések célja, hogy könnyítsenek az Olaszországra és Görögországra nehezedő jelentős menekültügyi nyomáson, mindenekelőtt nagyszámú, egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló olyan kérelmező áthelyezése révén, akik e határozat alkalmazásának kezdő időpontját követően érkeztek Olaszország vagy Görögország területére. Azon harmadik országbeli állampolgárok teljes száma alapján, akik 2015-ben szabálytalanul léptek Olaszország vagy Görögország területére, valamint azok száma alapján, akik egyértelműen nemzetközi védelemre szorulnak, összesen 120 000, egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló kérelmező áthelyezése indokolt Olaszországból és Görögországból. Ez a szám megközelítőleg 43 %-a azon egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló, összes harmadik országbeli állampolgárnak, akik 2015 júliusában és augusztusában szabálytalanul léptek Olaszország vagy Görögország területére. Az e határozatban előirányzott áthelyezési intézkedés – a szabálytalan határátlépésre vonatkozóan rendelkezésre álló 2015-ös adatokra tekintettel – méltányos tehermegosztást jelent egyrészről Olaszország és Görögország, másrészről a többi tagállam között. E számadatok alapján az érintett kérelmezők 13 %-át Olaszországból, 42 %-át Görögországból kell áthelyezni, 45 %-át pedig az e határozatban előírtaknak megfelelően kell áthelyezni.

               (27)

               A tagállamok kivételes körülmények fennállása esetén e határozat hatálybalépésétől számított három hónapon belül értesíthetik a Tanácsot és a Bizottságot arról, hogy az e határozatban foglaltak szerint rájuk jutó kérelmezői létszám legfeljebb 30 %-át jelentő mértékben nem tudnak részt venni az áthelyezési eljárásban, és ezt az Európai Unióról szóló szerződés 2. cikkében rögzített alapvető értékekkel összhangban lévő, alapos indokokkal támasztják alá. Ilyen kivételes körülményt képezhet különösen egy olyan helyzet, amelyet harmadik országok állampolgárainak olyan, hirtelen és tömeges beáramlása jellemez, amely mértékénél fogva jelentős nyomást gyakorol valamely jól kiépített, egyéb körülmények között a menekültügy területére vonatkozó uniós vívmányokkal összhangban működő menekültügyi rendszerre, illetve a harmadik országok állampolgárai hirtelen és tömeges beáramlásának olyan nagy valószínűségű kockázata, amely azonnali fellépést tesz szükségessé. A Bizottságnak egy vizsgálatot követően javaslatokat kell benyújtania a Tanács számára egy, az áthelyezésnek az érintett tagállamra jutó kérelmezői létszám legfeljebb 30 %-át jelentő mértékben történő ideiglenes felfüggesztésére irányuló végrehajtási határozatra vonatkozóan. Indokolt esetben a Bizottság javasolhatja a tagállamra jutó kérelmezői létszám fennmaradó részének áthelyezésére irányadó határidőnek az e határozat alkalmazásának időtartamát követő legfeljebb12 hónapos időtartamra történő meghosszabbítását.

               (28)

               Annak biztosítása érdekében, hogy az áthelyezési eljárás végrehajtására egységes feltételek mellett kerüljön sor, a Tanácsot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni arra az esetre nézve, amikor 54 000 kérelmezőt arányos mértékben át kell helyezni Olaszországból és Görögországból más tagállamokba, amikor egy vagy több tagállamnak a kérelmezők áthelyezésében való részvételét fel kell függeszteni, illetve amikor – a Tanács erről való megfelelő értesítését követően – más tagállam(ok) vagy társult államok vesznek részt az áthelyezésben.
               Az említett hatásköröket indokolt a Tanácsra ruházni, tekintettel egyrészt az említett intézkedések politikai szempontból érzékeny jellegére, mivel az intézkedések érintik a harmadik országok állampolgárai esetében a tagállamok területére való belépés engedélyezésére vonatkozó nemzeti hatásköröket, másrészt mivel az intézkedésekre azért van szükség, hogy az Unió mielőbb alkalmazkodni tudjon a gyorsan változó helyzetekhez.

               (29)

               Az 516/2014/EU rendelettel létrehozott Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap támogatást nyújt a tagállamok által közösen elfogadott tehermegosztási műveletekhez, és nyitott az e területen bekövetkező új szakpolitikai fejleményekre. Az 516/2014/EU rendelet 7. cikkének (2) bekezdése alapján a tagállamok nemzeti programjaik részeként végrehajthatnak a nemzetközi védelmet kérelmezők átadásához kapcsolódó intézkedéseket, az említett rendelet 18. cikke pedig – más tagállamból átadott, nemzetközi védelemben részesülő személyenként – 6 000 EUR átalányösszeg kifizetésének a lehetőségéről rendelkezik.

               (30)

               A szolidaritás, illetve a felelősség igazságos elosztása elveinek érvényesítése érdekében, és figyelemmel arra, hogy ez a határozat további szakpolitikai fejleményt jelent e téren, indokolt biztosítani, hogy azon tagállamok, amelyekbe Olaszországból és Görögországból e határozat alapján egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló kérelmezőket helyeznek át, minden áthelyezett személy után az 516/2014/EU rendelet 18. cikke szerinti átalányösszeggel azonos, vagyis 6 000 EUR összegű átalányösszegben részesüljenek, ugyanazon eljárások alkalmazásával. Ez az említett rendelet 18. cikkétől való kismértékű, ideiglenes eltérést jelent, mert az átalányösszeget nem a nemzetközi védelemben részesülő személyek, hanem az áthelyezett kérelmezők tekintetében kellene fizetni. Az átalányösszeg potenciális kedvezményezetti körének ilyen ideiglenes kiterjesztése valóban az e határozat által létrehozott szükséghelyzeti program szerves részének tűnik. Továbbá az e határozattal összhangban áthelyezett személyek átadásának költségei tekintetében indokolt úgy rendelkezni, hogy Olaszország és Görögország minden, a területükről áthelyezett személy után legalább 500 EUR átalányösszegben részesüljön, figyelembe véve egy kérelmezőnek az áthelyezési céltagállam részére történő átadásával járó tényleges költségeket. A tagállamok számára jogosultságot kell biztosítani arra, hogy nemzeti programjaik felülvizsgálatát követően 2016 során a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapból további előfinanszírozásban részesüljenek az e határozat szerinti intézkedések végrehajtására.

