title: 2013/239/EU: A Tanács határozata ( 2013. május 21. ) a Régiók Bizottsága egy észt póttagjának kinevezéséről

text:
               28.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 141/43

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2013. május 21.)
   a Régiók Bizottsága egy észt póttagjának kinevezéséről
   (2013/239/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 305. cikkére,
   tekintettel az észt kormány javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2009. december 22-én, illetve 2010. január 18-án elfogadta a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2010. január 26-tól2015. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről szóló 2009/1014/EU (1), illetve 2010/29/EU határozatot (2).

               (2)

               Andres JAADLA hivatali idejének lejártát követően a Régiók Bizottsága egy póttagjának helye megüresedett,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács a hivatali idő hátralévő részére, azaz 2015. január 25-ig, a Régiók Bizottsága póttagjává nevezi ki:

               —

               Mihkel JUHKAMI-t, Chairman, Rakvere City Council.

         2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2013. május 21-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. GILMORE

      (1)  HL L 348., 2009.12.29., 22. o.

      (2)  HL L 12., 2010.1.19., 11. o.


title: A Tanács határozata ( 2012. november 27. ) az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatótanácsának újraalakításáról

text:
               12.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 382/7

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2012. november 27.)
   az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatótanácsának újraalakításáról
   2012/C 382/06
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ létrehozásáról szóló, 1975. február 10-i 337/75/EGK tanácsi rendeletre és különösen annak 4. cikkére (1),
   tekintettel a munkáltatói szervezetek képviselőinek kategóriájában jelölt három személynek a Bizottság által a Tanács részére benyújtott jegyzékére,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2012. július 16-i határozatával (2) a 2012. szeptember 18-tól2015. szeptember 17-ig tartó időszakra kinevezte az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatótanácsának tagjait. Ez a határozat azonban nem tartalmazta az összes kinevezendő tagot,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A Tanács a hivatali idő hátralévő részére, azaz 2015. szeptember 17-ig a következő személyeket nevezi ki az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatótanácsának tagjává:

      MUNKÁLTATÓI SZERVEZETEK KÉPVISELŐI

               Portugália

               Ana Maria SANTOS GOUVEIA LOPES

               Szlovákia

               Martin HOSTAK

               Egyesült Királyság

               Kate LING

         2. cikk
   Ezt a határozatot tájékoztatási célból ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

      Kelt Brüsszelben, 2012. november 27-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         G. DEMOSTHENOUS

      (1)  HL L 39., 1975.2.13., 1. o.

      (2)  HL C 228., 2012.7.31., 3. o.


title: A Tanács (EU) 2016/807 határozata (2016. március 15.) a FAL-egyezmény, a MARPOL-egyezmény IV. melléklete, a SOLAS-egyezmény II-2/13. és II-2/18. szabálya, a Tűzbiztonsági rendszerek szabályzata és a kiterjesztett ellenőrző programra vonatkozó 2011-es szabályzat módosításainak elfogadása tekintetében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben (IMO) az adminisztratív terhek csökkentésével foglalkozó bizottság 40. ülésszakán, a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 69. ülésszakán és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 96. ülésszakán az Európai Unió nevében képviselendő álláspont kialakításáról

text:
               21.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 132/99

         A TANÁCS (EU) 2016/807 HATÁROZATA
   (2016. március 15.)
   a FAL-egyezmény, a MARPOL-egyezmény IV. melléklete, a SOLAS-egyezmény II-2/13. és II-2/18. szabálya, a Tűzbiztonsági rendszerek szabályzata és a kiterjesztett ellenőrző programra vonatkozó 2011-es szabályzat módosításainak elfogadása tekintetében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetben (IMO) az adminisztratív terhek csökkentésével foglalkozó bizottság 40. ülésszakán, a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 69. ülésszakán és a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 96. ülésszakán az Európai Unió nevében képviselendő álláspont kialakításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikkének a 218. cikk (9) bekezdésével együtt értelmezett (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Az Unió tengeri közlekedési ágazatra irányuló intézkedéseinek a tengerbiztonság javítását, a tengeri környezet védelmét és a nemzetközi tengeri forgalom könnyítését kell célozniuk.

