title: A Tanács 2012/633/KKBP határozata ( 2012. október 15. ) a Szomáliával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/231/KKBP határozat módosításáról

text:
               16.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 282/47

         A TANÁCS 2012/633/KKBP HATÁROZATA
   (2012. október 15.)
   a Szomáliával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/231/KKBP határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2010. április 26-án elfogadta a 2010/231/KKBP határozatot (1).

               (2)

               Az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsa (ENSZ BT) 2012. július 25-én elfogadta a 2060 (2012) sz. határozatot, mellyel módosította a 733 (1992) sz. határozat (5) bekezdése értelmében bevezetett, és az 1425 (2002) sz. határozat (1) és (2) bekezdésével részletesebben meghatározott fegyverembargót.

               (3)

               A Szomáliáról szóló 751 (1992) ENSZ BT-határozat alapján létrehozott szankcióbizottság 2012. július 11-én, 25-én és augusztus 23-án naprakésszé tette a korlátozó intézkedések hatálya alá eső személyek és szervezetek jegyzékét.

               (4)

               A 2010/231/KKBP határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2010/231/KKBP határozat a következőképpen módosul:

               1.

               Az 1. cikk (3) bekezdése a következő ponttal egészül ki:

                           „d)

                           a kizárólag az Egyesült Nemzetek Szervezete Szomáliával foglalkozó politikai hivatalának támogatására vagy e hivatal általi felhasználásra szánt fegyverek és katonai felszerelések átadása, értékesítése vagy transzfere, valamint a katonai tevékenységekhez kapcsolódó technikai tanácsadás, pénzügyi vagy egyéb segítségnyújtás és képzés közvetlen vagy közvetett biztosítása, amennyiben azokat a szankcióbizottság előzetesen jóváhagyta.”

               2.

               A 2010/231/KKBP határozat mellékletének I. szakaszában a 11. pont helyébe az e határozat I. mellékletében szereplő szöveg lép.

               3.

               Az e határozat II. mellékletében felsorolt személyeket fel kell venni a 2010/231/KKBP határozat mellékletének I. szakaszában szereplő jegyzékbe.

         2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2012. október 15-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         C. ASHTON

      (1)  HL L 105., 2010.4.27., 17. o.

      I. MELLÉKLET

         Az 1. cikk 2. pontjában említett szöveg

                     „11.

                     Jim’ale, Ali Ahmed Nur (más néven: a) Jim’ale, Ahmed Ali; b) Jim’ale, Ahmad Nur Ali; c) Jim’ale, Sheikh Ahmed; d) Jim’ale, Ahmad Ali; e) Jim’ale, Shaykh Ahmed Nur)
                     Születési idő: 1954. Születési hely: Eilbur, Szomália. Állampolgárság: szomáliai. Másik lehetséges állampolgárság: dzsibuti. Útlevélszám: A0181988 (Szomália), érvényes: 2011. január 23-ig. Tartózkodási hely: Dzsibuti, Dzsibuti Köztársaság. Az ENSZ általi jegyzékbe vétel időpontja: 2012. február 17.
                     Ali Ahmed Nur Jim’ale (a továbbiakban: Jim’ale) vezető szerepet töltött be a Szomáliai Iszlám Bíróságok Uniója néven is ismert Szomáliai Iszlám Bíróságok Tanácsa elnevezésű egykori radikális iszlám szervezetnél. A Szomáliai Iszlám Bíróságok Uniójának legradikálisabb elemei végül létrehozták az al-Shabaab néven ismert csoportot. A Szomáliára és Eritreára vonatkozó 751 (1992), illetve 1907 (2009) ENSZ BT-határozat alapján létrehozott szankcióbizottság (Szomália/Eritrea szankcióbizottság) 2010 áprilisában felvette az al-Shabaabot a célzott szankciókkal sújtandó személyek és szervezetek jegyzékébe. A szankcióbizottság az al-Shabaabot mint olyan szervezetet vette fel e jegyzékbe, amely részt vesz a Szomália békéjét, biztonságát vagy stabilitását közvetlenül vagy közvetve veszélyeztető cselekményekben, így például – de nem kizárólag – olyan cselekményekben, amelyek veszélyeztetik a szomáliai átmeneti szövetségi kormányt.
                     A Szomália/Eritrea szankcióbizottság monitoringcsoportjának 2011. július 18-i jelentése (S/2011/433) szerint Jim’ale prominens üzletember, aki kiemelkedő szerepet játszik az al-Shabaab által folytatott faszén- és cukorkereskedelemben és kiváltságos kapcsolatokat ápol az említett szervezettel.
                     Jim’ale az al-Shabaab egyik fő finanszírozója, aki ideológiailag is kötődik a szervezethez. Jim’ale továbbá komoly pénzügyi, illetve politikai támogatást nyújtott Hassan Dahir Aweysnek (a továbbiakban: Aweys), aki szintén szerepel a Szomália/Eritrea szankcióbizottság jegyzékében. Muktar Robow, az al-Shabaab korábbi helyettes vezetője az értesülések szerint részt vett az al-Shabaab szervezet politikai belharcaiban 2011 közepe táján. Robow rávette Aweyst és Jim’alét, hogy csatlakozzanak közös céljaik megvalósítására irányuló törekvéseihez, és erősítsék meg pozíciójukat az al-Shabaab vezetői körében elmélyülő ellentét vonatkozásában.
                     Szélsőséges tevékenységeinek fedezésére 2007 őszén Jim’ale Investors Group néven fedőcéget hozott létre Dzsibutiban. A csoport rövid távú célja Szomáliföld – szélsőséges tevékenységek finanszírozása és fegyvervásárlás révén történő – destabilizálása volt. A csoport kézifegyverek csempészetében nyújtott segítséget, melyeket Eritreából Dzsibutin keresztül Etiópia 5. régiójába csempésztek, ahol szélsőségesek fogadták a szállítmányt. 2008 közepétől a továbbiakban is Jim’ale igazgatta az Investors Groupot.
                     2010 szeptemberében Jim’ale létrehozta a ZAAD-ot, egy mobiltelefonról mobiltelefonra történő pénzátutalással foglalkozó vállalkozást, és egyezséget kötött az al-Shabaabbal, hogy a pénzátutalásokat még anonimabbá teszik azáltal, hogy eltörlik az azonosító adatok megadásának szükségességét.
                     2009 végén Jim’ale egy ismert pénzátutalási rendszert működtetett (hawala), melyet »zakat« (egyfajta szegényadó) gyűjtésére használt, amit azután az al-Shabaabnak folyósított.
                     2011 decemberétől azonosítatlan közel-keleti adományozók pénzt utaltak át Jim’alének, aki pénzügyi közvetítők révén az al-Shabaabnak továbbította azt.
                     2009-ben Jim’ale elvbarátaival a szomáliai átmeneti szövetségi kormány aláásásán munkálkodott azzal, hogy kivonták magukat a szomáliai megbékélési erőfeszítések alól. 2011 végétől kezdve Jim’ale aktívan támogatta az al-Shabaabot azzal, hogy ingyenes kommunikációt, járműhasználatot, élelmiszersegélyt és politikai tanácsadást nyújtott, valamint különböző üzleti csoportokon keresztül adománygyűjtést szervezett az al-Shabaab részére.”

