title: 2005/114/EK: A Bizottság határozata (2005. február 7.) a Gramineae, a Medicago Sativa L. és a Beta vetőmagjain és szaporítóanyagain a 66/401/EGK és a 2002/54/EK tanácsi irányelv alapján 2004-ben megkezdett közösségi összehasonlító kísérletek és vizsgálatok 2005-ben való folytatásáról

text:
               9.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 36/8

      A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

   (2005. február 7.)
   a Gramineae, a Medicago Sativa L. és a Beta vetőmagjain és szaporítóanyagain a 66/401/EGK és a 2002/54/EK tanácsi irányelv alapján 2004-ben megkezdett közösségi összehasonlító kísérletek és vizsgálatok 2005-ben való folytatásáról
   (2005/114/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/401/EGK tanácsi irányelvre (1),
   tekintettel a cukorrépa-vetőmag forgalmazásáról szóló, 2002. június 13-i 2002/54/EK tanácsi irányelvre (2),
   tekintettel a 66/401/EGK, 66/402/EGK, 68/193/EGK, 92/33/EGK, 2002/54/EK, 2002/55/EK, 2002/56/EK és 2002/57/EK tanácsi irányelv szerinti bizonyos mezőgazdasági növényfajok és zöldségfajok, valamint szőlők vetőmagjaira és szaporítóanyagaira vonatkozó közösségi összehasonlító kísérletekkel és vizsgálatokkal kapcsolatos intézkedések 2004-es és 2005-ös évre történő meghatározásáról szóló, 2003. december 18-i 2004/11/EK bizottsági határozatra (3) és különösen annak 3. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 2004/11/EK határozat rögzíti a 66/401/EGK és a 2002/54/EK irányelv alapján végzett közösségi összehasonlító kísérletekre és vizsgálatokra vonatkozó szabályokat a Gramineae, a Medicago sativa L. és a Beta tekintetében a 2004-től 2005-ig terjedő időszakra.

               (2)

               A 2004-ben elvégzett kísérleteket és vizsgálatokat 2005-ben is folytatni kell,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   Egyetlen cikk
   A Gramineae, a Medicago sativa L. és a Beta vetőmagjain és szaporítóanyagain 2004-ben megkezdett közösségi összehasonlító kísérleteket és vizsgálatokat a 2004/11/EK határozattal összhangban 2005-ben is folytatni kell.

      Kelt Brüsszelben, 2005. február 7-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL 125., 1966.7.11., 2298/66. o. A legutóbb a 2004/117/EK irányelvvel (HL L 14., 2005.1.18., 18. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 193., 2002.7.20., 12. o. A legutóbb a 2004/117/EK irányelvvel módosított irányelv.

      (3)  HL L 3., 2004.1.7., 38. o.


title: A Tanács határozata (2002. május 7.) a Kultúra Európai Fővárosa 2005 cím odaítéléséről (2002/C 124/03)

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002D0525(01)

Hivatalos Lap C 124 , 25/05/2002 o. 0004 - 0004

		A Tanács határozata(2002. május 7.)a "Kultúra Európai Fővárosa 2005" cím odaítéléséről(2002/C 124/03)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a Kultúra Európai Fővárosa eseménysorozat 2005-2019. évekre szóló közösségi cselekvési programjának megállapításáról szóló, 1999. május 25-i 1419/1999/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra [1], és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,mivel:(1) A választótestület 2001. szeptember 28-án benyújtotta jelentését az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság részére.(2) Az Európai Parlament 2001. december 11-én továbbította a jelölésekről szóló véleményét a Bizottságnak,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkCork városa megkapja a "Kultúra Európai Fővárosa 2005" címet.2. cikkCork városa minden szükséges intézkedést megtesz az 1419/1999/EK határozat 1. és 5. cikke hatékony végrehajtásának biztosítása érdekében.Kelt Brüsszelben, 2002. május 7-én.a Tanács részérőlaz elnökR. De Rato y Figaredo[1] HL L 166., 1999.7.1, 1. o.--------------------------------------------------


title: Az Európai Központi Bank (EU) 2015/298 határozata ( 2014. december 15. ) az Európai Központi Bank jövedelmének átmeneti elosztásáról (EKB/2014/57)

text:
               25.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 53/24

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK (EU) 2015/298 HATÁROZATA
   (2014. december 15.)
   az Európai Központi Bank jövedelmének átmeneti elosztásáról (EKB/2014/57)
   (átdolgozás)
   Az Európai Központi Bank Kormányzótanácsa,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 33. cikkére,
   mivel:

               (1)

               az EKB/2010/24 határozat (1) állapítja meg, hogy az Európai Központi Bank („EKB”) miként osztja fel az NKB-k között: a) a forgalomban lévő eurobankjegyekből az adott pénzügyi évben keletkezett jövedelmét; és b) az értékpapír-piaci program alapján vásárolt értékpapírokból az adott pénzügyi évben keletkezett jövedelmét.

