title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozata 94/06/COL ( 2006. április 19. ) az állami támogatások eljárásjogi és anyagi jogi szabályainak ötvenhetedik módosításáról

text:
               5.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 36/62

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG HATÁROZATA

   94/06/COL
   (2006. április 19.)
   az állami támogatások eljárásjogi és anyagi jogi szabályainak ötvenhetedik módosításáról
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (1),
   TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (2), és különösen annak 61–63. cikkére és 26. jegyzőkönyvére,
   TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra (3) és különösen annak 24. cikkére, 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, valamint 3. jegyzőkönyve I. részének 1. cikkére,
   MIVEL a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 24. cikke értelmében a Hatóságnak kell érvényre juttatnia az EGT-megállapodás állami támogatásra vonatkozó rendelkezéseit,
   MIVEL a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 5. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján a Hatóság köteles közleményeket vagy iránymutatásokat kiadni az EGT-megállapodás által szabályozott ügyekben, amennyiben ezen megállapodás vagy a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás kifejezetten így rendelkezik, vagy amennyiben a Hatóság ezt szükségesnek ítéli,
   EMLÉKEZTETVE a Hatóság (4) által 1994. január 19-én elfogadott, állami támogatással kapcsolatos eljárási és anyagi jogi szabályokra (5),
   MIVEL az EGT-megállapodás XV. melléklete végén lévő „ÁLTALÁNOS” címszó alatti II. pont szerint a Hatóságnak az Európai Bizottsággal folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság által elfogadottakkal összhangban lévő jogi aktusokat kell elfogadnia,
   MIVEL az Európai Bizottság közzétette a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló 2003/361/EK bizottsági ajánlást (6) amely a kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló korábbi 96/280/EK bizottsági ajánlás (7) helyébe lép,
   MIVEL az EFTA Felügyeleti Hatóság a 2003. november 5-i 198/03/COL sz. határozattal (8) törölte a korábbi (a 96/280/EK bizottsági ajánlást tartalmazó) 10. fejezetet, mert az új 2003/361/EK bizottsági ajánlásban foglalt új kkv-meghatározást beépítették a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatásokra vonatkozó új csoportmentességi rendelet (9) mellékletébe is,
   MIVEL a kkv-meghatározás általános hivatkozási eszközként szolgál az állami támogatásról szóló iránymutatásokban, amelyek a kkv-meghatározás tekintetében többféle hivatkozást tartalmaznak, a Hatóság hasznosnak ítéli meg az új, 2003/361/EK bizottsági ajánlásban foglalt új kkv-meghatározás állami támogatásról szóló iránymutatásokba történő beépítését,
   MIVEL a mikro-, kis- és középvállalkozások 2003/361/EK bizottsági ajánlásban foglalt meghatározását új 10. fejezetként be kell illeszteni az állami támogatásról szóló iránymutatásokba,
   MIVEL az állami támogatásról szóló iránymutatások más fejezetei a korábbi 10. fejezetben foglalt kis- és középvállalkozások korábbi meghatározására hivatkoznak, és emiatt azokat módosítani kell a mikro-, kis- és középvállalkozások új meghatározásával,
   EMLÉKEZTETVE, hogy a Hatóság konzultált az Európai Bizottsággal a 2003/361/EK bizottsági ajánlás állami támogatásról szóló iránymutatásokba történő beépítéséről,
   EMLÉKEZTETVE, hogy a Hatóság a tárgyban Izlanddal, Liechtensteinnel és Norvégiával folytatott, 2006. február 7-én kelt levelezés keretében konzultált az EFTA-államokkal,
   ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Hatóság állami támogatásról szóló iránymutatásai módosulnak a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározását tartalmazó új 10. fejezettel. Az új 10. fejezet megtalálható a mellékletben és e határozat szerves részét képezi. Az állami támogatásról szóló iránymutatások más fejezetei, amelyek a korábbi 10. fejezetben foglalt kis- és középvállalkozások korábbi meghatározására hivatkoznak, úgy módosulnak, hogy a 2003/361/EK bizottsági ajánlásban foglalt mikro-, kis- és középvállalkozások új meghatározására hivatkozzanak.
   Az új 10. fejezet a Hatóság általi elfogadásától alkalmazandó.
   2. cikk
   Az EFTA-államokat levélben kell értesíteni, csatolva e határozat egy másolatát, valamint az állami támogatásról szóló iránymutatások mellékelt új 10. fejezetét.
   3. cikk
   Az Európai Bizottságot – az EGT-megállapodás 27. jegyzőkönyve d) pontjának megfelelően – ezen határozat egy másolatának megküldésével kell tájékoztatni, mellékelve a Hatóság állami támogatásról szóló iránymutatásainak új 10. fejezetét.
   4. cikk
   A határozatot mellékletével együtt az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében kell közzétenni.

      Kelt Brüsszelben, 2006. április 19-én.

            az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Bjørn T. GRYDELAND

            elnök

         Kurt JAEGER

            testületi tag

      (1)  A továbbiakban: a Hatóság.

      (2)  A továbbiakban: EGT-megállapodás.

      (3)  A továbbiakban: Felügyeleti és Bírósági Megállapodás.

      (4)  A Hatóság által e tekintetben elfogadott közlemények, iránymutatások összessége a továbbiakban: állami támogatásról szóló iránymutatások.

      (5)  Eredetileg megjelent: HL L 231., 1994.9.3., 1. o., valamint annak 32. EGT-kiegészítésében ugyanazon napon. Az állami támogatásról szóló iránymutatások frissített változata megtalálható a Hatóság honlapján: www.eftasurv.int

      (6)  HL L 124., 2003.5.20., 36. o.

      (7)  HL L 107., 1996.4.30., 4. o.

      (8)  HL L 120., 2005.5.12., 39. o.

      (9)  A 364/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 63., 2004.2.28., 22. o.) módosított, az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 10., 2001.1.13., 33. o.). Mindkét rendeletet beépítették az EGT-megállapodás XV. mellékletének 1f. szakaszába a 88/2002 sz. vegyes bizottsági határozattal (HL L 266., 2002.10.3., 56. o. és 49. EGT-kieg., 2002.10.3., 42. o.) és a 131/2004 sz. vegyes bizottsági határozattal (HL L 64., 2005.3.10., 67. o. és EGT-kiegészítés 12., 2005.3.10., 49. o.).

      MELLÉKLET

         „10.   MIKRO-, KIS- ÉS KÖZÉPVÁLLALKOZÁSOKNAK NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK
         10.1.   Bevezetés

                     (1)

                     A korábbi 10. fejezet tartalmazta a kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló 96/280/EK bizottsági ajánlást (1). A 96/280/EK bizottsági ajánlás alkalmazása során felmerült értelmezési nehézségek, valamint a vállalkozások észrevételei alapján a 96/280/EK bizottsági rendeletet többször is módosítani kellett. Ugyanakkor az egyértelműség érdekében a Bizottság úgy döntött, hogy a 96/280/EK bizottsági ajánlást a mikro-, kis- és középvállalkozások (a továbbiakban: kkv) új meghatározását tartalmazó új, 2003/361/EK bizottsági ajánlással váltja fel.

                     (2)

                     Az EFTA Felügyeleti Hatóság a 2003. november 5-i 198/03/COL sz. határozattal (2) törölte a korábbi (a 96/280/EK bizottsági ajánlást tartalmazó) 10. fejezetet, mivel az új 2003/361/EK bizottsági ajánlásban foglalt új kkv-meghatározást beépítették a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatásokra vonatkozó új csoportmentességi rendelet (3) mellékletébe is.

                     (3)

                     Mindazonáltal, mivel a kkv-meghatározás általános hivatkozási eszközként szolgál az állami támogatásról szóló iránymutatásokban, amelyek a kkv-meghatározás tekintetében több hivatkozást tartalmaznak, a Hatóság célravezetőnek ítéli meg az új, 2003/361/EK bizottsági ajánlásban foglalt új kkv-meghatározás állami támogatásról szóló iránymutatásokba történő beépítését. Az új 10. fejezet emiatt tartalmazza a 2003/361/EK bizottsági ajánlásban foglalt új kkv-meghatározást (4).

                     (4)

                     Egyértelművé kell tenni, hogy összhangban

                                 i.

                                 az EK-Szerződés 48., 81. és 82. cikkének az Európai Közösségek Bírósága általi értelmezésével; és

                                 ii.

                                 az EGT-megállapodás 34., 53. és 54. cikkének EFTA-Bíróság és az Európai Közösségek Bírósága általi értelmezésével,

                           vállalkozásnak tekintendő jogi formájától függetlenül minden olyan jogalany, amely gazdasági tevékenységet folytat, különösen a kézműipari vagy egyéb tevékenységet folytató önálló vállalkozók és családi vállalkozások, valamint a rendszeres gazdasági tevékenységet folytató személyegyesítő társaságok, illetve az egyesülések.

                     (5)

                     A személyzeti létszám (személyzeti létszám kritérium) továbbra is kétségtelenül az egyik legfontosabb kritérium, és a legfőbb kritériumnak kell tekinteni; mindazonáltal a pénzügyi kritérium szükséges kiegészítést jelent a vállalkozás valós méretének és teljesítményének, valamint a versenytársaihoz képest elfoglalt helyzetének meghatározásában. Ugyanakkor nem lenne kívánatos pénzügyi kritériumként egyedül a forgalmat használni, különösen azért, mert a kereskedelmi és a forgalmazási ágazatban működő vállalkozások természetüknél fogva magasabb forgalmi adatokkal rendelkeznek a feldolgozóipari ágazatban működőkhöz képest. Emiatt a »forgalom kritériumot« kombinálni kell a mérlegfőösszeg kritériumával (ez utóbbi tükrözi a vállalkozás vagyoni helyzetét), miközben fennáll annak a lehetősége, hogy e két kritérium valamelyikét túllépik.

