title: Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/684 határozata (2017. április 5.) a tagállamok és harmadik országok által kötött kormányközi energiaügyi megállapodásokra és nem kötelező erejű jogi eszközökre vonatkozó információcsere-mechanizmus létrehozásáról és a 994/2012/EU határozat hatályon kívül helyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg. )

text:
               12.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 99/1

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2017/684 HATÁROZATA
   (2017. április 5.)
   a tagállamok és harmadik országok által kötött kormányközi energiaügyi megállapodásokra és nem kötelező erejű jogi eszközökre vonatkozó információcsere-mechanizmus létrehozásáról és a 994/2012/EU határozat hatályon kívül helyezéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 194. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
   mivel:

               (1)

               A belső energiapiac megfelelő működéséhez az szükséges, hogy az Unióba irányuló energiabehozatalra teljes egészében a belső energiapiacot létrehozó rendelkezések vonatkozzanak. Az átláthatóság és az uniós jognak való megfelelés fontos szerepet játszik az uniós energiaellátás stabilitásának biztosításában. A belső energiapiac nem megfelelő működése kiszolgáltatott és hátrányos helyzetbe hozza az Uniót az energiaellátás biztonsága tekintetében, és aláássa az európai fogyasztók és ipar számára kínálkozó potenciális előnyöket.

               (2)

               Az Unió energiaellátásának biztosítása érdekében diverzifikálni kell az energiaforrásokat, és a tagállamok között új energiahálózati összeköttetéseket kell kiépíteni. Alapvető fontosságú ugyanakkor a szorosabb együttműködés az energiabiztonság tekintetében az Unió szomszédos országaival és stratégiai partnereivel.

               (3)

               Az energiaunióra vonatkozó, a Bizottság által 2015. február 25-én elfogadott stratégia biztonságos, fenntartható, versenyképes és megfizethető energiát hivatott biztosítani az európai fogyasztók számára. Az energia-, kereskedelmi és külpolitikák koherens és következetes összehangolása jelentősen hozzájárul majd e célkitűzés megvalósításához. Pontosabban, az energiaunióra vonatkozó stratégia – a 2014. május 28-i európai energiabiztonsági stratégia keretében már elvégzett elemzés eredményeire alapozva – kiemeli, hogy a harmadik országokból történő energiavásárlást szabályozó megállapodások uniós jognak való teljes mértékű megfelelése fontos eleme az energiabiztonság megteremtésének. Ugyanezt az elképzelést követve az Európai Tanács 2015. március 19-i következtetéseiben azt szorgalmazta, hogy minden olyan megállapodás, amely külső szállítóktól történő gázbeszerzésre vonatkozik, teljes mértékben feleljen meg az uniós jogszabályoknak, mégpedig az ilyen megállapodások átláthatóságának növelésével és az uniós energiabiztonsági rendelkezésekkel való összeegyeztethetőségük biztosításával.

               (4)

               Az Európai Parlament „Az európai energiaunió felé” című, 2015. december 15-i állásfoglalásában hangsúlyozta, hogy meg kell erősíteni az Unió külső energiabiztonsági szakpolitikáinak koherenciáját és a nagyobb átláthatóságot az energiával kapcsolatos megállapodásokban.

               (5)

               A 994/2012/EU európai parlamenti és tanácsi határozat (3) hasznosnak bizonyult a meglévő kormányközi megállapodásokról való információgyűjtésre és a megállapodások uniós joggal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos problémák feltárására.

               (6)

               A 994/2012/EU határozat azonban nem bizonyult eredményesnek a kormányközi megállapodások uniós jognak való megfelelésének biztosításában. A szóban forgó határozat alapvetően a tagállamok és harmadik országok között már megkötött kormányközi megállapodások Bizottság általi utólagos értékelésére támaszkodott. A 994/2012/EU határozat végrehajtása során szerzett tapasztalatok azt bizonyították, hogy az utólagos értékelés nem meríti ki a kormányközi megállapodások uniós jognak való megfeleltetésére kínálkozó valamennyi lehetőséget. A kormányközi megállapodások gyakran nem tartalmaznak megfelelő, felmondásra, illetve kiigazításra vonatkozó rendelkezést, amely lehetővé tenné a tagállamok számára, hogy a kormányközi megállapodás meg nem felelését észszerű időn belül kiküszöböljék. Ezenkívül a megkötött megállapodások aláíró feleinek álláspontja már rögzítésre került, ami politikai nyomást gyakorol abba az irányba, hogy a megállapodás semelyik részében ne történjen változtatás.

               (7)

               A tagállamok és harmadik országok között létrejött energiaügyi megállapodások nagyfokú átláthatósága előnyös mind az energiaügyi külkapcsolatok területén szorosabb Unión belüli együttműködés elérése, mind pedig az Unió által az energiával, az éghajlattal és az energiaellátás biztonságával kapcsolatban kitűzött hosszú távú szakpolitikai célok elérése szempontjából.

               (8)

               Az uniós jognak való esetleges meg nem felelés elkerülése és az átláthatóság fokozása érdekében indokolt előírni a tagállamok számára, hogy mielőbb tájékoztassák a Bizottságot arról, ha új kormányközi megállapodás megkötése, illetve módosítása céljából tárgyalásokat szándékoznak kezdeni. A tárgyalások előrehaladásáról a Bizottságot rendszeresen tájékoztatni kell. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy felkérhessék a Bizottságot arra, hogy megfigyelőként részt vegyen a tárgyalásokon. A Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy kérhesse, hogy megfigyelőként hívják meg a tárgyalásokon való részvételre.

               (9)

               Egy adott kormányközi megállapodásról szóló tárgyalás során a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy tanácsot adhasson az érintett tagállamnak azzal kapcsolatban, hogy miként lehet elkerülni a megállapodásnak az uniós joggal való összeegyeztethetetlenségét. Ennek keretében a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy felhívja az érintett tagállam figyelmét az Unió vonatkozó energiapolitikai céljaira, a tagállamok közötti szolidaritás elvére, valamint adott esetben a Tanács vagy az Európai Tanács következtetéseiben elfogadott uniós szakpolitikai álláspontokra. Ez azonban nem képezheti a Bizottságnak a kormányközi megállapodás vagy módosítás tervezetére vonatkozó jogi értékelés részét.

               (10)

               Annak érdekében, hogy az uniós jognak való megfelelés biztosított legyen, és kellően figyelembe lehessen venni, hogy jelenleg a földgáz vagy kőolaj területére vonatkozó kormányközi megállapodásoknak és ezek módosításainak van a legnagyobb viszonylagos hatása a belső energiapiac megfelelő működésére és az uniós energiaellátás biztonságára, fontos, hogy a tagállamok még az előtt előzetesen értesítsék a Bizottságot a földgázzal vagy kőolajjal kapcsolatos kormányközi megállapodások tervezetéről, hogy azok a felek számára jogilag kötelező erejűvé válnának. A Bizottságnak az együttműködés szellemében támogatnia kell a tagállamokat a kormányközi megállapodások és módosítások tervezetének megfelelését érintő problémák azonosításában. Ezáltal az érintett tagállamok jobban fel lennének készülve arra, hogy az uniós jognak megfelelő megállapodásokat kössenek meg.

               (11)

               A lehető legnagyobb fokú jogbiztonság megteremtése érdekében elegendő időt kell biztosítani Bizottság számára az értékelés elvégzésére, ugyanakkor kerülni kell az indokolatlan késedelmet. A Bizottságnak adott esetben mérlegelnie kell az értékelésre meghatározott időtartam lerövidítésének lehetőségét, különösen, ha valamely tagállam ezt kéri, illetve ha elegendően részletes tájékoztatást adott a Bizottságnak a tárgyalási szakaszban, továbbá tekintetbe véve azt, hogy a kormányközi megállapodás tervezete vagy módosítása milyen mértékben épül szövegmintákra. A Bizottság nyújtotta támogatás teljes mértékű kihasználása érdekében a tagállamoknak – amennyiben a Bizottság előzetes értékelésének kérésére vonatkozó lehetőséget választották –, tartózkodniuk kell a földgázzal vagy kőolajjal kapcsolatos kormányközi megállapodások, valamint a villamos energiával kapcsolatos kormányközi megállapodások megkötésétől mindaddig, amíg a Bizottság az értékeléséről az adott tagállamot nem értesítette. A tagállamoknak meg kell tenniük minden szükséges lépést, hogy megfelelő megoldást érjenek el a feltárt összeegyeztethetetlenség megszüntetésére.

               (12)

               Az energiaunióra vonatkozó stratégia értelmében a korábbi és a jövőbeli kormányközi megállapodások átláthatósága továbbra is kiemelt jelentőséggel bír, és fontos szerepet játszik az uniós energiaellátás stabilitásának biztosításában. Ezért a tagállamoknak továbbra is értesíteniük kell a Bizottságot minden meglévő és jövőbeli kormányközi megállapodásról – tekintet nélkül arra, hogy azok hatályba léptek-e, vagy azokat a szerződések jogáról szóló bécsi egyezmény 25. cikkének értelmében ideiglenesen alkalmazzák-e –, továbbá az új kormányközi megállapodásokról.

               (13)

               A Bizottságnak fel kell mérnie, hogy az e határozat hatálybalépésének napján hatályban lévő vagy ideiglenesen alkalmazott kormányközi megállapodások összeegyeztethetők-e az uniós joggal, és ennek megfelelően tájékoztatnia kell a tagállamokat. Összeegyeztethetetlenség esetén a tagállamoknak meg kell tenniük minden szükséges lépést, hogy megfelelő megoldást érjenek el a feltárt összeegyeztethetetlenség megszüntetésére.

               (14)

               Ezt a határozatot a kormányközi megállapodásokra kell alkalmazni. A kormányközi megállapodások különösen tartalmukban, és függetlenül formális megnevezésüktől kifejezik a felek azon szándékát, hogy a megállapodás teljes egészében vagy részben kötelező erejű legyen. Kizárólag azon kormányközi megállapodásokról kell értesítést küldeni, amelyek energiaforrások legalább egy tagállamban vagy legalább egy tagállam részére történő beszerzéséről, kereskedelméről, értékesítéséről, továbbításáról, tárolásáról az azzal való ellátásról, vagy legalább egy tagállammal fizikai összeköttetésben lévő energetikai infrastruktúra építéséről vagy üzemeltetéséről szólnak. Kétség esetén a tagállamoknak haladéktalanul konzultálniuk kell a Bizottsággal. A hatályukat vesztett vagy már nem alkalmazott megállapodásokat elvben nem szükséges e határozat hatálya alá vonni.

               (15)

               E határozat alkalmazásában valamely jogi eszköz, vagy annak része a jogilag kötelező erő és nem a formális megnevezés alapján minősül kormányközi megállapodásnak, illetve – a jogilag kötelező erő hiányában – nem kötelező erejű jogi eszköznek.