               (31)

               Biztosítani kell egy gyors áthelyezési eljárás bevezetését, és az átmeneti intézkedések végrehajtását a tagállamok közötti szoros közigazgatási együttműködésnek és az EASO által nyújtott operatív támogatásnak kell kísérnie.

               (32)

               A nemzetbiztonsági és közrendi kérdésekre az egész áthelyezési eljárás során, a kérelmező átadásának megtörténtéig figyelemmel kell lenni. Amennyiben valamely tagállam alapos okkal feltételezi, hogy egy kérelmező veszélyt jelenthet a nemzetbiztonságra vagy a közrendre nézve, helyénvaló, hogy erről – a kérelmező alapvető jogainak, köztük a vonatkozó adatvédelmi szabályoknak a teljes körű tiszteletben tartása mellett – tájékoztassa a többi tagállamot.

               (33)

               Annak eldöntésekor, hogy az egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló kérelmezők közül kiket célszerű Olaszországból és Görögországból áthelyezni, elsőbbséget kell biztosítani a 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 21. és 22. cikke szerinti, kiszolgáltatott helyzetben lévő kérelmezőknek. E tekintetben kiemelt figyelmet kell fordítani a kérelmezők sajátos szükségleteire, így az egészségi állapotukra is. A gyermekek mindenek felett álló érdekére mindig elsődleges figyelmet kell fordítani.

               (34)

               Az egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló kérelmezőknek a befogadó országok társadalmába való integrációja a jól működő közös európai menekültügyi rendszer sarokköve. Ezért annak eldöntése érdekében, hogy mely konkrét tagállam legyen az áthelyezési céltagállam, különösen figyelembe kell venni az érintett kérelmezőknek az áthelyezési céltagállamba való beilleszkedését adott esetben megkönnyítő speciális képesítéseit és egyedi jellemzőit, például nyelvi készségeit, valamint az igazolt családi, kulturális, illetve társadalmi kötelékeken alapuló egyéb egyéni tényezőket. A különösen kiszolgáltatott helyzetben lévő kérelmezők esetében figyelembe kell venni, hogy az áthelyezési céltagállam tud-e megfelelő támogatást nyújtani e kérelmezők számára, valamint azt is, hogy biztosítani kell az ilyen kérelmezők tagállamok közötti igazságos elosztását. A megkülönböztetésmentesség elvének megfelelő tiszteletben tartása mellett az áthelyezési céltagállam jelezheti, hogy a fenti információk alapján mely kérelmezők áthelyezését részesítené előnyben; ennek alapján Olaszország és Görögország – az EASO-val és adott esetben az összekötő tisztviselőkkel konzultálva – összeállíthatja az adott tagállamba történő lehetséges áthelyezésekre kijelölt kérelmezők listáit.

               (35)

               A 604/2013/EU rendeletben meghatározott jogi és eljárási biztosítékokat továbbra is alkalmazni kell az e határozat hatálya alá tartozó kérelmezők tekintetében. Emellett a kérelmezőket tájékoztatni kell az e határozatban megállapított áthelyezési eljárásról, és közölni kell velük az áthelyezési határozatot, amely a 604/2013/EU rendelet 26. cikke értelmében vett, átadásra vonatkozó határozatnak minősül. Tekintettel arra, hogy a kérelmezők az uniós jog értelmében nem jogosultak megválasztani a kérelmük megvizsgálásáért felelős tagállamot, indokolt, hogy a kérelmezők az áthelyezési határozattal szemben kizárólag alapvető jogaik érvényesítésének céljából legyenek jogosultak a 604/2013/EU rendelet szerinti hatékony jogorvoslati eszközök igénybevételére. Az említett rendelet 27. cikkével összhangban a tagállamok nemzeti jogszabályaikban előírhatják, hogy az átadásra vonatkozó határozatok elleni fellebbezés nem eredményezi automatikusan a kérelmező átadásának felfüggesztését, de az érintett személy kérelmezheti az átadásra vonatkozó határozat végrehajtásának felfüggesztését a fellebbezés elbírálásáig.

               (36)

               Az áthelyezési céltagállamnak történő átadás előtt és után a kérelmezőket megilletik a 2013/32/EU (8) és a 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben (9) megállapított – egyebek mellett a kérelmezők különleges fogadási és eljárási igényeivel kapcsolatos – jogok és garanciák. Ezen túlmenően a 603/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) továbbra is alkalmazandó az e határozat hatálya alá tartozó kérelmezőkre, a 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (11) pedig alkalmazni kell a harmadik országok azon állampolgárainak a visszatérésére, akiknek nincs joguk az adott tagállam területén tartózkodni. A fenti rendelkezésre vonatkoznak az említett irányelvek alkalmazását érintő korlátozások.

               (37)

               Az uniós vívmányokkal összhangban Olaszországnak és Görögországnak az áthelyezési eljárás keretében szilárd és megbízható mechanizmust kell biztosítaniuk az azonosításra, nyilvántartásba vételre és ujjnyomatvételre, hogy gyorsan azonosítani lehessen az áthelyezésre jogosult, nemzetközi védelemre szoruló személyeket, valamint azokat a migránsokat, akik nem jogosultak nemzetközi védelemre, és akiket ezért ki kell utasítani. Ez azon személyekre is vonatkozik, akik 2015. március 24. és szeptember 25. között érkeztek Olaszország vagy Görögország területére, annak érdekében, hogy ők is jogosultak legyenek az áthelyezésre. Amennyiben az önkéntes visszatérés nem kivitelezhető, és a 2008/115/EK irányelvben foglalt egyéb intézkedések nem alkalmasak a másodlagos mozgások megakadályozására, akkor a szóban forgó irányelv IV. fejezete szerinti őrizeti intézkedéseket kell sürgősen és ténylegesen alkalmazni. Azokat a kérelmezőket, akik megkerülik az áthelyezési eljárást, ki kell zárni az áthelyezésből.