               (2)

               Az EKB/2010/24 határozatot módosítani szükséges az Európai Központi Banknak az EKB/2014/40 határozat (2) és az EKB/2014/45 (3) határozat alapján lefolytatott fedezett-kötvény és eszközfedezetű értékpapír vásárlásból származó jövedelme átmeneti elosztásának figyelembevétele érdekében. Ezért azt egyértelműség érdekében azt át kell dolgozni.

               (3)

               Az EKB/2010/29 határozat (4) megállapítja a forgalomban lévő eurobankjegyek NKB-k közötti felosztását az EKB tőkéjébe befizetett részesedésük arányában. Az EKB/2010/29 határozat 4. cikke és melléklete a forgalomban lévő eurobankjegyek összértékének 8 %-át az EKB-nak osztja ki. Az EKB-nak az eurorendszeren belül követelései állnak fenn az NKB-kkal szemben a tőkejegyzési kulcsban való részesedésük arányában, olyan értékben, amely megegyezik az általa kibocsátott eurobankjegyek értékével.

               (4)

               Az EKB/2010/23 (5) határozat 2. cikkének (2) bekezdése szerint a forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei a referencia-kamatlábon kamatoznak. Az EKB/2010/23 határozat 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően ezen kamatokat TARGET fizetések útján kell elszámolni.

               (5)

               Az EKB/2010/23 határozata (7) preambulumbekezdése kimondja, hogy az EKB-nál a forgalomban lévő eurobankjegyekben való részesedésével összefüggő, az eurorendszeren belül az NKB-kkal szembeni követelések kamatozásából felhalmozódó jövedelmet a Kormányzótanács határozatainak megfelelően elvben ki kell osztani az NKB-knak a tőkejegyzési kulcsban való részesedésük arányában azon pénzügyi évben, amikor a jövedelem keletkezik.

               (6)

               Hasonlóképpen, az EKB-nak az értékpapír piaci program keretében megvásárolt értékpapírokból, a harmadik fedezettkötvény-vásárlási programból (a továbbiakban: CBPP3), valamint az eszközfedezetű értékpapír-vásárlási programból (a továbbiakban: ABSPP) származó jövedelmét elviekben az NKB-között azok tőkejegyzési kulcsban való részesedésük arányában kellene felosztani, azon pénzügyi évben, amikor az keletkezik.

               (7)

               Az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekből, valamint az értékpapír piaci program, a CBPP3 és az ASBPP keretében megvásárolt értékpapírokból származó jövedelme felosztása során az EKB-nak figyelembe kell vennie azév pénzügyi eredményére vonatkozó becslést, amelynek megfelelő módon számításba kell vennie az átváltási árfolyamkockázatra, a kamatkockázatra, a hitelkockázatra és az aranyárfolyam-kockázatra vonatkozó céltartalékok képzésének igényét és a várható kiadások kiegyenlítésére felszabadítható céltartalékok rendelkezésre állását is.

               (8)