                     (6)

                     A forgalom felső határa a legkülönbözőbb gazdasági tevékenységeket végző vállalkozásokat érinti. Annak érdekében, hogy indokolatlanul ne korlátozzák a meghatározás alkalmazását, naprakésszé kell tenni az árváltozás és a termelékenység változásainak figyelembevétele érdekében.

                     (7)

                     A mérlegfőösszeg felső határa tekintetében, bármilyen új elem hiányában, indokolt fenntartani azt a megközelítést, amely szerint a forgalom felső határait a két változó statisztikai arányán alapuló együttható szerint határozzák meg. A statisztikai trend szükségessé teszi a forgalom felső határának nagyobb mértékű növelését. Mivel a trend a vállalkozás mérete szerint változik, helyénvaló kiigazítani az együtthatót annak érdekében, hogy a gazdasági trendet a lehető legpontosabban adja vissza, valamint, hogy ne hozza hátrányos helyzetbe a mikro- és kisvállalkozásokat a középvállalkozásokhoz képest. A mikro- és kisvállalkozások esetében ez az együttható 1-hez közeli értéket vesz fel. Az egyszerűség érdekében e kategóriákban egyetlen értéket kell választani a forgalom felső határa és a mérlegfőösszeg felső határa tekintetében.

                     (8)

                     A mikrovállalkozások – amelyek a vállalkozókészség és a munkahelyteremtés fejlesztése szempontjából különösen fontos kisvállalkozások kategóriáját képezik – meghatározását is pontosítani kell.

                     (9)

                     Annak érdekében, hogy pontosabb képet nyerjünk a kkv-k tényleges gazdasági helyzetéről, valamint a kkv-k gazdasági erejét túllépő vállalkozások csoportjainak e kategóriából történő eltávolítása céljából, különbséget kell tenni a vállalkozások különböző csoportjai között a következők alapján: a vállalkozások függetlenek-e, vannak-e irányítói helyzetben nem levő leányvállalataik (társvállalkozások), vagy azok kapcsolt vállalkozások-e. Érvényben marad a korábbi 96/280/EK bizottsági ajánlásban foglalt, a részesedésre vonatkozó 25 %-os határ, amely alatt egy vállalkozás függetlennek tekintendő.

                     (10)

                     A vállalkozásalapítás, a kkv-k sajáttőke-finanszírozásának, a vidékfejlesztés és a helyi szinten megvalósuló fejlesztések ösztönzése érdekében függetlennek tekinthetők az olyan vállalkozások is, amelyek esetében a vállalkozások finanszírozása és a vállalkozásalapítás területén pozitív szerepet játszó bizonyos befektetői kategóriák 25 %-os vagy azt meghaladó részesedéssel rendelkeznek. Ugyanakkor az ilyen befektetőkre vonatkozó feltételeket még nem határozták meg pontosan. Az »üzleti angyalok« (kockázati tőkét befektető magánemberek vagy magánemberek csoportjai) külön figyelmet érdemelnek, mivel más kockázatitőke-befektetőkhöz képest különösen értékes képességekkel rendelkeznek az új vállalkozóknak történő tanácsadásban. Részvénytőke-befektetéseik kiegészítik a kockázatitőke-vállalatok tevékenységét, mivel a vállalkozások korai életszakaszában kisebb összegeket nyújtanak.

                     (11)

                     Az egyszerűség érdekében, különösen az EFTA-államok és vállalkozások tekintetében, a kapcsolt vállalkozások meghatározása a 2001/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (5) módosított, az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló, 1983. június 13-i 83/349/EGK tanácsi irányelv (6) 1. cikkében foglalt feltételek alapján történik, amennyiben ezek a feltételek megfelelnek e fejezet céljainak. Annak érdekében, hogy fokozottan ösztönözzék a kkv-k sajáttőkéjébe történő befektetéseket, a legutóbb a 2001/65/EK irányelvvel (7) módosított, az egyes vállalatok éves beszámolóiról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK tanácsi irányelv 5. cikkének (3) bekezdésében foglalt kritériumok szerint bevezették a kérdéses vállalkozás feletti meghatározó befolyás hiányának vélelmét.

                     (12)

                     Megfelelő esetekben figyelembe kell venni azokat a kapcsolatokat is, amelyek a vállalkozások között természetes személyeken keresztül állnak fenn, annak biztosítása érdekében, hogy csak azok a vállalkozások részesedhessenek a kkv-knak nyújtott, különböző szabályokból és intézkedésekből származó előnyökből, amelyeknek valóban szüksége van rá. Annak érdekében, hogy az ilyen helyzetek vizsgálatát a szükséges minimumra korlátozzák, az ilyen kapcsolatokat csak az érintett piacok vagy a szomszédos piacok tekintetében veszik figyelembe, amennyiben szükséges, a Hatóság EGT-n belüli versenyjog céljából az érintett piac meghatározásáról szóló határozatának (8) I. mellékletében foglalt »érintett piacok« meghatározás alapján.

                     (13)

                     Valamely EFTA-állam különböző állami hatóságai közötti önkényes megkülönböztetések elkerülése érdekében, és tekintettel a jogbiztonság szükségességére, szükséges megerősíteni, hogy nem minősül kkv-nak az olyan vállalkozás, amelynek tőkéjéből vagy szavazati jogaiból több mint 25 %-kal állami hatóság részesedik.

                     (14)

                     A vállalkozásokra nehezedő adminisztrációs nyomás könnyítése, valamint a kkv-státushoz kötött ügyek intézésének felgyorsítása érdekében helyénvaló a vállalkozásoknak engedélyezni, hogy egyes jellemzőiket esküt pótló nyilatkozattal igazolják.

                     (15)

                     A kkv-meghatározás céljából szükséges részleteiben meghatározni a személyzeti létszám összetételét. A szakképzés és az elméleti és a gyakorlati képzés összekapcsolásával megvalósuló képzések fejlődésének előmozdítása érdekében kívánatos a személyzeti létszám kiszámításakor figyelmen kívül hagyni a gyakornokokat és a szakképzési szerződéssel rendelkező hallgatókat. Ehhez hasonlóan figyelmen kívül kell hagyni szülési vagy szülői szabadság időszakát.

                     (16)

                     A más vállalkozásokkal fenntartott kapcsolatok alapján meghatározott különböző vállalkozástípusok objektíve különböző integrációs fokokat jeleznek. Emiatt helyénvaló a különböző vállalkozástípusokra külön eljárásokat alkalmazni a tevékenységeiket és a gazdasági hatalmukat jelző értékek kiszámításakor.

               10.2.   A mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározása
         10.2.1.   Vállalkozás

                     (17)

                     Vállalkozásnak tekintendők azok a jogalanyok, amelyek gazdasági tevékenységet végeznek, tekintet nélkül jogi formájukra. Ide tartoznak különösen a kézműipari vagy egyéb tevékenységet folytató önálló vállalkozók és családi vállalkozások, valamint a rendszeres gazdasági tevékenységet folytató személyegyesítő társaságok, illetve egyesülések.

               10.2.2.   A vállalkozási kategóriák szempontjából meghatározó személyzeti létszám és pénzügyi felső határok

                     (18)

                     A mikro-, kis- és középvállalkozások (kkv-k) kategóriája olyan vállalkozásokból áll, amelyek kevesebb mint 250 személyt foglalkoztatnak, és amelyek éves forgalma nem haladja meg az 50 millió EUR-t és/vagy éves mérlegfőösszege nem haladja meg a 43 millió EUR-t.

                     (19)

                     A kkv-kategórián belül a kisvállalkozás olyan vállalkozás, amely kevesebb mint 50 személyt foglalkoztat, és amelynek éves forgalma és/vagy éves mérlegfőösszege nem haladja meg a 10 millió EUR-t.

                     (20)

                     A kkv-kategórián belül a mikrovállalkozás olyan vállalkozás, amely kevesebb mint 10 személyt foglalkoztat, és amelynek éves forgalma és/vagy éves mérlegfőösszege nem haladja meg a 2 millió EUR-t.

               10.2.3.   A személyzeti létszám és a pénzügyi összegek számításánál figyelembe vett vállalkozási típusok

                     (21)

                     »Független vállalkozás«: az a vállalkozás, amely nem tartozik a (22)–(23) bekezdések szerinti társvállalkozás vagy a (24)–(28) bekezdések szerinti kapcsolt vállalkozás kategóriájába.

                     (22)

                     »Társvállalkozás«: valamennyi olyan vállalkozás, amelyek nem minősülnek a (24)–(28) bekezdés értelmében vett kapcsolt vállalkozásnak, és amelyek között a következő kapcsolat áll fenn: valamely vállalkozás (előző termelési-értékesítési fázisban működő vállalkozás – upstream vállalkozás) vagy kizárólagosan, vagy egy vagy több kapcsolt vállalkozással együtt a (24)–(28) bekezdés értelmében 25 %-os vagy annál nagyobb részesedéssel rendelkezik valamely másik vállalkozás tőkéjéből vagy szavazati jogaiból (a termelési-értékesítési lánc következő fázisában lévő vállalkozás – downstream vállalkozás).