               (16)

               A tagállamok harmadik országokkal nemcsak kormányközi megállapodások megkötése révén létesítenek kapcsolatot, hanem nem kötelező erejű jogi eszközök útján is, amelyeknek gyakran előforduló formális megnevezése lehet például egyetértési megállapodás, együttes nyilatkozat, együttes miniszteri nyilatkozat, együttes fellépés, közös magatartási kódex vagy egyéb hasonló kifejezés. Mivel jogilag nem kötelező erejűek, a tagállamok jogilag nem kötelesek az ilyen jogi eszközök végrehajtására, többek között akkor sem, ha végrehajtásuk nem összeegyeztethető az uniós joggal. Még ha jogilag nem is kötelező erejűek, ezek a jogi eszközök alkalmasak arra, hogy részletes keretrendszert határozzanak meg az energetikai infrastruktúra és az energiaellátás terén. A fokozottabb átláthatóság érdekében indokolt lehetővé tenni, hogy a tagállamok benyújthassák a Bizottságnak a jogilag nem kötelező erejű jogi eszközök, vagyis az egy vagy több tagállam és egy vagy több harmadik ország között létrejött olyan, jogilag nem kötelező erejű egyezségeket is, amelyek az energiaellátásra vagy az energetikai infrastruktúrák fejlesztésére vonatkozó feltételeket határoznak meg, többek között az uniós jog rendelkezéseit e tekintetben értelmező tartalommal –, továbbá adott esetben benyújthassák a Bizottságnak az ilyen nem kötelező jogi erejű jogi eszközök módosítását, valamint azok összes mellékletét is. Ha a nem kötelező erejű jogi eszköz vagy egy módosítás kifejezett hivatkozást tartalmaz más szövegekre, a tagállam ez utóbbiak szövegét is benyújthatja.

               (17)

               Nem indokolt a határozat hatálya alá vonni azokat a kormányközi megállapodásokat és nem kötelező erejű jogi eszközöket, amelyeket egyéb uniós jogi aktusok értelmében teljes egészében meg kell küldeni a Bizottságnak, valamint azokat, amelyek az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés hatálya alá tartozó ügyekkel kapcsolatosak.

               (18)

               Helyénvaló, hogy e határozat ne állapítson meg kötelezettségeket a vállalkozások közötti megállapodások vonatkozásában. Ennek azonban nem szabad megakadályoznia a tagállamokat abban, hogy önkéntes alapon eljuttassanak a Bizottsághoz vállalkozások közötti olyan megállapodásokat, amelyekre kormányközi megállapodás vagy nem kötelező erejű jogi eszköz kifejezetten hivatkozik.

               (19)

               A Bizottságnak a kormányközi megállapodásokkal kapcsolatban hozzá beérkezett információkat védett elektronikus formában hozzáférhetővé kell tennie az összes többi tagállam számára a tagállamok közötti együttműködés és átláthatóság fokozása érdekében, ily módon megerősítve harmadik országokkal szembeni tárgyalási pozíciójukat. A Bizottságnak tiszteletben kell tartania a tagállamok arra vonatkozó kérését, hogy a hozzá benyújtott információkat bizalmasan kezelje. Az információk bizalmas kezelésére vonatkozó kérelmek azonban nem korlátozhatják a Bizottság hozzáférését a bizalmas információkhoz, mivel a Bizottságnak a saját értékelései elvégzéséhez átfogó információkra van szüksége. A Bizottságnak kell felelnie azért, hogy az információk bizalmas kezelésére vonatkozó rendelkezéseket betartsák. Az információk bizalmas kezelésére vonatkozó kérelmek nem érintik az 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (4) meghatározott, dokumentumokhoz való hozzáférési jogot.

               (20)

               Amennyiben valamely tagállam egy kormányközi megállapodást bizalmasnak tekint, a megállapodás tárgyát, célját, hatályát, időtartamát, feleit és a megállapodás főbb elemeire vonatkozó információt tartalmazó összefoglalót kell a Bizottság rendelkezésére bocsátania annak érdekében, hogy az megoszthassa ezt az összefoglalót a többi tagállammal.

               (21)

               A kormányközi megállapodásokra vonatkozó információk uniós szinten történő folyamatos cseréjének lehetővé kell tennie bevált gyakorlatok kialakítását. A Bizottságnak e legjobb gyakorlatok alapján – a tagállamokkal és adott esetben az Unió külső politikái tekintetében az Európai Külügyi Szolgálattal (EKSZ) együttműködve – ki kell dolgoznia a tagállamok és harmadik országok közötti kormányközi megállapodásokban fakultatívan alkalmazható szövegmintákat, valamint egy iránymutatást, amely példaként tartalmazza olyan fordulatok felsorolását, amelyek nem tartják tiszteletben az uniós jogot, és amelyek használatát ennélfogva kerülni kell. E szövegminták alkalmazásának célja, hogy megakadályozza, hogy a kormányközi megállapodások az uniós jogba – különösen a belső energiapiacra vonatkozó szabályokba és az uniós versenyjogba – és az Unió által kötött nemzetközi megállapodásokba ütközzenek. E szövegmintáknak, illetve iránymutatásnak hivatkozási alapként kell szolgálniuk az illetékes hatóságok számára, így a fokozott átláthatóság és az uniós joggal való összeegyeztethetőség javára fognak válni. Az ilyen szövegminták alkalmazásának fakultatívnak kell lennie, és tartalmuknak bármilyen sajátos körülmény felmerülése esetén kiigazíthatónak kell lennie.

               (22)

               A meglévő és új kormányközi megállapodások jobb kölcsönös megismerésének lehetővé kell tennie az energiaügyi kérdésekben való fokozott átláthatóságot és hatékonyabb koordinációt a tagállamok között, valamint a tagállamok és a Bizottság között. A hatékonyabb koordinációnak lehetővé kell tennie, hogy a tagállamok teljes mértékben ki tudják használni az Unió politikai és gazdasági súlyából adódó előnyöket, valamint azt, hogy a Bizottság megoldásokat javasoljon a kormányközi megállapodások terén feltárt problémákra.

               (23)

               A Bizottságnak meg kell könnyítenie és ösztönöznie kell a tagállamok közötti koordinációt annak érdekében, hogy a termelő, tranzit- és fogyasztó országok irányában képviselt jól meghatározott és hatékonyan összehangolt megközelítés révén növekedjen az Unió általános stratégiai szerepe az energiaügy területén.

               (24)

               Mivel e határozat célját, nevezetesen a kormányközi energiaügyi megállapodásokra vonatkozó, a tagállamok és a Bizottság közötti információcserét a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban a valamennyi tagállamban végrehajtandó határozat hatásai miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e határozat nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

               (25)

               E határozat rendelkezései nem érinthetik a kötelezettségszegésre, az állami támogatásokra és a versenyre vonatkozó uniós szabályok alkalmazását. A Bizottságnak az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 258. cikkének megfelelően jogában áll kötelezettségszegési eljárást indítani, amennyiben megítélése szerint valamely tagállam megszegte az EUMSZ-ből eredő kötelezettségeit.

               (26)

               A Bizottságnak értékelnie kell azt, hogy ez a határozat elégséges és hatékony eszköz-e arra, hogy biztosítsa a kormányközi megállapodásoknak az uniós jognak való megfelelését és a tagállamok közötti nagyfokú koordinációt a kormányközi energiaügyi megállapodások terén.

               (27)

               A 994/2012/EU határozatot ezért hatályon kívül kell helyezni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Tárgy és hatály
   (1)   E határozat a belső energiapiac működésének biztosítása és az Unióban az energiaellátás biztonságának növelése céljából információcsere-mechanizmust hoz létre a tagállamok és a Bizottság között a 2. cikkben meghatározott kormányközi energiaügyi megállapodásokra vonatkozóan.
   (2)   Ez a határozat nem alkalmazandó azokra a kormányközi megállapodásokra, amelyek már teljes egészükben az uniós jog szerinti egyéb különleges értesítési eljárások hatálya alá tartoznak.
   2. cikk
   Fogalommeghatározások
   E határozat alkalmazásában:
   1.   „kormányközi megállapodás”: a formális megnevezéstől függetlenül egy vagy több tagállam és egy vagy több harmadik ország között, illetve egy vagy több tagállam és egy nemzetközi szervezet között létrejött minden olyan jogilag kötelező erejű megállapodás, amely a következőkre irányul:

               a)

               energiaforrások legalább egy tagállamban vagy legalább egy tagállam részére történő beszerzése, kereskedelme, értékesítése, továbbítása, tárolása vagy az azokkal történő ellátás; illetve

               b)

               legalább egy tagállammal fizikai összeköttetésben lévő energetikai infrastruktúra építése vagy üzemeltetése;
               amennyiben azonban egy ilyen jogilag kötelező erejű megállapodás az a) és b) pontban említettektől eltérő kérdésekre is kiterjed, kizárólag az említett pontokkal kapcsolatos rendelkezéseket, valamint az energiával kapcsolatos rendelkezésekre alkalmazandó általános rendelkezéseket kell a „kormányközi megállapodást” alkotó rendelkezéseknek tekinteni;