      II. MELLÉKLET

         Az 1. cikk 3. pontjában említett személyek

                  1.

                  Aboud Rogo Mohammed (más néven: a) Aboud Mohammad Rogo; b) Aboud Seif Rogo; c) Aboud Mohammed Rogo; d) Sheikh Aboud Rogo; e) Aboud Rogo Muhammad; f) Aboud Rogo Mohamed)
                  Születési idő: 1960. november 11. Más lehetséges születési idő: a) 1967. november 11.; b) 1969. november 11.; c) 1969. január 1. Születési hely: Lamu-sziget, Kenya. Az ENSZ általi jegyzékbe vétel időpontja: 2012. július 25.
                  A Kenyában tevékenykedő Aboud Rogo Mohammed Szomália békéjét, biztonságát vagy stabilitását fenyegette, pénzügyi, anyagi, logisztikai és technikai támogatást nyújtott az al-Shabaabnak, mely szervezetet az ENSZ-BT bizottsága felvette a Szomáliáról szóló 751 (1992) sz. határozat és az Eritreára vonatkozó 1907 (2009) sz. határozat értelmében létrehozott jegyzékbe olyan tevékenységek folytatása miatt, melyek közvetlenül vagy közvetve fenyegetést jelentenek Szomália békéjére, biztonságára vagy stabilitására.
                  Aboud Rogo Mohammed Kenyában tevékenykedő szélsőséges muszlim imám. Folyamatos befolyás alatt tartja a kelet-afrikai szélsőséges csoportokat annak érdekében, hogy ezzel is kampányszerűen terjessze az erőszakot Kelet-Afrika egészében. Aboud Rogo többek között adományokat gyűjt az al-Shabaab részére.
                  Az al-Hijra (korábbi nevén a Muszlim Ifjúsági Központ) fő ideológus vezetőjeként Aboud Rogo Mohammed a szélsőséges csoportot afrikaiak (elsősorban szuahéli nyelven beszélő afrikaiak) radikalizálására és toborzására használta fel annak érdekében, hogy Szomáliában erőszakos militáns tevékenységet folytassanak. Aboud 2009 februárja és 2012 februárja között több lelkesítő előadást tartott, melyekben többször is kijelentette, hogy erőszakkal vissza kell utasítani a szomáliai békefolyamatot. Előadásaiban Rogo ismételten kifejtette, hogy az Egyesült Nemzetek Szervezetének és az Afrikai Unió szomáliai missziójának (AMISOM) Szomáliába telepített erőivel szemben erőszakkal kell fellépni, és hallgatóságát sürgette, hogy Szomáliába utazva csatlakozzanak az al-Shabaab által a kenyai kormány elleni folytatott harchoz.
                  Aboud Rogo Mohammed ezenfelül tanácsokat ad arra vonatkozóan, hogy a Kenyából toborzott, az al-Shabaabhoz csatlakozó személyek hogyan kerülhetik el, hogy a kenyai hatóságok leleplezzék őket, és hogy milyen útvonalon érhetnek el Mombasából, illetve Lamu szigetéről az al-Shabaab szomáliai hadiszállásaira, különösen Kismayóba. Az al-Shabaabnak toborzott sok kenyainak segített Szomáliába jutni.
                  2011 szeptemberében Rogo a kenyai Mombasában toborzott olyanokat, akiknek a feladata valószínűleg az volt, hogy Szomáliába utazva terrorcselekményeket bonyolítsanak le. 2008 szeptemberében Rogo adománygyűjtés céljával rendezvényt szervezett Mombasában, hogy így segítse az al-Shabaab szomáliai tevékenységeit.