               (2)

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) adminisztratív terhek csökkentésével foglalkozó bizottsága (FAL) a 39. ülésszakán jóváhagyta a nemzetközi tengeri forgalom könnyítéséről szóló 1965. évi egyezmény (a továbbiakban: a FAL-egyezmény) módosításait. Ezek a módosítások várhatóan az adminisztratív terhek csökkentésével foglalkozó bizottság 2016. áprilisi 40. ülésszakán kerülnek elfogadásra.

               (3)

               Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 68. ülésszakán (MEPC 68) megállapodás született arról, hogy a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi egyezmény (a továbbiakban: a MARPOL-egyezmény) IV. mellékletében foglalt 13. szabály értelmében elegendő bejelentés érkezett ahhoz, hogy a Balti-tenger egy részét különleges területté nyilvánítsák. Következésképpen, a MARPOL-egyezmény IV. mellékletében foglalt 11.3. szabály értelmében meg lehetne állapítani azt a tényleges időpontokat, amelytől kezdve a Balti-tenger szóban forgó része különleges területnek minősül. A Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság a 68. ülésszakán arra megállapításra jutott, hogy ahhoz, hogy a szóban forgó terület különleges területté nyilvánítása hatályba léphessen, módosítani kell a MARPOL-egyezmény IV. mellékletében foglalt 1. és 11. szabályt, és azt is kijelentette, hogy javaslatot kell tenni a MARPOL-egyezmény IV. mellékletének ilyen értelmű módosítására. Ezek a módosítások várhatóan a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 2016. áprilisi 69. ülésszakán kerülnek elfogadásra.

               (4)

               Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága (MSC) a 95. ülésszakán jóváhagyta az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény (a továbbiakban: a SOLAS-egyezmény) II-2/13. és II-2/18. szabályának, a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának („FSS Code”) és a kiterjesztett ellenőrző programra vonatkozó 2011-es szabályzatnak („2011 ESP Code”) a módosításait. Ezek a módosítások várhatóan a Tengerészeti Biztonsági Bizottság 2016. májusi 96. ülésszakán kerülnek elfogadásra.

               (5)

               A FAL-egyezmény általános felülvizsgálata során korszerűsítésre kerülnek annak rendelkezései, figyelemmel az információk és adatok elektronikus továbbítása területén bekövetkezett fejleményekre, illetve az egyablakos rendszerre. A felülvizsgálat keretében az Unió szempontjából releváns intézkedések is bevezetésre kerülnek, itt említendő mindenekelőtt a vízumszámok feltüntetése az utaslistákon (de a személyzeti listákon nem), valamint a hatóságok joga arra, hogy kötelezővé tegyék a formanyomtatványok elektronikus benyújtását. A 2010/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. és 7. cikke kimondja, hogy a tagállamok kikötőibe érkező és onnan induló hajók esetében a nyilatkozattételi követelmények teljesítése 2015. június 1-jétől csak elektronikus formátumban, egyablakos úton történhet, és hogy a tagállamok a nyilatkozattételi követelmények teljesítése tekintetében eddig az időpontig fogadhatják el papíron a FAL-formanyomtatványokat. A 2010/65/EU irányelv azt is kimondja, hogy az uniós jogi aktusok alapján benyújtandó információkat 2015. június 1-jétől elektronikus úton kell benyújtani. Az az előírás, hogy a személyzeti listákon és az utaslistákon adott esetben szerepeltetni kell a vízum számát, az 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) VI. mellékletének 3.1.2. pontjából következik.

               (6)

               A FAL-egyezmény VIII. cikke megköveteli, hogy a FAL-egyezmény azon szerződő felei, amelyek kivitelezhetetlennek találják a FAL-egyezmény bármely előírásának a betartását, illetve amelyek különleges okokból eltérő dokumentációs követelmények vagy eljárások elfogadását tartják szükségesnek, erről értesítsék a főtitkárt, azt is megjelölve, hogy az általuk alkalmazni kívánt intézkedés miben különbözik a FAL-egyezmény előírásától. A 2010/65/EU irányelvben és az 562/2006/EK rendeletben foglalt előírások egy része szigorúbb kötelezettségeket állapít meg, mint a FAL-egyezményben meghatározott releváns szabályok, ezért a szóban forgó előírások a FAL-egyezmény VIII. cikke értelmében eltérnek a FAL-egyezmény előírásaitól, és erről az eltérésről értesíteni kell a főtitkárt.