         2.   „meglévő kormányközi megállapodás”: olyan kormányközi megállapodás, amely 2017. május 2-án hatályban van, vagy 2017. május 2-án ideiglenesen alkalmazandó;
   3.   „nem kötelező erejű jogi eszköz”: egy vagy több tagállam és egy vagy több harmadik ország között létrejött olyan jogilag nem kötelező erejű megállapodás – például egyetértési megállapodás, együttes nyilatkozat, együttes miniszteri nyilatkozat, együttes fellépés vagy közös magatartási kódex –, amely az energiaellátásra, így például a mennyiségekre és árakra, vagy az energetikai infrastruktúrák fejlesztésére vonatkozó feltételeket határoz meg;
   4.   „meglévő nem kötelező erejű jogi eszköz”: 2017. május 2-án megelőzően aláírt vagy más módon elfogadott, kötelező erővel nem bíró jogi eszköz.
   3. cikk
   A kormányközi megállapodásokat érintő értesítési kötelezettség
   (1)   Amennyiben valamely tagállam egy harmadik országgal vagy nemzetközi szervezettel tárgyalásokat kíván kezdeni kormányközi megállapodás módosítása vagy új kormányközi megállapodás megkötése céljával, akkor erről a szándékáról a tárgyalások tervezett megkezdése előtti lehető legkorábbi időpontban írásban tájékoztatja a Bizottságot.
   Az érintett tagállam a Bizottságot a tárgyalások előrehaladásáról is rendszeresen tájékoztatja. A Bizottságnak megadott információk között kell szerepelnie többek között a tárgyalások során érintendő rendelkezéseknek és a tárgyalások célkitűzéseinek a 8. cikkel összhangban.
   (2)   Amint a felek megállapodásra jutnak valamely, földgázzal vagy kőolajjal kapcsolatos kormányközi megállapodás tervezetének összes főbb elemét, vagy földgázzal vagy kőolajjal kapcsolatos kormányközi megállapodás módosítását illetően, de még a hivatalos tárgyalások lezárása előtt, az érintett tagállam az 5. cikk szerinti előzetes értékelés céljából megküldi a Bizottságnak a megállapodás vagy módosítás tervezetét, valamint azok összes mellékletét.
   Amennyiben ez a megállapodástervezet vagy módosítás kifejezetten hivatkozik egyéb szövegekre, az érintett tagállam ezeket az egyéb szövegeket is benyújtja, amennyiben azok olyan elemeket tartalmaznak, amelyek földgáz vagy kőolaj legalább egy tagállamban vagy legalább egy tagállam részére történő beszerzésére, kereskedelmére, értékesítésére, továbbítására, tárolására vagy az azzal való ellátásra, illetve legalább egy tagállammal fizikai összeköttetésben lévő, földgázzal vagy kőolajjal kapcsolatos energetikai infrastruktúra építésére vagy üzemeltetésére vonatkoznak.
   (3)   Abban az esetben, ha valamely tagállam a villamos energiával kapcsolatos kormányközi megállapodás megkötéséről vagy módosításáról folytat tárgyalásokat, és saját értékelése alapján nem tudja bizonyossággal megállapítani, hogy a tárgyalások tárgyát képező kormányközi megállapodás vagy módosítás összeegyeztethető-e az uniós joggal, akkor amint a felek megállapodásra jutnak a szóban forgó tervezet összes főbb elemét illetően, de még a hivatalos tárgyalások lezárása előtt, az érintett tagállam az 5. cikk szerinti előzetes értékelés céljából megküldi a Bizottságnak a megállapodás vagy módosítás tervezetét, valamint azok összes mellékletét.
   (4)   A tagállamok a villamos energiával kapcsolatos kormányközi megállapodások vagy módosítások tekintetében is alkalmazhatják a (2) bekezdés első és második albekezdésében foglalt rendelkezéseket.
   (5)   Az érintett tagállam a kormányközi megállapodás vagy a meglévő kormányközi megállapodás módosításának ratifikációjakor megküldi a Bizottságnak a kormányközi megállapodást vagy a módosítást, valamint azok összes mellékletét. Ha a Bizottság az 5. cikk (2) bekezdése szerint véleményt nyilvánított, és az érintett tagállam eltért a Bizottság véleményében foglaltaktól, az adott tagállamnak indokolatlan késedelem nélkül írásban ki kell fejtenie a Bizottságnak a döntése alapjául szolgáló indokokat.
   Amennyiben a ratifikált kormányközi megállapodás vagy valamely kormányközi megállapodás ratifikált módosítása kifejezetten hivatkozik egyéb szövegekre, az érintett tagállam ezeket az egyéb szövegeket is benyújtja, amennyiben azok olyan elemeket tartalmaznak, amelyek energiaforrások legalább egy tagállamban vagy legalább egy tagállam részére történő beszerzésére, kereskedelmére, értékesítésére, továbbítására, tárolására vagy az azokkal való ellátásra, illetve legalább egy tagállammal fizikai összeköttetésben lévő energetikai infrastruktúra építésére vagy üzemeltetésére vonatkoznak.
   (6)   A Bizottság értesítésére vonatkozó, a (2), (3) és (5) bekezdés szerinti kötelezettség a vállalkozások közötti megállapodásokra nem alkalmazandó.
   Amennyiben egy tagállamnak kétsége merül fel azzal kapcsolatban, hogy egy megállapodás kormányközi megállapodásnak minősül-e, és ezért szükséges-e értesítést küldeni róla ennek a cikknek és a 6. cikknek megfelelően, a tagállamnak haladéktalanul konzultálnia kell a Bizottsággal.
   (7)   Az e cikk (1)–(5) bekezdése és a 6. cikk (1) és (2) bekezdése szerinti valamennyi értesítést a Bizottság által biztosított webes alkalmazáson keresztül kell benyújtani. Az 5. cikk (1) és (2) bekezdésében, valamint a 6. cikk (3) bekezdésében említett határidők attól a naptól kezdődnek, amikor az alkalmazás regisztrálta a hiánytalan értesítési aktát.
   4. cikk
   A Bizottság közreműködése
   (1)   Amennyiben egy tagállam a 3. cikk (1) bekezdésében foglaltak szerint értesíti a Bizottságot a tárgyalásokról, a Bizottság szolgálatai tanácsot adhatnak a tagállam részére azzal kapcsolatban, hogy miként kerülhető el, hogy a kormányközi megállapodás vagy egy kormányközi megállapodás módosítása összeegyeztethetetlen legyen az uniós joggal. Ez a tanácsadás tartalmazhat olyan fakultatívan alkalmazható szövegmintákat és olyan iránymutatást, amelyet a Bizottság a 9. cikk (2) bekezdésének megfelelően a tagállamokkal konzultálva dolgoz ki.
   A Bizottság szervezeti egységei felhívhatják az érintett tagállam figyelmét az Unió vonatkozó, többek között az energiaunióval kapcsolatos energiapolitikai céljaira.
   Az adott tagállam kérheti a Bizottságnak a tárgyalásokban való közreműködését is.
   (2)   Az érintett tagállam kérésére a Bizottság megfigyelőként részt vehet a tárgyalásokon. Ha a Bizottság szükségesnek ítéli, kérheti, hogy megfigyelőként részt vehessen a tárgyalásokon. A Bizottság részvétele az érintett tagállam írásbeli hozzájárulásától függ.
   (3)   Amennyiben a Bizottság megfigyelőként részt vesz a tárgyalásokon, tanácsot adhat az érintett tagállam részére azzal kapcsolatban, hogy miként kerülhető el, hogy a tárgyalt kormányközi megállapodás vagy módosítás összeegyeztethetetlen legyen az uniós joggal.
   5. cikk
   A Bizottság által végzett ellenőrzések
   (1)   A Bizottság a kormányközi megállapodás vagy a módosítás teljes tervezetére, valamint azok összes mellékletére vonatkozó, a 3. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés kézhezvételének időpontjától számított öt héten belül tájékoztatja az érintett tagállamot azon esetleges kételyeiről, amelyek a kormányközi megállapodás vagy módosítás tervezetének az uniós joggal való összeegyeztethetőségét illetően felmerülnek. Amennyiben a Bizottságtól e határidőn belül nem érkezik válasz, akkor úgy kell tekinteni, hogy a Bizottságnak nem merültek fel kételyei.
   (2)   Amennyiben a Bizottság az (1) bekezdés szerint arról tájékoztatja a tagállamot, hogy kételyei merültek fel, az (1) bekezdésben említett értesítési időponttól számított 12 héten belül kinyilvánítja az érintett tagállamnak a kormányközi megállapodás vagy módosítás tervezetének az uniós joggal, különösen a belső energiapiacra vonatkozó szabályokkal és az uniós versenyjoggal való összeegyeztethetőségére vonatkozó véleményét. Amennyiben a Bizottság az említett határidőn belül nem nyilvánít véleményt, akkor úgy kell tekinteni, hogy nem emel kifogást.
   (3)   Az érintett tagállam jóváhagyásával az (1) és a (2) bekezdésben említett határidők meghosszabbíthatók. Az (1) és (2) bekezdésben említett határidők a tárgyalások időben történő lezárása érdekében a Bizottság egyetértésével lerövidítendők, amennyiben a körülmények indokolják.
   (4)   A tagállamok nem írják alá, ratifikálják vagy fogadják el a kormányközi megállapodás tervezetét vagy módosítását, ameddig a Bizottság az (1) bekezdésnek megfelelően nem tájékoztatta az érintett tagállamot a kételyeiről, vagy adott esetben ameddig a (2) bekezdéssel összhangban nem nyilvánított véleményt, vagy – amennyiben a Bizottságtól nem érkezik válasz, illetve nem nyilvánít véleményt – az (1) bekezdésben, illetve adott esetben a (2) bekezdésben említett határidő le nem járt.
   A kormányközi megállapodás vagy módosítás aláírása, ratifikálása, illetve elfogadása előtt az érintett tagállam a lehető legnagyobb mértékben figyelembe veszi a Bizottság (2) bekezdésben említett véleményét.
   6. cikk
   Meglévő kormányközi megállapodásokra és a villamos energiával kapcsolatos új kormányközi megállapodásokra vonatkozó értesítési kötelezettségek és bizottsági értékelés
   (1)   A tagállamok 2017. augusztus 3-ig megküldenek a Bizottság részére minden meglévő kormányközi megállapodást, azok összes mellékletével és módosításával együtt.
   Amennyiben a meglévő kormányközi megállapodás kifejezetten hivatkozik egyéb szövegekre, az érintett tagállam ezeket az egyéb szövegeket is benyújtja, amennyiben azok olyan elemeket tartalmaznak, amelyek energiaforrások legalább egy tagállamban vagy legalább egy tagállam részére történő beszerzésére, kereskedelmére, értékesítésére, továbbítására, tárolására vagy az azokkal való ellátásra, illetve legalább egy tagállammal fizikai összeköttetésben lévő energetikai infrastruktúra építésére vagy üzemeltetésére vonatkoznak.
   A Bizottság értesítésére vonatkozó, e bekezdésben meghatározott kötelezettség a vállalkozások közötti megállapodásokra nem alkalmazandó.
   (2)   Azokat a meglévő kormányközi megállapodásokat, amelyekről 2017. május 2-án a 994/2012/EU határozat 3. cikke (1) vagy (5) bekezdésének vagy a 994/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 13. cikke (6) bekezdése a) pontjának megfelelően már értesítették a Bizottságot, e cikk (1) bekezdésének alkalmazásában úgy kell tekinteni, hogy azokat a Bizottságnak megküldték, feltéve, hogy az értesítés megfelel az említett bekezdésben foglalt követelményeknek.
   (3)   A Bizottság értékeli az e cikk (1) vagy (2) bekezdésének megfelelően megküldött kormányközi megállapodásokat, valamint a 3. cikk (5) bekezdésének megfelelően megküldött, villamos energiával kapcsolatos kormányközi megállapodásokat. Amennyiben a Bizottságnak első értékelése alapján kételyei merülnek fel a szóban forgó megállapodásoknak az uniós joggal, különösen a belső energiapiacra vonatkozó szabályokkal és az uniós versenyjoggal való összeegyeztethetőségét illetően, a Bizottság az e megállapodásokra vonatkozó értesítéseket követő kilenc hónapon belül ennek megfelelően tájékoztatja az érintett tagállamokat.
   7. cikk
   Értesítés a nem kötelező erejű jogi eszközök esetében
   (1)   A tagállamok a nem kötelező erejű jogi eszköznek vagy a nem kötelező erejű jogi eszköz módosításának elfogadását megelőzően vagy azt követően a nem kötelező erejű jogi eszközt, illetve a módosítást, valamint azok összes mellékletét megküldhetik a Bizottságnak.
   (2)   A tagállamok megküldhetik a Bizottságnak a meglévő nem kötelező erejű jogi eszközöket is, azok összes mellékletével és módosításával együtt.
   (3)   Amennyiben a nem kötelező erejű jogi eszköz vagy valamely nem kötelező erejű jogi eszköz módosítása kifejezetten hivatkozik egyéb szövegekre, az érintett tagállam ezeket az egyéb szövegeket is benyújthatja a Bizottságnak, amennyiben azok az energiaellátásra, így például a mennyiségre és árakra, vagy az energetikai infrastruktúrák fejlesztésére vonatkozó feltételeket határoznak meg.
   8. cikk
   Átláthatóság és az információk bizalmas kezelése
   (1)   A 3. cikk (1)–(5) bekezdésének, a 6. cikk (1) bekezdésének és a 7. cikknek megfelelően a Bizottság részére nyújtott tájékoztatás során a tagállam jelezheti, hogy az akár üzleti, akár egyéb olyan információ valamely része, amelynek nyilvánosságra hozatala hátrányosan érinthetné az érintett felek tevékenységét, bizalmasnak tekintendő-e, és hogy a megadott információ megosztható-e más tagállamokkal.
   A tagállamnak ezt a közlést a 6. cikk (2) bekezdésében említett meglévő kormányközi megállapodások esetében 2017. augusztus 3-ig kell megtennie.
   (2)   Amennyiben a tagállam nem jelölte meg az információt az (1) bekezdés szerint bizalmasan kezelendőként, a Bizottság azt védett elektronikus formában hozzáférhetővé teszi valamennyi tagállam számára.
   (3)   Amennyiben a tagállam egy meglévő kormányközi megállapodást, annak módosítását vagy egy új kormányközi megállapodást az (1) bekezdés szerint bizalmasan kezelendőként jelölt meg, akkor az adott tagállam a benyújtott információkról összefoglalót bocsát rendelkezésre.
   Az összefoglalónak a kormányközi megállapodásra, illetve módosításra vonatkozóan legalább az alábbi információkat kell tartalmaznia:

               a)

               annak tárgya;

               b)

               annak célja és hatálya;

               c)

               annak időtartama;

               d)

               annak felei;

               e)

               annak főbb elemeire vonatkozó információk.