                     (23)

                     Egy vállalkozás azonban a független kategóriába sorolható, és ennélfogva társvállalkozással nem rendelkezőnek tekintendő még akkor is, ha az alábbi befektetők elérték vagy meghaladták ezt a 25 %-os küszöbértéket, feltéve, hogy az említett befektetők a (24)–(28) bekezdés értelmében sem egyedileg, sem együttesen nem kapcsolódnak a kérdéses vállalkozáshoz:

                                 a)

                                 közbefektetési társaságok, kockázatitőke-társaságok, rendszeres kockázatitőke-befektetési tevékenységet végző magánszemélyek vagy magánszemélyek csoportjai, akik részvénytőkét fektetnek be tőzsdén nem jegyzett vállalkozásokba (»üzleti angyalok«), feltéve, hogy az adott »üzleti angyalok« egyazon vállalkozásba eszközölt összes befektetése kevesebb mint 1 250 000 EUR;

                                 b)

                                 egyetemek vagy nonprofit kutatóközpontok;

                                 c)

                                 intézményi befektetők, ideértve a regionális fejlesztési alapokat is;

                                 d)

                                 autonóm önkormányzatok, 10 millió EUR-t el nem érő éves költségvetéssel és kevesebb mint 5 000 lakossal.

                     (24)

                     »Kapcsolt vállalkozások«: az olyan vállalkozások, amelyek között a következő kapcsolatok valamelyike áll fenn:

                                 a)

                                 egy vállalkozás rendelkezik egy másik vállalkozás részvényesei vagy tagjai szavazati jogának többségével;

                                 b)

                                 egy vállalkozás jogosult kinevezni vagy elmozdítani egy másik vállalkozás igazgatói, vezetői vagy felügyelő testülete tagjainak többségét;

                                 c)

                                 egy vállalkozás jogosult meghatározó befolyást gyakorolni egy másik vállalkozás fölött az adott vállalkozással létrejött szerződés, vagy saját alapító okiratában, illetve alapszabályában szereplő rendelkezés alapján;

                                 d)

                                 egy vállalkozás, amely részvényese vagy tagja egy másik vállalkozásnak, az adott vállalkozás egyéb részvényeseivel vagy tagjaival kötött megállapodás szerint egyedül irányítja az említett vállalkozás részvényesei, illetve tagjai szavazati jogának többségét.

                     (25)

                     A meghatározó befolyás hiányának vélelme áll fenn akkor, ha a (23) bekezdésben felsorolt befektetők saját maguk sem közvetlenül, sem közvetett módon nem vesznek részt a kérdéses vállalkozás vezetésében, az őket, mint részvényeseket vagy tagokat megillető jogok sérelme nélkül.

                     (26)

                     Azok a vállalkozások szintén kapcsoltnak tekintendők, amelyek egy vagy több vállalkozás révén, illetve a (23) bekezdésben említett befektetők bármelyikével a (24) bekezdésben ismertetett kapcsolatok bármelyikével rendelkeznek.

                     (27)

                     Azok a vállalkozások szintén kapcsolt vállalkozásnak tekintendők, amelyek egy természetes személy, illetve együttesen fellépő természetes személyek csoportja révén egy vagy több ilyen kapcsolattal rendelkeznek, amennyiben saját tevékenységüket vagy tevékenységük egy részét ugyanazon az érintett piacon vagy szomszédos piacokon folytatják.

                     (28)

                     »Szomszédos piac«: egy termék vagy szolgáltatás olyan piaca, amely a termelési vagy forgalmazási láncnak az érintett piacot közvetlenül megelőző vagy követő fázisában van.

                     (29)

                     A (23) bekezdésben meghatározott esetek kivételével egy vállalkozás nem tekinthető kkv-nak akkor, ha egy vagy több közjogi szerv vagy testület ellenőrzi közvetlenül vagy közvetett módon, együttesen vagy egyedül a tőke vagy a szavazati jogok legalább 25 %-át.

                     (30)

                     A vállalkozások nyilatkozatot tehetnek független vállalkozásként, társvállalkozásként, vagy kapcsolt vállalkozásként meghatározott jogállásukról, ideértve a 10.2.2. szakaszban meghatározott felső határokra vonatkozó adatokat is. A nyilatkozat akkor is megtehető, ha a tőke olyan módon oszlik meg, hogy nem lehet pontosan meghatározni, kinek a birtokában van, amely esetben a vállalkozás jóhiszeműen kijelentheti, hogy jogszerűen feltételezi, hogy egyetlen vállalkozás, illetve több, egymáshoz kapcsolódó vállalkozás együttesen sem birtokolja a tőkéje 25, illetve ennél nagyobb százalékát. E nyilatkozatok megtételére a nemzeti, illetve EGT-szabályok által meghatározott ellenőrzések és vizsgálatok sérelme nélkül kerül sor.

               10.2.4.   A személyzeti létszám és a pénzügyi összegek, valamint a referencia-időszak vonatkozásában használt adatok

                     (31)

                     A személyzeti létszám és a pénzügyi összegek esetében alkalmazandó adatok az utolsó lezárt számviteli időszakhoz kapcsolódó adatok, amelyeket évenkénti alapon számítanak. Ezeket az adatokat a számlák zárását követően veszik figyelembe. A forgalom vonatkozásában figyelembe vett összeg nem tartalmazza a hozzáadottérték-adót (héa) és egyéb közvetett adókat.

                     (32)

                     Amennyiben a számlák zárásakor egy vállalkozás megállapítja, hogy éves szinten túllépte a 10.2.2. szakaszban megállapított, létszámra vonatkozó, illetve pénzügyi felső határokat vagy elmaradt azoktól, az nem eredményezi a közép-, kis-, illetve mikrovállalkozási jogállás elvesztését vagy elnyerését, kivéve, ha az említett felső határok túllépése két egymást követő üzleti év során megismétlődik.

                     (33)

                     Újonnan létesített vállalkozások esetében, amelyek beszámolóit még nem hagyták jóvá, a felhasználandó adatokat az üzleti év folyamán végrehajtott jóhiszemű becslésből származtatják.

               10.2.5.   Személyzeti létszám

                     (34)

                     A létszám az éves munkaerőegység (éme) számának, azaz azon személyek számának felel meg, akik teljes munkaidőben dolgoztak a szóban forgó vállalkozásnál, illetve annak nevében a figyelembe vett referenciaév egésze folyamán. Azon személyek munkáját, akik nem dolgozták le a teljes évet, a részmunkaidőben dolgozók munkáját, függetlenül a munkaidő tartamától, valamint az idénymunkások munkáját az éme törtrészeként számolják el. A személyzet a következőkből áll:

                                 a)

                                 alkalmazottak;

                                 b)

                                 a vállalkozásnál dolgozó személyek, akik annak beosztottjai és a nemzeti jog alapján alkalmazottnak tekintendők;

                                 c)

                                 tulajdonos-vezetők;

                                 d)

                                 partnerek, akik rendszeres tevékenységet folytatnak a vállalkozásnál és élvezik a vállalkozás pénzügyi előnyeit.

                     (35)

                     A szakmai képzési, illetve szakképzési szerződéssel szakképzésben részt vevő szakiskolások vagy diákok nem tartoznak a személyzethez. Figyelmen kívül kell hagyni a szülési, illetve szülői szabadság időtartamát.

               10.2.6.   Egy vállalkozás adatainak megállapítása

                     (36)

                     Független vállalkozás esetében az adatokat, ideértve a személyzet létszámát is, kizárólag az adott vállalkozás éves beszámolói alapján határozzák meg.

                     (37)

                     A társvállalkozásokkal, illetve kapcsolt vállalkozásokkal rendelkező vállalkozások adatait, ideértve a személyzeti létszámot is, a vállalkozás éves beszámolói és egyéb adatai alapján, vagy amennyiben vannak ilyenek, a vállalkozás konszolidált éves beszámolói, illetve azon konszolidált éves beszámolók alapján határozzák meg, amelyekbe a vállalkozást konszolidáció útján bevonták.

                     (38)

                     A (37) bekezdésben említett adatokat kiegészítik a szóban forgó vállalkozás bármely társvállalkozásának adatait, amely közvetlenül alatta vagy felette helyezkedik el. Az összegzés a tőkében, illetve (amennyiben az magasabb) a szavazati jogokban meglévő százalékos érdekeltséggel arányos. Kereszt-tulajdonlás esetében a magasabb százalékos arányt kell alkalmazni.

                     (39)

                     A (37) és (38) bekezdésben említett adatokat kiegészítik azon vállalkozások adatainak 100 %-ával, amelyek közvetlenül vagy közvetett módon kapcsolódnak a kérdéses vállalkozáshoz, amennyiben az adatokat konszolidáció útján még nem vették bele a beszámolókba.

                     (40)

                     A (37)–(39) bekezdés alkalmazásában a szóban forgó vállalkozás társvállalkozásainak adatait azok – amennyiben van ilyen, konszolidált – éves beszámolóiból, illetve egyéb adataiból származtatják. Ezeket kiegészítik azon vállalkozások adatainak 100 %-ával, amelyek ezekhez a társvállalkozásokhoz kapcsolódnak, kivéve, ha adataikat konszolidáció útján már felvették.