               (38)

               Intézkedéseket kell elfogadni az áthelyezett személyeknek az áthelyezési céltagállamból más tagállamokba irányuló másodlagos mozgásának megakadályozása érdekében, mivel ez akadályozhatja e határozat hatékony alkalmazását. Ezen belül a tagállamoknak az uniós joggal összhangban meg kell hozniuk a szükséges megelőző intézkedéseket a szociális ellátásokhoz való hozzáférésnek és a jogorvoslat igénybevételének a területén. A kérelmezőket továbbá tájékoztatni kell a tagállamokon belüli szabálytalan továbbutazás következményeiről, valamint arról, hogy ha az áthelyezési céltagállam nemzetközi védelemben részesíti őket, akkor a nemzetközi védelemhez kapcsolódó jogok csak az adott tagállamban illetik meg őket.

               (39)

               Ezen túlmenően, a 2013/33/EU irányelvben foglalt célkitűzésekkel összhangban, a befogadási feltételek tagállamok közötti harmonizációja várhatóan csökkenteni fogja a nemzetközi védelmet kérelmezőknek a befogadási feltételekben mutatkozó különbségek által befolyásolt másodlagos mozgását. E célkitűzés megvalósítása érdekében a tagállamoknak célszerű fontolóra venniük bejelentkezési kötelezettségek előírását, valamint mérlegelniük, hogy a nemzetközi védelmet kérelmezők részére kizárólag természetbeni juttatás formájában biztosítsák a befogadás anyagi feltételeit, ezen belül a lakhatást, élelmiszert és ruházatot, továbbá adott esetben biztosítsák, hogy a kérelmezőket közvetlenül adják át az áthelyezési céltagállamnak. Hasonlóképpen, a nemzetközi védelem iránti kérelmek megvizsgálásának időszakában – a menekültügyi és a schengeni vívmányokban foglaltaknak megfelelően – célszerű, hogy amennyiben nem állnak fenn nyomós humanitárius okok, a tagállamok ne állítsanak ki a kérelmezők részére nemzeti úti okmányokat, és ne nyújtsanak számukra olyan (például pénzügyi) ösztönzőket, amelyek elősegíthetnék a más tagállamokba történő szabálytalan továbbutazásukat. A nemzetközi védelmet kérelmező vagy nemzetközi védelemben részesülő személyek más tagállamba történő szabálytalan továbbutazása esetén vissza kell őket küldeni az áthelyezési céltagállamba, és az áthelyezési céltagállamnak haladéktalanul vissza kell őket fogadnia.

               (40)

               A nemzetközi védelemben részesülő személyek másodlagos mozgásának elkerülése érdekében a tagállamoknak továbbá tájékoztatniuk kell e személyeket, hogy milyen feltételekkel léphetnek be jogszerűen egy másik tagállam területére, illetve tartózkodhatnak jogszerűen ott; a tagállamoknak továbbá lehetőséget kell adni arra, hogy bejelentkezési kötelezettségeket írjanak elő. A 2008/115/EK irányelv értelmében a tagállamoknak kötelezniük kell azokat a nemzetközi védelemben részesülő személyeket, akik szabálytalanul tartózkodnak a területükön, hogy haladéktalanul térjenek vissza az áthelyezési céltagállamukba. Amennyiben az érintett személy megtagadja az önkéntes visszatérést, vissza kell toloncolni az áthelyezési céltagállamba.

               (41)

               Ezen túlmenően – amennyiben a nemzeti jog ezt lehetővé teszi – az áthelyezési céltagállamba való visszatoloncolás esetén a visszatoloncolást végrehajtó tagállam dönthet úgy, hogy nemzeti beutazási tilalmat rendel el annak érdekében, hogy a védelemben részesülő személy egy meghatározott ideig ne léphessen újra az adott tagállam területére.

               (42)

               Tekintve, hogy e határozat célja egy szükséghelyzet kezelése, valamint Olaszország és Görögország támogatása menekültügyi rendszereik megerősítésében, a határozatnak lehetővé kell tennie számukra, hogy – a Bizottság közreműködésével – kétoldalú megállapodásokat kössenek Izlanddal, Liechtensteinnel, Norvégiával és Svájccal az e határozat hatálya alá tartozó személyek áthelyezéséről. Az efféle megállapodásokban szerepeltetni kell e határozat kulcselemeit, különösen az áthelyezési eljárással, a kérelmezők jogaival és kötelezettségeivel, valamint a 604/2013/EU rendelettel kapcsolatos rendelkezéseket.

               (43)

               Az Olaszországnak és Görögországnak az áthelyezési program útján nyújtott célzott támogatást további intézkedésekkel kell kiegészíteni, a harmadik országbeli állampolgárok Olaszország és Görögország területére történő megérkezésétől kezdve egészen az összes vonatkozó eljárás lezárultáig, és ezeket a további intézkedéseket az EASO-nak és az egyéb érintett ügynökségeknek kell koordinálniuk; így például a Frontex koordinálná a 2008/115/EK irányelvvel összhangban azoknak a harmadik országbeli állampolgároknak a visszatérését, akiknek nincs joguk a szóban forgó országok területén maradni.

               (44)

               Mivel e határozat céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés terjedelme és hatásai miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a határozat nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

               (45)

               Ez a határozat tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és szem előtt tartja az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket.

               (46)

               Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (47)

               Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, Írország nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (48)

               Abban az esetben, ha a 21. jegyzőkönyv hatálya alá tartozó valamely tagállam által az említett jegyzőkönyv 4. cikke értelmében tett értesítést követően a Bizottság az EUMSZ 331. cikke (1) bekezdésének megfelelően megerősíti, hogy az adott tagállam részt vesz ennek a határozatnak az alkalmazásában, a Tanácsnak meg kell határoznia a szóban forgó tagállamba áthelyezendő kérelmezők számát. A Tanácsnak továbbá ennek megfelelően ki kell igazítania a többi tagállam tekintetében az áthelyezendő személyekre meghatározott létszámot, mégpedig arányosan csökkentve azt.