         E bekezdés nem alkalmazandó a 3. cikk (1)–(4) bekezdése alapján benyújtott információkra.
   (4)   A Bizottság a (3) bekezdésben említett összefoglalókat elektronikus formában az összes többi tagállam számára hozzáférhetővé teszi.
   (5)   Az e cikk szerinti, információk bizalmas kezelésére vonatkozó kérelmek nem korlátozzák a Bizottság hozzáférését a bizalmas információkhoz. A Bizottság biztosítja, hogy a bizalmas információkhoz a Bizottságnak szigorúan csak azon szolgálatai férhessenek hozzá, amelyek számára a rendelkezésre álló információk elengedhetetlenül szükségesek. A bizottsági képviselők a kormányközi megállapodásokról szóló tárgyalásokkal kapcsolatos és az ilyen tárgyalások során tudomásukra jutott érzékeny információkat a 3. és 4. cikkel összhangban bizalmasan kezelik.
   9. cikk
   A tagállamok közötti koordináció
   (1)   A Bizottság megkönnyíti és ösztönzi a tagállamok közötti koordinációt a következők érdekében:

               a)

               a kormányközi megállapodásokkal kapcsolatos fejlemények áttekintése, valamint a következetesség és a koherencia előmozdítása az Uniónak a termelő, tranzit- és fogyasztó országokkal fenntartott energiaügyi külkapcsolatai terén;

               b)

               a kormányközi megállapodásokkal kapcsolatos közös problémák azonosítása, az ezek kezelésére szolgáló megfelelő intézkedések mérlegelése, és adott esetben iránymutatás és megoldások javasolása;

               c)

               adott esetben az olyan többoldalú kormányközi megállapodások kidolgozásának a támogatása, amelynek több tagállam vagy az Unió egésze részese.

         (2)   2018. május 3-ig a Bizottság – a legjobb gyakorlatok alapján, a tagállamokkal konzultálva – fakultatívan alkalmazható szövegmintákat és iránymutatást dolgoz ki, utóbbi részeként azon fordulatok jegyzékét is, amelyek nem tartják tiszteletben az uniós jogot, és amelyek használatát ennélfogva kerülni kell. Ezek a fakultatívan alkalmazható szövegminták és az iránymutatás – helyes alkalmazásuk esetén – jelentős mértékben javítanák a jövőbeli kormányközi megállapodások uniós jognak való megfelelését.
   10. cikk
   Jelentéstétel és felülvizsgálat
   (1)   A Bizottság 2020. január 1-jéig jelentést nyújt be e határozat végrehajtásáról az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának.
   (2)   A jelentésben értékeli különösen azt, hogy ez a határozat milyen mértékben mozdítja elő egyrészt a kormányközi megállapodások uniós jognak való megfelelését – többek között a villamos energia esetében –, másrészt a kormányközi megállapodások tekintetében a tagállamok közötti nagyfokú koordinációt. A jelentésben értékeli továbbá e határozatnak a tagállamok harmadik országokkal folytatott tárgyalásaira gyakorolt hatását, valamint azt, hogy e határozat hatálya és a határozatban megállapított eljárások megfelelőek-e. A jelentéshez adott esetben e határozat felülvizsgálatával kapcsolatos javaslatot kell mellékelni.
   11. cikk
   Hatályon kívül helyezés
   A 994/2012/EU határozat 2017. május 2-ával hatályát veszti.
   12. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
   13. cikk
   Címzettek
   Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Strasbourgban, 2017. április 5-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         A. TAJANI

            a Tanács részéről

            az elnök

         I. BORG

      (1)  HL C 487., 2016.12.28., 81. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2017. március 2-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2017. március 21-i határozata.

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 994/2012/EU határozata (2012. október 25.) a tagállamok és harmadik országok között kötött kormányközi energiaügyi megállapodásokra vonatkozó információcsere-mechanizmus létrehozásáról (HL L 299., 2012.10.27., 13. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 1049/2001/EK rendelete (2001. május 30.) az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről (HL L 145., 2001.5.31., 43. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 994/2010/EU rendelete (2010. október 20.) a földgázellátás biztonságának megőrzését szolgáló intézkedésekről és a 2004/67/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 295., 2010.11.12. 1. o.).


title: A Bizottság határozata (2015. november 24.) az Unió és a tagállamok fellépéseinek koordinációs mechanizmus – a Törökország-támogató Menekültügyi Eszköz – révén való összehangolásáról

text:
               8.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 407/8

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2015. november 24.)
   az Unió és a tagállamok fellépéseinek koordinációs mechanizmus – a Törökország-támogató Menekültügyi Eszköz – révén való összehangolásáról
   (2015/C 407/07)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 210. cikke (2) bekezdésére és 214. cikke (6) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A nemzetközi közösség minden korábbinál nagyobb méreteket öltő menekültügyi válsággal szembesül, amely szolidaritást, együttes fellépést és hatékonyságot tesz szükségessé. A kihívások közösek, és a válaszokat össze kell hangolni.

               (2)

               Földrajzi helyzetéből adódóan Törökország a migránsok egyik legfontosabb első befogadási és tranzitországa, és 2015 végéig várhatóan több mint 2 millió menedékkérőt és menekültet fogad be – ez számmal világviszonylatban az első helyen áll. Törökország dicséretes erőfeszítéseket tesz arra, hogy jelentős mértékű humanitárius segítséget és támogatást biztosítson a menedékkérők példátlan és egyre növekvő áradatának, és eddig saját forrásaiból több mint 7 milliárd EUR-t fordított a válság megoldására.

               (3)

               Törökország és az EU eltökélt amellett, hogy a fennálló kihívásokkal összehangolt erőfeszítésekkel néznek szembe és küzdik le azokat. E célból szakpolitikai dokumentum (a továbbiakban: az EU-Törökország közös cselekvési terv) irányul a menekültügyi válság és a migrációkezelés megoldására, amely tükrözi az Európai Unió és a Török Köztársaság egyetértését a válság megoldására irányuló, a szíriaiak számára az átmeneti védelem és a migrációkezelés keretében összehangolt erőfeszítéssel nyújtott támogatással kapcsolatos együttműködésük erősítése tekintetében, melyet Törökország 2015. október 15-énad referendum fogadott el. Ugyanezen a napon az Európai Tanács következtetéseiben üdvözölte a „Törökországgal kapcsolatos közös cselekvési tervet, amely közös felelősségvállaláson, kölcsönös vállalásokon és végrehajtáson alapuló, átfogó együttműködési program részét képezi”, és megállapította: „az EU és tagállamai készen állnak arra, hogy bővítsék az együttműködést Törökországgal és jelentős mértékben fokozzák mind politikai, mind pénzügyi szerepvállalásukat a már meglévő keretek között”.

               (4)

               Amint ezt az EU-Törökország közös cselekvési terv megállapítja, az EU-nak jelentős új pénzügyi forrásokat kell mobilizálnia folyamatos és rugalmas módon annak érdekében, hogy segítséget nyújtson Törökországnak ideiglenes védelemben részesülő szíriaiak jelenlétéből adódó kihívások és újonnan felmerülő szükségletek kezeléséhez. A forrásokat a lehető legrugalmasabb és leggyorsabb módon kell mozgósítani. A török hatóságokkal konzultálva kívánatos meghatározni a prioritásokat, valamint azokat a területeket, amelyekre elkülönítik e forrásokat, az azonnali humanitárius segítséget nyújtó fellépések kivételével. A prioritást az azonnali humanitárius segítségnyújtás jelenti, továbbá fejlesztési és egyéb támogatás nyújtandó a menekültek, a befogadó közösségek, valamint a menekültek beáramlásából adódó következmények kezelésében és megoldásában részt vevő nemzeti és helyi hatóságok számára.

               (5)

               Az Európai Unió és a tagállamok költségvetésükből a szíriai konfliktus kezdete óta összesen 3,6 milliárd EUR-t kitevő összeget mobilizáltak (ebből mintegy 1,6 milliárd EUR-t az uniós költségvetés, 2,0 milliárd EUR-t pedig a tagállamok biztosítottak), és ezzel a válság következményeinek kezelésében világszinten az első számú donornak számítanak. E segély lehetővé tette a humanitárius segítségnyújtás sürgős megvalósítását, valamint támogatta a nemzeti és helyi kapacitásokat a válság által érintetteknek szóló szolgáltatások nyújtásában (oktatás, egészségügy, alapvető szolgáltatások, például vízszolgáltatás és hulladékkezelési szolgáltatások, a megélhetés támogatása). Mindazonáltal az Európai Unió különböző eszközei és a tagállami programok egymással párhuzamosan, számos kétoldalú csatorna (az Egyesült Nemzetek – a továbbiakban: ENSZ – ügynökségei, nem kormányzati szervezetek, nemzeti ügynökségek, a fogadó országok kormányai) alkalmazásával működnek.

               (6)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) ötödik részének III. címe többek között a harmadik országokkal folytatott fejlesztési együttműködéssel és a humanitárius segítségnyújtással foglalkozik. Az EUMSZ 4. cikkének (4) bekezdésével összhangban az Unió e területekre vonatkozó hatáskörének gyakorlása nem akadályozza meg a tagállamokat saját hatásköreik gyakorlásában.

               (7)

               Törökország az OECD Fejlesztési Támogatási Bizottsága hivatalos fejlesztési támogatásban részesülő országokat összesítő listáján mint közepes jövedelmű ország (felső sáv) szerepel.

               (8)

               Az EUMSZ 210. cikkének (1) bekezdése szerint az Unió és a tagállamok összehangolják politikáikat, és konzultálnak egymással. Ebből következően fokozott összehangolásra van szükség. Az EUMSZ 210. cikkének (2) bekezdésével és 214. cikkének (6) bekezdésével összhangban az uniós és a nemzeti támogatási intézkedések hatásosságának és egymást kiegészítő jellegének erősítése érdekében a Bizottság minden hasznos kezdeményezést megtehet az Unió és a tagállamok fellépéseinek összehangolására.

               (9)

               A Törökország-támogató Eszköz általános célja az uniós költségvetésből és a tagállamok által nyújtott kétoldalú hozzájárulásokból finanszírozott eszközök összehangolása és ésszerűsítése annak érdekében, hogy fokozza a törökországi menekülteknek és befogadó közösségeknek nyújtott támogatás hatásosságát és egymást kiegészítő jellegét.

               (10)

               Az EU és a tagállamok által nyújtott segítségnek a kihívásokkal arányos, átfogó választ kell lehetővé tennie. E válasz révén elősegíthető a menekültek beáramlásából adódóan a menekülteket és Törökországot – mint fogadó országot – érintő következmények enyhítése. Egyesíthetők ezáltal az EU-tól és annak tagállamaitól származó források és fellépések a szükségletek összehangolt és átfogó kezelése céljából.

               (11)

               A szíriai válságra való reagáláshoz jelenleg igénybe vett uniós eszközök, így az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz (ENI) (1), a Fejlesztési Együttműködési Eszköz (2), az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA II) (3), a stabilitás és a béke elősegítését szolgáló eszköz (IcSP) (4), valamint a humanitárius segítségnyújtásról szóló 1257/96/EK tanácsi rendelet (5) a 2014–2020 közötti időtartamra szóló többéves pénzügyi keret által rögzített határokon belül hozzájárulhat a Törökország-Támogató Eszközhöz. A Törökország-Támogató Eszköz alapján nyújtott valamennyi humanitárius segítségnyújtást a humanitárius elvek és a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus (6) maradéktalan tiszteletben tartása mellett kell kezelni és biztosítani.