                     (41)

                     Ugyanazon (37)–(39) bekezdés alkalmazásában a szóban forgó vállalkozással kapcsolatban álló vállalkozások adatait azok – amennyiben van, konszolidált – éves beszámolóiból és egyéb adataiból származtatják. Ezeket arányosan kiegészítik az adott kapcsolt vállalkozás azon lehetséges társvállalkozásainak adataival, amelyek közvetlenül alattuk vagy felettük helyezkednek el, kivéve, ha már belevették azokat a konszolidált éves beszámolókba olyan százalékos aránnyal, amely legalább a (38) bekezdés szerint meghatározott százalékkal arányos.

                     (42)

                     Amennyiben a konszolidált éves beszámolókban egy adott vállalkozásra vonatkozóan egyetlen személyzeti adatot sem tüntetnek fel, a személyzeti adatokat e vállalkozás társvállalkozásai adatainak arányos összegzésével és azon vállalatok adatainak hozzáadásával számítják, amelyhez a szóban forgó vállalkozás kapcsolódik.

               10.2.7.   Felülvizsgálat

                     (43)

                     Az e fejezetben foglalt meghatározás alkalmazásának felülvizsgálata alapján, amelyet az Európai Bizottság e tekintetben kibocsátandó tervezetét követően szövegeznek meg, és figyelembe véve a kapcsolt vállalkozások meghatározásáról szóló 83/349/EGK rendelet 1. cikkének bármilyen módosításait, a rendelet értelmében a Hatóság, amennyiben szükséges, az e fejezetben szereplő meghatározást és különösen a forgalom és a mérlegfőösszeg felső határait ki fogja igazítani a tapasztalatok és az EGT-n belüli gazdasági fejlődés figyelembevétele érdekében.

               10.3.   Elfogadás

                     (44)

                     Az új 10. fejezet az EFTA Felügyeleti Hatóság általi elfogadásától alkalmazandó.”

         (1)  96/280/EK bizottsági ajánlás (HL L 107., 1996.4.30., 4. o.).

         (2)  2003. november 5-i 198/03/COL sz. testületi határozat (HL L 120., 2005.5.12., 39. o.).

         (3)  A 2004. február 25-i 364/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 63., 2004.2.28., 22. o.) módosított, az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 10., 2001.1.13., 33. o.). Mindkét rendeletet beépítették az EGT-megállapodás XV. mellékletének 1f. szakaszába a 88/2002 sz. vegyes bizottsági határozattal (HL L 266., 2002.10.3., 56. o. és 49. EGT-kieg., 2002.10.3., 42. o.) és a 131/2004 sz. vegyes bizottsági határozattal (HL L 64., 2005.3.10., 67. o. és EGT-kiegészítés 12., 2005.3.10., 49. o.).

         (4)  A mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló 2003/361/EK bizottsági ajánlás (HL L 124., 2003.5.20., 36. o.).

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/65/EK irányelve (HL L 283., 2001.10.27., 28. o.), amelyet a 2003.12.5-i 176/2003 sz. vegyes bizottsági határozat épített be az EGT-megállapodás XXII. mellékletének 4. pontjába (HL L 88., 2004.3.25., 53. o. és a 15. EGT-kiegészítés, 2004.3.25., 14. o.).

         (6)  A Tanács 1983. június 13-i 83/349/EGK irányelve (HL L 193., 1983.7.18., 1. o.), amely az EGT-megállapodás XXII. melléklete 4. szakaszának része.

         (7)  A Testület 1998. március 4-i 46/98/COL sz. határozata (HL L 200., 1998.7.16., 46. o. és 52. EGT-kiegészítés, 1997.12.18., 10. o.). E határozat összhangban van a Közösség versenyszabályainak alkalmazásához az érintett piac meghatározásáról szóló bizottsági közleménnyel (HL C 372., 1997.12.9., 5. o.).

         (8)  A Tanács 1978. július 25-i 78/660/EGK irányelve (HL L 222., 1978.8.14., 11. o.), amely az EGT-megállapodás XXII. melléklete 4. szakaszának része.


title: 2005/814/EK: A Bizottság határozata (2005. november 18.) a 304/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az egyes vegyi anyagokra vonatkozó közösségi behozatali határozatok elfogadásáról, valamint a 2000/657/EK határozat módosításáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               23.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 304/46

      A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

   (2005. november 18.)
   a 304/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az egyes vegyi anyagokra vonatkozó közösségi behozatali határozatok elfogadásáról, valamint a 2000/657/EK határozat módosításáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2005/814/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a veszélyes vegyi anyagok kiviteléről és behozataláról szóló, 2003. január 28-i 304/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 12. cikke (1) bekezdése első albekezdésére,
   a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv (2) 29. cikke által létrehozott bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               A 304/2003/EK rendelet értelmében a Közösség nevében a Bizottságnak kell határoznia arról, hogy engedélyezze-e az előzetes tájékoztatáson alapuló jóváhagyási (PIC) eljáráshoz kötött vegyi anyagok behozatalát a Közösségbe.

               (2)

               A nemzetközi kereskedelemben forgalmazott egyes veszélyes vegyi anyagokra és peszticidekre vonatkozó előzetes tájékoztatáson alapuló jóváhagyási eljárásról (PIC eljárás) szóló rotterdami egyezmény által létrehozott PIC-eljárás működtetését szolgáló titkársági feladatok ellátására az Egyesült Nemzetek Környezetvédelmi Programját (UNEP) és az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetét (FAO) jelölték ki; az egyezményt a 2003/106/EK tanácsi határozattal (3) a Közösség nevében jóváhagyták.

               (3)

               A Bizottságnak – közös kijelölt hatóságként eljárva – a vegyi anyagokról szóló határozatokat a Közösség és a tagállamok nevében továbbítania kell az egyezmény titkársága számára.

               (4)

               A tetraetil ólmot és a tetrametil ólmot ipari vegyi anyagként a PIC eljárás alá vonták. A Bizottság egyetlen határozati útmutató dokumentumban formájában mindkét vegyi anyagról tájékoztatást kapott. Közösségi szinten mindkét vegyi anyag szigorú korlátozás alatt áll, mivel üzemanyagban kopogásgátlóként történő felhasználásuk gyakorlatilag tilos, eltekintve a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1998. október 13-i 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) által adott kisebb mentességeket. Ennek megfelelően tehát behozatali határozatot kell hozni.

               (5)

               A paration elnevezésű vegyi anyagot is a PIC-eljárás alá vonták peszticidként, amelyre vonatkozóan a Bizottság a titkárságtól egy határozati útmutató dokumentum formájában kapott tájékoztatást.

               (6)

               A paration a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv (5) hatálya alá tartozik. A paration 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő fel nem vételéről, valamint az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról szóló, 2001. július 9-i 2001/520/EK bizottsági határozat (6) kizárta a parationt a 91/414/EGK rendelet I. mellékletéből, és az ezen anyagot tartalmazó növényvédő szerekre vonatkozó engedélyeket 2002. január 8-ig vissza kellett vonni. A parationt korábban a PIC-eljárás alá vonták az egyes parationt tartalmazó rendkívül veszélyes peszticid készítményeknek az egyezmény III. mellékletben történő felsorolásának mértékéig, amely az egyes veszélyes vegyi anyagok kivitelére és behozatalára vonatkozó 2455/92/EGK tanácsi rendelet alapján a közösségi behozatali határozatok elfogadásáról szóló, 2000. október 16-i 2000/657/EK bizottsági határozat (7) mellékletében megállapított válasz-formanyomtatványban is tükröződött. Az egyezmény III. mellékletének a parationra vonatkozó bejegyzése helyébe a paration valamennyi formáját érintő szöveg lép. Ennek megfelelően tehát új behozatali határozatot kell hozni.

               (7)

               Ezért a 2000/657/EK határozatot ennek megfelelően módosítani kell,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   (1)   A tetraetil ólom elnevezésű vegyi anyag behozataláról szóló határozatot, az I. mellékletben lévő behozatali válasz-formanyomtatványban megállapított módon elfogadták.
   (2)   A tetrametil ólom elnevezésű vegyi anyag behozataláról szóló határozatot, a II. mellékletben lévő behozatali válasz-formanyomtatványban megállapított módon elfogadták.
   2. cikk
   A paration behozatalára vonatkozóan a 2000/657/EK határozat mellékletében megállapított határozat helyébe az e határozat III. mellékletében szereplő behozatali válasz formanyomtatványon megállapított behozatali határozat lép.

      Kelt Brüsszelben, 2005. november 18-án.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 63., 2003.3.6., 1. o. A legutóbb a 775/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 123., 2004.4.27., 27. o.) módosított rendelet.

      (2)  HL 196., 1967.8.16., 1. o. A legutóbb a 2004/73/EK bizottsági irányelvvel (HL L 152., 2004.4.30., 1. o.) módosított irányelv.

      (3)  HL L 63., 2003.3.6., 27. o.

      (4)  HL L 350., 1998.12.28., 58. o. A legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 230., 1991.8.19., 1. o. A legutóbb a 2005/34/EK bizottsági irányelvvel (HL L 125., 2005.5.18., 5. o.) módosított irányelv.

      (6)  HL L 187., 2001.7.10., 47. o.

      (7)  HL L 275., 2000.10.27., 44. o. A legutóbb a 2005/416/EK határozattal (HL L 147., 2005.6.10., 1. o.) módosított határozat.

