               1.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 321/1

         Az európai ombudsman határozata a végrehajtási rendelkezések elfogadásáról
   (2016/C 321/01)
   1. cikk
   Értelmező rendelkezések
   E végrehajtási rendelkezések alkalmazásában:

               a)

               az „intézmény” egy európai uniós intézmény, szerv, hivatal vagy ügynökség;

               b)

               az „alapokmány” az ombudsman feladatainak ellátására vonatkozó szabályokról és általános feltételekről szóló európai parlamenti határozat (1);

               c)

               az „ombudsman” az Európai Unió működéséről szóló szerződés 228. cikke alapján az Európai Parlament által megválasztott személy;

               d)

               a „titkárság” az ombudsman munkáját segítő tisztviselőkből és egyéb alkalmazottakból áll;

               e)

               a „dokumentum” adathordozótól függetlenül bármilyen (papírra írt vagy elektronikus formában, hang-, vizuális vagy audiovizuális felvételként tárolt) tartalom lehet.

         2. cikk
   A panaszok átvétele
   2.1.   Az ombudsman írásban benyújtott panaszokat fogad el, akár elektronikus, akár nyomtatott formában érkeznek. Az ombudsman megteszi a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a fogyatékossággal élő személyeket segítse az ombudsmannál való panasztételi joguk gyakorlásában.
   2.2.   A panaszosnak a panaszban minden általa bizalmasnak tekintett információt meg kell jelölnie. Ha a panaszos az ilyen információkat bizalmasként jelöli meg, az nem akadályozza meg az ombudsmant abban, hogy a vizsgálat elvégzése érdekében az információkat közölje az érintett intézménnyel.
   2.3.   Az ombudsman panaszként kezeli az Európai Parlament által a petíció benyújtójának beleegyezésével hozzá továbbított petíciókat.
   2.4.   Az ombudsman megfelelő esetben – és a panaszos beleegyezésével – más illetékes hatósághoz továbbíthatja a panaszt.
   3. cikk
   A panaszok első feldolgozása
   3.1.   Az ombudsman eldönti, hogy a panasz kivizsgálása a hatáskörébe tartozik-e és amennyiben igen, dönt arról, hogy az az alapokmány 2. cikke alapján elfogadható-e. A titkárság további információkat vagy dokumentumokat kérhet a panaszostól ahhoz, hogy az ombudsman ki tudja alakítani álláspontját.
   3.2.   Ha a panasz elbírálása nem tartozik a hatáskörébe, illetve a panasz elfogadhatatlan, az ombudsman lezárja a panasszal kapcsolatos ügyet.
   3.3.   Elfogadható panasz esetén az ombudsman dönt arról, hogy indokolt-e vizsgálat elindítása. Ha az ombudsman nem találja megalapozottnak vizsgálat indítását, lezárja a panasszal kapcsolatos ügyet.
   4. cikk
   Információgyűjtés a vizsgálatok során
   4.1.   Amennyiben az ombudsman megalapozottnak találja vizsgálat megindítását, meghatározza, hogy a panaszos mely állításai tartoznak a vizsgálat hatókörébe.
   4.2.   Az ombudsman felkérheti az érintett intézményt, hogy válaszoljon az említett állításokra. Az ombudsman arra is felkérheti az érintett intézményt, hogy válaszában közölje a véleményét az állítások adott szempontjairól és a panaszból eredő vagy a panaszhoz kapcsolódó konkrét kérdésekről.
   4.3.   Az ombudsman információk vagy dokumentumok megküldését kérheti az intézménytől. Az érintett intézménnyel folytatott konzultációt követően az ombudsman a vonatkozó dokumentumokba való betekintésről is intézkedhet.
   4.4.   Az intézménynek a 4. cikk (2) és (3) bekezdésében említett kérdésekre az ombudsman által megjelölt határidőn belül kell válaszolnia; ez a határidő rendes esetben nem haladja meg a három hónapot. A válaszadás pontos határidejét észszerűen, a vizsgálat összetettségének és sürgősségének figyelembevételével kell meghatározni. Ha az ombudsman megítélése szerint a vizsgálat közérdekű, a válaszadásra az észszerűen elvárható legrövidebb határidőt jelöli meg. Ha az érintett intézmény a megadott határidőn belül nem tud válaszolni az ombudsmannak, indoklással ellátott hosszabbítási kérelmet kell benyújtania.
   4.5.   Az ombudsman felkérheti az érintett intézményt, hogy szervezett keretek között találkozzon az ombudsmannal, és tisztázzák a vizsgálat hatókörébe tartozó kérdéseket.
   4.6.   Az alapokmányban megállapított szabályoknak megfelelően az ombudsman tanúvallomás megtételére kötelezheti az intézmény tisztviselőit vagy más alkalmazottait. Az ombudsman dönthet úgy, hogy a személy tanúvallomását titoktartás mellett teszi meg.
   4.7.   Az ombudsman az alapokmányban megállapított szabályok értelmében a vizsgálat elvégzése érdekében egy tagállamtól – annak állandó képviseletén keresztül – információkat vagy dokumentumokat kérhet az intézmény által elkövetett feltételezett hivatali visszásságról.
   4.8.   Ha egy intézmény vagy egy tagállam a 4. cikk (2), (3), (5) vagy (7) bekezdése alapján információkat vagy dokumentumokat ad át az ombudsmannak, a bizalmasnak tekintett információkat világosan meg kell jelölnie. Az ombudsman az érintett intézmény vagy tagállam előzetes hozzájárulása nélkül sem a panaszossal, sem a nyilvánossággal nem közöl ilyen bizalmas információt.
   4.9.   Ha az intézmény vagy tagállam nem adja meg az ombudsmannak a 4. cikk (2), (3), (5) vagy (7) bekezdésében leírt segítséget, az ombudsman emlékezteti az érintett intézményt vagy tagállamot arra, hogy miért van szükség a közreműködésére. Ha az érintett intézménnyel vagy tagállammal folytatott tárgyalás után az ügyet nem lehet az ombudsman megelégedésére rendezni, az ombudsman erről tájékoztatja az Európai Parlamentet, és felkéri, hogy tegye meg az általa szükségesnek ítélt intézkedéseket.
   4.10.   Az ombudsman a vizsgálat elvégzése érdekében felkérheti a panaszost vagy harmadik felet, hogy információkat vagy dokumentumokat adjon át az ombudsmannak, illetve a már átadottakat pontosítsa. Az ombudsman találkozót is kérhet a panaszostól, hogy tisztázzák a vizsgálat hatókörébe tartozó kérdéseket.
   4.11.   Az ombudsman megbízást adhat tanulmányok vagy szakértői jelentések elkészítésére, ha azt a vizsgálat szempontjából fontosnak tartja.
   5. cikk
   Megoldási javaslatok
   5.1.   Ha az ombudsman megítélése szerint van lehetőség a panasz rendezésére, megoldást keres az érintett intézménynél.
   5.2.   Az érintett intézménynek megadott határidőn belül válaszolnia kell az ombudsman megoldási javaslatára; a határidő rendes esetben nem haladja meg a három hónapot. A válaszadás pontos határidejét észszerűen, a vizsgálat összetettségének és sürgősségének figyelembevételével kell meghatározni. Ha az ombudsman megítélése szerint a vizsgálat közérdekű, a válaszadásra az észszerűen elvárható legrövidebb határidőt jelöli meg. Ha az érintett intézmény a megadott határidőn belül nem tud válaszolni az ombudsmannak, indoklással ellátott hosszabbítási kérelmet kell benyújtania.
   5.3.   Miután az ombudsman megkapja az érintett intézmény válaszát, a megoldási javaslatról és az intézménynek a javaslatra adott válaszáról egy másolatot ad át a panaszosnak. A panaszos egy hónapon belül nyújthatja be észrevételeit az ombudsmanhoz.
   6. cikk
   Megállapítások és ajánlások
   6.1.   Az ombudsman a vizsgálat folyamán javaslatokat tehet a vizsgálathoz kapcsolódó kérdések jobb kezelésére.
   6.2.   Ha az ombudsman azt állapítja meg, hogy nem történt hivatali visszásság, hogy sikerült megoldást találni, vagy hogy a további vizsgálat nem indokolt, a megállapításokat tartalmazó határozattal zárja le a vizsgálatot. Az ombudsman megküldi a határozatot a panaszosnak és az érintett intézménynek.
   6.3.   Ha az ombudsman hivatali visszásságot állapít meg, az alapokmány 3. cikkének (6) bekezdésével összhangban megfelelő ajánlás(oka)t tesz az érintett intézménynek, és felkéri, hogy három hónapon belül adjon véleményt az ajánlás(ok)ról. A véleményben közölni kell, hogy az intézmény végrehajtotta-e az ajánlás(oka)t, vagy tervezi-e ezek végrehajtását, és ha igen, hogyan. Az ombudsman továbbítja a véleményt a panaszosnak, aki egy hónapon belül benyújthatja az erre vonatkozó észrevételeit.
   6.4.   Ha az ombudsman tudomására jut, hogy a vizsgálata tárgyát képező ügyben bírósági eljárás indult, lezárja a vizsgálatot, és erről tájékoztatja a panaszost és az intézményt.
   7. cikk
   A hivatali visszásság megállapításával lezárt vizsgálatok és az Európai Parlamenthez benyújtott jelentések
   7.1.   Miután elemezte az érintett intézmény véleményét és a panaszos által e határozat 6. cikkének (3) bekezdése értelmében benyújtott esetleges észrevételeket, az ombudsman végleges megállapításokkal lezárhatja a vizsgálatot.
   7.2.   Az ombudsman az elvégzett vizsgálatairól rendszeresen beszámol az Európai Parlamentnek, éves jelentés formájában is.
   7.3.   Az ombudsman különjelentést nyújthat be az Európai Parlamentnek bármely olyan vizsgálatról, amelyben hivatali visszásságot állapít meg, és amely az ombudsman megítélése szerint közérdekűnek minősül.
   8. cikk
   Hivatalból indított vizsgálatok
   8.1.   Az ombudsman indokolt esetben hivatalból indított vizsgálatot folytat.
   8.2.   Az esetnek megfelelően a hivatalból indított vizsgálatokra is a panaszok alapján indított vizsgálatokra alkalmazandó eljárások érvényesek.
   9. cikk
   Az eljárás menete
   9.1.   Amennyiben az ombudsman helyénvalónak találja, a stratégiai célkitűzések figyelembevételével lépéseket tehet a panasz kiemelt kezelése érdekében.
   9.2.   Az ombudsman a szükséges mértékben rendszeresen tájékoztatja a panaszost a vizsgálat előrehaladásáról. Amennyiben az ombudsman szükségesnek találja, hogy a panaszossal tisztázza az intézménytől kapott válasz valamely aspektusát, úgy határozhat, hogy átadja a panaszosnak az érintett intézmény válaszát. Ha az ombudsman így határoz, a panaszosnak átadhat egy másolatot arról a levélről is, amelyben az ombudsman választ kért az intézménytől.
   9.3.   Az ombudsman nyilvánosságra hozhatja a vizsgálatok előrehaladásáról szóló, bizalmasnak nem minősülő információkat. Közérdekű vizsgálatok esetén az ombudsman közzéteheti azokat a leveleket, amelyeket az intézményeknek vagy tagállamoknak küldött, illetve az ezekre kapott válaszokat.
   9.4.   Az ombudsman a vizsgálat során az intézménytől vagy tagállamtól kapott és az intézmény vagy tagállam által bizalmasnak minősített dokumentumokat csak addig őrzi meg, amíg a vizsgálat folyamatban van, és amíg az esetleges felülvizsgálati kérelem elbírálásának határideje le nem jár. Az ombudsman az intézményt vagy a tagállamot arra kérheti, hogy az ilyen dokumentumokat még legalább öt évig őrizzék meg, attól számítva, hogy az ombudsman értesíti őket arról, hogy nem őrzi tovább a dokumentumokat.
   9.5.   A panaszosnak joga van betekinteni a panaszról szóló ombudsmani aktába, amikor e határozat 10. cikke alapján felülvizsgálatot kér; ez alól kivételt képeznek az intézmény, a tagállam vagy az ombudsman által bizalmasnak minősített dokumentumok és az aktában található bármely más, bizalmas információ.
   9.6.   Az ombudsman az 1049/2001/EK rendelet (2) alapján a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférésre vonatkozó szabályokat fogad el.
   9.7.   Az ombudsman a panaszos vagy valamely harmadik fél jogos érdekeinek védelmében, saját kezdeményezésére bizalmasnak minősítheti a panaszban vagy más dokumentumokban szereplő információkat.
   9.8.   Az ombudsman az erre a célra elfogadott saját iránymutatásainak megfelelően kezeli a visszaélésszerű közléseket és az olyan panaszokat, amelyek az eljárással való visszaélésnek minősülnek.
   9.9.   Az ombudsman a panaszos kérésére dönthet úgy, hogy a vizsgálatot nem folytatja tovább. Ez nem akadályozza meg az ombudsmant abban, hogy a panasz tárgyát képező ügyben hivatalból indított vizsgálatot folytasson.
   9.10.   Ha a panaszos nem közli a kért információkat vagy a kért észrevételeket, az ombudsman lezárhatja a vizsgálatot.
   10. cikk
   Felülvizsgálati kérelem
   10.1.   A panaszosnak joga van ahhoz, hogy kérje az e határozat 3. cikkének (2) és (3) bekezdése szerint meghozott határozatok, illetve a vizsgálatot lezáró határozatban szereplő megállapítások bármelyikének felülvizsgálatát, a hivatali visszásság megállapítását kivéve.
   10.2.   Az ombudsman külön határozatban rendelkezik a felülvizsgálati kérelmek kezelésének részletes szabályairól.
   11. cikk
   A panaszkezelés átruházása
   Az ombudsman a titkárságra ruházhatja át a panaszkezelési folyamat egyes részeit. A titkárság tájékoztatja a panaszost arról, hogy a titkárság által meghozott határozatokkal szemben jogában áll felülvizsgálatot kérni az ombudsmantól.
   12. cikk
   Együttműködés a tagállami ombudsmanokkal és hasonló szervekkel
   Az ombudsman – többek között az Ombudsmanok Európai Hálózatán keresztül – együttműködést folytathat a tagállami ombudsmanokkal és hasonló szervekkel.
   13. cikk
   Nyelvek
   13.1.   Minden személynek joga van ahhoz, hogy az ombudsman hatáskörébe tartozó kérdésekben a Szerződés bármely nyelvén, írásban forduljon az ombudsmanhoz. Az ombudsman válaszát a Szerződésnek ugyanazon a nyelvén fogalmazza meg.
   13.2.   Az ombudsmanhoz a panasz a Szerződés bármely nyelvén benyújtható. Az ombudsman a panasz nyelvén kommunikál a panaszossal.
   13.3.   Kivételes körülmények esetén az ombudsman arra kérheti az intézményeket, hogy a vonatkozó dokumentumok másolatát a panasz nyelvén adják át. Ilyen kérés esetén az ombudsman a panaszos igényeivel arányosan, az intézmény forrásainak észszerű figyelembevételével jár el.
   14. cikk
   Hatálybalépés
   14.1.   Az ombudsman hatályon kívül helyezi a 2002. július 8-án elfogadott, 2004. április 5-én és 2008. december 3-án módosított végrehajtási rendelkezéseket.
   14.2.   Ez a határozat 2016. szeptember 1-jén lép hatályba. Ezek a végrehajtási rendelkezések alkalmazandók minden olyan vizsgálatra, amely az említett napon folyamatban van vagy az említett napon indul, továbbá minden olyan panaszra, amellyel kapcsolatban az ombudsman az említett napig még nem alakította ki az álláspontját.
   14.3.   Az ombudsman tájékoztatja az Európai Parlament elnökét erről a határozatról.
   14.4.   Az ombudsman ezt a határozatot a Hivatalos Lapban és a weboldalán teszi közzé.