               (12)

               Az Unió költségvetéséből finanszírozandó fellépéseket és intézkedéseket a vonatkozó pénzügyi szabályokkal összhangban hajtják végre – ide értendő többek között a közvetlen és közvetett irányítás, valamint az uniós alapok végrehajtási eszközként való alkalmazásának lehetősége, összhangban a külső tevékenységek finanszírozására vonatkozó uniós eszközök végrehajtására vonatkozó közös szabályok és eljárások megállapításáról szóló, 2014. március 11-i 236/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) 4. cikkével.

               (13)

               A Bizottság tudomásul veszi a tagállamok kifejezett szándékát, hogy a teljes 3 000 000 000 EUR összegből hozzájárulásként összesen 2 500 000 000 EUR-t biztosítanak. A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy vállaljanak hivatalos kötelezettséget a rájuk eső pénzügyi rész biztosítására a mellékletben meghatározott, GNI-kulcsot alkalmazó felosztásnak megfelelően.

               (14)

               A Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a 2015. évi uniós költségvetésben jelenleg 2 300 000 000 EUR összegű „rendkívüli”„egyéb bevétel” és vám áll rendelkezésre; e bevétel a behajtott versenyjogi bírságok nagyobb összegéből, befektetésekből vagy folyósított hitelekből származó bevételből, pénzbüntetésekből, késedelmi kamatokból és a vártnál magasabb összegű vámokból származik. Ez a 2 300 000 000 EUR-t kitevő összeg az Európai Parlament és a Tanács által nemrégiben elfogadott 8/2015. sz. költségvetés-módosítási tervezet részét képezi. A 2015. évi költségvetés ezen többletbevétele az uniós költségvetéshez való tagállami hozzájárulásokból levonásra kerül.

               (15)

               A tagállamok pénzügyi hozzájárulásait az uniós költségvetésbe külső címzett bevételként kell belefoglalni, az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 21. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összhangban,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A Törökország-támogató Menekültügyi Eszköz létrehozása
   E határozat koordinációs mechanizmust hoz létre – a Törökország-támogató Menekültügyi Eszközt (a továbbiakban: az eszköz) – annak érdekében, hogy segítséget nyújtson Törökországnak a menekültek azonnali humanitárius és fejlesztési szükségleteinek megoldásában, valamint a befogadó közösségeik, nemzeti és helyi hatóságaik számára a menekültek beáramlásából adódó következmények kezelésében és megoldásában.
   2. cikk
   Az eszköz céljai
   (1)   Az eszköz célja az uniós költségvetésből és a tagállamok kétoldalú hozzájárulásaiból finanszírozott fellépések összehangolása és ésszerűsítése.
   (2)   Egyedi célkitűzése, hogy fokozza a törökországi menekülteknek és befogadó közösségeknek nyújtott támogatás hatásosságát és egymást kiegészítő jellegét.
   (3)   A Bizottság biztosítja, hogy az EU külső finanszírozási eszközei alapján végrehajtott fellépések, valamint a tagállamok által megvalósított egyedi intézkedések kiegészítik az ezen eszköz alapján összehangolt intézkedéseket.
   3. cikk
   A támogatás köre és formája
   (1)   A Bizottság a prioritások meghatározása és a források elosztásának koordinálása révén összehangolja az Unió és a tagállamok fellépéseit.
   E tevékenységét az ezen határozat 5. cikkében meghatározott mechanizmus alkalmazásával végzi.
   (2)   Az eszköz révén összehangolják a menekülteket, a befogadó közösségeket, valamint a menekültek beáramlásából adódó következmények kezelésében és megoldásában részt vevő nemzeti és helyi hatóságokat támogató humanitárius, fejlesztési és egyéb jellegű segítségnyújtást.
   (3)   A segítségnyújtás megvalósulhat vissza nem térítendő támogatás formájában, kivéve, ha a finanszírozandó projekt jellegéből adódóan más jellegű támogatás szükséges, a 236/2014/EU rendelet 4. cikkével összhangban.
   (4)   A Bizottság biztosítja, hogy a férfiak és a nők közötti egyenlőséget és a nemek közötti egyenlőség elvének integrálását figyelembe vegyék és ösztönözzék az eszköz végrehajtásának különböző szakaszaiban.
   A Bizottság megteszi a megfelelő lépéseket annak érdekében, hogy az eszköz által támogatott projektekhez való hozzáférés tekintetében semmiféle nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés ne forduljon elő.
   4. cikk
   Az eszköz hatálya alá tartozó források összehangolása
   (1)   Az eszköz 3 000 000 000 EUR-t kitevő összeget hangol össze.
   (2)   A teljes összegből 500 000 000 EUR-t finanszíroz az uniós költségvetés, a későbbi egyedi finanszírozási döntések alapján, a 966/2012/EU, Euratom rendelet 84. cikkének (2) bekezdésének megfelelően, valamint összhangban saját pénzügyi szabályaival és az érintett alap-jogiaktus követelményeivel.
   (3)   A tagállamok az általuk vállalt pénzügyi hozzájárulás alapján összesen 2 500 000 000 EUR összeget biztosítanak az ezen határozat mellékletében meghatározott felosztásnak megfelelően.
   5. cikk
   Irányítóbizottság
   (1)   Az eszköz irányítóbizottsága stratégiai iránymutatást nyújt a megvalósítandó segítségnyújtás összehangolása tekintetében.
   Emellett folyamatosan nyomon követi az eszköz végrehajtását.
   Az irányítóbizottság a Bizottság két képviselőjéből és minden tagállam egy-egy képviselőjéből áll.
   Törökország az irányítóbizottságnak tanácsadói minőségben tagja, hogy biztosítható legyen a fellépések teljes mértékű összehangolása a helyszínen, azon fellépések kivételével, amelyek azonnali humanitárius segítségnyújtásra irányulnak.
   Az irányítóbizottság elnöki feladatait a Bizottság látja el.
   Biztosítják, hogy a tagállamok és a Bizottság képviselői esetében ne álljon fenn összeférhetetlenség, amint ezt a 966/2012/EU, Euratom rendelet meghatározza.
   (2)   A prioritások meghatározására, a fellépések azonosítására és a források elosztására vonatkozó végső döntésért a Bizottság felel, ugyanakkor lehetőség szerint mindig konszenzus megvalósítására törekszik.
   (3)   A Bizottság javaslata alapján az irányítóbizottság ezen határozat elfogadásától számított két hónapon belül kidolgozza és elfogadja eljárási szabályzatát.
   (4)   Az eszköz titkárságát a Bizottság biztosítja.
   6. cikk
   A végrehajtás szabályai
   (1)   A Bizottság végzi a releváns fellépések kiválasztását és végrehajtásuk összehangolását, különösen a javasolt fellépések előzetes áttekintése révén.
   (2)   Azon fellépések élveznek prioritást, amelyek azonnali humanitárius, fejlesztési és egyéb jellegű segítségnyújtást biztosítanak a menekültek, a befogadó közösségek, valamint a menekültek beáramlásából adódó következmények kezelésében és megoldásában részt vevő nemzeti és helyi hatóságok számára.
   A török hatóságokkal az azonnali humanitárius segítséget nyújtó fellépések kivételével valamennyi fellépés tekintetében konzultálnak.
   A Bizottság rendszeres találkozókat tart a tagállamok illetékes hatóságaival és Törökország megfelelő hatóságaival.
   (3)   Az uniós költségvetésből finanszírozandó fellépéseket és intézkedéseket saját pénzügyi szabályaival és az érintett alap-jogiaktus követelményeivel összhangban hajtják végre.
   (4)   Az ezen határozattal összhangban kiválasztott és összehangolt fellépések és intézkedések finanszírozására irányuló tagállami hozzájárulásokat az uniós költségvetésben külső címzett bevételként kell belefoglalni, a 966/2012/EU, Euratom rendelet 21. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összhangban. E pénzügyi hozzájárulásokat a Bizottság vagy közvetlenül hajtja végre a 966/2012/EU, Euratom rendelet 58. cikke (1) bekezdésének (a) pontja szerint, vagy pedig közvetve, a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatoknak más szervekre történő átruházásával, a 966/2012/EU, Euratom rendelet 58. cikke (1) bekezdésének (c) pontja szerint, melyek között lehetnek valamely tagállam magánjoga alapján működő szervezetek is.
   (5)   Az eszköz alapján összehangolt, azonnali humanitárius segítséget nyújtó fellépéseket a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzusban meghatározott elvekkel összhangban választják ki és hajtják végre.
   7. cikk
   Láthatóság
   Az eszköz láthatóságának biztosítása érdekében az Eszköz által támogatott intézkedésekről a Bizottság információt szolgáltat, és népszerűsíti azokat.
   8. cikk
   Tájékoztatás, nyomon követés és értékelés
   (1)   A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az eszköz végrehajtásáról.
   (2)   A Bizottság évente jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére az eszköz végrehajtásáról.
   (3)   A Bizottság 2019. december 31-ig a tagállamokkal való teljes körű egyeztetés mellett értékelést végez az eszközről.
   9. cikk
   Záró rendelkezések
   (1)   Ezt az eszköz 2016. január 1-jével jön létre a 2016. és 2017. költségvetési év részét képező pénzügyi hozzájárulásokra vonatkozóan. 2015. december 21-én a tagállamok közlik a Bizottsággal hozzájárulásaik időzítését, beleértve a 2016–2017-es időszakra vonatkozóan tervezett fizetési ütemtervüket is.
   (2)   A Bizottság 2016. december 31-ig felülvizsgálja a finanszírozás pénzügyi kapacitását, időtartamát és jellegét.

      Kelt Strasbourgban, 2015. november 24-én.

            a Bizottság részéről

         Johannes HAHN

            a Bizottság tagja

      (1)  Az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz létrehozásáról szóló 232/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 77., 2014.3.15., 27. o.).

      (2)  A 2014-2020-as időszakra szóló fejlesztési együttműködési finanszírozási eszköz létrehozásáról szóló 233/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 77., 2014.3.15., 44. o.).

      (3)  Az IPA II Előcsatlakozási Támogatási Eszköz létrehozásáról szóló 231/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 77., 2014.3.15., 11. o.).

      (4)  A stabilitás és a béke elősegítését szolgáló eszköz létrehozásáról szóló 230/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 77., 2014.3.15., 1. o.).

      (5)  HL L 163., 1996.7.2., 1. o.

      (6)  A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői, az Európai Parlament és az Európai Bizottság által elfogadott együttes nyilatkozat – „A humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus” (HL C 25., 2008.1.30., 1. o.).

      (7)  HL L 77., 2014.3.15., 95. o.