               (49)

               Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (50)

               A helyzet sürgősségére tekintettel indokolt, hogy ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon hatályba lépjen,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Tárgy
   (1)   Ez a határozat átmeneti intézkedéseket állapít meg a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében azzal a céllal, hogy támogassa őket egy olyan szükséghelyzet hatékonyabb kezelésében, amelyet harmadik országok állampolgárainak e tagállamokba irányuló hirtelen beáramlása jellemez.
   (2)   A Bizottság folyamatosan figyelemmel kíséri a harmadik országbeli állampolgároknak a tagállamokba történő tömeges beáramlásával kapcsolatos helyzetet.
   A Bizottság adott esetben javaslatokat nyújt be e határozat módosítására vonatkozóan a helyszíni helyzet alakulásának, és annak az áthelyezési mechanizmusra gyakorolt hatásának, valamint a tagállamokra, különösen a leginkább érintett tagállamokra nehezedő nyomás alakulásának figyelembevétele érdekében.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   E határozat alkalmazásában:
   a)   „nemzetközi védelem iránti kérelem”: a 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 2. cikkének h) pontjában meghatározott, nemzetközi védelem iránti kérelem;
   b)   „kérelmező”: olyan harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy, aki nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtott be, amelynek tárgyában még nem hoztak jogerős határozatot;
   c)   „nemzetközi védelem”: a 2011/95/EU irányelv 2. cikkének e) és g) pontjában meghatározott menekültjogállás és kiegészítő védelmi jogállás;
   d)   „családtagok”: a 604/2013/EU rendelet 2. cikkének g) pontjában meghatározott családtagok;
   e)   „áthelyezés”: egy kérelmezőnek a 604/2013/EU rendelet III. fejezetében foglalt feltételek értelmében az illető személy által benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam területéről az áthelyezési céltagállam területére történő átadása;
   f)   „áthelyezési céltagállam”: az a tagállam, amely a kérelmező e tagállam területére történt áthelyezése után a 604/2013/EU rendelet értelmében felelős lesz a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért.
   3. cikk
   Hatály
   (1)   Az e határozat értelmében történő áthelyezésre csak azon kérelmezők esetében kerülhet sor, akik a nemzetközi védelem iránti kérelmüket Olaszországban vagy Görögországban nyújtották be, és akik tekintetében a 604/2013/EU rendelet III. fejezetében foglalt, a felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek értelmében egyébként az említett tagállamok valamelyike lett volna a felelős tagállam.
   (2)   E határozat alapján áthelyezésre csak az olyan állampolgárságú kérelmezők esetében kerülhet sor, amelyek tekintetében – a rendelkezésre álló legfrissebb negyedéves, uniós szintű Eurostat-adatok szerint – a nemzetközi védelem iránti kérelmek tárgyában hozott, a 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) III. fejezete szerinti elsőfokú határozatok legalább 75 %-ában megítélték a nemzetközi védelmet. Hontalan személyek esetében a korábbi szokásos tartózkodási hely szerinti országot kell figyelembe venni. A frissített negyedéves adatokat csak azon kérelmezők vonatkozásában kell figyelembe venni, akik esetében még nem került megállapításra, hogy e határozat 5. cikke (3) bekezdésének megfelelően áthelyezhetők.
   4. cikk
   120 000 kérelmező áthelyezése más tagállamokba
   (1)   120 000 kérelmezőt a következők szerint kell más tagállamokba áthelyezni:

               a)

               15 600 kérelmezőt kell áthelyezni Olaszországból a többi tagállam területére, az I. mellékletben foglalt táblázatnak megfelelően.

               b)

               50 400 kérelmezőt kell áthelyezni Görögországból a többi tagállam területére, a II. mellékletben foglalt táblázatnak megfelelően.

               c)

               54 000 kérelmezőt kell áthelyezni a többi tagállam területére az I. és II. mellékletben foglalt létszámokkal arányosan, vagy e cikk (2) bekezdésével összhangban, vagy pedig e határozatnak az 1. cikk (2) bekezdésében és az e cikk (3) bekezdésében említett módosítása útján.