      Kelt Strasbourgban, 2016. július 20-án.

         Emily O'REILLY

            európai ombudsman

      (1)  A határozatot a Parlament 1994. március 9-én fogadta el (HL L 113., 1994.5.4., 15. o.), és 2002. március 14-i (HL L 92., 2002.4.9., 13. o.) és 2008. június 18-i (HL L 189., 2008.7.17., 25. o.) határozatával módosította.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1049/2001/EK rendelete (2001. május 30.) az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről (HL L 145., 2001.5.31., 43. o.).


title: 2014/321/EU: A Tanács határozata ( 2014. május 13. ) az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Montenegrói Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevételéről szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében való megkötéséről

text:
               4.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 165/30

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2014. május 13.)
   az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Montenegrói Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevételéről szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió és tagállamai nevében való megkötéséről

      (2014/321/EU)

   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 217. cikkére, összefüggésben a 218. cikke (6) bekezdése a) pontjának i) alpontjával és 218. cikke (8) bekezdésének második albekezdésével,
   tekintettel Horvátország csatlakozási okmányára és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára
   tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
   mivel:

               (1)

               Az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Montenegrói Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevételéről szóló jegyzőkönyvet (a továbbiakban: a jegyzőkönyv) a 2014/172/EU tanácsi határozattal (1) összhangban aláírták.

               (2)

               A jegyzőkönyv megkötése az Európai Atomenergia-közösség hatáskörébe tartozó kérdések tekintetében külön eljárás tárgyát képezi.

               (3)

               A jegyzőkönyvet jóvá kell hagyni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács az Unió és tagállamai nevében jóváhagyja az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Montenegrói Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevételéről szóló jegyzőkönyvet (2).
   2. cikk
   A Tanács elnöke kijelöli azt a személyt, aki az Unió és tagállamai nevében jogosult a jegyzőkönyv 11. cikkének második bekezdésében előírt jóváhagyási aktusoknak a letétbe helyezésére.
   3. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2014. május 13-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. VENIZELOS

      (1)  HL L 93., 2014.3.28., 1. o.

      (2)  A jegyzőkönyvet az annak aláírásáról szóló határozattal együtt teszik közzé (HL L 93., 2014.3.28., 2. o.).


title: 2009/70/EK,Euratom: A Tanács határozata ( 2009. január 19. ) az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság két német tagjának kinevezéséről

text:
               28.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 24/13

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2009. január 19.)
   az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság két német tagjának kinevezéséről
   (2009/70/EK, Euratom)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 259. cikkére,
   tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 167. cikkére,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság cseh, német, észt, spanyol, francia, olasz, lett, litván, luxemburgi, magyar, máltai, osztrák, szlovén és szlovák tagjainak kinevezéséről szóló, 2006. július 11-i 2006/524/EK, Euratom tanácsi határozatra (1),
   tekintettel a német kormány javaslatára,
   tekintettel a Bizottság véleményére,
   mivel Karin ALLEWELDT elhalálozását és Amelie BUNTENBACH lemondását követően az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság két tagjának helye megüresedett,
   A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A Tanács a hivatali idő hátralévő részére, azaz 2010. szeptember 20-ig az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság tagjává nevezi ki Gabriela BISCHOFF-ot, Bereichsleiterin Europapolitik im DGB (a Német Szakszervezetek Szövetsége [DGB] európai uniós politikával foglalkozó tagozatának vezetőjét) és Michaela ROSENBERGER-t, Vorstandsmitglied Gewerkschaft Nahrung, Genuss, Gaststätten (a német élelmiszer-ipari, fogyasztási cikk- és vendéglátó-ipari szakszervezet [NGG] elnökségi tagját).
   2. cikk
   Ez határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2009. január 19-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GANDALOVIČ