      I. MELLÉKLET
      A TETRAETIL ÓLOM ELNEVEZÉSŰ VEGYI ANYAGRA VONATKOZÓ BEHOZATALI HATÁROZATOK

      II. MELLÉKLET
      A TETRAMETIL ÓLOM ELNEVEZÉSŰ VEGYI ANYAGRA VONATKOZÓ BEHOZATALI HATÁROZATOK

      III. MELLÉKLET
      A PARATION ELNEVEZÉSŰ VEGYI ANYAGRA VONATKOZÓ BEHOZATALI HATÁROZATOK


title: A Tanács határozata ( 2011. július 12. ) a Közösségi Növényfajta-hivatal fellebbezési tanácsa elnökhelyettesének kinevezéséről

text:
               15.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/17

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2011. július 12.)
   a Közösségi Növényfajta-hivatal fellebbezési tanácsa elnökhelyettesének kinevezéséről
   2011/C 209/09
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a közösségi növényfajta-oltalomi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 47. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel a Közösségi Növényfajta-hivatal igazgatási tanácsa véleményének kikérését követően a Bizottság által 2011. április 20-án javasolt jelöltlistára,
   mivel:

               (1)

               2007. december 17-én a Tanács elfogadta a 2007/858/EK (2) határozatot, amely Paul A.C.E. VAN DER KOOIJ-t a Közösségi Növényfajta-hivatal fellebbezési tanácsának elnökévé, valamint Timothy MILLETT-et az elnökhelyettesévé nevezi ki.

               (2)

               Timothy MILLETT lemondását követően a Közösségi Növényfajta-hivatal fellebbezési tanácsának elnökhelyettesi pozíciója megüresedett,

         ELFOGADTA A KÖVETKEZŐ HATÁROZATOT:
   1. cikk
   HAUKKA Sari Kaarinát (született: 1966. július 12-én) ötéves időtartamra a Közösségi Növényfajta-hivatal fellebbezési tanácsának elnökhelyettesévé nevezi ki.
   Hivatali ideje a hivatalba lépésének napján kezdődik. Ezt az időpontot egyeztetni kell a Hivatal elnökével és igazgatási tanácsával.
   2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2011. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  HL L 227., 1994.9.1., 1. o.

      (2)  HL L 337., 2007.12.21., 105. o.


title: 2013/712/KKBP: A Politikai és Biztonsági Bizottság Atalanta/3/2013 határozata ( 2013. december 2. ) a Szomália partjainál folytatott kalóztámadásoktól és fegyveres rablásoktól való elrettentéshez, azok megelőzéséhez és visszaszorításához való hozzájárulás céljából folytatott európai uniós katonai művelethez (Atalanta) az uniós erők parancsnokának kinevezéséről

text:
               5.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 324/7

      A POLITIKAI ÉS BIZTONSÁGI BIZOTTSÁG ATALANTA/3/2013 HATÁROZATA

   (2013. december 2.)
   a Szomália partjainál folytatott kalóztámadásoktól és fegyveres rablásoktól való elrettentéshez, azok megelőzéséhez és visszaszorításához való hozzájárulás céljából folytatott európai uniós katonai művelethez (Atalanta) az uniós erők parancsnokának kinevezéséről
   (2013/712/KKBP)
   A POLITIKAI ÉS BIZTONSÁGI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 38. cikkére,
   tekintettel a Szomália partjainál folytatott kalóztámadásoktól és fegyveres rablásoktól való elrettentéshez, azok megelőzéséhez és visszaszorításához való hozzájárulás céljából folytatott európai uniós katonai műveletről szóló, 2008. november 10-i 2008/851/KKBP tanácsi együttes fellépésre (1) és különösen annak 6. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 2008/851/KKBP együttes fellépés 6. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács felhatalmazta a Politikai és Biztonsági Bizottságot (PBB) arra, hogy meghozza a Szomália partjainál folytatott kalóztámadásoktól és fegyveres rablásoktól való elrettentéshez, azok megelőzéséhez és visszaszorításához való hozzájárulás céljából folytatott európai uniós katonai művelethez az uniós erők parancsnokának (a továbbiakban: az uniós erők parancsnoka) kinevezésére vonatkozó döntéseket.

               (2)

               A PBB 2013. július 2-án elfogadta az Atalanta/2/2013 határozatot (2), amellyel Peter LENSELINK kapitányt nevezte ki az uniós erők parancsnokává.

               (3)

               Az EU műveleti parancsnok javasolta, hogy Peter LENSELINK kapitányt követően Hervé BLÉJEAN ellentengernagyot nevezzék ki az uniós erők új parancsnokává.

               (4)

               Az EU Katonai Bizottsága támogatja ezt a javaslatot.

               (5)

               Az Atalanta/2/2013 határozatot ezért hatályon kívül kell helyezni.

               (6)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 5. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt az Unió védelmi vonatkozású határozatainak és intézkedéseinek kidolgozásában és végrehajtásában. Következésképpen Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Politikai és Biztonsági Bizottság 2013. december 6-i hatállyal Hervé BLÉJEAN ellentengernagyot nevezi ki az uniós erők parancsnokává a Szomália partjainál folytatott kalóztámadásoktól és fegyveres rablásoktól való elrettentéshez, azok megelőzéséhez és visszaszorításához való hozzájárulás céljából folytatott európai uniós katonai művelethez (Atalanta).
   2. cikk
   Az Atalanta/2/2013 határozat hatályát veszti.
   3. cikk
   Ez a határozat 2013. december 6-án lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2013. december 2-án.

            a Politikai és Biztonsági Bizottság részéről

            az elnök

         W. STEVENS

      (1)  HL L 301., 2008.11.12., 33. o.

      (2)  A Politikai és Biztonsági Bizottság 2013. július 2-i Atalanta/2/2013 határozata a Szomália partjainál folytatott kalóztámadásoktól és fegyveres rablásoktól való elrettentéshez, azok megelőzéséhez és visszaszorításához való hozzájárulás céljából folytatott európai uniós katonai művelethez (Atalanta) az uniós erők parancsnokának kinevezéséről (HL L 187., 2013.7.6., 8. o.).


               30.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 316/194

         P8_TA(2015)0059
   Theodoros Zagorakis mentelmi jogának felfüggesztése
   Az Európai Parlament 2015. március 11-i határozata a Theodoros Zagorakis mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemről (2015/2048(IMM))
   (2016/C 316/23)

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel a görögországi Legfelsőbb Bíróság melletti helyettes ügyész által 2014. december 19-én a vétségi ügyekben egyesbíróságként eljáró szaloniki büntetőbíróság előtt folyamatban lévő E2010/3844. számú eljárással összefüggésben eljuttatott és 2015. január 28-án a plenáris ülésen bejelentett, Theodoros Zagorakis mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemre,

               —

               miután Theodoros Zagorakis az eljárási szabályzat 9. cikkének (5) bekezdésében foglaltaknak megfelelően lemondott a meghallgatáshoz való jogáról,

               —

               tekintettel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló (7.) jegyzőkönyv 8. és 9. cikkére, valamint az Európai Parlament képviselőinek közvetlen és általános választójog alapján történő választásáról szóló, 1976. szeptember 20-i okmány 6. cikkének (2) bekezdésére,

               —

               tekintettel az Európai Unió Bírósága által 1964. május 12-én, 1986. július 10-én, 2008. október 15-én és 21-én, 2010. március 19-én, 2011. szeptember 6-án és 2013. január 17-én hozott ítéletekre (1),

               —

               tekintettel a Görög Köztársaság alkotmányának 62. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 5. cikkének (2) bekezdésére, 6. cikkének (1) bekezdésére és 9. cikkére,

               —

               tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A8-0044/2015),

               A.

               mivel a görögországi Legfelsőbb Bíróság melletti helyettes ügyész egy feltételezett bűncselekmény esetleges szankcionálásával összefüggésben kérelmezte Theodoros Zagorakis európai parlamenti képviselő parlamenti mentelmi jogának felfüggesztését;

               B.

               mivel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló (7.) jegyzőkönyv 9. cikke szerint az Európai Parlament tagjai saját államuk területén a parlamentjük tagjaira vonatkozó mentességet élvezik;

               C.

               mivel a Görög Köztársaság alkotmányának 62. cikke értelmében egy parlamenti képviselővel szemben a jogalkotási ciklus idején a Parlament jóváhagyása nélkül nem folytatható büntetőeljárás, nem vehető őrizetbe vagy tartóztatható le, illetve szabadságában egyéb módon nem korlátozható;

               D.

               mivel Theodoros Zagorakist gondatlan testi sértéssel és munkahelyi biztonsági előírások be nem tartásával vádolják;

               E.

               mivel a büntetőeljárás egy 2010. május 13-án, a PAOK labdarúgóklub egyik alkalmazottjával, a klub szaloniki stadionjában történt munkahelyi balesetet érint, és Theodoros Zagorakisszal mint a klub elnökével és törvényes képviselőjével szemben folyik;

               F.

               mivel a feltételezett bűncselekmény nyilvánvalóan nem függ össze Theodoros Zagorakis európai parlamenti képviselői pozíciójával, hanem sokkal inkább a PAOK labdarúgóklub elnökeként betöltött tisztségével áll összefüggésben;

               G.

               mivel a büntetőeljárás nem kapcsolódik az Európai Unió mentességeiről és kiváltságairól szóló (7.) jegyzőkönyv 8. cikke szerinti, az Európai Parlament tagjai által feladataik ellátása során kifejtett véleményhez vagy leadott szavazathoz;

               H.

               mivel nincs alap annak feltételezésére, hogy a büntetőeljárás célja, hogy a képviselőnek szánt politikai kárt okozzon (fumus persecutionis), mivel a büntetőeljárás több évvel a képviselő hivatalba lépése előtt indult;

               1.