                  2.

                  Abubaker Shariff Ahmed (más néven: a) Makaburi; b) Sheikh Abubakar Ahmed; c) Abubaker Shariff Ahmed; d) Abu Makaburi Shariff; e) Abubaker Shariff; f) Abubakar Ahmed)
                  Születési idő: 1962. Másik lehetséges születési idő: 1967. Születési hely: Kenya. Tartózkodási hely: Majengo, Mombasa, Kenya. Az ENSZ általi jegyzékbe vétel időpontja: 2012. augusztus 23.
                  Abubaker Shariff Ahmed fiatal kenyai muszlimok kiemelkedő segítője és toborzója azzal kapcsolatban, hogy Szomáliában erőszakos militáns tevékenységet folytassanak. Ezenfelül szoros kapcsolatban áll Aboud Rogóval. Anyagi támogatást nyújt a kenyai (és más kelet-afrikai) szélsőséges csoportoknak. Gyakran felkeresi az al-Shabaab szomáliai hadiszállásait (Kismayót is), így ápolva az al-Shabaab magas rangú tagjaival fenntartott szoros kapcsolatát.
                  Abubaker Shariff Ahmed ezenfelül részt vesz az al-Shabaab finanszírozása érdekében folytatott mozgósításban és irányító tevékenységben, mely szervezetet az ENSZ-BT bizottsága felvette a Szomáliáról szóló 751 (1992) sz. határozat és az Eritreára vonatkozó 1907 (2009) sz. határozat értelmében létrehozott jegyzékbe, olyan tevékenységek folytatása miatt, melyek közvetlenül vagy közvetve fenyegetést jelentenek Szomália békéjére, biztonságára vagy stabilitására.
                  Abubaker Shariff Ahmed a mombasai mecsetekben tartott prédikációiban arra biztatta a fiatalokat, hogy Szomáliába utazzanak, szélsőséges tetteket hajtsanak végre, az al-Kaidáért harcoljanak és amerikai állampolgárokat gyilkoljanak meg.
                  Abubaker Shariff Ahmedet a kenyai hatóságok 2010 decemberének végén tartóztatták le a nairobi buszvégállomásnál elkövetett bombamerényletben való részvétel gyanújával. Abubaker Shariff Ahmed ezenfelül Mombasában egy kenyai ifjúsági szervezetet is vezet, melyet több szál fűz az al-Shabaabhoz.
                  2010-től kezdve Abubaker Shariff Ahmed az al-Shabaabot támogató toborzó és segítő szerepet játszott Majengóban (Mombasa, Kenya).


title: A Tanács (EU) 2015/1848 határozata (2015. október 5.) a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2015. évi iránymutatásokról

text:
               15.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 268/28

         A TANÁCS (EU) 2015/1848 HATÁROZATA
   (2015. október 5.)
   a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2015. évi iránymutatásokról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 148. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
   tekintettel a Régiók Bizottságának a véleményére (3),
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A tagállamoknak és az Uniónak az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében meghatározott, a teljes foglalkoztatottságra és a társadalmi haladásra irányuló célkitűzések megvalósítása érdekében összehangolt stratégia kialakítására kell törekedniük a foglalkoztatás és különösen a szakképzett, képzett és alkalmazkodásra képes munkaerő, valamint a gazdasági változásokra reagálni képes munkaerőpiacok fejlesztése terén. A tagállamoknak a szociális partnerek kötelezettségeire vonatkozó nemzeti gyakorlat figyelembevételével közös érdekű ügynek kell tekinteniük a foglalkoztatás előmozdítását, és az ilyen irányú fellépésüket a Tanács keretében össze kell hangolniuk.