         (2)   2016. szeptember 26-tól az (1) bekezdés c) pontjában említett 54 000 kérelmezőt az (1) bekezdés a) és b) pontjából következő arányban át kell helyezni Olaszországból és Görögországból a többi tagállam területére, az I. és II. mellékletben foglalt létszámokkal arányosan. A Bizottságnak javaslatot kell benyújtania a Tanács számára az áthelyezendő személyek tagállamonkénti létszámára vonatkozóan.
   (3)   Amennyiben a Bizottság 2016. szeptember 26-ig úgy ítéli meg, hogy a helyszíni helyzet változása indokolttá teszi az áthelyezési mechanizmus módosítását, vagy hogy valamely tagállamban harmadik országok állampolgárainak a migrációs áramlások jelentős megváltozása miatti hirtelen beáramlása következtében szükséghelyzet alakult ki, adott esetben – a várhatóan kedvezményezett tagállam véleményének figyelembevételével – megfelelő javaslatokat nyújthat be a Tanácsnak az 1. cikk (2) bekezdésében említettek szerint.
   Hasonlóan, a tagállamok megfelelő indokolással ellátott értesítést küldhetnek a Tanácsnak és a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy hasonló szükséghelyzettel állnak szemben. A Bizottság megvizsgálja az indokolást, és az 1. cikk (2) bekezdésében említettek szerint, adott esetben, megfelelő javaslatokat nyújt be a Tanácsnak.
   (4)   Abban az esetben, ha a 21. jegyzőkönyv hatálya alá tartozó valamely tagállam által az említett jegyzőkönyv 4. cikke értelmében tett értesítést követően a Bizottság az EUMSZ 331. cikke (1) bekezdésének megfelelően megerősíti, hogy az adott tagállam részt vesz ennek a határozatnak az alkalmazásában, a Tanács a Bizottság javaslata alapján meghatározza a szóban forgó tagállamba áthelyezendő kérelmezők számát. A Tanács – ugyanabban a végrehajtási határozatban – ennek megfelelően kiigazítja a többi tagállam tekintetében az áthelyezendő személyekre meghatározott létszámot is, mégpedig arányosan csökkentve azt.
   (5)   A tagállamok kivételes körülmények fennállása esetén 2015. december 26-ig értesíthetik a Tanácsot és a Bizottságot arról, hogy ideiglenesen az (1) bekezdésben foglaltak szerint rájuk jutó kérelmezői létszám legfeljebb 30 %-át jelentő mértékben nem tudnak részt venni az áthelyezési folyamatban, és ezt az Európai Unióról szóló szerződés 2. cikkében rögzített alapvető értékekkel összhangban lévő, alapos indokokkal támasztják alá.
   A Bizottság megvizsgálja az indokolást, és javaslatokat nyújt be a Tanácsnak az áthelyezésnek az érintett tagállamra az (1) bekezdésben foglaltak szerint jutó kérelmezői létszám legfeljebb 30 %-át jelentő mértékben történő ideiglenes felfüggesztésére irányulóan. Indokolt esetben a Bizottság javasolhatja a tagállamra jutó kérelmezői létszám fennmaradó részének áthelyezésére irányadó határidőnek a 13. cikk (2) bekezdésében említett időpontot követő legfeljebb 12 hónapos időtartamra történő meghosszabbítását.
   (6)   A Tanács egy hónapon belül határoz az (5) bekezdésben említett javaslatokról.
   (7)   A Tanács az e cikk (2), (4) és a (6) bekezdése, valamint a 11. cikk (2) bekezdése alkalmazásában a Bizottság javaslata alapján végrehajtási határozatot fogad el.
   5. cikk
   Áthelyezési eljárás
   (1)   Az e határozat végrehajtásához szükséges közigazgatási együttműködés céljából minden tagállam nemzeti kapcsolattartó pontot jelöl ki, amelynek címét közli a többi tagállammal, valamint az EASO-val. A tagállamok – az EASO-val és más releváns ügynökségekkel kapcsolatot tartva – minden megfelelő intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy az illetékes hatóságok között közvetlen együttműködést és információcserét alakítsanak ki, egyebek mellett a (7) bekezdésben említett okokat illetően.
   (2)   A tagállamok rendszeres időközönként, de legalább háromhavonta jelzik egyrészt, hogy hány kérelmezőt tudnak rövid időn belül áthelyezni a területükre, másrészt közölnek minden egyéb lényeges információt.
   (3)   Ezen információk alapján Olaszország és Görögország – az EASO, és adott esetben a (8) bekezdésben említett tagállami összekötő tisztviselők segítségével – azonosítja azokat az egyéni kérelmezőket, akiket át lehetne helyezni más tagállamokba, és minden releváns információt a lehető leghamarabb benyújt e tagállamok kapcsolattartó pontjainak. E tekintetben elsőbbséget kell biztosítani a 2013/33/EU irányelv 21. és 22. cikke szerinti, kiszolgáltatott helyzetben lévő kérelmezőknek.
   (4)   Az áthelyezési céltagállam jóváhagyását követően Olaszország és Görögország a lehető legrövidebb időn belül – az EASO-val konzultálva – döntést hoz minden egyes azonosított kérelmezőnek az adott, áthelyezési céltagállamba történő áthelyezéséről, és a 6. cikk (4) bekezdésének megfelelően értesíti a kérelmezőt. Az áthelyezési céltagállam csak abban az esetben hozhat a kérelmező áthelyezését elutasító döntést, ha az e cikk (7) bekezdésében említett alapos okok fennállnak.
   (5)   Azok a kérelmezők, akiktől a 603/2013/EU rendelet 9. cikkében rögzített kötelezettségek alapján ujjnyomatot kell venni, csak abban az esetben javasolhatók áthelyezésre, ha ujjnyomatot vettek tőlük és azt az említett rendeletnek megfelelően továbbították az Eurodac központi rendszerébe.
   (6)   A kérelmezőt az e határozat 6. cikkének (4) bekezdésében említett átadási határozatról való értesítésének időpontja után a lehető legrövidebb időn belül át kell adni az áthelyezési céltagállam területére. Olaszország és Görögország tudatja az áthelyezési céltagállammal az átadás napját és időpontját, valamint minden egyéb lényeges információt.
   (7)   A tagállamok kizárólag abban az esetben jogosultak megtagadni a kérelmezők áthelyezését, ha alapos okkal feltételezhető, hogy az illető veszélyt jelent a nemzetbiztonságra vagy a közrendre nézve, vagy ha nyomós okok indokolják a 2011/95/EU irányelv 12. és 17. cikkében foglalt kizáró rendelkezések alkalmazását.
   (8)   Az e cikkben leírt áthelyezési eljárás valamennyi vonatkozásának megvalósítása érdekében a tagállamok azt követően, hogy minden releváns információt kicseréltek egymással, úgy határozhatnak, hogy összekötő tisztviselőket neveznek ki Olaszországba és Görögországba.
   (9)   Az uniós vívmányokkal összhangban a tagállamok teljes körűen teljesítik kötelezettségeiket. Ennek megfelelően Olaszország és Görögország az áthelyezési eljárás céljából garantálja az azonosítást, a nyilvántartásba vételt és az ujjnyomatok levételét. Annak biztosítása érdekében, hogy az eljárás hatékony és kezelhető maradjon, megfelelően meg kell szervezni a fogadási létesítményeket és intézkedéseket, hogy az uniós vívmányokkal összhangban ideiglenesen el lehessen helyezni a kérelmezőket addig, amíg a helyzetükre vonatkozó gyors döntés megszületik. Azokat a kérelmezőket, akik megkerülik az áthelyezési eljárást, ki kell zárni az áthelyezésből.
   (10)   Az e cikkben meghatározott áthelyezési eljárást a lehető leggyorsabban, de legkésőbb az azon időponttól számított két hónapon belül le kell folytatni, hogy az áthelyezési céltagállam jelezte a (2) bekezdésben említett információkat, kivéve, ha az áthelyezési céltagállam általi, a (4) bekezdésben említett jóváhagyás kevesebb mint két héttel a két hónapos időszak lejárta előtt történik meg. Ilyen esetben az áthelyezési eljárás befejezésére rendelkezésre álló határidőt legfeljebb további két héttel meg lehet hosszabbítani. Ezen túlmenően, ezt a határidőt szükség esetén további négy héttel meg lehet hosszabbítani abban az esetben, ha Olaszország és Görögország objektív és gyakorlati akadályok fennállásával indokolja azt, hogy nem történhet meg az átadás.
   Amennyiben az áthelyezési eljárás nem zárul le a fenti határidőkön belül, és Olaszország és Görögország nem állapodik meg az áthelyezési céltagállammal a határidő ésszerű meghosszabbításáról, Olaszország és Görögország marad a 604/2013/EU rendelet értelmében a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam.
   (11)   A kérelmező áthelyezését követően az áthelyezési céltagállam a 603/2013/EU rendelet 9. cikkével összhangban ujjnyomatot vesz a kérelmezőtől, azt továbbítja az Eurodac központi rendszerébe, és az említett rendelet 10. cikkével, illetve adott esetben a 18. cikkével összhangban naprakésszé teszi a nyilvántartásban szereplő adatokat.
   6. cikk
   Az e határozat hatálya alá tartozó, nemzetközi védelmet kérelmezők jogai és kötelezettségei
   (1)   E határozat végrehajtása során a tagállamok elsődlegesen a gyermekek legfőbb érdekeit szem előtt tartva járnak el.
   (2)   A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az e határozat hatálya alá tartozó családtagokat ugyanannak a tagállamnak a területére helyezzék át.
   (3)   A kérelmező áthelyezésére vonatkozó határozat meghozatalát megelőzően Olaszország és Görögország a kérelmező által – ténylegesen vagy ésszerű feltételezés alapján – megértett nyelven tájékoztatja a kérelmezőt az e határozatban meghatározott áthelyezési eljárásról.
   (4)   Ha a kérelmező áthelyezésére vonatkozó határozat megszületett, a tényleges áthelyezés előtt Olaszország és Görögország írásban értesíti az érintett személyt az áthelyezésére vonatkozó határozatról. Utóbbi határozatban meg kell jelölni az áthelyezési céltagállamot.
   (5)   Azt a nemzetközi védelmet kérelmező vagy abban részesülő személyt, aki anélkül lép az áthelyezési céltagállamtól eltérő másik tagállam területére, hogy teljesítené az e másik tagállamban való tartózkodás feltételeit, azonnali visszatérésre kell kötelezni. Az áthelyezési céltagállamnak vissza kell fogadnia a szóban forgó személyt.
   7. cikk
   Az Olaszországnak és Görögországnak nyújtott operatív támogatás
   (1)   Az Olaszországnak és Görögországnak a célból nyújtandó támogatás érdekében, hogy jobban tudják kezelni a külső határaikon jelenleg tapasztalt fokozott migrációs áramlások következtében a menekültügyi és migrációs rendszereikre nehezedő rendkívüli nyomást, a tagállamok – Olaszországgal és Görögországgal együttműködve – az EASO, a Frontex és más érintett ügynökségek által koordinált, releváns tevékenységeken keresztül fokozzák a nemzetközi védelem területén nyújtott operatív támogatásukat, így adott esetben nemzeti szakértőket biztosítanak a következő támogatási tevékenységekhez:

               a)

               az Olaszországba és Görögországba érkező harmadik országbeli állampolgárok vizsgálata, ideértve a pontos azonosításukat, ujjnyomatuk levételét és nyilvántartásba vételüket, valamint adott esetben a nemzetközi védelem iránti kérelmük nyilvántartásba vételét, és Olaszország vagy Görögország kérésére annak első feldolgozását;

               b)

               a szükséges tájékoztatás és célzott segítségnyújtás biztosítása a kérelmezők, valamint azon potenciális kérelmezők számára, akiknek áthelyezésére e határozat alapján sor kerülhet;

               c)

               a visszatérést célzó műveletek előkészítése és megszervezése azon harmadik országbeli állampolgárok tekintetében, akik nem kérelmeztek nemzetközi védelmet, vagy akiknek megszűnt a tagállam területén maradáshoz való joga.

         (2)   Az (1) bekezdés értelmében nyújtott támogatáson felül és az áthelyezési eljárás valamennyi lépésének végrehajtását megkönnyítendő, szükség szerint célzott támogatást kell nyújtani Olaszországnak és Görögországnak az EASO, a Frontex és más érintett ügynökségek által koordinált, releváns tevékenységeken keresztül.
   8. cikk
   Az Olaszország és Görögország által meghozandó, kiegészítő intézkedések
   (1)   Olaszország és Görögország az (EU) 2015/1523 határozat 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségeket szem előtt tartva 2015. október 26-ig aktualizált ütemtervet nyújt be a Tanácsnak és a Bizottságnak, figyelembe véve e határozat megfelelő alkalmazásának szükségességét.
   (2)   Amennyiben e határozat az 1. cikk (2) bekezdésével és a 4. cikk (3) bekezdésével összhangban egy másik tagállam érdekében módosításra kerül, a vonatkozó módosító tanácsi határozat hatálybalépésének napján e tagállam is köteles benyújtani a Tanácsnak és a Bizottságnak egy ütemtervet, amely egyrészt olyan megfelelő intézkedéseket tartalmaz a menekültügy, az első fogadás és a visszatérés területén, amelyek révén fokozható az e területeken működő rendszerének kapacitása, minősége és hatékonysága, másrészt tartalmazza az e határozat megfelelő alkalmazását biztosító intézkedéseket. A szóban forgó tagállamnak teljes körűen végre kell hajtania az említett ütemtervet.
   (3)   Ha Olaszország vagy Görögország nem teljesíti az (1) bekezdésben említett kötelezettségeket, a Bizottság – miután lehetőséget biztosított az érintett államnak véleménye kinyilvánítására – az adott tagállam tekintetében ennek a határozatnak az alkalmazását legfeljebb három hónapra felfüggesztheti. E felfüggesztés időtartamát a Bizottság egyszer, legfeljebb további három hónappal meghosszabbíthatja. Ez a felfüggesztés nem érinti azon kérelmezők átadását, akiknek az átadása az áthelyezési céltagállam általi, az 5. cikk (4) bekezdése szerinti jóváhagyást követően függőben van.
   9. cikk
   További szükséghelyzetek
   Ha egy tagállam olyan szükséghelyzettel szembesül, amelyet harmadik országok állampolgárainak hirtelen beáramlása jellemez, az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése alapján a Tanács a Bizottság javaslata alapján, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően átmeneti intézkedéseket fogadhat el az érintett tagállam érdekében. Ezen intézkedések közé tartozhat adott esetben az adott tagállam által az e határozat alapján történő áthelyezésben való részvétel felfüggesztése, valamint esetleges kompenzációs intézkedések biztosítása Olaszország és Görögország számára.
   10. cikk
   Pénzügyi támogatás
   (1)   Minden egyes, e határozat alapján áthelyezett személy után:

               a)

               az áthelyezési céltagállam 6 000 EUR átalányösszegben részesül;

               b)

               Olaszország vagy Görögország legalább 500 EUR átalányösszegben részesül.

         (2)   E pénzügyi támogatást az 516/2014/EU rendelet 18. cikkében meghatározott eljárások alkalmazásával kell végrehajtani. Az előfinanszírozásra vonatkozóan az említett rendeletben meghatározott szabályoktól eltérve, a tagállamok 2016-ban kivételesen megkapják előfinanszírozásként a részükre e határozattal összhangban megítélt teljes összeg 50 %-át.
   11. cikk
   Együttműködés a társult államokkal
   (1)   A Bizottság közreműködésével kétoldalú megállapodások köthetők egyrészről Olaszország, másrészről Izland, Liechtenstein, Norvégia és Svájc között, illetve egyrészről Görögország, másrészről Izland, Liechtenstein, Norvégia és Svájc között kérelmezőknek Olaszország és Görögország területéről ez utóbbi államok területére történő áthelyezésére vonatkozóan. E határozat kulcselemeit, különösen az áthelyezési eljárásra, illetve a kérelmezők jogaira és kötelezettségeire vonatkozó rendelkezéseket kellőképpen figyelembe kell venni az említett megállapodásokban.
   (2)   Ha az említett kétoldalú megállapodások megkötésére sor kerül, Olaszország, illetve Görögország értesíti a Tanácsot és a Bizottságot arról, hogy hány kérelmezőt kell áthelyezni a társult államokba. A Tanács a Bizottság javaslata alapján ennek megfelelően kiigazítja a tagállamok tekintetében az áthelyezendő személyekre meghatározott létszámot, mégpedig arányosan csökkentve azt.
   12. cikk
   Jelentéstétel
   A tagállamok és az érintett ügynökségek által szolgáltatott információk alapján a Bizottság félévente jelentést tesz a Tanácsnak e határozat végrehajtásáról.
   A Bizottság az Olaszország és Görögország által szolgáltatott információk alapján félévente jelentést tesz továbbá a Tanácsnak a 8. cikkben említett ütemtervek végrehajtásáról.
   13. cikk
   Hatálybelépés
   (1)   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   (2)   Ezt a határozatot 2017. szeptember 26-ig kell alkalmazni.
   (3)   Ezt a határozatot azon személyekre kell alkalmazni, akik 2015. szeptember 25. és 2017. szeptember 26. között érkeznek Olaszország vagy Görögország területére, valamint azon kérelmezőkre, akik 2015. március 24-től kezdve érkeztek e tagállamok területére.

      Kelt Brüsszelben, 2015. szeptember 22-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. ASSELBORN

      (1)  2015. szeptember 17-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  A Tanács (EU) 2015/1523 határozata (2015. szeptember 14.) a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmeneti intézkedések megállapításáról (HL L 239., 2015.9.15., 146. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 604/2013/EU rendelete (2013. június 26.) egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról (HL L 180., 2013.6.29., 31. o.).

      (4)  A Bizottság 1560/2003/EK rendelete (2003. szeptember 2.) egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó szempontok és eljárási szabályok megállapításáról szóló 343/2003/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról (HL L 222., 2003.9.5., 3. o.).

      (5)  A Bizottság 118/2014/EU végrehajtási rendelete (2014. január 30.) az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó szempontok és eljárási szabályok megállapításáról szóló 343/2003/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló 1560/2003/EK rendelet módosításáról (HL L 39., 2014.2.8., 1. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 516/2014/EU rendelete (2014. április 16.) a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap létrehozásáról, a 2008/381/EK tanácsi határozat módosításáról, valamint az 573/2007/EK és az 575/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozatok és a 2007/435/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 150., 2014.5.20., 168. o.).

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/33/EU irányelve (2013. június 26.) a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (HL L 180., 2013.6.29., 96. o.).

      (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/32/EU irányelve (2013. június 26.) a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról (HL L 180., 2013.6.29., 60. o.).

      (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/33/EU irányelve (2013. június 26.) a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (átdolgozás) (HL L 180., 2013.6.29., 96. o.).

      (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 603/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló 604/2013/EU rendelet hatékony alkalmazása érdekében az ujjlenyomatok összehasonlítását szolgáló Eurodac létrehozásáról, továbbá a tagállamok bűnüldöző hatóságai és az Europol által az Eurodac-adatokkal való, bűnüldözési célú összehasonlítások kérelmezéséről, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző ügynökség létrehozásáról szóló 1077/2011/EU rendelet módosításáról (HL L 180., 2013.6.29., 1. o.).

      (11)  Az Európai Parlament és a Tanács 2008/115/EK irányelve (2008. december 16.) a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról (HL L 348., 2008.12.24., 98. o.).

      (12)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011/95/EU irányelve (2011. december 13.) a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról (HL L 337., 2011.12.20., 9. o.).