               (7)

               A MARPOL-egyezmény IV. mellékletének módosításai arra irányulnak, hogy jogi keretet biztosítsanak a Tengerikörnyezet-védelmi Bizottság 68. ülésszakán született azon megállapodás végrehajtásához, amely szerint elegendő bejelentés érkezett a kikötői befogadólétesítmények rendelkezésre állásáról ahhoz, hogy lehetővé váljon a balti-tengeri különleges terület kijelölésére vonatkozó rendelkezések alkalmazása, és ennélfogva e bejelentéseknek megfelelően tényleges hatálybalépési időpontokat lehessen megállapítani a Balti-tenger egy részének különleges területté nyilvánítása tekintetében. A 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 4. cikke – az IMO MEPC.200 (62). sz. határozatának 12a. szabályához hasonlóan – a kikötői befogadólétesítmények rendelkezésre állásának biztosításáról rendelkezik, az uniós kikötőket használó hajókon keletkező hulladék és rakománymaradványok tengerbe történő kibocsátásának, különösen jogellenes kibocsátásának a csökkentése érdekében.

               (8)

               A II-2/13. sz. SOLAS-szabály módosításai révén olyan követelmények kerülnek bevezetésre, amelyek értelmében a menekülési útvonalakat már a tervezési folyamat elején értékelni kell evakuálási elemzések útján; ezeket a követelményeket az új ro-ro személyhajókra és a több mint 36 utast szállító egyéb személyhajókra kell alkalmazni. A 2009/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) a belföldi útvonalakon közlekedő személyhajókra és nagysebességű utasszállító vízi járművekre vonatkozik. Az említett irányelv 6. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében az A. osztályba tartozó új személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi SOLAS-egyezmény követelményeinek. Emellett a 2009/45/EK irányelv a B., C. és D. osztályba tartozó ro-ro személyhajók esetében részletes szabályokat állapít meg a menekülési útvonalakra vonatkozóan, az I. melléklet II. fejezete B. részének 6-1. pontjában foglaltak szerint.

               (9)

               A II-2/18. sz. SOLAS-szabály módosításai az új ro-ro személyhajók helikopter-leszállóhelyei tekintetében kötelezővé teszik a 2012. május 31-i MSC.1/Circ.1431. számú IMO-körlevélben meghatározott, a helikopterlétesítmények habbal oltó tűzoltó készülékeinek jóváhagyására vonatkozó útmutatások rendelkezéseit. A 2009/45/EK irányelv I. melléklete II-2. fejezete B. részének 18. szabálya úgy rendelkezik, hogy a helikopterfedélzetekkel rendelkező hajóknak meg kell felelniük a SOLAS-egyezmény 2003. január 1-jén hatályos követelményeinek, amelyek most várhatóan módosulni fognak.

               (10)

               A Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának („FSS Code”) módosított 8. fejezete úgy rendelkezik, hogy az automatikus vízpermettel oltó berendezések belső korróziójának és elzáródásának a megelőzése érdekében különös figyelmet kell fordítani a rendszer gyártója által megállapított vízminőségi előírásra. A 2009/45/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontja úgy rendelkezik, hogy az A. osztályba tartozó új személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi SOLAS-egyezmény követelményeinek, amelyek magukban foglalják a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatát is, amelyet az MSC.99(73). sz. IMO-határozat tett kötelezővé a SOLAS kapcsán. Emellett a 2009/45/EK irányelv a B., C. és D. osztályba tartozó hajók esetében részletes szabályokat állapít meg a tűzoltásra vonatkozóan, az I. melléklet II-2. fejezete A. részének 4.5. és 4.8. pontjában foglaltak szerint.