               (2)

               Az Uniónak küzdenie kell a társadalmi kirekesztés és megkülönböztetés ellen, és elő kell mozdítania a társadalmi igazságosságot és védelmet, valamint a nemek közötti egyenlőséget. A politikái és tevékenységei meghatározása és végrehajtása során az Uniónak figyelembe kell vennie a foglalkoztatás magas szintjének előmozdítására, a megfelelő szociális biztonság biztosítására, a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemre, valamint az oktatás és a képzés magas szintjére vonatkozó követelményeket.

               (3)

               A tagállamok foglalkoztatáspolitikájára vonatkozó iránymutatások összhangban állnak a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó, az (EU) 2015/1184 tanácsi ajánlásban (4) meghatározott átfogó iránymutatásokkal. Az iránymutatások együttesen alkotják az Európa 2020 stratégiát végrehajtó iránymutatást (a továbbiakban: Európa 2020 integrált iránymutatás), amelyet a Tanácsnak kell elfogadnia a tagállami és az uniós politikák irányvonalának meghatározása céljából.

               (4)

               Az Európai Unióról szóló szerződés (EUMSZ) rendelkezéseivel összhangban szakpolitikai koordinációs eszközöket alakított ki és alkalmaz a költségvetési, makrogazdasági és strukturális politikák területén. E különböző eszközöket az európai szemeszter átfogó keretbe foglalja a gazdasági, költségvetési, foglalkoztatási és szociális politikák integrált, többoldalú felügyelete céljából, hogy ezzel mozdítsa elő az Európa 2020 stratégia céljainak elérését, mindenekelőtt a foglalkoztatás, az oktatás és a szegénység csökkentése terén, a 2010/707/EU tanácsi határozatban (5) foglaltak szerint. Az európai szemeszter a Bizottság 2015-ös éves növekedési jelentésében foglaltak szerinti egyszerűsítés és megerősítés révén várhatóan még hatékonyabban fog működni.

               (5)

               A pénzügyi és gazdasági válság során kiderült, hogy hol vannak az Unió és tagállamai gazdaságának gyenge pontjai. Az is nyilvánvalóvá vált, hogy a tagállamok gazdaságai és munkaerőpiacai nagymértékben függenek egymástól. Napjaink legnagyobb kihívása abban áll, hogy biztosítani lehessen, hogy az Unió az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés és a munkahelyteremtés irányába haladjon. Ehhez mind uniós, mind nemzeti szinten az EUMSZ-nek és az uniós gazdasági kormányzásnak megfelelő, összehangolt, ambiciózus és hatékony politikai fellépésre van szükség. E politikai fellépés célja többek között, hogy a kínálati és keresleti oldali intézkedések ötvözésével fellendítse a beruházásokat, megújítsa a strukturális reformok iránti elkötelezettséget és felelősségteljes költségvetési gazdálkodásra ösztönözzön, és ezzel egyidejűleg szem előtt tartsa azok foglalkoztatási és szociális hatását is. E tekintetben a Tanács és a Bizottság 2015-ös közös foglalkoztatási jelentésében közzétett foglalkoztatási és szociális mutatók eredménytáblája kiemelten hasznos eszköz a főbb foglalkoztatási és szociális problémák és különbségek idejében történő feltárásához, valamint a legsürgetőbb szakpolitikai fellépést igénylő területek meghatározásához.

               (6)

               A munkaerőpiac reformjait, ezen belül a tagállami bérmegállapítási mechanizmusokat a társadalmi párbeszédre vonatkozó nemzeti gyakorlatnak megfelelően kell alakítani, megfelelő szakpolitikai teret hagyva a társadalmi-gazdasági kérdések átfogó mérlegeléséhez.

               (7)

               A tagállamoknak és az Uniónak a válság társadalmi hatásait is kezelniük kell, és arra kell törekedniük, hogy összetartó társadalmat alakítsanak ki, amelyben az emberek képesek felmérni az előttük álló változásokat és megfelelően reagálni rájuk, és aktív szereplői lehetnek mind a társadalomnak, mind a gazdaságnak. Egyenlő hozzáférési feltételeket és lehetőségeket kell teremteni mindenkinek, valamint csökkenteni kell a szegénységet és a társadalmi kirekesztettséget, különösen a munkaerőpiac és a szociális védelmi rendszerek hatékony működésének biztosítása és a munkaerőpiacra való belépés előtt álló akadályok megszüntetése révén. A tagállamoknak biztosítaniuk kell továbbá, hogy a gazdasági növekedés előnyeiből minden polgár és minden régió részesüljön.