      (8)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

      MELLÉKLET

                  Tagállam

                  A bruttó nemzeti jövedelem 1 %-a
                  (EUR)

                  GNI-kulcs

                  Tagállami hozzájárulás a Törökország-támogató Menekültügyi Eszközhöz
                  (EUR)

                  Belgium

                  4 044 908 000

                  2,88 %

                  72 055 025,81 EUR

                  Bulgária

                  412 388 025

                  0,29 %

                  7 346 181,86 EUR

                  Cseh Köztársaság

                  1 429 950 658

                  1,02 %

                  25 472 799,77 EUR

                  Dánia

                  2 691 551 852

                  1,92 %

                  47 946 662,36 EUR

                  Németország

                  29 998 426 500

                  21,38 %

                  534 384 810,63 EUR

                  Észtország

                  195 941 500

                  0,14 %

                  3 490 455,12 EUR

                  Írország

                  1 605 484 000

                  1,14 %

                  28 599 708,83 EUR

                  Görögország

                  1 758 757 000

                  1,25 %

                  31 330 077,48 EUR

                  Spanyolország

                  10 723 591 000

                  7,64 %

                  191 027 490,92 EUR

                  Franciaország

                  21 697 735 000

                  15,46 %

                  386 518 273,19 EUR

                  Horvátország

                  414 701 663

                  0,30 %

                  7 387 396,46 EUR

                  Olaszország

                  15 782 177 500

                  11,25 %

                  281 139 943,61 EUR

                  Ciprus

                  162 048 000

                  0,12 %

                  2 886 684,40 EUR

                  Lettország

                  245 937 500

                  0,18 %

                  4 381 071,93 EUR

                  Litvánia

                  363 756 951

                  0,26 %

                  6 479 879,52 EUR

                  Luxemburg

                  302 768 000

                  0,22 %

                  5 393 436,90 EUR

                  Magyarország

                  1 028 794 578

                  0,73 %

                  18 326 701,09 EUR

                  Málta

                  79 473 735

                  0,06 %

                  1 415 726,15 EUR

                  Hollandia

                  6 589 010 000

                  4,70 %

                  117 375 051,69 EUR

                  Ausztria

                  3 201 701 000

                  2,28 %

                  57 034 337,54 EUR

                  Lengyelország

                  3 997 275 344

                  2,85 %

                  71 206 509,04 EUR

                  Portugália

                  1 708 890 500

                  1,22 %

                  30 441 767,55 EUR

                  Románia

                  1 517 506 692

                  1,08 %

                  27 032 502,06 EUR

                  Szlovénia

                  366 916 000

                  0,26 %

                  6 536 154,06 EUR

                  Szlovák Köztársaság

                  737 276 500

                  0,53 %

                  13 133 667,62 EUR

                  Finnország

                  1 992 220 500

                  1,42 %

                  35 488 940,55 EUR

                  Svédország

                  4 301 727 510

                  3,07 %

                  76 629 947,27 EUR

                  Egyesült Királyság

                  22 990 023 751

                  16,38 %

                  409 538 796,60 EUR

                  Összesen

                  140 340 939 259

                  1

                  2 500 000 000,00 EUR


title: A Tanács (EU) 2015/1293 határozata (2015. július 20.) a feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló európai egyezménynek az Európai Unió nevében történő megkötéséről

text:
               29.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 199/3

         A TANÁCS (EU) 2015/1293 HATÁROZATA
   (2015. július 20.)
   a feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló európai egyezménynek az Európai Unió nevében történő megkötéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben annak 218. cikke (6) bekezdése a) pontjának v. alpontjával,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 1999. július 16-án felhatalmazta a Bizottságot, hogy az Európa Tanács keretein belül az Európai Közösség nevében tárgyalásokat folytasson a feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló egyezményről.

               (2)

               A feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló európai egyezményt (a továbbiakban: az egyezmény) az Európa Tanács 2001. január 24-én elfogadta, és az 2003. július 1-jén hatályba lépett.

               (3)

               Az egyezménnyel a 98/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) által meghatározottal közel azonos keretszabályozás jön létre.

               (4)

               Az egyezményt az Unió nevében 2011. december 21-én aláírták (2).

               (5)

               Az egyezmény megkötése révén előmozdítható a 98/84/EK irányelvben foglaltakhoz hasonló rendelkezések kiterjesztése az Unió határain túlra, és olyan jogi szabályozás jöhet létre a feltételes hozzáférésen alapuló szolgáltatásokra vonatkozóan, amely az európai kontinens egészén alkalmazandó.

               (6)

               Az egyezményt az Unió nevében jóvá kell hagyni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács a feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló európai egyezményt (3) az Európai Unió nevében jóváhagyja.
   2. cikk
   A Tanács elnöke felhatalmazást kap arra, hogy kijelölje azon személy(eke)t, aki(k) jogosult(ak) arra, hogy az egyezmény 12. cikkében említett jóváhagyási okiratot az Unió nevében letétbe helyezze (helyezzék) annak kifejezéséül, hogy az Unió az egyezményt magára nézve kötelezőnek ismeri el.
   3. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 20-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         F. MOGHERINI

      (1)  Az európai parlamenti és a Tanács 1998. november 20-i 98/84/EK irányelve a feltételes hozzáférésen alapuló, vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről (HL L 320., 1998.11.28., 54. o.)

      (2)  Az egyezményt a feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló európai egyezménynek az Unió nevében történő aláírásáról szóló, 2011. november 29-i 2011/853/EU tanácsi határozat (HL L 336., 2011.12.20., 1. o.) alapján írták alá. Az említett határozatot időközben felváltotta a feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló európai egyezménynek az Unió nevében történő aláírásáról szóló, 2014. április 14-i 2014/243/EU tanácsi határozat (HL L 128., 2014.4.30., 61. o.).

      (3)  Az egyezmény szövegét a Hivatalos Lap következő oldalán tették közzé: HL L 336., 2011.12.20., 2. o.

      MELLÉKLET

         AZ EURÓPAI UNIÓ NYILATKOZATA
          (1)

      Az Unió teljes mértékben elismeri a feltételes hozzáférésen alapuló vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló európai egyezmény célkitűzéseit, ugyanakkor véleménye szerint aggodalomra ad okot az egyezmény 9. cikkének és 10. cikke (3) bekezdésének alkalmazása az Uniónak az egyezményhez történő csatlakozását követően, figyelembe véve az Unió kizárólagos hatáskörét.
      Ez a nyilatkozat nem érinti az Európa Tanács Miniszteri Bizottságában alkalmazott szavazási eljárásokat.

         (1)  Az Európa Tanács főtitkárával közlendő az egyezményre vonatkozó jóváhagyási okirat letétbe helyezésekor.


title: 2011/842/EU: A Tanács határozata ( 2011. december 13. ) a schengeni vívmányok rendelkezéseinek a Liechtensteini Hercegségben történő teljes körű alkalmazásáról

text:
               16.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 334/27

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2011. december 13.)
   a schengeni vívmányok rendelkezéseinek a Liechtensteini Hercegségben történő teljes körű alkalmazásáról
   (2011/842/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvre (1) és különösen annak 10. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az említett jegyzőkönyv 10. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a schengeni vívmányok rendelkezései csak akkor lépnek hatályba a Liechtensteini Hercegségben, ha a Tanács így határoz, miután beigazolódott, hogy Liechtenstein teljesítette a vívmányok végrehajtásához szükséges feltételeket.

               (2)

               A Tanács, miután meggyőződött róla, hogy a Liechtensteini Hercegség teljesítette a schengeni vívmányok adatvédelmi részének alkalmazásához szükséges előzetes feltételeket, a 2011/352/EU határozatban (2) megállapította, hogy a schengeni vívmányok Schengeni Információs Rendszerre vonatkozó rendelkezéseit a Liechtensteini Hercegségre 2011. június 9-től alkalmazni kell.

               (3)

               A Tanács a Schengent értékelő és végrehajtását felügyelő Állandó Bizottság létrehozásáról szóló 1998. szeptember 16-i végrehajtó bizottsági határozatban (SCH/Com-ex (98) 26. def.) (3) meghatározott, vonatkozó schengeni értékelési eljárásoknak megfelelően megvizsgálta, hogy a schengeni vívmányok alkalmazásához szükséges feltételek a schengeni vívmányok minden más területén is teljesülnek-e a Liechtensteini Hercegségben.

               (4)

               A Tanács 2011. december 13-án megállapította, hogy a Liechtensteini Hercegség minden említett területen teljesítette a feltételeket.

               (5)

               Ezáltal lehetségessé vált megállapítani azt az időpontot, amelytől kezdve a Liechtensteini Hercegség teljes körűen alkalmazza a schengeni vívmányokat, azaz amelytől kezdve a Liechtensteini Hercegséggel közös belső határokon meg kell szüntetni a személyek ellenőrzését.

               (6)

               Ettől az időponttól kezdve a Schengeni Információs Rendszer használatára vonatkozóan a 2011/352/EU határozatban előírt korlátozásokat is fel kell oldani.

               (7)

               Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a tagállamban vagy Svájcban benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős állam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló megállapodás (4) 15. cikkével, valamint az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a tagállamban vagy Svájcban benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős állam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv (5) 8. cikkével összhangban ez utóbbi megállapodás végrehajtása 2011. március 7-én megkezdődött.

               (8)

               A Liechtensteini Hercegség és a Dán Királyság közötti, az Európai Unió működéséről szóló szerződés V. címének rendelkezésen alapuló schengeni vívmányok végrehajtásáról, alkalmazásáról és fejlesztéséről szóló, 2011. március 18-án Brüsszelben aláírt megállapodás kimondja, hogy a megállapodásnak a jegyzőkönyv 2. cikkében említett rendelkezéseknek a Liechtensteini Hercegség vonatkozásában történő hatálybalépése időpontjában kell hatályba lépnie.

               (9)

               Az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (6) 15. cikke (1) bekezdése második albekezdésének megfelelően és a schengeni vívmányok rendelkezései egyes részeinek Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága által való alkalmazásáról szóló, 2004. december 22-i 2004/926/EK tanácsi határozatban (7), különösen annak 1. cikke első albekezdésében előírtak szerint a schengeni vívmányoknak Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága általi részleges alkalmazásából következően a Liechtensteini Hercegségre a schengeni vívmányokat teljes körűen alkalmazó tagállamokkal való kapcsolatai vonatkozásában alkalmazandó schengeni vívmányok rendelkezéseinek csak egy része alkalmazandó a Liechtensteini Hercegségnek Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával fennálló kapcsolataira.

               (10)

               Az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás 15. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdésének megfelelően és a 2003. évi csatlakozási okmány 3. cikkének (2) bekezdésében, illetve a 2005. évi csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdésében előírtak szerint a schengeni vívmányoknak a Ciprusi Köztársaság, illetve a Bolgár Köztársaság és Románia általi részleges alkalmazásából következően a schengeni vívmányoknak csak az ezen tagállamokban alkalmazandó része alkalmazandó a Liechtensteini Hercegség ezen tagállamokkal fennálló kapcsolataira,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   (1)   Az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás A. és B. mellékletében említett valamennyi rendelkezést, a megállapodás jegyzőkönyvének mellékletében felsorolt valamennyi rendelkezést, valamint az ezen rendelkezések közül egy vagy több rendelkezés továbbfejlesztését jelentő jogi aktusokat a Liechtensteini Hercegségre a Belga Királysággal, a Cseh Köztársasággal, a Dán Királysággal, a Németországi Szövetségi Köztársasággal, az Észt Köztársasággal, a Görög Köztársasággal, a Spanyol Királysággal, a Francia Köztársasággal, az Olasz Köztársasággal, a Lett Köztársasággal, a Litván Köztársasággal, a Luxemburgi Nagyhercegséggel, a Magyarországgal, a Máltával, a Holland Királysággal, az Osztrák Köztársasággal, a Lengyel Köztársasággal, a Portugál Köztársasággal, a Szlovén Köztársasággal, a Szlovák Köztársasággal, a Finn Köztársasággal és a Svéd Királysággal fenntartott kapcsolataiban 2011. december 19-től kell alkalmazni.
   A Schengeni Információs Rendszernek az első albekezdésben említett tagállamok általi használatára vonatkozó valamennyi korlátozást ugyanettől az időponttól kezdve vissza kell vonni.
   (2)   A schengeni vívmányoknak a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága által a 2004/926/EK határozat 1. cikke alapján hatályba léptetett rendelkezéseit, valamint az ezen rendelkezések közül egy vagy több rendelkezés továbbfejlesztését jelentő jogi aktusokat 2011. december 19-től alkalmazni kell a Liechtensteini Hercegségnek a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával fennálló kapcsolataira.
   (3)   A schengeni vívmányoknak a 2003. évi csatlakozási okmány 3. cikkének (1) bekezdése alapján a Ciprusi Köztársaságra, illetve a 2005. évi csatlakozási okmány 4. cikkének (1) bekezdése alapján a Bolgár Köztársaságra és Romániára alkalmazandó rendelkezéseit, valamint az ezen rendelkezések közül egy vagy több rendelkezés továbbfejlesztését jelentő jogi aktusokat 2011. december 19-től alkalmazni kell a Liechtensteini Hercegségnek a Ciprusi Köztársasággal, a Bolgár Köztársasággal és Romániával fennálló kapcsolataira.
   2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetésének napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2011. december 13-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. CICHOCKI

      (1)  HL L 160., 2011.6.18., 21. o.