               (11)

               A Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának új 17. fejezete tovább pontosítja a helikopterlétesítmények habbal oltó tűzoltó készülékeire vonatkozó követelményeket, a SOLAS-egyezmény II-2. fejezetében előírtaknak megfelelően. A 2009/45/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontja úgy rendelkezik, hogy az A. osztályba tartozó új személyhajóknak teljes mértékben meg kell felelniük a módosított 1974. évi SOLAS-egyezmény követelményeinek, amelyek magukban foglalják a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatát is, amelyet az MSC.99 (73). sz. IMO-határozat tett kötelezővé a SOLAS kapcsán. Emellett a 2009/45/EK irányelv a B., C. és D. osztályba tartozó hajók esetében részletes szabályokat állapít meg a helikopterlétesítményekre vonatkozó különleges követelményeket illetően, az I. melléklet II. fejezete B. részének 18. pontjában foglaltak szerint.

               (12)

               Amennyiben a SOLAS-egyezmény II-2/13. és II-2/18. sz. szabályának módosítása, valamint a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzatának („FSS Code”) módosított 8. fejezete és új 17. fejezete érintheti a 2009/45/EK irányelvnek a belföldi útvonalakon közlekedő személyhajókra és nagysebességű utasszállító vízi járművekre vonatkozó rendelkezéseit, akkor ezek a módosítások az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak.

               (13)

               A kiterjesztett ellenőrző programra vonatkozó 2011-es szabályzat módosításainak célja az elismert szervezetekkel kapcsolatos kifejezések használatának harmonizációja. Az 530/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 5. és 6. cikke kötelezővé teszi az IMO állapotminősítési rendszerének (CAS) alkalmazását minden 15 évnél idősebb egyhéjazatú olajszállító tartályhajó esetében. Az ömlesztettárú-szállító hajók és a kőolajszállító tartályhajók vizsgálatakor alkalmazandó kiterjesztett ellenőrző program (Enhanced Survey Programme, ESP) részletesen meghatározza, hogy miként kell elvégezni ezt az alaposabb vizsgálatot. Mivel az állapotminősítési rendszer a célja eléréséhez a kiterjesztett ellenőrző programot alkalmazza, ezért a kiterjesztett ellenőrző program keretében végzett vizsgálatok bármely módosítása az 530/2012/EU rendelet révén automatikusan alkalmazandó.

               (14)

               Az Unió nem tagja az IMO-nak és a vonatkozó egyezményeknek, illetve szabályzatoknak sem szerződő fele. A Tanácsnak ezért fel kell hatalmaznia a tagállamokat arra, hogy képviseljék az Unió álláspontját, és a szóban forgó módosításokat magukra nézve kötelezőnek ismerjék el, amennyiben ezek a módosítások az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az IMO adminisztratív terhek csökkentésével foglalkozó bizottságának 40. ülésszakán az Unió nevében képviselendő álláspont értelmében hozzá kell járulni a FAL-egyezmény azon módosításainak elfogadásához, amelyek a FAL 40/3. sz. IMO-dokumentumban szerepelnek.
   2. cikk
   Az IMO Tengerikörnyezet-védelmi Bizottságának 69. ülésszakán az Unió nevében képviselendő álláspont értelmében hozzá kell járulni a MARPOL-egyezmény IV. mellékletének 1. és 11. szabályára irányuló, a MEPC 69/3/3. sz. IMO-dokumentum mellékletében szereplő módosítások elfogadásához.
   3. cikk
   Az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 96. ülésszakán képviselendő álláspont értelmében hozzá kell járulni a következők elfogadásához:

               —

               a II-2/13. sz. SOLAS-szabály módosítása az MSC 95/22/add.2. sz. IMO-dokumentum 14. mellékletében foglaltak szerint,

               —

               a II-2/18. sz. SOLAS-szabály módosítása az SSE 2/20. sz. IMO-dokumentum 2. mellékletében foglaltak szerint,

               —

               a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzata 8. fejezetének módosítása a 95/22/add.2. sz. IMO-dokumentum 18. mellékletének 1. pontjában foglaltak szerint,

               —

               a Tűzbiztonsági rendszerek nemzetközi szabályzata 17. fejezetének módosítása a 95/22/add.2. sz. IMO-dokumentum 18. mellékletének 2. pontjában foglaltak szerint,

               —

               a kiterjesztett ellenőrző programra vonatkozó 2011-es szabályzat módosítása a 95/22/add.2. sz. IMO-dokumentum 15. mellékletében foglaltak szerint.