               (8)

               Az Európa 2020 integrált iránymutatásoknak megfelelő intézkedések nagyban hozzájárulnak az Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája („Európa 2020”) célkitűzéseinek megvalósításához. Az Európa 2020 stratégiát alá kell támasztani azokkal az integrált európai és nemzeti szakpolitikai intézkedésekkel, melyeket az Uniónak és a tagállamoknak végre kell hajtaniuk annak érdekében, hogy az összehangolt strukturális reformok pozitív tovagyűrűző hatásokat váltsanak ki, sikerüljön a gazdaságpolitikai intézkedések megfelelő kombinációját kialakítani, az európai szakpolitikák pedig egységesebb módon járuljanak hozzá az Európa 2020 stratégia célkitűzéseihez.

               (9)

               Bár az Európa 2020 integrált iránymutatások a tagállamoknak és az Uniónak szólnak, végrehajtásuknak valamennyi nemzeti, regionális és helyi hatósággal partnerségben, illetve a parlamentekkel, a szociális partnerek és a civil társadalom képviselőinek szoros bevonásával kell történnie.

               (10)

               Az Európa 2020 integrált iránymutatások a reformok végrehajtásával kapcsolatban adnak útmutatást a tagállamok számára, szem előtt tartva a tagállamok egymástól való kölcsönös függőségét. Ezek az integrált iránymutatások összhangban állnak a Stabilitási és Növekedési Paktummal és a meglévő európai jogszabályokkal. Az integrált iránymutatásokra kell épülnie azoknak az országspecifikus ajánlásoknak, amelyeket a Tanács a tagállamokhoz intézhet.

               (11)

               A Foglalkoztatási Bizottság és a Szociális Védelmi Bizottság – a Szerződés szerinti megbízatásukkal összhangban – nyomon követik, miként kerül sor a vonatkozó szakpolitikáknak a foglalkoztatáspolitikai iránymutatások fényében történő végrehajtására. Szoros együttműködést kell folytatniuk e bizottságoknak és a Tanács azon egyéb előkészítő szerveinek, amelyek részt vesznek a gazdasági és szociális politikák koordinációjában,

         ELFOGADTA EZ T A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács elfogadja a mellékletben szereplő, a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokat. Ezek az iránymutatások az Európa 2020 integrált iránymutatások részét képezik.
   2. cikk
   A tagállamoknak a mellékletben foglalt iránymutatásokat figyelembe kell venniük foglalkoztatáspolitikai intézkedéseikben és reformprogramjaikban, amelyekről az EUMSZ 148. cikke (3) bekezdésének megfelelően be kell számolni.
   3. cikk
   Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Luxembourgban, 2015. október 5-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         N. SCHMIT

      (1)  2015. július 8-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  2015. május 27-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  2015. június 4-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (4)  A Tanács (EU) 2015/1184 ajánlása (2015. július 14.) a tagállamok és az Európai Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról (HL L 192., 2015.7.18., 27. o.)

      (5)  A Tanács 2010/707/EU határozata (2010. október 21.) a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról (HL L 308., 2010.11.24., 46. o.).