      (13)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/32/EU irányelve (2013. június 26.) a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról (HL L 180., 2013.6.29., 60. o.).

      I. MELLÉKLET

         Olaszországból áthelyezendő személyek száma

                  Az áthelyezendő személyek száma tagállamonként (15 600 áthelyezett kérelmező)

                  Ausztria

                  462

                  Belgium

                  579

                  Bulgária

                  201

                  Horvátország

                  134

                  Ciprus

                  35

                  Cseh Köztársaság

                  376

                  Észtország

                  47

                  Finnország

                  304

                  Franciaország

                  3 064

                  Németország

                  4 027

                  Magyarország

                  306

                  Lettország

                  66

                  Litvánia

                  98

                  Luxemburg

                  56

                  Málta

                  17

                  Hollandia

                  922

                  Lengyelország

                  1 201

                  Portugália

                  388

                  Románia

                  585

                  Szlovákia

                  190

                  Szlovénia

                  80

                  Spanyolország

                  1 896

                  Svédország

                  567

      II. MELLÉKLET

         Görögországból áthelyezendő személyek száma

                  Az áthelyezendő személyek száma tagállamonként (50 400 áthelyezett kérelmező)

                  Ausztria

                  1 491

                  Belgium

                  1 869

                  Bulgária

                  651

                  Horvátország

                  434

                  Ciprus

                  112

                  Cseh Köztársaság

                  1 215

                  Észtország

                  152

                  Finnország

                  982

                  Franciaország

                  9 898

                  Németország

                  13 009

                  Magyarország

                  988

                  Lettország

                  215

                  Litvánia

                  318

                  Luxemburg

                  181

                  Málta

                  54

                  Hollandia

                  2 978

                  Lengyelország

                  3 881

                  Portugália

                  1 254

                  Románia

                  1 890

                  Szlovákia

                  612

                  Szlovénia

                  257

                  Spanyolország

                  6 127

                  Svédország

                  1 830


title: 2009/701/EK: A Tanács határozata ( 2009. szeptember 7. ) a Régiók Bizottsága egy holland tagjának és egy holland póttagjának kinevezéséről

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 241/7

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2009. szeptember 7.)
   a Régiók Bizottsága egy holland tagjának és egy holland póttagjának kinevezéséről
   (2009/701/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 263. cikkére,
   tekintettel a holland kormány javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2006. január 24-én elfogadta a Régiók Bizottsága teljes jogú tagjainak és póttagjainak a 2006. január 26-tól2010. január 25-ig terjedő időszakra történő kinevezéséről szóló 2006/116/EK határozatot (1).

               (2)

               Co VERDAAS lemondását követően a Régiók Bizottsága egy tagjának helye megüresedett. Dick BUURSINK lemondását követően a Régiók Bizottsága egy póttagjának helye megüresedett,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A Tanács a hivatali idő hátralévő részére, azaz 2010. január 25-ig a Régiók Bizottságába a következő személyeket nevezi ki:

               a)

               tagként:

                           —

                           Dick BUURSINK, Gedeputeerde van de provincie Gelderland,

                     és

               b)

               póttagként:

                           —

                           Co VERDAAS, Gedeputeerde van de provincie Overijssel.

         2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2009. szeptember 7-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. ERLANDSSON

      (1)  HL L 56., 2006.2.25., 75. o.


title: 2007/763/EK: A Tanács határozata ( 2007. november 8. ) Bulgáriának és Romániának a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményhez történő csatlakozásáról

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 307/18

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2007. november 8.)
   Bulgáriának és Romániának a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményhez történő csatlakozásáról
   (2007/763/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre,
   tekintettel a 2005-ös csatlakozási szerződésre,
   tekintettel a 2005-ös csatlakozási okmányra (a továbbiakban: csatlakozási okmány) és különösen annak 3. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   mivel:

               (1)

               A Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményt (2) (a továbbiakban: a kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény) 2000. május 29-én írták alá Brüsszelben, és 2005. augusztus 23-án lépett hatályba.

               (2)

               A kölcsönös jogsegélyről szóló egyezményhez csatolták a 2001. október 16-án aláírt jegyzőkönyvet (3) (a továbbiakban: a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv), amely 2005. október 5-én lépett hatályba.

               (3)

               A csatlakozási okmány 3. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy Bulgária és Románia csatlakozik a csatlakozási okmány I. mellékletében felsorolt, a tagállamok által aláírt egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez, beleértve a kölcsönös jogsegélyről szóló egyezményt és a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyvet is. Ezek Bulgária és Románia tekintetében a Tanács által meghatározott időpontban lépnek hatályba.

               (4)

               A csatlakozási okmány 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Tanácsnak el kell végeznie a fent említett egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez történő csatlakozás miatt szükséges valamennyi kiigazítást,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény Bulgária, Románia és azon tagállamok között, amelyek vonatkozásában ezen időpontban az egyezmény hatályos, az e határozat elfogadását követő első hónap első napján lép hatályba. A kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény Bulgária vagy Románia és az összes többi tagállam között azon a napon lép hatályba, amikor az egyezmény a másik érintett tagállam vonatkozásában hatályba lép.
   A kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv Bulgária, Románia és azon tagállamok között, amelyek vonatkozásában ezen időpontban a jegyzőkönyv hatályos, az e határozat elfogadását követő első hónap első napján lép hatályba. A kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv Bulgária vagy Románia és az összes többi tagállam között azon a napon lép hatályba, amikor a jegyzőkönyv a másik érintett tagállam vonatkozásában hatályba lép.
   2. cikk
   A kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény és a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv szövegének bolgár és román nyelvű változata (4) ugyanazon feltételekkel hiteles, mint a kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény és a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv többi nyelvi változata.
   3. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2007. november 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. PEREIRA

      (1)  A 2007. július 10-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  HL C 197., 2000.7.12., 3. o.

      (3)  Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményhez csatolt jegyzőkönyv (HL C 326., 2001.11.21., 2. o.).

      (4)  Az egyezmény bolgár és román nyelvű változatát a Hivatalos Lap különkiadásában egy későbbi időpontban teszik közzé.