      (2)  HL L 160., 2011.6.18., 84. o.

      (3)  HL L 239., 2000.9.22., 138. o.

      (4)  HL L 53., 2008.2.27., 5. o.

      (5)  HL L 160., 2011.6.18., 39. o.

      (6)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

      (7)  HL L 395., 2004.12.31., 70. o.


title: 2009/78/EK: A Bizottság határozata ( 2009. január 23.) az európai bankfelügyelők bizottságának létrehozásáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               29.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 25/23

      A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

   (2009. január 23.)
   az európai bankfelügyelők bizottságának létrehozásáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2009/78/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   mivel:

               (1)

               Az úgynevezett Lámfalussy-folyamat részeként a Bizottság 2003. november 5-én elfogadta az európai bankfelügyelők bizottságának (a továbbiakban: a bizottság) létrehozásáról szóló 2004/5/EK határozatot (1). A bizottság 2004. január 1-jén kezdte meg működését független véleményező, vita- és tanácsadó testületként segítve a Bizottság tevékenységét a banki szabályozás és a bankfelügyelet terén.

               (2)

               A 73/239/EGK, a 85/611/EGK, a 91/675/EGK, a 92/49/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelvnek, valamint a 94/19/EK, a 98/78/EK, a 2000/12/EK, a 2001/34/EK, a 2002/83/EK és a 2002/87/EK irányelvnek a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó bizottságok új szervezeti felépítésének létrehozása érdekében történő módosításáról szóló, 2005. március 9-i 2005/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) rendelkezéseinek megfelelően a Bizottság 2007-ben felülvizsgálta a Lámfalussy-folyamatot és értékelését 2007. november 20-án„A Lámfalussy-eljárás felülvizsgálata – A felügyeleti konvergencia megerősítése” című közleményében (3) tette közzé.

               (3)

               A közleményben a Bizottság kiemelte az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságának, az európai bankbizottságnak és az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságának (a továbbiakban: a felügyeleti bizottságok) a jelentőségét az egyre inkább integrálódó európai pénzügyi piacon. Úgy ítélte meg, hogy e bizottságoknak a felügyeleti konvergencia és együttműködés területén folytatott tevékenységéhez egyértelmű keretre van szükség.

               (4)

               A Lámfalussy-folyamat működésének felülvizsgálata során a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy tisztázza a felügyeleti bizottságok szerepét, és vegyen figyelembe minden olyan lehetőséget, amellyel munkájuk a jelenlegi intézményi struktúra egyensúlyának fenntartása mellett és a felügyelők elszámoltathatóságának csorbítása nélkül erősíthető (4).

               (5)

               2008. március 13–14-i ülésén (5) az Európai Tanács a felügyeleti bizottságok működésének gyors javítására szólított fel.

               (6)

               2008. május 14-én a Tanács felkérte (6) a Bizottságot, hogy vizsgálja felül a felügyeleti bizottságok létrehozásáról szóló bizottsági határozatokat annak érdekében, hogy a bizottságok megbízatása és feladatköre egységes és következetes legyen, továbbá hogy azok erőteljesebben hozzá tudjanak járulni a felügyeletek közötti együttműködéshez és tevékenységük közelítéséhez. A Tanács megjegyezte, hogy a bizottságok számára kifejezetten konkrét feladatokat kell meghatározni a felügyeletek közötti együttműködésnek és tevékenységük közelítésének az elősegítése, valamint a bizottságoknak a pénzügyi stabilitást érintő kockázatok értékelésében betöltött szerepének az erősítése érdekében. Ezért meg kell erősíteni a bizottságnak az ebben az összefüggésben betöltött szerepére és feladataira vonatkozó jogi kereteket.

               (7)

               A bizottság összetételének tükröznie kell a bankfelügyelet szervezetét, és figyelembe kell vennie a központi bankok szerepét a banki ágazat általános stabilitásának biztosításában nemzeti és közösségi szinten egyaránt. A tagok különféle kategóriáinak jogait egyértelműen meg kell határozni. Mindenekelőtt az elnöki tisztséget és a szavazati jogokat fenn kell tartani az egyes tagállamok illetékes felügyeleti hatóságainak. Az egyes felügyelt intézményekről folytatott bizalmas megbeszéléseken való részvételt – adott esetben – az illetékes felügyeleti hatóságokra és az egyes érintett hitelintézetek felügyelete tekintetében konkrét operatív feladatokkal megbízott központi bankokra kell korlátozni.

               (8)

               A bizottságnak független tanácsadó csoportként kell segítenie a Bizottság munkáját a bankfelügyelet területén.

               (9)

               A bizottság megbízatásába bele kell tartoznia a pénzügyi konglomerátumok felügyeletének. A bizottság a felesleges párhuzamos munkavégzés és a következetlenség elkerülése, valamint az információcsere biztosítása érdekében, továbbá hogy lépést tarthasson a fejlődéssel, a pénzügyi konglomerátumok felügyelete tekintetében a pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó vegyes bizottságban együttműködik az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságával.

               (10)

               A bizottságnak hozzá kell járulnia a közösségi jogszabályok közös és egységes napi végrehajtásához és a felügyeleti hatóságok általi következetes alkalmazásához is.

               (11)

               A bizottság nem rendelkezik közösségi szintű szabályozó hatáskörrel. Feladata, hogy szakértői értékeléseket végezzen, elősegítse a bevált gyakorlatok terjesztését és jogilag nem kötelező erejű iránymutatásokat, ajánlásokat és szabványokat adjon ki a konvergencia közösségi szintű növelése céljából.

               (12)

               A jobb két- és többoldalú felügyeleti együttműködés feltétele a felügyeleti hatóságok közötti kölcsönös megértés és bizalom. A bizottságnak hozzá kell járulnia az együttműködés javításához.

               (13)

               A bizottságnak elő kell segítenie továbbá a Közösségen belüli felügyeleti konvergenciát. E célkitűzés konkrétabb meghatározása érdekében ki kell dolgozni a bizottság által végrehajtandó feladatok tájékoztató jellegű és nem kimerítő jegyzékét.

               (14)

               A bizottságnak önkéntes és nem kötelező érvényű közvetítő mechanizmust kell biztosítania a felügyeleti hatóságok között – különösen a felügyeleti kollégiumokban – felmerülő, több országot érintő viták megoldásához.

               (15)

               A bizottság által összegyűjtött szakértelem kihasználása érdekében a felügyeleti hatóságoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy hatáskörük sérelme nélkül különböző ügyekben kikérjék a bizottság jogilag nem kötelező erejű véleményét.

               (16)

               A felügyeleti hatóságok közötti információcsere alapvető fontosságú a működésükhöz. Elengedhetetlen a bankcsoportok hatékony felügyelete és a pénzügyi stabilitás szempontjából. Míg a bankokra vonatkozó jogszabályok az együttműködés és az információcsere tekintetében egyértelmű jogi kötelezettséget írnak elő a felügyeleti hatóságok számára, a bizottságnak az alkalmazandó jogszabályokban meghatározott titoktartási előírások betartása mellett meg kell könnyítenie a köztük zajló napi információcserét.

               (17)

               A bizottságnak – különösen a vonatkozó jogszabályokban meghatározott esetekben – elő kell segítenie a felügyeleti hatóságok közötti feladatátruházást annak érdekében, hogy csökkenjen a felügyeleti feladatok megkettőződése és így egyszerűsödjön a felügyeleti folyamat, valamint enyhüljön a bankcsoportokra nehezedő teher.

               (18)

               A felügyeleti kollégiumok közötti konvergencia és következetesség előmozdítása és ezáltal egyenlő feltételek biztosítása céljából a bizottságnak a kollégiumokban részt vevők függetlenségének korlátozása nélkül ellenőriznie kell azok tevékenységét.

               (19)

               A felügyeleti jelentések minősége, összehasonlíthatósága és következetessége alapvető a Közösség felügyeleti szabályainak költséghatékonysága és a határokon átnyúló intézményeknek a szabályok betartásával összefüggő terhei szempontjából. A bizottságnak hozzá kell járulnia az átfedések és a felesleges párhuzamos munkavégzés elkerüléséhez és ahhoz, hogy a jelentések adatai összehasonlíthatók és megfelelő minőségűek legyenek.

               (20)

               A Közösség pénzügyi rendszerei szorosan összefonódnak és az egyik tagállamban lezajló eseményeknek jelentős hatásuk lehet más tagállamok pénzügyi intézményeire és piacaira. A pénzügyi konglomerátumok további létrejötte és a banki, értékpapír- és biztosítási ágazatban működő cégek tevékenységei közötti különbségek elmosódása mind tagállami, mind közösségi szinten újabb kihívásokat jelent a felügyelet szempontjából. A pénzügyi stabilitás védelme érdekében a bizottság, az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága és az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságának szintjén olyan rendszerre van szükség, amely lehetővé teszi, hogy az esetleges kockázatok határokon és ágazatokon átnyúlóan, megfelelő időben azonosíthatók legyenek, és szükség esetén tájékoztatást biztosít a Bizottság és a többi bizottság részére. Lényeges továbbá, hogy a bizottság biztosítsa a pénzügyminisztériumoknak és a tagállamok központi bankjainak a tájékoztatását. A bizottság szerepe e tekintetben az, hogy megállapítsa a banki ágazatban felmerülő kockázatokat és rendszeresen jelentést tegyen a Bizottságnak az eredményről. Ezekről az értékelésekről a Tanács is tájékoztatást kap. A bizottságnak együtt kell működnie az Európai Parlamenttel is és rendszeres időközönként tájékoztatnia kell a banki ágazat helyzetéről. A bizottság ebben az összefüggésben nem tesz közzé információt az egyes felügyelt szervezetekről.

               (21)

               Az ágazatközi kérdések megfelelő kezeléséhez a bizottság tevékenységét össze kell hangolni az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságában, az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságában és a központi bankok európai rendszerének bankfelügyeleti bizottságában folyó tevékenységgel. Ennek meghatározó jelentősége van a pénzügyi stabilitást fenyegető, esetleges ágazatközi kockázatok kezelése szempontjából.

               (22)

               A pénzügyi szolgáltatások globalizációját és a nemzetközi standardok megnövekedett jelentőségét tekintve a bizottságnak elő kell mozdítania a Közösségen kívüli felügyeletekkel folytatott eszmecserét és együttműködést.

               (23)

               A bizottság elszámoltathatósága a közösségi intézmények felé kiemelkedő fontossággal bír, és a felügyelők függetlenségének figyelembevétele mellett jól meghatározott előírásoknak kell szabályoznia.