         4. cikk
   (1)   Az Unió nevében képviselendő, az 1. cikkben, a 2. cikkben és a 3. cikkeiben foglalt álláspontot az IMO-tagsággal rendelkező tagállamok az Unió érdekében együttesen eljárva képviselik.
   (2)   Az 1. cikkben, a 2. cikkben és a 3. cikkeiben foglalt álláspontokat érintő kisebb változtatások a Tanács további határozata nélkül is elfogadhatók.
   5. cikk
   A Tanács felhatalmazza a tagállamokat arra, hogy az 1. cikkben, valamint a 2. és a 3. cikkeiben említett módosításokat – az Unió érdekét szem előtt tartva – magukra nézve kötelezőnek ismerjék el, amennyiben ezek a módosítások az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak.
   6. cikk
   Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2016. március 15-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         A.G. KOENDERS

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2010. október 20-i 2010/65/EU irányelve a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló hajókra vonatkozó nyilatkozattételi követelményekről és a 2002/6/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 283., 2010.10.29., 1. o.).

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2006. március 15-i 562/2006/EK rendelete a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról (HL L 105., 2006.4.13., 1. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000. november 27-i 2000/59/EK irányelve a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről (HL L 332., 2000.12.28., 81. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. május 6-i 2009/45/EK irányelve a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről (HL L 163., 2009.6.25., 1. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012. június 13-i 530/2012/EU rendelete az egyhéjazatú olajszállító tartályhajókra alkalmazandó kettős héjazatra vagy azzal egyenértékű szerkezeti megoldásra vonatkozó követelmények gyorsított bevezetéséről (HL L 172., 2012.6.30., 3. o.).


title: 2011/2/EU: A Bizottság határozata ( 2011. január 5. ) a textiltermékek behozatalával kapcsolatban Brazília által hozott intézkedésekre vonatkozó vizsgálati eljárás megszüntetéséről

text:
               6.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 3/7

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2011. január 5.)
   a textiltermékek behozatalával kapcsolatban Brazília által hozott intézkedésekre vonatkozó vizsgálati eljárás megszüntetéséről
   (2011/2/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a nemzetközi kereskedelmi szabályok, különösen a Kereskedelmi Világszervezet égisze alatt kialakított kereskedelmi szabályok alapján a Közösséget megillető jogok gyakorlásának biztosítása érdekében a közös kereskedelmi politika területén követendő közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1994. december 22-i 3286/94/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:
   A.   AZ ELJÁRÁS HÁTTERE

               (1)

               1998. január 12-én a Febeltex (Fédération Belge du Textile, belga textilszövetség) panaszt nyújtott be a 3286/94/EK rendelet 4. cikke alapján.

               (2)

               A panaszos állítása szerint Brazíliában a közösségi textiltermékek értékesítését a 3286/94/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vett számos kereskedelmi akadály korlátozza, többek között a nem automatikus importengedélyezési rendszer és annak egyes jellemzői, nevezetesen a behozatallal összefüggő kötelező fizetési feltételek és minimális importárak.

               (3)

               A Bizottság a 3286/94/EK rendelet által létrehozott tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően úgy döntött, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre ahhoz, hogy vizsgálati eljárást indítson azzal a céllal, hogy mérlegelje az érintett jogi és ténykérdéseket. Ennek megfelelően 1998. február 27-én vizsgálati eljárást indított (2).

         B.   A VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGÁLLAPÍTÁSAI

               (4)

               Az EU tagállamai az említett tanácsadó bizottság 1998. november 9-i ülésén megkapták a vizsgálati eljárásról készült zárójelentést.

               (5)

               A jelentés megállapította, hogy a kötelező minimálár alkalmazásával működő brazil nem automatikus importengedélyezési rendszer ellentétesnek tűnik:

                           a)

                           az importengedélyezési eljárásokról szóló WTO-megállapodás 1., 3. és 5. cikkével, mivel: a) alkalmazása nem semleges; b) működtetése nem igazságos és méltányos módon történik; c) nem a WTO követelményeivel összeegyeztethető megszorításokat alkalmaz, és így hatálya és időtartama nem korlátozódott a rendszer keretében végrehajtott intézkedésre; valamint d) a behozatal szempontjából további, a kereskedelmet korlátozó és torzító hatásai voltak. Ezenkívül a nem automatikus engedélyezési rendszer hatálya alá tartozó termékek jegyzéke nincs közzétéve, valamint a minimáláras importszállítmányok engedélykérelmei hónapokig hivatalos válasz nélkül maradtak;