      MELLÉKLET

         A TAGÁLLAMOK FOGLALKOZTATÁSPOLITIKÁIRA VONATKOZÓ IRÁNYMUTATÁSOK

         AZ EURÓPA 2020 INTEGRÁLT IRÁNYMUTATÁSOK II. RÉSZE

      5. iránymutatás: A munkaerő-kereslet fellendítése
      A tagállamoknak meg kell könnyíteniük a minőségi munkahelyek teremtését, csökkenteniük kell azokat a tényezőket, amelyek a vállalatokat a munkaerő felvételében akadályozzák, valamint elő kell mozdítaniuk a vállalkozói készséget, különösen a kisvállalkozások alapítását és növekedési lehetőségeit. A szociális gazdaság megvalósulását és a szociális innovációt is aktívan támogatniuk kell.
      Az adóterheket a munka megadóztatásáról át kell helyezni olyan egyéb adóztatási forrásokra, amelyek kevésbé fogják vissza a foglalkoztatást és a növekedést, de mindeközben meg kell óvni azokat a bevételi forrásokat, amelyek a megfelelő szociális védelemhez és a növekedést elősegítő kiadások fedezéséhez szükségesek. A munkát terhelő adók mérséklésének a munkaerőpiacra való belépés előtt álló akadályok és visszatartó tényezők, ezen belül is különösen azok megszüntetésére kell irányulnia, amelyek a munkaerőpiacról leginkább kiszorult személyek munkába állását nehezítik meg.
      A tagállamoknak a szociális partnerekkel együtt és a nemzeti gyakorlatokkal összhangban olyan bérmegállapítási mechanizmusok használatát kell bátorítaniuk, amelyek lehetővé teszik a termelékenység alakulásának függvényében történő rugalmas bérezést. Figyelembe kell venni a készségek, valamint az egyes régiók, ágazatok és társaságok gazdasági teljesítménye közötti eltéréseket is. A minimálbérek meghatározásakor a tagállamoknak és a szociális partnereknek a dolgozói szegénységre, a munkahelyteremtésre és a versenyképességre gyakorolt hatásokkal is számolniuk kell.
      6. iránymutatás: A munkaerő-kínálat növelése és a készségek és kompetenciák fejlesztése
      A tagállamoknak a szociális partnerekkel együttműködve a megfelelő tudás, készség- és kompetenciakínálat révén elő kell mozdítaniuk a foglalkoztathatóságot és a termelékenységet. Végre kell hajtaniuk a szükséges beruházásokat valamennyi oktatási és képzési rendszer vonatkozásában, hogy növeljék a rendszerek hatékonyságát és eredményességét a munkaerői készség- és kompetenciafejlesztésben, és ezáltal a rendszerek révén hamarabb fel lehessen ismerni és ki lehessen elégíteni a mindinkább digitalizálódó és a technológiai, környezeti és demográfiai változások jellemezte gazdaság dinamikus munkaerőpiacainak gyorsan változó igényeit. A tagállamoknak egyúttal fokozottan törekedniük kell arra is, hogy az egész életen át tartó, minőségi tanulást mindenki számára elérhetővé tegyék, és meghosszabbítsák a munkával töltött aktív éveket a tevékeny időskort támogató stratégiák végrehajtása révén.
      Az oktatási és képzési rendszerek strukturális hiányosságait orvosolni kell a magas szintű képzettség biztosítása, valamint annak érdekében, hogy csökkenjen az iskolát korán elhagyó fiatalok száma. A tagállamoknak emelniük kell a népesség iskolázottsági szintjét, ösztönözniük kell az olyan munkaalapú tanulási rendszereket, mint például a duális oktatás, javítaniuk kell a szakképzés minőségét, továbbá bővíteniük kell a formális oktatási rendszeren kívül megszerzett tudás, készségek és kompetenciák elismerésének és érvényesítésének lehetőségeit is.
      Kezelni kell a magas munkanélküliségi és inaktivitási ráta problémáját is. A hosszú távú és strukturális munkanélküliséget jelentősen csökkenteni kell átfogó és egymást erősítő stratégiákkal, így például az érintettek munkaerőpiacra való visszatérését elősegítő, célzott aktív támogatással. Átfogóan foglalkozni kell az ifjúsági munkanélküliség és a foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő nagyszámú fiatal (NEET-fiatalok) problémájával, mégpedig az iskolából vagy képzésből a munkába való átmenet strukturális javítása révén, ideértve az ifjúsági garancia teljes körű bevezetését is.
      Mérsékelni kell a munkaerőpiacra való belépést akadályozó tényezőket, különösen, ami a hátrányos helyzetű csoportok munkavállalását illeti.
      Többek között az egyenlő díjazás révén növelni kell a nők munkaerő-piaci részvételét és érvényre kell juttatni a nemek közötti egyenlőséget. Elő kell mozdítani a munka és a családi élet összeegyeztethetőségét, különösen a megfizethető és minőségi kisgyermekkori nevelési szolgáltatások, gondozási szolgáltatások, valamint tartós ápolás-gondozási szolgáltatások lehetőségének biztosításával.
      A tagállamoknak teljes mértékben ki kell használniuk az Európai Szociális Alap és egyéb uniós alapok nyújtotta lehetőségeket a foglalkoztatásnak, a társadalmi befogadásnak, az egész életen át tartó tanulásnak és az oktatásnak a fejlesztésére, valamint közigazgatás javítására.
      7. iránymutatás: A munkaerőpiacok működésének javítása