      (1)  HL L 207., 2006.7.28., 30. o.


title: A Tanács (EU) 2016/954 határozata (2016. június 9.) a nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása területén létrehozandó, a házassági vagyonjogi rendszerekre és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásaira egyaránt kiterjedő megerősített együttműködésre való felhatalmazásról

text:
               16.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 159/16

         A TANÁCS (EU) 2016/954 HATÁROZATA
   (2016. június 9.)
   a nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei tekintetében a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása területén létrehozandó, a házassági vagyonjogi rendszerekre és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásaira egyaránt kiterjedő megerősített együttműködésre való felhatalmazásról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 329. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel a Belga Királyság, a Bolgár Köztársaság, a Cseh Köztársaság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, a Horvát Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, Málta Köztársaság, a Holland Királyság, az Osztrák Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a Szlovén Köztársaság, a Finn Köztársaság és a Svéd Királyság kérésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament egyetértésére (1),
   mivel:

               (1)

               Az Unió célul tűzte ki, hogy fenntartja és továbbfejleszti a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséget, amelyben biztosított a személyek szabad mozgása. E térség fokozatos kialakítása érdekében az Uniónak a határokon átnyúló vonatkozású polgári ügyekben való igazságügyi együttműködésre vonatkozó intézkedéseket kell elfogadnia.

               (2)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 81. cikke alapján ezeknek az intézkedéseknek ösztönözniük kell a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségét, beleértve a több államra kiterjedő vonatkozású családjogi intézkedéseket is.

               (3)

               2011. március 16-án a Bizottság javaslatot fogadott el a házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló tanácsi rendeletre, valamint a bejegyzett élettársi közösségek vagyonjogi hatásaival kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló tanácsi rendeletre vonatkozóan.

               (4)

               2015. december 3-i ülésén a Tanács arra a következtetésre jutott, hogy ésszerű időn belül nem lehetséges elérni, hogy a teljes Uniót felölelő megállapodás szülessen a rendeletek elfogadásáról.

               (5)

               Ilyen körülmények között Málta, Horvátország és Belgium 2015. december 14-i, 2015. december 15-i és 2015. december 17-i, illetve Németország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Luxemburg, Portugália, Szlovénia és Svédország 2015. december 18-i levelében kérést intézett a Bizottsághoz, melyben jelezték, hogy megerősített együttműködést kívánnak létrehozni egymás között a házassági vagyonjogi rendszerekkel kapcsolatos, továbbá a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében, és kérték, hogy e célból a Bizottság nyújtson be javaslatot a Tanácsnak. A Cseh Köztársaság, Hollandia, Bulgária, Ausztria és Finnország hasonló kéréseket intézett a Bizottsághoz 2016. január 28-i, 2016. február 2-i, 2016. február 9-i, 2016. február 16-i, illetve február 26-i levelében. Ciprus a Bizottsághoz intézett 2016. március 18-i levelében jelezte, hogy részt kíván venni a megerősített együttműködés létrehozásában; Ciprus a Tanács munkája során megerősítette ezen szándékát. Összesen 18 tagállam kérelmezte az említett megerősített együttműködést.

               (6)

               A megerősített együttműködésnek egyértelmű és átfogó jogi keretet kell biztosítania a részt vevő tagállamokban a nemzetközi párok vagyonjogi rendszerei – ideértve a házassági vagyonjogi rendszereket és a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait is – területén, és megfelelő megoldásokat kell biztosítania az állampolgárok számára a jogbiztonságot, a kiszámíthatóságot és rugalmasságot illetően, továbbá meg kell könnyítenie a részt vevő tagállamokban a határozatok és közokiratok érvényességének kölcsönös elismerését.

               (7)

               A tagállamok megerősített együttműködés létrehozására irányuló kéréseivel összhangban két anyagi jogi aktus hajtaná végre a megerősített együttműködést, amelyek közül az egyik a házassági vagyonjogi rendszerekre vonatkozik, a másik pedig a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásaira. A két anyagi jogi végrehajtási jogi aktust egyidejűleg kell elfogadni annak érdekében, hogy a nemzetközi párok vagyonjogi rendszereire kiterjedő megerősített együttműködés teljes hatóköre le legyen fedve, valamint, hogy biztosítva legyen a megkülönböztetésmentesség.

               (8)

               Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 20. cikkében és az EUMSZ 326–329. cikkében rögzített feltételek teljesülnek.

               (9)

               A megerősített együttműködés vonatkozó területét, vagyis a nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóságot, az alkalmazandó jogot, valamint a határozatok elismerését és végrehajtását a Szerződések által szabályozott területek egyikeként azonosítja az EUMSZ 81. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontja és 81. cikkének (3) bekezdése. Ez a terület nem tartozik az Unió kizárólagos hatáskörébe.

               (10)

               Az EUSZ 20. cikkének (2) bekezdésében említett végső lehetőség követelménye is teljesül, mivel a Tanács 2015. december 3-án arra következtetésre jutott, hogy a javasolt rendeletek célkitűzései az Unió egészére kiterjedően ésszerű határidőn belül nem lennének elérhetők.

               (11)

               A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében történő megerősített együttműködés célja, hogy továbbfejlessze a határokon átnyúló vonatkozású polgári ügyek tekintetében történő, a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapuló igazságügyi együttműködés kialakítását, és biztosítsa a tagállami kollíziós szabályok összhangját. Mindez hozzájárul az Unió célkitűzéseihez, védi érdekeit és erősíti az integrációs folyamatot az EUSZ 20. cikke (1) bekezdésének követelményei szerint.

               (12)

               A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében történő megerősített együttműködés összeegyeztethető a Szerződésekkel és az uniós joggal, és nem érinti hátrányosan a belső piacot vagy a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót. Nem jelent megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzítja a tagállamok közötti versenyt.

               (13)

               Így különösen, a nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében történő megerősített együttműködés összeegyeztethető a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló uniós joggal, mivel a megerősített együttműködés nem érint ezen a területen semmilyen uniós vívmányt.

               (14)

               A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében történő megerősített együttműködés tiszteletben tartja azon tagállamok hatásköreit, jogait és kötelezettségeit, amelyek nem vesznek részt abban. A részt vevő tagállamokra vonatkozó közös joghatósági, kollíziós, valamint elismerési és végrehajtási szabályok nem érintik a részt nem vevő országok szabályozását. A részt nem vevő tagállamok bíróságai továbbra is saját meglévő belső szabályaikat alkalmazzák a nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind házastársak vagyonjogi rendszereit, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóság és az alkalmazandó jog meghatározására, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében.

               (15)

               E határozat tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában, különös tekintettel annak 9. és 21. cikkében rögzített elveket.

               (16)

               A nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében történő megerősített együttműködés bármikor nyitva áll valamennyi tagállam előtt, az EUMSZ 328. cikkével összhangban.

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Belga Királyság, a Bolgár Köztársaság, a Cseh Köztársaság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, a Horvát Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, Málta, a Holland Királyság, az Osztrák Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a Szlovén Köztársaság, a Finn Köztársaság és a Svéd Királyság ezennel felhatalmazást kap arra, hogy egymás között megerősített együttműködést hozzanak létre a nemzetközi párok vagyonjogi rendszereit – ideértve mind a házassági vagyonjogi rendszereket, mind a bejegyzett élettársi kapcsolatok vagyonjogi hatásait – érintő ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása tekintetében, a Szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával.
   2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2016. június 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         G.A. VAN DER STEUR

      (1)  2016. június 7-i egyetértés (a Hivatalos Lapban még nem jelent meg).


title: Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/1372 határozata (2017. július 14.) Spanyolország „EGF/2017/001 ES/Castilla y León mining” referenciaszámú kérelme nyomán az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről

text:
               25.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 193/2

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2017/1372 HATÁROZATA
   (2017. július 14.)
   Spanyolország „EGF/2017/001 ES/Castilla y León mining” referenciaszámú kérelme nyomán az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap igénybevételéről
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapról (2014–2020) és az 1927/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 309/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 15. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodásra (2) és különösen annak 13. pontjára,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (a továbbiakban: EGAA) célja, hogy támogatást nyújtson a globalizáció hatására a világkereskedelemben bekövetkezett fő strukturális változások miatt vagy a globális pénzügyi és gazdasági válság elhúzódása, illetve egy újabb globális pénzügyi és gazdasági válság következtében elbocsátott munkavállalóknak és tevékenységüket megszüntető önálló vállalkozóknak a munkaerőpiacon történő újbóli beilleszkedéshez.

               (2)

               Az EGAA éves maximális összege az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet (3) 12. cikkében meghatározottaknak megfelelően (2011-es árakon számítva) 150 millió EUR.

               (3)

               2017. január 20-án Spanyolország kérelmet nyújtott be az EGAA mobilizálása céljából az Európai Unión belül folyó gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozásának („NACE”) Revision 2. rendszere szerinti 5. ágazatban (Szénbányászat) a Castilla y León régióban történt elbocsátások tekintetében. A kérelmet az 1309/2013/EU rendelet 8. cikke (3) bekezdésének megfelelően további információkkal egészítették ki. A kérelem eleget tesz az 1309/2013/EU rendelet 13. cikkében az EGAA-ból folyósított pénzügyi hozzájárulás meghatározására vonatkozóan megállapított követelményeknek.

               (4)

               Spanyolország úgy határozott, hogy az 1309/2013/EU rendelet 6. cikkének (2) bekezdése szerinti, az EGAA által társfinanszírozott, személyre szabott szolgáltatásokat biztosítja 125 nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatal (NEET-fiatalok) számára is.