               úgy határoz, hogy felfüggeszti Theodoros Zagorakis mentelmi jogát;

               2.

               utasítja elnökét, hogy haladéktalanul továbbítsa ezt a határozatot és illetékes bizottsága jelentését a görögországi Legfelsőbb Bíróság mellett működő ügyészségnek.

      (1)  A Bíróság 1964. május 12-i ítélete, Wagner kontra Fohrmann és Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; a Bíróság 1986. július 10-i ítélete, Wybot kontra Faure és társai, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; a Törvényszék 2008. október 15-i ítélete, Mote kontra Európai Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; a Bíróság 2008. október 21-i ítélete, Marra kontra De Gregorio és Clemente, C-200/07 és C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; a Törvényszék 2010. március 19-i ítélete, Gollnisch kontra Európai Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; a Bíróság 2011. szeptember 6-i ítélete, Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; a Törvényszék 2013. január 17-i ítélete, Gollnisch kontra Parlament, T-346/11 és T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: A tagállamok kormányainak aTanács keretében ülésező képviselőinek határozata (2002. június 25.) a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői közötti, a 2000. június 23-i, Cotonouban (Benin) aláírt, az afrikai, karibi és csendes-óceáni országok, valamint az Európai Közösség és tagállamai közötti partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és adminisztrációjáról, továbbá az EK-Szerződés negyedik részének hatálya alá tartozó tengerentúli országok és területek számára nyújtandó pénzügyi támogatás elosztásáról szóló belső megállapodás ideiglenes alkalmazásáról

text:
Avis juridique important

|

42002D0579

Official Journal L 184 , 13/07/2002 P. 0024 - 0025

A TAGÁLLAMOK KORMÁNYAINAK A TANÁCS KERETÉBEN ÜLÉSEZŐ KÉPVISELŐINEK HATÁROZATA(2002. június 25.)a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői közötti, a 2000. június 23-i, Cotonouban (Benin) aláírt, az afrikai, karibi és csendes-óceáni országok, valamint az Európai Közösség és tagállamai közötti partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és adminisztrációjáról, továbbá az EK-Szerződés negyedik részének hatálya alá tartozó tengerentúli országok és területek számára nyújtandó pénzügyi támogatás elosztásáról szóló belső megállapodás ideiglenes alkalmazásáról(2002/579/EK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG TAGÁLLAMAI KORMÁNYAINAK A TANÁCS KERETÉBEN ÜLÉSEZŐ KÉPVISELŐI,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a 2000. június 23-án Cotonouban (Benin) aláírt AKCS-EK partnerségi megállapodásra (a továbbiakban: AKCS-EK megállapodás),mivel:(1) Az AKCS-EK megállapodás addig nem lép hatályba, amíg valamennyi tagállam nem teljesítette az alkotmányos követelményeket a megállapodás 93. cikkével összhangban.(2) Mivel az AKCS-EK Nagykövetek Bizottságának február 28-i határozatával átmeneti intézkedéseket fogadtak el, amelyeket 2000. augusztus 1-jéig kell alkalmazni.(3) Az 1995. november 4-én Mauritiuson aláírt megállapodással módosított 4. AKCS-EK Egyezmény 366. cikke (3) bekezdésével összhangban az AKCS-EK Miniszterek Tanácsa az 1/2000. sz. határozattal[1] átmeneti intézkedéseket fogadott el a 2000. augusztus 2-ától 2002. június 1-jéig terjedő időszakra.(4) Az 1/2002. sz. határozat révén az AKCS-EK Miniszterek Tanácsa módosította a fenti 1/2000. sz. határozatot, kiterjesztve alkalmazhatóságát az AKCS-EK megállapodás hatálybalépéséig.(5) Az 1/2000. sz. határozat 6. cikkével összhangban az átmeneti intézkedések végrehajtásának vonatkozásában mind a tagállamoknak, mind a Közösségnek meg kell tennie az esetükben helyénvaló lépéseket.(6) A tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői egyetértésre jutottak az AKCS-államok számára nyújtandó olyan közösségi támogatás finanszírozásáról és adminisztrációjáról szóló belső megállapodással kapcsolatban, amely megfelel a megállapodás programozására és végrehajtására vonatkozó rendelkezéseknek. E megállapodás addig nem lép hatályba, amíg minden egyes tagállam a saját alkotmányos követelményeivel összhangban azt el nem fogadja.(7) A 2000. október 3-i határozat révén a tagállamok kormányainak képviselői úgy döntöttek, hogy a belső megállapodás egyes rendelkezéseit ideiglenesen 2002. június 1-jéig kell alkalmazni.(8) A belső megállapodás ugyanezen rendelkezéseit továbbra is ideiglenesen alkalmazni kell a belső megállapodás hatálybalépéséig,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZTAK:1. cikkA belső megállapodásnak a 9. Európai Fejlesztési Alappal kapcsolatos alábbi rendelkezéseit továbbra is ideiglenesen alkalmazni kell e határozat elfogadásának napjától:1. a 14., a 15. és a 16. cikk, továbbá a 19. cikk (1) bekezdése, a 19. cikk (2) bekezdése, a 19. cikk (3) bekezdése és a 19. cikk (4) bekezdése a programozási folyamat végrehajtása vonatkozásában;2. a 21-27. cikk a programozási folyamat végrehajtásának alkalmazásában;3. a 29. és a 30. cikk a beruházási létesítmény működése előkészítésének alkalmazásában, valamint4. a 31. cikk a pénzügyi szabályozás elfogadásának alkalmazásában.2. cikkEz a határozat a belső megállapodás hatálybalépéséig marad hatályban.Ezt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.Kelt Luxembourgban, 2002. június 25-én.az elnökJ. MATAS I PALOU[1] HL L 195., 2000.8.1., 46. o.


title: 2006/425/EK: A Tanács határozata ( 2006. március 27. ) az Európai Közösség, valamint Szerbia és Montenegró közötti, a légi közlekedési szolgáltatások egyes kérdéseiről szóló megállapodás aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról

text:
               22.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 169/36

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2006. március 27.)
   az Európai Közösség, valamint Szerbia és Montenegró közötti, a légi közlekedési szolgáltatások egyes kérdéseiről szóló megállapodás aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról
   (2006/425/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben annak 300. cikke (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2003. június 5-én felhatalmazta a Bizottságot, hogy kezdjen tárgyalásokat harmadik országokkal a meglévő kétoldalú megállapodások egyes rendelkezéseinek közösségi megállapodással történő felváltásáról.

               (2)

               A Bizottság a Közösség nevében tárgyalásokat folytatott Szerbiával és Montenegróval a légi közlekedési szolgáltatások egyes kérdéseiről szóló megállapodásról (a továbbiakban: a megállapodás), a Bizottságot a meglévő kétoldalú megállapodások egyes rendelkezéseinek közösségi megállapodással történő felváltása céljából a harmadik országokkal folytatandó tárgyalások megkezdésére felhatalmazó tanácsi határozat mellékletében foglalt mechanizmusokkal és irányelvekkel összhangban.

               (3)

               A Bizottság által megtárgyalt megállapodást – annak egy későbbi időpontban történő lehetséges megkötésére figyelemmel – alá kell írni és azt ideiglenesen alkalmazni kell,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   Az Európai Közösség és Szerbia és Montenegró között a légi szolgáltatások bizonyos kérdéseiről létrejött megállapodás aláírása – figyelemmel annak későbbi időpontban való megkötéséről szóló tanácsi határozatra – a Közösség részéről jóváhagyásra kerül.
   A megállapodás szövege e határozat mellékletét képezi.
   2. cikk
   A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a megállapodásnak a Közösség nevében történő aláírására jogosult személy(eke)t.
   3. cikk
   A megállapodást annak hatálybalépéséig az azon napot követő hónap első napjától kell ideiglenesen alkalmazni, amelyen a szerződő Felek írásban értesítették egymást arról, hogy az ehhez szükséges eljárásoknak eleget tettek.
   4. cikk
   A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy a megállapodás 8. cikke (2) bekezdésében előírt értesítést megtegye.