               (24)

               A bizottság kidolgozza saját eljárási szabályzatát és teljes mértékben tiszteletben tartja az intézmények előjogait, valamint a Szerződésben meghatározott intézményi egyensúlyt. A bizottság működését szabályozó keret megerősítése együtt jár a munkafolyamatok fejlesztésével. Ezért, amennyiben nem sikerül konszenzusra jutni, a Szerződésben meghatározott szabályoknak megfelelően minősített többséggel kell határozatot hozni.

               (25)

               A jogbiztonság és az egyértelműség érdekében a 2004/5/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   Megalakul a Közösség bankfelügyelettel foglalkozó független tanácsadó csoportja, az „európai bankfelügyelők bizottsága” (a továbbiakban: a bizottság).
   2. cikk
   A bizottság feladata, hogy a Bizottság kérésére vagy saját kezdeményezésére tanácsot adjon a Bizottságnak, különös tekintettel végrehajtási intézkedések tervezeteinek kidolgozására a banki tevékenységek és a pénzügyi konglomerátumok terén.
   Ha a Bizottság tanácsot kér a bizottságtól, megállapíthat egy határidőt, amelyen belül annak tanácsot kell adnia. A határidőt az ügy sürgősségének figyelembevételével kell megállapítani.
   3. cikk
   A bizottság végrehajtja a rábízott feladatokat és jogilag nem kötelező erejű iránymutatások, ajánlások és szabványok kibocsátásával hozzájárul a közösségi jogszabályok közös és egységes végrehajtásához és következetes alkalmazásához.
   4. cikk
   (1)   A bizottság elősegíti az együttműködést a banki ágazatban működő tagállami felügyeleti hatóságok között, és közösségi szinten előmozdítja a tagállamok felügyeleti gyakorlatának és szemléletmódjának közelítését. E célból legalább az alábbi feladatokat kell végrehajtania:

               a)

               közvetít vagy megkönnyíti a közvetítést a felügyeleti hatóságok között a vonatkozó jogszabályokban meghatározott esetekben vagy a felügyeleti hatóság kérésére;

               b)

               a vonatkozó jogszabályokban meghatározott esetekben vagy a felügyeleti hatóság kérésére véleményt ad ki;

               c)

               az alkalmazandó titoktartási előírások figyelembevételével előmozdítja a felügyeleti hatóságok közötti hatékony két- és többoldalú információcserét;

               d)

               megkönnyíti a feladatok átruházását a felügyeleti hatóságok között, különösen az átruházható feladatok azonosítása és a bevált gyakorlatok terjesztése révén;

               e)

               hozzájárul ahhoz, hogy a felügyeleti kollégiumok hatékony és következetes módon működhessenek, mindenekelőtt azok operatív működésére vonatkozó iránymutatások kidolgozásával, a különböző kollégiumok gyakorlata közötti koherencia ellenőrzésével és a bevált gyakorlatok megosztásával;

               f)

               hozzájárul kiváló minőségű közös felügyeleti jelentéstételi szabványok kidolgozásához;

               g)

               felülvizsgálja a bizottság által közzétett jogilag nem kötelező erejű iránymutatások, ajánlások és szabványok gyakorlati alkalmazását.

         (2)   A bizottság folyamatosan ellenőrzi a tagállamok felügyeleti gyakorlatát és értékeli azok konvergenciáját. A bizottság évente jelentést tesz az előrelépésről és meghatározza a még fennálló akadályokat.
   (3)   A bizottság az egységes felügyeleti szemléletmód elősegítéséhez a konvergenciát szolgáló új gyakorlati eszközöket fejleszt ki.
   5. cikk
   (1)   A bizottság ellenőrzi és értékeli a banki ágazatban zajló fejleményeket és szükség esetén tájékoztatja az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságát, az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek felügyeleti bizottságát és az Európai Bizottságot. A bizottság biztosítja, hogy a tagállamok pénzügyminisztériumai és központi bankjai tájékoztatást kapjanak az esetleges vagy küszöbön álló problémákról.
   (2)   A bizottság legalább évente kétszer a mikro-prudenciális trendekről, az esetleges kockázatokról és a banki ágazat gyenge pontjairól szóló értékelést nyújt be a Bizottsághoz.
   A bizottság ezekben az értékelésekben meghatározza a fő kockázatokat és a gyenge pontokat és megállapítja, hogy azok milyen mértékben jelentenek fenyegetést a pénzügyi stabilitás tekintetében és – amennyiben szükséges – megelőző vagy helyreállító intézkedéseket javasol.
   A Tanács tájékoztatást kap ezekről az értékelésekről.
   (3)   A bizottságnak olyan eljárásokat kell kidolgoznia, amelyek lehetővé teszik a felügyeleti hatóságok számára a gyors reagálást. A bizottság adott esetben elősegíti a Közösségen belüli felügyelők között a Közösség pénzügyi rendszerének stabilitására esetlegesen károsan ható kockázatok és gyenge pontok közös értékelését.
   (4)   A bizottság biztosítja az ágazatközi fejlemények, a kockázatok és a gyenge pontok megfelelő kezelését azáltal, hogy szorosan együttműködik az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságával, az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságával és a központi bankok európai rendszerének bankfelügyeleti bizottságával.
   6. cikk
   (1)   A bizottság az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságával és az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságával szorosan együttműködve hozzájárul a banki ágazatban, valamint ágazatközi alapon alkalmazandó közös felügyeleti gyakorlatok fejlesztéséhez.
   (2)   E célból ágazati és ágazatközi képzési programokat dolgoz ki, megkönnyíti a személyzet cseréjét, és az illetékes hatóságokat ösztönzi a szakemberek kirendelési rendszerének, a közös ellenőrzési csoportoknak, a felügyeleti látogatásoknak és egyéb eszközöknek az intenzívebb használatára.
   (3)   A bizottság adott esetben új eszközöket fejleszt ki a közös felügyeleti gyakorlatok elősegítéséhez.
   (4)   A bizottság erősíti az együttműködést harmadik országok felügyeleti hatóságaival, különösen a közös képzési programokban való részvétel révén.
   7. cikk
   (1)   A bizottság a következő szervezetek magas rangú képviselőiből áll:

               a)

               a hitelintézetek felügyeletében illetékes tagállami hatóságok (a továbbiakban: az illetékes felügyeleti hatóságok);

               b)

               az illetékes felügyeleti hatóság mellett az egyes hitelintézetek felügyeletének tekintetében meghatározott operatív feladatokkal megbízott nemzeti központi bankok;

               c)

               az egyes hitelintézetek felügyeletében közvetlenül részt nem vevő központi bankok, beleértve az Európai Központi Bankot is.

         (2)   Minden tagállam magas rangú képviselőket jelöl ki, akik részt vesznek a bizottság ülésein. Az Európai Központi Bank magas szintű képviselőt jelöl ki, aki részt vesz a bizottság ülésein.
   (3)   A Bizottság képviselteti magát a bizottság ülésein és kijelöl egy magas rangú képviselőt, aki részt vesz a bizottság tanácskozásain.
   (4)   A bizottság az illetékes felügyeleti hatóságok képviselői közül választja meg elnökét.
   (5)   A bizottság szakértőket, illetve megfigyelőket kérhet fel az ülésein való részvételre.
   8. cikk
   (1)   A bizottság tagjai számára elő kell írni, hogy nem tehetnek közzé a szakmai titoktartás kötelezettsége alá tartozó információkat. A megbeszélések összes résztvevője köteles betartani a szakmai titoktartás alkalmazandó szabályait.
   (2)   Amennyiben valamely napirendi pont tárgyalása valamely felügyelt intézményre vonatkozó bizalmas információ cseréjét is magában foglalja, úgy az ilyen pontok tárgyalásában való részvétel a közvetlenül érintett illetékes felügyeleti hatóságokra, valamint az egyes érintett hitelintézetek felügyeletének tekintetében meghatározott operatív feladatokkal megbízott nemzeti központi bankokra korlátozható.
   9. cikk
   (1)   A bizottság rendszeresen tájékoztatja a Bizottságot tevékenységének eredményéről. Rendszeresen kapcsolatot tart a 2004/10/EK bizottsági határozattal (7) létrehozott európai bankbizottsággal és az Európai Parlament illetékes bizottságával.
   (2)   A bizottság az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságával és az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságával rendszeresen és szorosan együttműködve biztosítja a pénzügyi szolgáltatást nyújtó ágazatok tevékenységének ágazatközi következetességét.
   (3)   A bizottság elnöke legalább havonta egyszer megbeszélést tart az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságának és az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságának az elnökével.
   10. cikk
   A bizottság munkacsoportokat állíthat fel. A Bizottságot megfigyelőként meg kell hívni a munkacsoportok üléseire.
   11. cikk
   A bizottság a pénzügyi konglomerátumok felügyelete tekintetében a pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó vegyes bizottságban együttműködik az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságával.
   A Bizottságot és az Európai Központi Bankot megfigyelőként meg kell hívni a pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó vegyes bizottság üléseire.
   12. cikk
   A bizottság, mielőtt véleményét megküldené a Bizottságnak, már korai fázisban mindenre kiterjedő, nyílt és átlátható konzultációkat folytat a piaci résztvevőkkel, a fogyasztókkal és a végfelhasználókkal. Ha a válaszadók másképp nem kívánják, a bizottság közzéteszi a konzultációk eredményét.
   Amennyiben a bizottság olyan rendelkezésekkel kapcsolatban ad tanácsot, amelyek mind a hitelintézetekre, mind a befektetési vállalkozásokra alkalmazhatók, úgy konzultálnia kell a befektetési vállalkozások felügyeletében illetékes azon hatóságokkal, amelyek a bizottságban még nem képviseltetik magukat.
   13. cikk
   A bizottság éves munkaprogramot dolgoz ki, amelyet minden év október végéig megküld a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek és a Bizottságnak. A bizottság rendszeres időközönként, legalább évente tájékoztatja a Tanácsot, az Európai Parlamentet és a Bizottságot a munkaprogramban meghatározott tevékenységekben elért eredményekről.
   14. cikk
   A bizottság tagjai konszenzusával hoz határozatot. Amennyiben a tagok nem jutnak konszenzusra, minősített többséggel hoznak határozatot. A bizottság tagjai képviselőinek szavazatai a tagállamok szavazatainak felelnek meg, a Szerződés 205. cikkének (2) és (4) bekezdésében meghatározottak szerint.
   A bizottság azon tagjainak, akik nem követik a bizottság által meghatározott iránymutatásokat, ajánlásokat, szabványokat és egyéb intézkedéseket, ezen választásukat meg kell tudniuk indokolni.
   15. cikk
   A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát és megállapítja működési rendjét.
   Az eljárási szabályzat módosítására, és a bizottság elnökségének megválasztására és elbocsátására vonatkozó határozatok tekintetében az eljárási szabályzat a 14. cikkben meghatározott döntéshozatali eljárástól eltérő eljárást is előírhat.
   16. cikk
   A 2004/5/EK határozat hatályát veszti.
   17. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2009. január 23-án.

            a Bizottság részéről

         Charlie McCREEVY

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 3., 2004.1.7., 28. o.

      (2)  HL L 79., 2005.3.24., 9. o.

      (3)  COM(2007) 727 végleges.

      (4)  A Tanács 2007. december 4-i 15698/07. számú következtetései.

      (5)  7652/1/08 Rev 1 tanácsi következtetések.

      (6)  8515/3/08 Rev 3 tanácsi következtetések.

      (7)  HL L 3., 2004.1.7., 36. o.