               (5)

               Az 1309/2013/EU rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban Spanyolország kérelme elfogadhatónak tekinthető, mivel az elbocsátások súlyos hatással járnak a foglalkoztatottságra és a helyi gazdaságra nézve.

               (6)

               Az EGAA-t ezért igénybe kell venni a Spanyolország által benyújtott kérelem alapján nyújtandó, 1 002 264 EUR összegű pénzügyi hozzájárulás folyósítása érdekében.

               (7)

               Az EGAA igénybevételéhez szükséges idő minimálisra csökkentése érdekében ezt a határozatot az elfogadása napjától kell alkalmazni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az Unió 2017-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetésének keretein belül az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból 1 002 264 EUR összeg igénybevételére kerül sor kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok formájában.
   2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
   Ezt a határozatot 2017. július 14-től kell alkalmazni.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 14-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         A. TAJANI

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 347., 2013.12.20., 855. o.

      (2)  HL C 373., 2013.12.20., 1. o.

      (3)  A Tanács 1311/2013/EU, Euratom rendelete (2013. december 2.) a 2014–2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről (HL L 347., 2013.12.20., 884. o.).


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozata 30/07/COL ( 2007. február 19. ) a surlókórra irányuló norvég nemzeti ellenőrzési programról, valamint a Közösségen belüli kereskedelemre és a Norvégiába irányuló importra vonatkozó kiegészítő garanciákról

text:
               24.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 132/42

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG HATÁROZATA

   30/07/COL
   (2007. február 19.)
   a surlókórra irányuló norvég nemzeti ellenőrzési programról, valamint a Közösségen belüli kereskedelemre és a Norvégiába irányuló importra vonatkozó kiegészítő garanciákról
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,
   TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodásra és különösen annak 109. cikkére és 1. jegyzőkönyvére,
   TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésének d) pontjára, valamint 1. jegyzőkönyvére,
   TEKINTETTEL az EGT-megállapodás I. melléklete I. fejezetének 7.1.12. pontjában említett jogi aktusra, egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1), az 1. jegyzőkönyvvel módosítva és az EGT-megállapodáshoz igazítva,
   TEKINTETTEL az EGT-megállapodás I. melléklete I. fejezetének 7.2.27. pontjában említett jogi aktusra, a 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a surlókórra irányuló nemzeti ellenőrzési programok és kiegészítő garanciák tekintetében történő végrehajtásáról, a 2003/100/EK határozat egyes követelményeitől való eltérésről, valamint az 1874/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. március 31-i 546/2006/EK bizottsági rendelet (2), az 1. jegyzőkönyvvel az EGT-megállapodáshoz igazítva,
   TEKINTETTEL az EFTA Felügyeleti Hatóság 2007. február 14-i 21/07/COL határozatára, amely szerint az illetékes testületi tag köteles elfogadni a surlókórra irányuló norvég nemzeti ellenőrzési programról, valamint a Közösségen belüli kereskedelemre és a Norvégiába irányuló importra vonatkozó kiegészítő garanciákról szóló határozatot, amennyiben a határozattervezet összhangban van az EFTA Állat-egészségügyi Bizottság (EVC) véleményével,
   MIVEL a 999/2001/EK rendelet rendelkezik az EGT-hez tartozó EFTA-államok surlókórra irányuló nemzeti ellenőrzési programjainak jóváhagyásáról, amennyiben azok megfelelnek az említett rendelet egyes kritériumainak,
   MIVEL az 546/2006/EK rendelet a Közösségen belüli kereskedelemben kiegészítő garanciákat, valamint hatósági szállítási korlátozásokat irányoz elő az EGT-hez tartozó azon EFTA-államokba szánt juh- és kecskeféléket tartó gazdaságokra vonatkozóan, amely államok surlókórra irányuló nemzeti ellenőrzési programjait az EFTA Felügyeleti Hatóság jóváhagyta,
   MIVEL 2006. február 14-i levelében Norvégia surlókórra irányuló nemzeti ellenőrzési programot nyújtott be az EFTA Felügyeleti Hatósághoz, és az Oslóban tartott, több kérdést tárgyaló ülést követően 2006. november 20-án benyújtotta az EFTA Felügyeleti Hatósághoz e program néhány módosítását, valamint a program terjedelmére vonatkozó részletes információkat,
   MIVEL az EFTA Felügyeleti Hatóság az Európai Bizottsággal szorosan együttműködve megvizsgálta a surlókórra irányuló javasolt norvég nemzeti ellenőrzési programot, és e vizsgálatból kiderült, hogy a norvég program megfelel a jóváhagyáshoz szükséges követelményeknek,
   MIVEL ezért helyénvaló rendelkezni a 999/2001/EK rendelettel és az 546/2006/EK rendelettel összhangban Norvégia által benyújtott, surlókórra irányuló nemzeti ellenőrzési program jóváhagyásáról,
   MIVEL az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az EFTA Felügyeleti Hatóságot támogató EFTA Állat-egészségügyi Bizottság véleményével,
   ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1.

               A 2006. február 14-én és 2006. november 20-án benyújtott, surlókórra irányuló norvég nemzeti ellenőrzési programot, valamint a Közösségen belüli kereskedelemre és a Norvégiába irányuló importra vonatkozó kiegészítő biztosítékokat az EFTA Felügyeleti Hatóság jóváhagyja.

               2.

               Az EGT-megállapodás 109. cikkének (2) bekezdése szerint az EFTA Felügyeleti Hatóság továbbítja az Európai Bizottságnak a surlókórra irányuló norvég nemzeti ellenőrzési programot, valamint a Közösségen belüli kereskedelemre és a Norvégiába irányuló importra vonatkozó kiegészítő biztosítékokat, illetve ezek módosításait.

               3.

               Ez a határozat 2007. február 19-én lép hatályba.

               4.

               Ez a határozat angol nyelven hiteles.

      Kelt Brüsszelben, 2007. február 19-én.

            az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Bjørn T. GRYDELAND

            elnök

         Niels FENGER

            igazgató

      (1)  HL L 147., 2001.5.31., 1. o.

      (2)  HL L 94., 2006.4.1., 28. o.


title: A Tanács 87/594/EGK határozata (1987. november 30.) a vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról szóló nemzetközi egyezmény F3. mellékletének a Közösség nevében történő elfogadásáról

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31987D0594

Hivatalos Lap L 362 , 22/12/1987 o. 0008 - 0021 finn különkiadás fejezet 11 kötet 13 o. 0102  svéd különkiadás fejezet 11 kötet 13 o. 0102