                           b)

                           az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT 1994) X. cikkének 1. és 3. pontjával, mivel a nem automatikus importengedélyezési rendszer közzététele nem valósult meg, valamint a rendszer működtetése nem egységes, pártatlan és ésszerű módon történt;

                           c)

                           a GATT (1994) XI. cikkének 1. pontját, mivel a többi szerződő fél területéről származó termékek behozatalára vonatkozó engedélyezés keretében érvényesülő minimálár a vámoktól, adóktól vagy egyéb díjaktól eltérő korlátozás, amelyet nem támaszt alá semmilyen, a WTO előírásaival összeegyeztethető indok.

         C.   A VIZSGÁLATI IDŐSZAK UTÁNI FEJLEMÉNYEK

               (6)

               A Bizottság 1999. március 17-én úgy határozott, hogy vitarendezési eljárást kezdeményez a Kereskedelmi Világszervezetnél (WTO) (3). A WTO-val 1999. november 19-én került sor konzultációkra. Ennek keretében Brazília visszautasított ugyan minden, az importengedélyezés vagy a vámérték-megállapítás terén alkalmazott minimálárra vonatkozó állítást, de elismerte, hogy az importengedélyezési rendszerét illetően több, bejelentéssel kapcsolatos WTO-kötelezettségnek nem felelt meg.

               (7)

               A konzultációkat követően Brazília jelentős mértékben módosította importengedélyezési és vámérték-megállapítási rendszerét, és a textiltermékek vonatkozásában javult a közösségi iparág brazíliai piacra jutása. Ennek ellenére a brazil importengedélyezési és vámérték-megállapítási rendszer több szempontból továbbra is módosításra szorult, hogy Brazília teljes mértékben megfeleljen a vonatkozó WTO-megállapodások keretében rá háruló kötelezettségeknek.

               (8)

               A Bizottság ezért 2001/429/EK határozatában (4) úgy döntött, hogy 6 hónapra felfüggeszti a szóban forgó vizsgálati eljárást, és ezalatt nyomon követi a brazil rendszerben bekövetkezett változások hatásait.

               (9)

               2002 első negyedévében többször is sor került kapcsolatfelvételre a brazil hatóságokkal, hogy sikerüljön kölcsönösen elfogadható megoldást találni. Az Európai Közösség és Brazília 2002. november 6-án egyetértési megállapodást írt alá a textil- és ruhaipari termékek piacra jutásával kapcsolatos szabályokról, amelynek értelmében a felek megállapodtak abban, hogy tartózkodnak a nem vámjellegű akadályok alkalmazásától. Az egyetértési megállapodás kitért továbbá a vámérték-meghatározással kapcsolatos problémára is.

               (10)

               Az egyetértési megállapodás aláírása óta eltelt több mint hét év alatt a Bizottság nem értesült a textiltermékek brazil piacra jutásával kapcsolatos konkrét problémáról vagy újabb akadályról.

         D.   KÖVETKEZTETÉS ÉS AJÁNLÁSOK

               (11)

               A fenti elemzés alapján megállapítható, hogy a vizsgálati eljárás kielégítő helyzetet eredményezett a Febeltex által benyújtott panaszban szereplő akadályok tekintetében. A vizsgálati eljárást ezért a 3286/94/EK rendelet 11. cikkének (1) bekezdése értelmében meg kell szüntetni.

               (12)

               Az e határozatban említett intézkedésekről a tanácsadó bizottsággal konzultációt folytattak,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A textiltermékek behozatalára Brazília által előírt intézkedésekkel kapcsolatos vizsgálati eljárást a Bizottság megszünteti.
   2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2011. január 5-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         José Manuel BARROSO

      (1)  HL L 349., 1994.12.31., 71. o.

      (2)  HL C 63., 1998.2.27., 2. o.

      (3)  HL L 86., 1999.3.30., 22. o.

      (4)  HL L 153., 2001.6.8., 30. o.