      A tagállamoknak figyelembe kell venniük a rugalmas biztonság alapelveit. Csökkenteniük kell és meg kell előzniük a munkaerő-piaci szegmentációt, és küzdeniük kell a be nem jelentett munkavégzés ellen. A foglalkoztatásvédelmi szabályok, a munkajog és az intézmények révén megfelelő munkaerő-felvételi környezetet kell teremteni, egyben gondoskodni kell mind a foglalkoztatottak, mind az álláskeresők megfelelő szintű védelméről. Olyan minőségi munkahelyeket kell teremteni, amelyeken a társadalmi-gazdasági biztonság, a munkaszervezés, az oktatási és képzési lehetőségek, a munkakörülmények (ezen belül az egészség és a biztonság) és a munka és a magánélet közötti egyensúly egyaránt biztosított.
      A tagállamoknak az idevágó reformokat és politikai intézkedéseket – a saját gyakorlatuknak megfelelően – a nemzeti parlamentekkel és a szociális partnerekkel szoros együttműködésben kell megtervezniük és végrehajtaniuk, gondoskodva arról is, hogy a társadalmi párbeszédet nemzeti szinten működőképesebbé és hatékonyabbá tegyék.
      A tagállamoknak meg kell erősíteniük az aktív munkaerő-piaci szakpolitikáikat azok hatékonyságának növelésével, célcsoportjaik pontosításával, hatékonyabb megszólításával és kibővítésével, továbbá a szakpolitikák és a passzív intézkedések kölcsönhatásának javításával, valamint azzal, hogy biztosítják a munkanélküliek jogait és felelősségét az aktív álláskeresés tekintetében. Ezen intézkedéseknek arra kell irányulniuk, hogy jobban összehangolják a munkaerő-piaci keresletet és kínálatot, és támogassák a hosszú távú megoldást nyújtó átmeneteket.
      A tagállamoknak törekedniük kell a jobb, hatékonyabb állami foglalkoztatási szolgálatok létrehozására, hogy visszaszorítsák és lerövidítsék a munkanélküliséget az álláskeresőknek kínált személyre szabott szolgáltatásokkal, a munkaerő-piaci kereslet támogatásával és a teljesítménymérő rendszerek alkalmazásával. A tagállamoknak hatékonyan aktiválniuk kell azokat, akikben megvan a potenciál, hogy belépjenek a munkaerőpiacra, ugyanakkor védelemben kell részesíteniük azokat, akik nem képesek a munkaerő-piaci részvételre. A tagállamoknak a megkülönböztetésmentességet célzó hatékony intézkedésekkel ösztönözniük kell a valamennyi nő és férfi előtt nyitva álló befogadó munkaerőpiacok létrejöttét, továbbá a humántőkébe való beruházásokkal növelniük kell a foglalkoztathatóságot.
      Elő kell mozdítani a munkavállalók mobilitását az európai munkaerőpiacban rejlő lehetőségek maradéktalan kiaknázása érdekében. Ki kell küszöbölni a foglalkoztatói nyugdíj mobilitásának és a képzettségek elismerésének akadályait. A tagállamoknak ugyanakkor a hatályos szabályokkal való visszaélések megakadályozására is ügyelniük kell, valamint fel kell ismerniük a bizonyos régiókban jelentkező elitelvándorlás kockázatát is.
      8. iránymutatás: A társadalmi befogadás elősegítése, a szegénység elleni küzdelem és az esélyegyenlőség előmozdítása
      A tagállamoknak korszerűsíteniük kell a szociális védelmi rendszereket annak érdekében, hogy a polgárok minden életszakaszában hatékony, eredményes és megfelelő védelmet nyújtsanak, támogatva a társadalmi befogadást, egyenlő esélyeket biztosítva a férfiak és a nők számára és kiküszöbölve az egyenlőtlenségeket. Az általános megközelítések szelektívekkel történő kiegészítése javítja majd a hatékonyságot, az egyszerűsítés pedig jobb hozzáférhetőséget és minőséget eredményez. Nagyobb figyelmet kell fordítani a megelőző és integrált stratégiákra. A szociális védelmi rendszereknek elő kell segíteniük a társadalmi befogadást azzal, hogy ösztönzik a polgárok aktív munkaerő-piaci és társadalmi részvételét. Alapvetőek a megfizethető, elérhető és minőségi szolgáltatások, például a gyermekgondozás, a napköziotthonos ellátás, az oktatás, a képzés, a lakhatás, az egészségügyi szolgáltatások és a tartós ápolás-gondozás. Mindez magában foglalja az olyan alapszolgáltatásokra és -intézkedésekre fordított kiemelt figyelmet, amelyeknek célja a korai iskolaelhagyás megelőzése, az aktív keresők szegénységi rátájának csökkentése, valamint a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem.
      E célra több eszközt is be kell vetni egymást kiegészítve és az aktív befogadás alapelveivel összhangban, így pl. egyéni igényekhez szabott munkaerő-aktiválási szolgáltatásokat, a minőségi és elérhető szolgáltatásokat és megfelelő mértékű jövedelemtámogatást. A szociális védelmi rendszereket úgy kell kialakítani, hogy minden támogatásra jogosult személyre kiterjedjenek, elősegítsék a védelmet és a humántőke-beruházásokat, és segítsenek megelőzni vagy csökkenteni a szegénységet és a társadalmi kirekesztést, illetve védelmet nyújtani ellene a teljes életciklus során.
      A tagállamoknak a növekvő élettartam és a demográfiai változások ellenére is biztosítaniuk kell a nyugdíjrendszerek fenntarthatóságát és megfelelőségét mind a nők, mind a férfiak számára. A tagállamoknak jobb minőségűvé, elérhetőbbé, eredményesebbé és hatékonyabbá kell tenniük az egészségügyi ellátást és a tartós ápolási-gondozási rendszereket, és mindeközben szavatolniuk kell a fenntarthatóságot is.