		A Tanács 87/594/EGK határozata(1987. november 30.)a vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról szóló nemzetközi egyezmény F3. mellékletének a Közösség nevében történő elfogadásárólAZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 28., 43., 113. és 235. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],mivel a 75/199/EGK határozattal [2] a Közösség megkötötte a vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról szóló nemzetközi egyezményt;mivel az egyezmény mellékleteinek elfogadása hatékonyan hozzájárul a nemzetközi kereskedelem megkönnyítéséhez és fejlődéséhez;mivel az utasok esetében alkalmazandó vámkedvezményekre vonatkozó F3. melléklet elfogadható a Közösség részéről;mivel a melléklet elfogadását mindazonáltal bizonyos fenntartásokkal kell kiegészíteni azért, hogy a vámunió sajátos követelményeit és a vámjogszabályok összehangolásának jelenlegi szintjét figyelembe vegyék;A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról szóló nemzetközi egyezménynek az utasok esetében alkalmazandó vámkedvezményekre vonatkozó F3. mellékletét a Közösség nevében a Tanács elfogadja, figyelemmel az általános fenntartásra is, valamint a 21., a 38. és a 44. kötelező rendelkezésre, illetve a 45. ajánlott gyakorlatra vonatkozó fenntartásokra.A melléklet szövegét a fenntartásokkal együtt csatolták e határozathoz.2. cikkA Tanács elnöke kijelöli azt a személyt, aki jogosult arra, hogy a Vám-együttműködési Tanács főtitkárát értesítse az 1. cikkben említett mellékletnek a Közösség által történő elfogadásáról, figyelemmel az abban a cikkben említett fenntartásokra is.Kelt Brüsszelben, 1987. november 30-án.a Tanács részérőlaz elnökN. Wilhjelm[1] HL C 318., 1987.11.30.[2] HL 100., 1975.4.21., 1. o.--------------------------------------------------MELLÉKLETF3. MELLÉKLETAZ UTASOK ESETÉBEN ALKALMAZANDÓ VÁMKEDVEZMÉNYEKRE VONATKOZÓ MELLÉKLETBEVEZETÉSA nemzetközi utazások számának nagyarányú növekedése jelentős hatást gyakorol a vámigazgatási szervek tevékenységére, mivel az utasoknak, csomagjaiknak és szállítóeszközeiknek utazásuk során vámellenőrzésen kell átmenniük.Mind az utasok, mind az érintett hivatalok érdeke a szükséges vámellenőrzés folyamatának megkönnyítése, ennek kivitelezése azonban nem történhet a vámhatóság egyéb feladatainak – mint például az ország pénzügyi és gazdasági érdekeinek védelme, a tiltott cikkek behozatalának megakadályozása és egyéb vámbűncselekmények visszaszorítása – a rovására.Ez a melléklet előírja az utasokra vonatkozó, minimálisnak tartott kedvezményeket, és ezzel kapcsolatban különleges figyelmet szentel az egyezmény 2. cikke ajánlásának.Ez a melléklet valamennyi utas esetében alkalmazandó vámkedvezményekre vonatkozik, függetlenül attól, hogy állandó lakóhellyel nem rendelkező utasról vagy állandó lakóhellyel rendelkező kiutazó, illetve beutazó utasról van szó, függetlenül az utazás módjától, illetve az utasok útiholmijaitól – amennyiben azokat az utasok magukon viselik, poggyászukban vagy szállítóeszközön magukkal viszik. Ez a melléklet az utasok saját tulajdonú szállítóeszközeire is vonatkozik (közúti gépjárművek, hajók és repülőgépek).A melléklet azokra a munkavállalókra is vonatkozik, akik valamely országban laknak, de egy másikban dolgoznak, továbbá a személyzetek tagjaira és a határon gyakran átkelő egyéb személyekre. Az ilyen utasok azonban kizárhatók egyes kedvezmények előnyeiből.A melléklet nem vonatkozik az olyan különféle vámellenőrzésekre, amelyeket a vámhatóság egyéb hivatalok nevében végez, ezek közé tartoznak a bevándorlási és a növény-egészségügyi ellenőrzések. Ugyancsak nem terjed ki a melléklet azokra a személyekre, akik lakóhelyüket egyik országból a másikba kívánják áthelyezni.FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKE melléklet alkalmazásában:a) "utas":1. bármely személy, aki ideiglenesen egy olyan ország területére lép be, ahol állandó lakóhellyel nem rendelkezik ("külföldi lakos"); és2. bármely személy, aki ideiglenes külföldi tartózkodás után visszatér annak az országnak a területére, ahol állandó lakos ("visszatérő belföldi lakos").MegjegyzésEgy személy valamely országban állandó lakosként kezelendő, amennyiben alapvetően az adott országban él vagy állandó lakóhellyel rendelkezik. Az állandó lakóhely azonban a nemzeti jogszabályokkal összhangban határozandó meg;b) "magáncélú szállítóeszköz": pótalkatrészeikkel, valamint szokásos tartozékaikkal és felszerelésükkel együtt azok a közúti gépjárművek (a motorkerékpárokat is beleértve) és pótkocsik, hajók és repülőgépek, amelyeket az érintett személy kizárólag személyes használatra, nem pedig díjazás ellenében nyújtott személyszállítás, illetve díjazás ellenében vagy anélkül nyújtott ipari, illetve kereskedelmi áruszállítás céljából hozott be vagy vitt ki;c) "személyes használati tárgyak": azok a személyes használati (új vagy használt) cikkek, amelyekre az utasnak indokoltan szüksége lehet az út során, figyelembe véve az utazás valamennyi körülményét, kivéve azonban a kereskedelmi céllal behozott vagy kivitt árukat;d) a "behozatali vámok és adók": az áruk behozatalakor vagy azzal kapcsolatban beszedett vámok és egyéb illetékek, adók, jutalékok és egyéb díjak, azoknak a jutalékoknak és díjaknak a kivételével, amelyek összegét a nyújtott szolgáltatás megközelítő költségei határozzák meg;e) a "kiviteli vámok és adók": az áruk kivitelekor vagy azzal kapcsolatban beszedett vámok és egyéb illetékek, adók, jutalékok és egyéb díjak, azoknak a jutalékoknak és díjaknak a kivételével, amelyek összegét a nyújtott szolgáltatás megközelítő költségei határozzák meg;f) "ideiglenes behozatal": olyan vámeljárás, amely során bizonyos árukat feltételes vám-és adómentességgel szállítanak valamely vámterületre; ilyen termékeket meghatározott céllal és azzal a szándékkal kell behozni, hogy meghatározott időn belül újra kiviszik majd őket, valamint a használatból eredő szokásos értékcsökkenésen kívül egyéb változáson nem mehetnek keresztül;g) "biztosíték": ami biztosítja, hogy a vámhatóság felé a kötelezettségeket a vámhatóság felé kielégítő módon teljesítik;h) a "vámellenőrzés": azok az alkalmazott intézkedések, amelyek biztosítják azoknak a törvényeknek és rendelkezéseknek a betartását, amelyeknek a végrehajtásáért a vámhatóság felel.ALAPELVEK1. Kötelező rendelkezésE melléklet rendelkezései szabályozzák az utasok esetében alkalmazandó vámkedvezményeket.2. Kötelező rendelkezésA nemzeti jogszabályok határozzák meg a teljesítendő feltételeket, valamint az utas utazási cikkeinek és magáncélú szállítóeszközének vámkezeléséhez elvégzendő vámalakiságokat.ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK3. Kötelező rendelkezésA vámhatóságok jelölik ki azokat a vámhivatalokat, ahol az utasokkal kapcsolatos vámalakiságok elvégezhetők. A hivatalok elhelyezkedésének, hatáskörének és nyitvatartási idejének meghatározásához a földrajzi elhelyezkedést és az utasforgalom nagyságát veszik figyelembe.Megjegyzések(1) Az ilyen vámhivatalok az országhatárnál vagy belterületen (pl. repülőtereken vagy főbb vasútállomásokon) helyezkedhetnek el.(2) Bizonyos esetekben az utasoknak lehetőségük van arra, hogy a szükséges vámalakiságokat nemzetközi vonatokon, kompokon, luxushajókon stb. végezzék el.(3) Az utasok vámellenőrzésen történő áthaladása meggyorsításának másik módja az elővámkezelési lehetőségek biztosítása a kiléptető országban.4. Ajánlott gyakorlatAz adott személy előzetes kérelmére, valamint a vámhatóság által jogosnak ítélt indokok esetén a vámhatóság – amennyire közigazgatási szervezete lehetővé teszi – köteles engedélyezni az utasok esetében alkalmazandó vámalakiságoknak az erre a célra kijelölt vámhivatalokon kívüli elvégzését; ennek felmerülő költségei az adott személyt terhelik.5. Kötelező rendelkezésAmennyiben az utasforgalom indokolja, azok a fővámhivatalok, amelyek az utasok esetében alkalmazandó vámalakiságokat elvégezhetik, napi 24 órán keresztül tartanak nyitva, ha pedig erre nincs szükség, azon meghatározott időszakokban tartanak nyitva, amikor várhatóan utasok lépnek be az országba, illetve lépnek ki az országból.6. Ajánlott gyakorlatAhol együttműködő vámhivatalok helyezkednek el a közös határon, ott az érintett országok vámhatóságainak össze kell hangolni a vámhivatalok hatáskörét és a nyitvatartási idejét.MegjegyzésNéhány esetben a közös határokon az érintett országok vámhivatalai közös vámellenőrző pontokat hoztak létre ugyanazon a helyen és néha ugyanabban az épületben.7. Kötelező rendelkezésA valamennyi utasra kiterjedő, teljes körű vámellenőrzéshez való joguk sérelme nélkül, a vámhatóságok általában csak szelektíven vagy szúrópróbaszerűen végeznek ilyen ellenőrzést.8. Kötelező rendelkezésAz utasok vámellenőrzés céljából történő motozását csak kivételes esetekben, illetve csempészet vagy egyéb bűncselekmény gyanúja esetén kell elvégezni.9. Kötelező rendelkezésAz országhatáron közúti gépjárművön vagy vonaton be-, illetve kilépő utasoknak engedélyezett, hogy a szükséges vámalakiságokat természetszerűleg úgy végezzék el, hogy ne kelljen elhagyniuk azt a szállítóeszközt, amivel utaznak.10. Ajánlott gyakorlatA főbb nemzetközi repülőtereken a belépő utasok és csomagjaik vámkezelése során azt a kétfolyosós rendszert kell