      Kelt Brüsszelben, 2006. március 27-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         H. GORBACH

    ---documentbreak---

               22.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 169/37

         MEGÁLLAPODÁS
   az Európai Közösség, valamint Szerbia és Montenegró között a légi közlekedési szolgáltatások egyes kérdéseiről
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG
   egyrészről, valamint
   SZERBIA ÉS MONTENEGRÓ
   másrészről
   (a továbbiakban: a Felek),
   MEGÁLLAPÍTVA, hogy az Európai Közösség több tagállama, valamint Szerbia és Montenegró között kétoldalú légi közlekedési szolgáltatási megállapodások jöttek létre, amelyek az európai közösségi joggal ellentétes rendelkezéseket tartalmaznak,
   MEGÁLLAPÍTVA, hogy az Európai Közösség kizárólagos hatáskörrel rendelkezik számos olyan kérdést illetően, amelyre az Európai Közösség tagállamai és harmadik országok között létrejött kétoldalú légi közlekedési szolgáltatási megállapodások kiterjedhetnek,
   MEGÁLLAPÍTVA, hogy az európai közösségi jog szerint a valamely tagállamban letelepedett közösségi légi fuvarozóknak joguk van arra, hogy megkülönböztetéstől mentesen hozzáférjenek az Európai Közösség tagállamai és harmadik országok közötti légi útvonalakhoz,
   TEKINTETTEL az Európai Közösség és egyes harmadik országok között létrejött megállapodásokra, amelyek az ilyen harmadik országok állampolgárai számára lehetővé teszik, hogy az európai közösségi joggal összhangban engedélyezett légi fuvarozókban tulajdonjogot szerezzenek,
   FELISMERVE, hogy az Európai Közösség tagállamai, valamint Szerbia és Montenegró között létrejött kétoldalú légi közlekedési szolgáltatási megállapodások azon rendelkezéseit, amelyek a közösségi joggal ellentétesek, teljes összhangba kell hozni a közösségi joggal az Európai Közösség, valamint a Szerbia és Montenegró közötti légi közlekedési szolgáltatások megbízható jogalapjának megteremtése és az ilyen légi közlekedési szolgáltatások folytonosságának fenntartása érdekében,
   MEGÁLLAPÍTVA, hogy az Európai Közösségnek e tárgyalások keretében nem célja az Európai Közösség, valamint a Szerbia és Montenegró közötti légi forgalom mértékének a növelése, a közösségi légi fuvarozók, valamint Szerbia és Montenegró légi fuvarozói közti egyensúlynak a befolyásolása, vagy a meglévő kétoldalú légi közlekedési szolgáltatási megállapodások rendelkezéseinek a forgalmi jogok tekintetében történő módosítása,
   A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:
   1. cikk
   Általános rendelkezések
   (1)   E megállapodás alkalmazásában „tagállamok”: az Európai Közösség tagállamai.
   (2)   Az I. mellékletben felsorolt valamennyi megállapodásban az adott megállapodásban szerződő félként szereplő tagállam állampolgáraira való hivatkozásokat az Európai Közösség tagállamainak állampolgáraira való hivatkozásként kell értelmezni.
   (3)   Az I. mellékletben felsorolt valamennyi megállapodásban az adott megállapodásban szerződő félként szereplő tagállam légi fuvarozóira vagy légitársaságaira való hivatkozásokat az adott tagállam által kijelölt légi fuvarozókra vagy légitársaságokra való hivatkozásként kell értelmezni.
   2. cikk
   Tagállam általi kijelölés
   (1)   A II. melléklet a) és b) pontjában felsorolt cikkek vonatkozó rendelkezései helyébe az e cikk (2) és (3) bekezdésének rendelkezései lépnek az érintett tagállam légi fuvarozójának kijelölése, a légi fuvarozó részére Szerbia és Montenegró által megadott engedélyek és jogosítványok, valamint a légi fuvarozó engedélyeinek vagy jogosítványainak megtagadása, visszavonása, felfüggesztése vagy korlátozása tekintetében.
   (2)   A tagállam általi kijelölés kézhezvételét követően Szerbia és Montenegró a legrövidebb eljárási időn belül megadja a megfelelő engedélyeket és jogosítványokat, feltéve hogy:

               i.

               a légi fuvarozó az Európai Közösséget létrehozó szerződés értelmében a kijelölő tagállamban telepedett le, és az európai közösségi jognak megfelelő érvényes üzemeltetési engedéllyel rendelkezik;

               ii.

               a működési engedély kiadásáért felelős tagállam gyakorolja és tartja fenn a légi fuvarozó tényleges szabályozási ellenőrzését, valamint az illetékes légiforgalmi hatóság a kijelölésben egyértelműen meg van határozva; és

               iii.

               a légi fuvarozó közvetlenül vagy többségi tulajdon révén a tagállamok és/vagy a tagállamok állampolgárai, és/vagy a III. mellékletben felsorolt egyéb államok és/vagy azok állampolgárai tulajdonában van, és azok tényleges ellenőrzése alatt áll.

         (3)   Szerbiának és Montenegrónak jogában áll a tagállam által kijelölt légi fuvarozó engedélyeit vagy jogosítványait megtagadni, visszavonni, felfüggeszteni vagy korlátozni, amennyiben:

               i.

               a légi fuvarozó az Európai Közösséget létrehozó szerződés értelmében nem a kijelölő tagállamban telepedett le, vagy nem rendelkezik az európai közösségi jognak megfelelő érvényes üzemeltetési engedéllyel;

               ii.

               nem a működési engedély kiadásáért felelős tagállam gyakorolja vagy tartja fenn a légi fuvarozó tényleges szabályozási ellenőrzését, vagy az illetékes légiforgalmi hatóság a kijelölésben nincs egyértelműen meghatározva; vagy

               iii.

               a légi fuvarozó közvetlenül vagy többségi tulajdon révén nem a tagállamok és/vagy a tagállamok állampolgárai, és/vagy a III. mellékletben felsorolt egyéb államok és/vagy azok állampolgárai tulajdonában van, és nem azok tényleges ellenőrzése alatt áll.

         Szerbia és Montenegró az e bekezdés szerinti jogának gyakorlása során nem alkalmazhat a nemzetiség alapján megkülönböztetést a közösségi légi fuvarozók között.
   3. cikk
   A szabályozási ellenőrzéshez kapcsolódó jogok
   (1)   A II. melléklet c) pontjában felsorolt cikkek rendelkezéseit kiegészítik az e cikk (2) bekezdésének rendelkezései.
   (2)   Ha egy tagállam olyan légi fuvarozót jelöl ki, amelynek szabályozási ellenőrzését egy másik tagállam gyakorolja és tartja fenn, Szerbiának és Montenegrónak a légi fuvarozót kijelölő tagállam, valamint Szerbia és Montenegró között létrejött megállapodásban foglalt biztonsági rendelkezések szerinti jogai a biztonsági előírásoknak az adott másik tagállam általi elfogadása, végrehajtása és betartása során, valamint az adott légi fuvarozó üzemeltetési engedélye tekintetében ugyanúgy érvényesülnek.
   4. cikk
   A repülőgép-üzemanyag megadóztatása
   (1)   A II. melléklet d) pontjában felsorolt cikkek rendelkezéseit kiegészítik az e cikk (2) bekezdésének rendelkezései.
   (2)   Bármely ellenkező értelmű rendelkezés ellenére, a II. melléklet d) pontjában felsorolt megállapodások bármelyikében foglaltak nem akadályozhatják meg a tagállamokat vagy Szerbia és Montenegrót abban, hogy megkülönböztetéstől mentesen adókat, illetékeket, vámokat vagy díjakat vessenek ki a területükön egy tagállam vagy Szerbia és Montenegró által kijelölt légi fuvarozó azon légi járműve által felhasznált üzemanyagra, amely a Szerződő Felek területének két pontja között üzemel.
   5. cikk
   Viteldíjak az Európai Közösségen belül
   (1)   A II. melléklet e) pontjában felsorolt cikkek rendelkezéseit kiegészítik az e cikk (2) bekezdésének rendelkezései.
   (2)   Az I. mellékletben felsorolt és a II. melléklet e) pontjában foglalt rendelkezést tartalmazó megállapodás alapján a Szerbia és Montenegró által kijelölt légi fuvarozó(k)nak a teljes mértékben az Európai Közösségen belüli légi útvonalakon üzemelő járataira vonatkozóan kiszabott viteldíjak az európai közösségi jog hatálya alá tartoznak.
   6. cikk
   A megállapodás mellékletei
   E megállapodás mellékletei a megállapodás elválaszthatatlan részét képezik.
   7. cikk
   Felülvizsgálat vagy módosítás
   A Felek kölcsönös megegyezés alapján bármikor felülvizsgálhatják vagy módosíthatják ezt a megállapodást.
   8. cikk
   Hatálybalépés és ideiglenes alkalmazás
   (1)   Ez a megállapodás azon a napon lép hatályba, amikor a Felek írásban értesítették egymást arról, hogy a megállapodás hatálybalépéséhez szükséges belső eljárásoknak eleget tettek.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérve a Felek megegyeznek abban, hogy a megállapodást ideiglenesen alkalmazzák az azt a napot követő hónap első napjától kezdve, amelyen a Felek értesítik egymást arról, hogy az ehhez szükséges eljárások lezárultak.
   (3)   A tagállamok, valamint Szerbia és Montenegró között létrejött azon megállapodásokat és egyéb szerződéseket, amelyek e megállapodás aláírásának napján még nem léptek hatályba, és amelyeket nem alkalmaznak ideiglenesen, az I. melléklet b) pontja sorolja fel. Ezt a megállapodást minden ilyen megállapodásra és szerződésre azok hatálybalépésének vagy ideiglenes alkalmazásának napjától alkalmazni kell.
   9. cikk
   Megszűnés
   (1)   Amennyiben az I. mellékletben felsorolt valamelyik megállapodás megszűnik, e megállapodás minden olyan rendelkezése, amely az I. mellékletben felsorolt érintett megállapodásra vonatkozik, ugyanebben az időben szintén megszűnik.
   (2)   Abban az esetben, ha az I. mellékletben felsorolt valamennyi megállapodás megszűnik, ez a megállapodás ugyanebben az időben szintén megszűnik.