title: 2013/148/EU: A Tanács határozata ( 2013. március 21. ) a DNS-adatokra vonatkozó, Svédországgal való automatizált adatcsere megindításáról

text:
               23.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 84/26

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2013. március 21.)
   a DNS-adatokra vonatkozó, Svédországgal való automatizált adatcsere megindításáról
   (2013/148/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló, 2008. június 23-i 2008/615/IB tanácsi határozatra (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére és 25. cikkére,
   tekintettel a 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/616/IB tanácsi határozatra (2) és különösen annak 20. cikkére és mellékletének 4. fejezetére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez, az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, átmeneti rendelkezéseket tartalmazó jegyzőkönyv alapján az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek által a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt elfogadott jogi aktusok joghatása mindaddig fennmarad, amíg azokat a Szerződések alapján hatályon kívül nem helyezik, nem érvénytelenítik, vagy nem módosítják.

               (2)

               Ennek megfelelően a 2008/615/IB határozat 25. cikke alkalmazandó, és a Tanácsnak egyhangúlag kell határoznia arról, hogy a tagállamok végrehajtották-e az említett határozat 6. fejezetének rendelkezéseit.

               (3)

               A 2008/616/IB határozat 20. cikke úgy rendelkezik, hogy a Tanács a 2008/615/IB határozat 25. cikkének (2) bekezdésében említettek szerinti határozatokat egy kérdőíven alapuló értékelő jelentés alapján hozza meg. A 2008/615/IB határozat 2. fejezetének megfelelően végzett automatizált adatcsere tekintetében az értékelő jelentés ezenkívül értékelő látogatáson és kísérleti adatcserén alapul.

               (4)

               Svédország a 2008/615/IB határozat 36. cikkének (2) bekezdésével összhangban tájékoztatta a Tanács Főtitkárságát a határozat 2–6. cikkének hatálya alá tartozó nemzeti DNS-elemzési állományokról, valamint az automatizált keresésnek a határozat 3. cikkének (1) bekezdésében említett feltételeiről.

               (5)

               A 2008/616/IB határozat melléklete 4. fejezetének 1.1. pontja szerint a megfelelő tanácsi munkacsoport által összeállított kérdőív valamennyi automatizált adatcserére vonatkozik, és amint egy tagállam úgy véli, hogy az adott adatkategória tekintetében teljesíti az adatcsere előfeltételeit, ki kell töltenie a kérdőívet.

               (6)

               Svédország kitöltötte az adatvédelemre vonatkozó kérdőívet és a DNS-adatok cseréjére vonatkozó kérdőívet.

               (7)

               Svédország Hollandia részvételével sikeres kísérleti adatcserét hajtott végre.

               (8)

               Svédországban értékelő látogatásra került sor, és erről a holland értékelő csoport értékelő jelentést készített, amelyet elküldött az érintett tanácsi munkacsoportnak.

               (9)

               A kérdőív, az értékelő látogatás és a DNS-adatok tekintetében végzett kísérleti adatcsere eredményeit összegző, átfogó értékelő jelentést benyújtották a Tanácsnak,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A DNS-adatok automatizált keresése és összehasonlítása tekintetében Svédország maradéktalanul végrehajtotta a 2008/615/IB határozat 6. fejezetében foglalt, az adatvédelemre vonatkozó általános rendelkezéseket, és e határozat hatálybalépésének napjától jogosult a személyes adatoknak az említett határozat 3. és 4. cikke szerinti átvételére és átadására.
   2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2013. március 21-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. HOGAN

      (1)  HL L 210., 2008.8.6., 1. o.

      (2)  HL L 210., 2008.8.6., 12. o.


title: Az Európai Parlament (EU) 2017/1689 határozata (2017. április 27.) az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról

text:
               29.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 252/266

         AZ EURÓPAI PARLAMENT (EU) 2017/1689 HATÁROZATA
   (2017. április 27.)
   az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának lezárásáról
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésére, az ügynökség válaszával együtt (1),

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a 2015-ös pénzügyi évre vonatkozóan az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikke szerinti nyilatkozatára (2),

               —

               tekintettel a 2015-ös pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtása tekintetében az ügynökség számára adandó mentesítésről szóló, 2017. február 21-i tanácsi ajánlásra (05873/2017 – C8-0058/2017),

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 208. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 19. cikkére,

               —

               tekintettel a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet 208. cikkében említett szervekre vonatkozó pénzügyi keretszabályzatról szóló, 2013. szeptember 30-i 1271/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletre (5) és különösen annak 108. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 94. cikkére és IV. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság véleményére (A8-0130/2017),

               1.

               jóváhagyja az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség 2015-ös pénzügyi évre szóló elszámolásának lezárását;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség ügyvezető igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételéről.

            az elnök

         Antonio TAJANI

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL C 449., 2016.12.1., 133. o.

      (2)  Lásd az 1. lábjegyzetet.

      (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

      (4)  HL L 208., 2002.8.5., 1. o.

      (5)  HL L 328., 2013.12.7., 42. o.