alkalmazni, amelyet e melléklet I. függeléke ismertet.11. Ajánlott gyakorlatMegfelelő nemzetközi tengeri kikötőkben, különösen azokban, amelyeket rövid tengeri utakat megtevő utasszállító hajók (például a menetrend szerinti kompjáratok) használnak, azt a kétfolyosós rendszert kell alkalmazni a beérkező utasok, csomagjaik és személyes használatú gépjárműveik vámkezelése során, amit e melléklet II. függeléke ismertet.12. Kötelező rendelkezésAz e mellékletben előírt vámkedvezményeket kell alkalmazni az utasokra állampolgárságuktól/nemzetiségüktől függetlenül.13. Ajánlott gyakorlatBármilyen szállítóeszközzel történik is az utazás, vámkezelés céljára nem követelhető az utasokról névsor, illetve csomagjegyzék.MegjegyzésEz a rendelkezés nem gátolja a vámhatóságot abban, hogy egy meghatározott szállítóeszközön érkező vagy kiutazó utasok számáról adatokat kérjen.14. Kötelező rendelkezésAz utasoknak lehetőségük van arra, hogy a náluk lévő árukkal kapcsolatban szóbeli nyilatkozatot tegyenek. Ugyanakkor a vámhatóság írásbeli nyilatkozatot kérhet az utasok által szállított olyan árukról, amelyek behozatala, illetve kivitele kereskedelmi jellegűnek minősül, vagy amelyek meghaladják a nemzeti jogszabályokban megállapított érték- vagy mennyiségi határokat.MegjegyzésAz e kötelező rendelkezésben említett írásbeli nyilatkozat lehet az otthoni használatra szánt áruk vámkezeléséhez általában előírt nyilatkozat vagy egy egyszerűsített árunyilatkozat is. A vámhatóság választási lehetőségként előírhatja kereskedelmi számla vagy egyéb kereskedelmi dokumentum bemutatását.15. Kötelező rendelkezésAz utasok által szállított árukat – a vámhatóságok által előírt feltételektől függően – a megfelelő vámeljárás értelmében elvégzendő vámkezelésig, ismételt kivitelükig vagy egyéb intézkedésig a nemzeti jogszabályokkal összhangban kell raktározni vagy megőrizni a következő esetekben:- az utas kérelmére,- amikor a szóban forgó áru nem vámolható el azonnal,- amennyiben e melléklet egyéb rendelkezései nem alkalmazandók az ilyen árukra.16. Kötelező rendelkezésA feladott poggyászt (azaz az utas előtt vagy után érkező, illetve induló poggyászt) a poggyászra alkalmazandó eljárás vagy egyéb egyszerűsített vámeljárás szerint kell elvámolni.Megjegyzés(1) A poggyászban található, nem személyes használati tárgyakra vonatkozó behozatali vám- és adómentesség nem feltétlenül vonatkozik a feladott poggyászokban található árukra.(2) Amennyiben az utas a feladott poggyászában található árukra vám- és adómentes belépést kér, a vámhatóság kérheti annak bizonyítását, hogy az adott személy valóban külföldről érkezik.(3) Az e melléklet III. függelékében vázolt rendelkezések hasznos útmutatást adhatnak a vasúton szállított feladott poggyász vámkezeléséhez.17. Kötelező rendelkezésRendelkezést kell hozni arra az esetre, ha a feladott poggyászt nem az utas vámkezelteti.18. Ajánlott gyakorlatAz utasok esetében alkalmazandó kedvezmények értelmében átalánydíjas rendszert kell alkalmazni azokra az árukra, amelyekkel kapcsolatban a nyilatkozatban otthoni használatot jelöltek meg, feltéve hogy a behozatal nem kereskedelmi jellegű, és az áruk együttes értéke vagy mennyisége nem haladja meg a nemzeti jogszabályokban megállapított mennyiségeket. Az átalánydíjas rendszernek:- olyan díjakat kell megállapítania, amelyek fedeznek minden behozatali vámot és adót,- nem foszthatja meg az árukat semmilyen vámmentes behozatali kedvezmény előnyétől, amelyre egyébként jogosultak,- lehetőséget kell biztosítania arra, amennyiben az utas kéri, hogy az árukat a rájuk vonatkozó megfelelő behozatali vámokkal és adókkal terheljék, amely esetben azonban a vámhatóságok kérhetik, hogy az összes vám- és adóköteles árut így kezeljék, és- meg kell hagynia azt a lehetőséget, hogy a vámhatóságok a magas vámértékű árukra különleges díjakat határozzanak meg, vagy kizárjanak néhány árut az átalánydíjas rendszer előnyeiből.MegjegyzésA behozatal általában nem kereskedelmi jellegűnek tekintendő, ha alkalomszerű és csak személyes használatra vagy az utas, illetve családja által történő felhasználásra szolgáló, illetve az utas által az országon belül ajándékként továbbadandó árukból áll, amelyek jellegüknél vagy mennyiségüknél fogva nem azt sejtetik, hogy kereskedelmi céllal hozták be őket.BELÉPÉSRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEKa) Külföldi lakosok19. Kötelező rendelkezésKülföldi lakosok személyes használati tárgyaira ideiglenes behozatali engedélyt kell adni. Ez alól kivételt képeznek a magas behozatalivám- és adótartalmú cikkek, amelyek mindenféle dokumentum, illetve biztosíték nélkül beengedhetők.20. Kötelező rendelkezésA ruházati cikkeken, tisztálkodási felszereléseken és egyéb nyilvánvalóan személyes használatú cikkeken kívül különösen a következők tekintendők személyes használati tárgyaknak:- saját ékszerek,- fényképezőgépek és filmfelvevők, elfogadható mennyiségű tartalékfilmmel és kiegészítőkkel,- hordozható diafilmvetítők vagy filmvetítők és kiegészítőik elfogadható mennyiségű diával,- kétcsöves látcsövek,- hordozható hangszerek,- hordozható lemezjátszók lemezekkel,- hordozható hangfelvevők és hangszórók (ideértve a diktafonokat is) magnókazettákkal,- hordozható rádióvevő készülékek,- hordozható televíziókészülékek,- hordozható írógépek,- hordozható számológépek,- gyermekkocsik,- tolókocsik mozgássérültek számára,- sportfelszerelések; például sátrak és egyéb táborozáshoz használt felszerelések, horgászfelszerelések, hegymászó felszerelések, vadászfegyverek lőszerkészlettel, motor nélküli kerékpárok, kenuk vagy 5,5 méternél rövidebb kajakok, síléc és teniszütők.21. Kötelező rendelkezésA meghatározott mennyiségi korlátokon belül behozatalivám- és adómentesen behozható fogyasztási cikkeken felül a külföldi lakosok a behozatali vám és adó fizetésének kötelezettsége nélkül hozhatnak be 75 SDR összértékben szigorúan nem kereskedelmi jellegű árukat. A 15 éven aluliak vagy a határokon gyakran átkelő személyek részére ennél alacsonyabb összeg is megállapítható.Megjegyzések(1) Az e kötelező rendelkezésben meghatározott kedvezmények feltétele, hogy az áruk kizárólag az utas vagy családtagjai által történő személyes használatra, illetve felhasználásra szolgálnak, vagy az utas által az országon belül ajándékként továbbadandók, és az utas poggyászában, saját magán és a kézipoggyászában szállítandók.(2) Az országon csupán átutazó külföldi lakosokat nagyobb kedvezmények illethetik meg.22. Kötelező rendelkezésA külföldi lakosok vám- és adómentesen a következő mennyiségben hozhatnak be dohányárut, bort, égetett szeszes italt és illatszert:a) 200 darab cigaretta vagy 50 darab szivar, vagy 250 gramm dohány, illetve e termékekből összeállított készlet 250 grammot meg nem haladó mennyisége;b) 2 liter bor és 1 liter égetett szeszes ital;c) 1/4 liter kölnivíz és 50 gramm parfüm.A dohányárukra és szeszes italokra vonatkozó kedvezmény azonban korlátozható meghatározott korú személyekre, illetve megvonható vagy csak csökkentett mennyiségben adható meg határon gyakran átkelők esetében (pl. a határ közelében élőknek, olyan munkavállalóknak, akik az egyik országban élnek, de a másikban vállalnak munkát, hivatásos sofőröknek és a nemzetközi közlekedésben részt vevő személyzet tagjainak).MegjegyzésAz e kötelező rendelkezésben meghatározott kedvezmények feltétele, hogy az áruk kizárólag az utas vagy családtagjai által történő személyes használatra, illetve felhasználásra szolgálnak, vagy az utas által az országon belül ajándékként továbbadandók, és az utas poggyászában, saját magán- vagy kézipoggyászában szállítandók.23. Kötelező rendelkezésAmennyiben ideiglenes behozatali nyilatkozatot szükséges benyújtani külföldi lakosok személyes használati tárgyai esetében, a kért biztosíték összege nem haladhatja meg a kiszabható behozatali vámok és adók összegét.24. Ajánlott gyakorlatAmennyiben ideiglenes behozatali nyilatkozatot szükséges benyújtani külföldi lakosok személyes használati tárgyai esetében, az áruk ideiglenes behozatalánál használt ATA-igazolványról szóló vámegyezmény (Brüsszel, 1961. december 6.) szerződő feleinek a saját nemzeti vámokmányaik helyett el kell fogadni az ATA-igazolványokat, és biztosítékként kezelni azokat a fizetendő vámok és adók tekintetében.25. Kötelező rendelkezésAmennyiben ideiglenes behozatali nyilatkozatot szükséges benyújtani külföldi lakosok személyes használati tárgyai esetében, az ideiglenes behozatal határidejét az utasnak az adott országban való tartózkodási idejéhez igazítva kell meghatározni, feltéve hogy a nemzeti jogszabályokban megállapított korlátokat nem haladja meg.26. Kötelező rendelkezésAz utas kérelmére és a vámhatóságok által jogosnak ítélt indokok alapján, az utóbbi meghosszabbítja az ideiglenes behozatal eredetileg meghatározott időtartamát.27. Kötelező rendelkezésRendelkezni kell arról, hogy az ideiglenesen behozott árukat másik vámhivatalon keresztül vigyék újra ki, mint ahol azokat behozták.28. Kötelező rendelkezésA külföldi lakosok ideiglenes behozatali engedélyt kapnak a magáncélú szállítóeszközeikre.MegjegyzésIdeiglenes behozatali engedély adható külföldi lakosok szállítóeszközként használt állatainak és nem motorhajtású járműveinek tekintetében is.29 Kötelező rendelkezésA szállítóeszköz