      FENTIEK HITELÉÜL, az alulírott, erre kellően feljogosított meghatalmazottak aláírták ezt a megállapodást.
      Kelt Salzburgban, a kettőezer-hatodik év május havának ötödik napján, két-két eredeti példányban angol, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, spanyol, svéd, szlovák, szlovén és szerb nyelven.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         За Европску Заједниџу

         Por Serbia y Montenegro
         Za Srbsko a Černou Horu
         For Serbien og Montenegro
         Für Serbien und Montenegro
         Serbia ja Montenegro nimel
         Για τη Σερβία και Μαυροβούνιο
         For Serbia and Montenegro
         Pour la Serbie-Monténégro
         Per Serbia e Montenegro
         Serbijas un Melnkalnes vārdā
         Serbijos ir Juodkalnijos vardu
         Szerbia és Montenegró részéről
         Għas-Serbja u Montenegro
         Voor Servië en Montenegro
         W imieniu Serbii i Czarnogóry
         Pela Sérvia e Montenegro
         Za Srbsko a Čiernu Horu
         Za Srbijo in Črno goro
         Serbia ja Montenegron puolesta
         För Serbien och Montenegro
         Зa Cpбиjy и Цpнy Гopy

   I. MELLÉKLET
   A megállapodás 1. cikkében említett megállapodások jegyzéke

               a)

               Szerbia és Montenegró, valamint az Európai Közösség tagállamai között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodások, amelyeket e megállapodás aláírásának napján már megkötöttek, aláírtak és/vagy ideiglenesen alkalmaznak

                           —

                           az Osztrák Köztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött, a légi közlekedési szolgáltatásokról szóló megállapodás, amelyet Bécsben, 1953. november 11-én írtak alá (a továbbiakban: az 1953-as Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás),
                           a Bécsben, 1994. október 12-én kelt egyetértési nyilatkozattal együttes olvasatban,

                           —

                           a Belga Királyság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött, a légi közlekedési szolgáltatásokról szóló megállapodás, amelyet Belgrádban, 1957. szeptember 24-én írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Belgium megállapodás),

                           —

                           a Ciprusi Köztársaság kormánya és a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság kormánya között létrejött légi közlekedési megállapodás, amelyet Nicosiában, 1976. február 27-én írtak alá (a továbbiakban: az 1976-os Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás),

                           —

                           a Csehszlovák Köztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött légi közlekedési megállapodás, amelyet Belgrádban, 1956. február 28-án írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Cseh Köztársaság megállapodás),

                           —

                           a Francia Köztársaság és a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság között létrejött, a légi közlekedési szolgáltatásokról szóló megállapodás, amelyet Belgrádban, 1967. március 23-án írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Franciaország megállapodás),

                           —

                           a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Bonnban, 1957. április 10-én írtak alá (a továbbiakban: az 1957-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás),

                           —

                           a Németországi Szövetségi Köztársaság kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet parafáltak és a 2001. május 31-i jegyzőkönyvvel ideiglenesen alkalmaztak (a továbbiakban: a 2001-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás),

                           —

                           a Görög Köztársaság kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Belgrádban, 2002. május 9-én írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Görögország megállapodás),

                           —

                           a Magyar Népköztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött légi közlekedési megállapodás, amelyet Belgrádban, 1956. július 21-én írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Magyarország megállapodás),
                           az 1964. május 30-i, Budapesten kelt jegyzékkel módosítva,
                           legutóbb a Belgrádban, 1995. február 9-én kelt egyetértési nyilatkozattal módosítva,

                           —

                           a Luxemburgi Nagyhercegség és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött, a légi közlekedésről szóló megállapodás, amelyet Belgrádban, 1960. április 9-én írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Luxemburg megállapodás),

                           —

                           a Málta kormánya és a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság kormánya között létrejött légi közlekedési megállapodás, amelyet Rómában, 1975. február 5-én írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Málta megállapodás),

                           —

                           a Holland Királyság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött, a menetrendszerű légi közlekedési szolgáltatásokról szóló megállapodás, amelyet Belgrádban, 1957. március 13-án írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Hollandia megállapodás),

                           —

                           a Lengyel Népköztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Varsóban, 1955. november 14-én írtak alá (a továbbiakban: az 1955-ös Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás),

                           —

                           a Portugália kormánya és a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság kormánya között létrejött légi közlekedési megállapodás, amelyet Belgrádban, 1976. június 3-án írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Portugália megállapodás),

                           —

                           a Szlovák Köztársaság kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Pozsonyban, 1996. október 3-án írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Szlovákia megállapodás),

                           —

                           a Svéd Királyság és a Jugoszláv Szövetségi Népköztársaság között létrejött megállapodás, amelyet Belgrádban, 1958. április 18-án írtak alá (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Svédország megállapodás),

                           —

                           a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Londonban, 2002. december 17-én parafáltak (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Egyesült Királyság megállapodás).

               b)

               Légi közlekedési szolgáltatási megállapodások és egyéb szerződések, amelyeket Szerbia és Montenegró, valamint az Európai Közösség tagállamai parafáltak vagy aláírtak, és amelyek e megállapodás aláírásának napján még nem léptek hatályba, és amelyeket nem alkalmaznak ideiglenesen

                           —

                           az osztrák kormány és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Bécsben, 2001. november 14-én parafáltak (a továbbiakban: a 2001-es Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás),

                           —

                           a Ciprusi Köztársaság kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Nicosiában, 2002. június 18-án parafáltak (a továbbiakban: a 2002-es Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás),

                           —

                           a Lengyel Köztársaság kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Varsóban, 2002. május 17-én parafáltak (a továbbiakban: a 2002-es Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás),

                           —

                           a Szlovén Köztársaság kormánya és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság szövetségi kormánya között létrejött légi közlekedési szolgáltatási megállapodás, amelyet Belgrádban, 2001. október 12-én parafáltak (a továbbiakban: a Szerbia és Montenegró–Szlovénia megállapodás).

         II. MELLÉKLET
   Az I. mellékletben felsorolt megállapodásokban szereplő és a megállapodás 2–5. cikkében említett cikkek jegyzéke

               a)

               Tagállam általi kijelölés:

                           —

                           az 1953-as Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 2. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Cseh Köztársaság megállapodás 2. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Franciaország megállapodás 3. cikkének (1) bekezdése,

                           —

                           az 1957-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Görögország megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Magyarország megállapodás függelékének 1. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Luxemburg megállapodás 2. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Málta megállapodás 3. cikke,

                           —

                           az 1955-ös Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 2. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovák Köztársaság megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovénia megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Egyesült Királyság megállapodás 4. cikke.

               b)

               Az engedélyek vagy jogosítványok megtagadása, visszavonása, felfüggesztése vagy korlátozása:

                           —

                           az 1953-as Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 8. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Belgium megállapodás 3. cikke,

                           —

                           az 1976-os Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás 6. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás 5. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Franciaország megállapodás 3. cikkének (3) bekezdése,

                           —

                           az 1957-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 5. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Görögország megállapodás 4. cikkének (2) bekezdése,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Luxemburg megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Málta megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Hollandia megállapodás 3. cikkének (1) bekezdése,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Portugália megállapodás 5. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovák Köztársaság megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovénia megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Svédország megállapodás 3. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Egyesült Királyság megállapodás 5. cikke.

               c)

               Biztonság:

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 8. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás 15. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 13. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Görögország megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 15. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovénia megállapodás 9. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Egyesült Királyság megállapodás 9. cikke.

               d)

               A repülőgép-üzemanyag megadóztatása:

                           —

                           az 1953-as Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 5. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 8. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Belgium megállapodás 8. cikke,

                           —

                           az 1976-os Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Cseh Köztársaság megállapodás 6. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Franciaország megállapodás 11. cikke,

                           —

                           az 1957-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 13. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 6. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Görögország megállapodás 10. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Magyarország megállapodás 6. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Luxemburg megállapodás 8. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Málta megállapodás 5. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Hollandia megállapodás 9. cikke,

                           —

                           az 1955-ös Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 6. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Portugália megállapodás 6. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovák Köztársaság megállapodás 8. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovénia megállapodás 6. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Svédország megállapodás 8. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Egyesült Királyság megállapodás 11. cikke.

               e)

               Viteldíjak az Európai Közösségen belül:

                           —

                           az 1953-as Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Ausztria megállapodás 4. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Belgium megállapodás 7. cikke,

                           —

                           az 1976-os Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás 10. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Ciprus megállapodás 17. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Cseh Köztársaság megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Franciaország megállapodás 9. cikke,

                           —

                           az 1957-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 14. cikke,

                           —

                           a 2001-es Szerbia és Montenegró–Németország megállapodás 10. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Görögország megállapodás 13. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Luxemburg megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Málta megállapodás 9. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Hollandia megállapodás 7. cikkének (2) bekezdése,

                           —

                           az 1955-ös Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a 2002-es Szerbia és Montenegró–Lengyelország megállapodás 10. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Portugália megállapodás 9. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovák Köztársaság megállapodás 12. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Szlovénia megállapodás 13. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Svédország megállapodás 7. cikke,

                           —

                           a Szerbia és Montenegró–Egyesült Királyság megállapodás 14. cikke.

         III. MELLÉKLET
   A megállapodás 2. cikkében említett egyéb államok jegyzéke

               a)

               Az Izlandi Köztársaság (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás értelmében).

               b)

               A Liechtensteini Hercegség (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás értelmében).

               c)

               A Norvég Királyság (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás értelmében).

               d)

               A Svájci Államszövetség (az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás értelmében).