szokásos üzemanyagtartályában szállított üzemanyag vám- és adómentesen hozható be.30. Kötelező rendelkezésA magáncélú szállítóeszköz tekintetében adott kedvezményeket attól függetlenül kell alkalmazni, hogy a szállítóeszköz az utas tulajdonát képezi, bérelt vagy kölcsönzött, valamint, hogy az utassal együtt, előtte vagy utána érkezik meg.31. Ajánlott gyakorlatA vámhatóságok nem kérhetnek sem vámokmányokat, sem biztosítékot a külföldi lakosok magáncélú szállítóeszközeinek ideiglenes beléptetéséhez.32. Ajánlott gyakorlatAmennyiben a külföldi lakosok magáncélú szállítóeszközeinek ideiglenes behozatalához vámokmányokat és biztosítékokat kérnek, a vámhatóságnak el kell fogadni azokat a szabványszerű nemzetközi okmányokat és biztosítékokat, amelyeket többek között az áruk ideiglenes behozatalánál használt ATA-igazolványról szóló vámegyezmény (Brüsszel, 1961. december 6.), a személyes használatra szolgáló közúti járművek ideiglenes behozataláról szóló New York-i vámegyezmény (1954. június 4.), valamint a magánrepülőgépek és luxusjachtok ideiglenes behozataláról szóló vámegyezmény (1956. május 18.) előír.33. Kötelező rendelkezésA külföldi lakosok magáncélú szállítóeszközeinek ideiglenes behozatalára vonatkozó általános határidő nem lehet rövidebb hat hónapnál.34. Kötelező rendelkezésAz érintett személy kérelmére és a vámhatóságok által jogosnak ítélt indokok alapján, az utóbbi meghosszabbítja az ideiglenes behozatal eredetileg meghatározott időtartamát.35. Kötelező rendelkezésAz országban ideiglenesen tartózkodó magáncélú szállítóeszköz megjavításához szükséges cserealkatrészekre szintén ideiglenes behozatali engedélyt adnak.36. Ajánlott gyakorlatA nemzeti jogszabályokban megállapított feltételek teljesítése esetén a vámhatóságok nem kérhetik külföldi lakosok magáncélú szállítóeszközének vagy személyes használati tárgyainak újrakivitelét, amelyek baleset vagy vis maior következtében nagymértékben megsérültek vagy használhatatlanná váltak.b) Visszatérő belföldi lakosok37. Kötelező rendelkezésA visszatérő belföldi lakosoknak engedélyezni kell a vám- és adómentes újrabehozatalt azokra a cikkekre vonatkozóan, amelyeket induláskor magukkal vittek és az adott országban szabad forgalomban voltak.38. Kötelező rendelkezésA meghatározott mennyiségi korlátokon belül behozatali vámtól és adóktól mentesen behozható fogyasztási cikkeken felül az állandó lakosok behozatali vám és adó megfizetésének kötelezettsége nélkül hozhatnak be 75 SDR összértékben szigorúan nem kereskedelmi jellegű árukat. A 15 éven aluliak vagy a határokon gyakran átkelő személyek részére ennél alacsonyabb összeg is megállapítható.MegjegyzésAz e kötelező rendelkezésben meghatározott kedvezmények feltétele, hogy az áruk kizárólag az utas vagy családtagjai által történő személyes használatra, illetve felhasználásra szolgálnak, vagy az utas által az országon belül ajándékként továbbadandók, és az utas poggyászában, saját magán- vagy kézipoggyászában szállítandók.39. Kötelező rendelkezésVisszatérő belföldi lakosok vám- és adómentesen a következő mennyiségben hozhatnak be dohányárut, bort, égetett szeszes italt és illatszert:a) 200 darab cigaretta vagy 50 darab szivar, vagy 250 gramm dohány, illetve e termékekből összeállított készlet 250 grammot meg nem haladó mennyisége;b) 2 liter bor és 1 liter égetett szeszes ital;c) 1/4 liter kölnivíz és 50 gramm parfüm.A dohányáruk és szeszes italok behozatalára vonatkozó kedvezmény korlátozható meghatározott korú személyekre is, illetve megvonható vagy csak csökkentett mennyiségben adható meg a határon gyakran átkelőknek (pl. a határ közelében élőknek, olyan munkavállalóknak, akik az egyik országban élnek, de a másikban vállalnak munkát, hivatásos sofőröknek és a nemzetközi közlekedésben részt vevő személyzet tagjainak).MegjegyzésAz e kötelező rendelkezésben meghatározott kedvezmények feltétele, hogy az áruk kizárólag az utas vagy családtagjai által történő személyes használatra, illetve felhasználásra szolgálnak, vagy az utas által az országon belül ajándékként továbbadandók, és az utas poggyászában, saját magán és a kézipoggyászában szállítandók.KILÉPÉSRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK40. Kötelező rendelkezésA kilépő utasok esetében alkalmazandó vámalakiságoknak a lehető legegyszerűbbeknek kell lenniük, és amennyiben lehet, el kell ezeket törölni.MegjegyzésVámalakiságokra szükség lehet például vám- és adómentesség vagy nemzetközi vámok és adók visszafizetésének igénylése esetén.41. Kötelező rendelkezésAz utasok kivihetnek kereskedelmi céllal árukat, ha betartják az előírt vámalakiságokat és megfizetik a kiviteli vámokat és adókat.42. Kötelező rendelkezésAz országot elhagyó állandó lakosok kérelmére a vámhatóságok megteszik a meghatározott cikkekre vonatkozó szükséges azonosítási intézkedéseket, amennyiben azok ingyenes újrabehozatalát ezáltal megkönnyítik.MegjegyzésEbben a tekintetben a szokásos intézkedések a termékek, illetve az azokon tartósan feltüntetett jelek, számok vagy egyéb jelzések leírása, illetve vámazonosítók vagy pecsétek rögzítése által történő azonosítás biztosításához szükséges részletek rögzítését foglalják magukban.43. Kötelező rendelkezésÁllandó lakosok személyes használati tárgyaira és magáncélú szállítóeszközére a vámokmányok fedezeteként ideiglenes kiviteli eljárás csak kivételes esetekben kérhető.44. Kötelező rendelkezésKülföldi lakosok által az ideiglenesen behozott árukra adott bármilyen biztosítékot vissza kell adni, amikor az árut újra kiviszik, függetlenül attól, hogy az újrakivitel melyik vámhivatalban történik.45. Ajánlott gyakorlatRendelkezni kell a készpénzben elhelyezett biztosítékoknak az ismételt kiléptetést végző vámhivatalban történő visszafizetéséről, még akkor is, ha az áru nem ugyanazon a hivatalon keresztül lépett be.ÁTUTAZÓ UTASOK46. Kötelező rendelkezésAzoknak az átutazó utasoknak, akik nem hagyják el a tranzitvárót, semmilyen vámvizsgálaton nem kell átmenniük.MegjegyzésEz a rendelkezés nem gátolja a vámhatóságot abban, hogy általános megfigyelés alatt tartsa a tranzitvárót, és megtegye a szükséges lépéseket vámbűncselekmény gyanúja esetén.AZ UTASOK ESETÉBEN ALKALMAZANDÓ VÁMKEDVEZMÉNYEKRE VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK47. Kötelező rendelkezésA vámhatóságok biztosítják, hogy az utasok esetében alkalmazandó vámkedvezményekkel kapcsolatos valamennyi lényeges információ bármely érdeklődő részére elérhető legyen.48. Kötelező rendelkezésAz utasokat megillető vám- és adómentességgel, valamint az elvégzendő vámalakiságokkal kapcsolatos információkat az utasok kérésére hazájukból történő elutazásuk előtt, vagy – ha megvalósítható – az út során kell az utasok rendelkezésére bocsátani.Megjegyzések(1) Ezeket az információkat az utasok rendelkezésére bocsáthatják hajón, repülőgépen és nemzetközi vonaton.(2) Ezeket az információkat az utasok rendelkezésére bocsáthatják brosúra formájában is, és adott esetben az érkezés és az indulás helyén kifüggesztve.49. Ajánlott gyakorlatAz utasok esetében alkalmazandó vámkedvezményekre vonatkozó információkat az adott ország hivatalos nyelvén vagy nyelvein és bármely más hasznosnak ítélt nyelven kell kinyomtatni.--------------------------------------------------I. FÜGGELÉKRendelkezések a repülőgéppel érkező utasok és poggyászaik kétfolyosós rendszerben történő vámkezelésérőlA kétfolyosós – vagy piros/zöld folyosós – rendszer egy egyszerűsített vámellenőrzés, amely lehetővé teszi a vámhatóságok számára, hogy meggyorsítsák az utasforgalom átáramlását a nemzetközi repülőtereken, és hatékonyan kezelhessék a megnövekedett utasforgalmat anélkül, hogy csökkentenék az ellenőrzés hatékonyságát, és ezzel párhuzamosan emelnék a vámtisztviselők számát. Ez nem szükségszerűen összeegyeztethetetlen egyéb ellenőrzések alkalmazásával, például a valuta-ellenőrzéssel, kivéve ha a körülmények valamennyi utas és poggyászaik teljes körű ellenőrzését kívánják meg.A kétfolyosós rendszert az alábbiakban felvázolt módon kell működtetni:1. A rendszerben az utas kétfajta folyosó között választhat:a) egy (zöld folyosó) azon utasok számára, akiknél nincs elvámolni való áru, vagy csak olyan áru van, amely behozatala vám- és adómentes, valamint nem vonatkozik rá behozatali tilalom vagy korlátozás; ésb) a másik (piros folyosó) a többi utas számára.2. Az egyes folyosókat egyértelműen és jól látható módon kell jelezni, hogy az utasok könnyen választhassanak közülük. Az alapvető jól látható jelzések a következők:a) az 1. a) pontban említett zöld folyosó esetében szabályos nyolcszög alakú tábla, és a "Nothing to declare" ("Rien à déclarer") szavak olvashatók rajta;b) az 1. b) pontban említett piros folyosó esetében négyzet alakú, és a "Goods to declare" ("Marchandises à déclarer") szavak olvashatók rajta.Ezeken kívül a folyosókat olyan felirattal kell azonosítani, amelyben szerepel a "Customs" ("Douane") szó.3. A 2. pontban meghatározott szöveget angolul és/vagy franciául és bármely más, az adott repülőtéren hasznosnak ítélt nyelven vagy nyelveken kell feltüntetni.4. Az utasoknak elegendő tájékoztatást kell kapniuk ahhoz, hogy kiválaszthassák a megfelelő folyosót. Ehhez fontos, hogy:a) az utasokat tájékoztassák a rendszer működéséről, valamint a zöld folyosón behozható áruk megjelöléséről és mennyiségéről. Ezt a repülőtéren elhelyezett plakátok és táblák, illetve a repülőtéren vagy idegenforgalmi ügynökségeken, a légitársaságoknál és egyéb érintett szervezeteknél elhelyezett szórólapok segítségével lehet megtenni;b) a folyosóhoz vezető út egyértelműen legyen kijelölve.5. A folyosókat a poggyászkiadón túl kell elhelyezni, hogy az utasoknál legyen minden poggyászuk, amikor kiválasztják a folyosót. A folyosókat továbbá úgy kell elhelyezni, hogy az utasok erről a területről a lehető legrövidebb úton jussanak el a repülőtér kijáratáig.6. A poggyászkiadó és a folyosóbejáratok közötti távolságnak elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy az utasok eldönthessék, melyik folyosót válasszák, és a folyosóra torlódás okozása nélkül jussanak be.7. Azokra az utasokra, akik a zöld folyosót választják, semmilyen vámalakiság nem vonatkozik a szúrópróbaszerű ellenőrzés kivételével; a piros folyosón az utasok elvégzik a vámhatóság által előírt vámalakiságokat.--------------------------------------------------II. FÜGGELÉKRendelkezések a tengeri úton érkező utasok, poggyászaik és járműveik kétfolyosós rendszerben történő vámkezelésérőlA kétfolyosós – vagy piros/zöld folyosós – rendszer egy egyszerűsített vámellenőrzés, amely alkalmas a tengeri úton érkező utasokkal, poggyászaikkal és járműveikkel kapcsolatos vámkezelésre. A rendszer különösen alkalmas rövid tengeri utakat megtevő utasok – például a menetrend szerinti kompjáratokat használó utasok – ellenőrzésére. A rendszer segíti, hogy a vámhatóságok megnöveljék az utasforgalom átáramlását a nemzetközi kikötőkben, és hatékonyan kezelhessék a megnövekedett utasforgalmat anélkül, hogy csökkentenék a vizsgálatok hatékonyságát, és párhuzamosan emelnék a vámtisztviselők számát. Ez nem szükségszerűen összeegyeztethetetlen egyéb ellenőrzések alkalmazásával, például a valuta-ellenőrzéssel és a nemzetközi gépjármű-biztosítások ellenőrzésével, kivéve ha a körülmények valamennyi utas és poggyászaik vagy gépjárműveik teljes körű vizsgálatát kívánják meg.A kétfolyosós rendszert az alábbiakban felvázolt módon kell működtetni:1. A rendszerben az utas – akár saját járművével utazik, akár nem – kétfajta folyosó között választhat:a) egy (zöld folyosó) azon utasok számára, akiknél nincs elvámolni való áru, vagy csak olyan áru van, amely behozatala vám- és adómentes, valamint nem vonatkozik rá behozatali tilalom vagy korlátozás; ésb) a másik (piros folyosó) a többi utas számára.2. Az egyes folyosókat egyértelműen és jól látható módon kell jelezni, úgy, hogy az utasok könnyen választhassanak közülük. Az alapvető jól látható jelzések a következők:a) az 1. a) pontban említett zöld folyosó esetében szabályos nyolcszög alakú tábla, és a "Nothing to declare" ("Rien à déclarer") szavak olvashatók rajta;b) az 1. b) pontban említett piros folyosó esetében négyzet alakú tábla, és a "Goods to declare" ("Marchandises à déclarer") szavak olvashatók rajta.Ezeken kívül a folyosókat olyan felirattal kell azonosítani, amelyben szerepel a "Customs" ("Douane") szó.3. A 2. pontban meghatározott szöveget angolul és/vagy franciául és bármely más, szükségesnek ítélt nyelven vagy nyelveken kell feltüntetni.4. Azoknak az utasoknak az esetében, akik saját járművükkel utaznak, és ahol a járműveket a vámkezelés elvégzéséhez sorokba rendezik, minden gépjármű vezetője kaphat a 2. a) és b) pontban említett jelölésekkel ellátott piros és zöld matricát, amelyet a gépkocsi szélvédőjére kell ragasztani:a) a zöld matricát abban az esetben, ha a gépjármű és minden áru, amit tartalmaz, beleértve a jármű utasainak személyes tulajdonát vagy az általuk szállított árukat, vámkezelés nélkül beléphet, valamint nem vonatkozik rá behozatali tilalom vagy korlátozás; ésb) a piros matricát minden egyéb esetben.5. Az utasoknak elegendő tájékoztatást kell kapniuk ahhoz, hogy a folyosók, illetve adott esetben a zöld és a piros matricák közül választhassanak. Ehhez fontos, hogy:a) az utasokat tájékoztassák a rendszer működéséről, és a zöld folyosón behozható áruk megjelöléséről és mennyiségéről. Ezt a kikötőkben elhelyezett plakátok és táblák, illetve a beszállásnál a kikötőben, a hajó fedélzetén vagy idegenforgalmi ügynökségeken, a hajózási társaságoknál és egyéb érintett szervezeteknél elhelyezett szórólapok segítségével lehet megtenni;b) amennyiben a 4. pontban említett matricákat használni kell, ezeket minden jármű vezetője már a kikötőbe érkezés előtt megkapja;c) a folyosóhoz vezető út egyértelműen legyen kijelölve.6. A folyosókat a poggyászkiadón túl kell elhelyezni, hogy az utasoknál legyen minden poggyászuk, amikor kiválasztják a folyosót. A folyosókat továbbá úgy kell elhelyezni, hogy az utasok erről a területről a lehető legrövidebb úton jussanak el a kikötő kijáratáig.7. A hajó vagy a poggyászkiadó, illetve a folyosóbejáratok közötti távolságnak elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy az utasok eldönthessék, melyik folyosót válasszák, és a folyosóra torlódás okozása nélkül jussanak be.8. Azokra az utasokra, akik a zöld folyosót választják, semmilyen vámalakiság nem vonatkozik a szúrópróbaszerű ellenőrzés kivételével; a piros folyosón az utasok elvégzik a vámhatóság által előírt vámalakiságokat.9. Az a rendszer, amelyik csak egy sávot használ, de amely alapján a piros matricát felragasztó járműveket és a szúrópróbaszerű ellenőrzésre kiválasztott járműveket átirányítják egy kijelölt parkolórészbe, a kétfolyosós rendszer előírásainak megfelelőnek tekinthető.--------------------------------------------------III. FÜGGELÉKRendelkezések a vasúton szállított feladott csomag vámkezelésérőlA vasúton szállított feladott csomag hatékony és gördülékeny kezelését teszik lehetővé a következő rendelkezések:1. Amikor feladja csomagját a vasúti hatóságnál, az utas nyilatkozatot tehet a csatolt nyomtatványon vagy ennek a nyomtatványnak megegyezés szerinti, elfogadott változatán, hogy meggyorsítsa a vámkezelést.2. A vámhatóságok tényleges kedvezményeket adnak a fenti írásbeli nyilatkozat használata esetén, ezzel ösztönözve az utasokat, hogy a vámhatóság számára nagyobb biztonságot nyújtó eljárást használják.3. A nyilatkozatot a vasúti hatóságok adják át az indulás helye szerinti és, ha szükséges, a rendeltetési hely szerinti ország vámhatóságainak.4. Az írásbeli nyilatkozat az utasoktól kért szokásos nyilatkozatot helyettesíti, és azzal azonos hatállyal bír.5. A vámhatóságok, amennyire lehetséges, elkerülik az írásbeli nyilatkozattal ellátott csomag tartalmának vizsgálatát.6. Ha átvizsgálásra vagy egyéb ellenőrzésre nincs szükség, a vámhatóságok igyekeznek az írásbeli nyilatkozattal rendelkező feladott csomagok minél nagyobb részét a határt követően kiadni, hogy a vasút minél előbb a célállomás felé irányíthassa azokat.7. Amennyiben a csomagot a vámhatóság átvizsgálásra vagy egyéb ellenőrzésre kiválasztotta, lehetőség van arra, hogy az utas célállomásához legközelebbi ponton végezzék el az ilyen átvizsgálásokat vagy egyéb ellenőrzéseket. Ebből a célból a lehető legtöbb vámhivatalt fel kell ruházni a feladott csomagok vámkezelésének hatáskörével.8. A csomagot csak kivételes esetben tartják vissza a határnál, például szabálysértés vagy csalás erős gyanúja esetén.9. A visszaélések elkerülése érdekében a vámhatóságok szabadon alkalmazhatnak bármilyen, megítélésük szerint szükséges ellenőrző intézkedést.10. Az utasok csomagátvételének megkönnyítése céljából erősíteni kell a vámhatóság és a vasút együttműködését, különösen a vámkezelés hivatalos óráinak beosztása tekintetében.11. Megítélés tárgya, hogy a vasútnak szükséges-e ellenőrizni az írásbeli nyilatkozat pontosságát, különösen, ha a feladott csomagok kiadását akkor kérik, amikor a vámhivatal zárva van, vagy az állomáson nincs vámhivatal.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Közösségi Fenntartások a Vámeljárások Egyszerűsítéséről és Összehangolásáról Szóló Nemzetközi Egyezmény F3. Mellékletével Kapcsolatban1. Általános fenntartás (általános megjegyzés)A közösségi jogszabályok általában kiterjednek e melléklet rendelkezéseire. A tagállamok azonban, indokolt esetben, a közösségi jogszabályok által meghatározott mértékig beiktathatják saját fenntartásaikat, hogy bizonyos esetekben saját nemzeti rendelkezéseiket fenntartsák.2. A 21. és 38. kötelező rendelkezés"A közösségi jogszabályok a szóban forgó árukra 45 ECU (European Currency Units) együttes összegig behozatali vámmentességet ír elő minden olyan országból érkező utas esetén, amely nem tagja az Európai Közösségnek. A 22. és 39. kötelező rendelkezésben meghatározott mennyiségi korlátozásokra vonatkozóan a közösségi jogszabályok adómentességet írnak elő a következő maximális mennyiségű kávé és tea behozatala esetén:a)kávé: | 500 gramm |vagy | |kávékivonat és -eszencia: | 200 gramm |b)tea: | 100 gramm |vagy | |teakivonat és -eszencia: | 40 gramm." |3. A 44. kötelező rendelkezés és 45. ajánlott gyakorlat"E rendelkezések nem alkalmazhatók minden esetben, különösen akkor nem, ha a vámeljárás különböző tagállamok vámhivatalaiban történik. E rendelkezések alkalmazásánál a Benelux Gazdasági Közösséget egy tagállam területeként kell tekinteni."--------------------------------------------------