               A Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányának (a továbbiakban: az Alapokmány) 33.1. cikke alapján az EKB nettó nyereségének az általános tartalékalapba átvezetendő összege meghatározásakor a Kormányzótanácsnak figyelembe kell vennie, hogy e nyereségnek a forgalomban lévő eurobankjegyekből, valamint az értékpapír piaci program, a CBPP3 és az ASBPP keretében megvásárolt értékpapírokból származó jövedelemmel megegyező részét teljes egészében fel kell osztani az NKB-k között,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Fogalommeghatározások
   Ennek a határozatnak az alkalmazásában:
   a)   „NKB”: olyan tagállam nemzeti központi bankja, amelynek pénzneme az euro;
   b)   „forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei”: valamely NKB és az EKB, illetve valamely NKB és a többi NKB között, az EKB/2010/29 határozat 4. cikkének alkalmazása eredményeként fennálló követelések és kötelezettségek;
   c)   „az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekből származó jövedelme”: az EKB/2010/23 határozat 2. cikkének alkalmazása eredményeként az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekben való részesedésével összefüggő, az eurorendszeren belüli, az NKB-okkal szembeni követelések kamatozásából az EKB-nál felhalmozódó jövedelem.
   d)   „az EKB értékpapírokból származó jövedelme”: az i. az EKB/2010/5 határozat (6) alapján az értékpapír piaci program keretében vásárolt értékpapíroknak; ii. a CCBPP3 keretében az EKB/2014/40 határozat alapján vásárolt fedezett kötvényeknek, és iii. az ASBPP keretében az EKB/2014/45 határozat alapján vásárolt eszközfedezetű értékpapíroknak az EKB általi megvásárlásából származó nettó jövedelem.
   2. cikk
   Az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekből, valamint az értékpapír-piaci program alapján vásárolt értékpapírokból származó jövedelme átmeneti elosztása
   (1)   Az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekből, valamint az értékpapír-piaci program alapján vásárolt értékpapírokból származó jövedelme teljes egészében az NKB-kat illeti meg a keletkezés pénzügyi évében, és azt az NKB-k között az EKB-ba befizetett tőkerészesedésük arányában kell felosztani.
   (2)   A Kormányzótanács eltérő határozata hiányában az EKB a forgalomban lévő eurobankjegyekből és az értékpapír-piaci program alapján vásárolt értékpapírokból az adott pénzügyi évben keletkezett jövedelmét az NKB-k között a következő pénzügyi év januárjának utolsó munkanapján osztja el.
   (3)   Az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekből származó jövedelmének összege a Kormányzótanácsnak az Alapokmány alapján az EKB-nál az eurobankjegyek kibocsátásával és kezelésével kapcsolatban felmerülő kiadások vonatkozásában hozott bármely határozatával csökkenthető.
   3. cikk
   Eltérés a 2. cikktől
   A 2. cikkben foglaltaktól való eltérésként a Kormányzótanács a pénzügyi év végét megelőzően dönt arról, hogy a 2. cikkben hivatkozott jövedelmének egy részét vagy egészét nem osztja fel az annak biztosításához szükséges mértékben, hogy a felosztott jövedelem összege ne haladja meg az EKB adott évre vonatkozó nettó nyereségét. Bármely ilyen döntés az Igazgatóság által előkészített indokolással ellátott becslés alapján abban az esetben kerül meghozatalra, ha a Kormányzótanács arra számít, hogy az EKB-nál összességében éves veszteség keletkezik, vagy az éves nettó nyeresége kevesebb lesz a 2. cikkben hivatkozottak szerinti jövedelmének becsült összegénél. A Kormányzótanács a pénzügyi év vége előtt határozhat arról, hogy a 2. cikkben hivatkozottak szerinti jövedelmének valamely részét vagy egészét az átváltási árfolyamkockázat, a kamatkockázat, a hitelkockázat és az aranyárfolyam-kockázat tekintetében létrehozott tartalékba utalja.
   4. cikk
   Hatálybalépés és hatályon kívül helyezés
   (1)   Ez a határozat 2014. december 31-én lép hatályba.
   (2)   Az EKB/2010/24 határozat 2014. december 31-én hatályát veszti.
   (3)   Az EKB/2010/24 határozatra való hivatkozásokat az erre a határozatra való hivatkozásként kell értelmezni.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2014. december 15-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  EKB/2010/24 határozat (2010. november 25.) az Európai Központi Bank forgalomban lévő eurobankjegyekből és az értékpapír-piaci program keretében vásárolt értékpapírokból származó jövedelmének átmeneti elosztásáról (HL L 6., 2011.1.11., 35. o.).

      (2)  EKB/2014/40 határozat (2014. október 15.) a harmadik fedezettkötvény-vásárlási program végrehajtásáról (HL L 335., 2014.11.22., 22. o.).

      (3)  (EU) 2015/5 európai központi banki határozat (2014. november 19.) az eszközfedezetű értékpapír-vásárlási program végrehajtásáról (EKB/2014/45) (HL L 1., 2015.1.6., 4. o.).

      (4)  EKB/2010/29 határozat (2010. december 13.) az eurobankjegyek beszerzéséről (HL L 35., 2011.2.9., 26. o.).

      (5)  EKB/2010/23 határozat (2010. november 25.) azon tagállamok nemzeti központi bankjai monetáris jövedelmének felosztásáról, amelyeknek pénzneme az euro (HL L 35., 2011.2.9., 17. o.).

      (6)  EKB/2010/5 határozat (2010. május 14.) az értékpapír-piaci program létrehozataláról (HL L 124., 2010.5.20., 8. o.).


title: 2004/859/EK: A Tanács határozata (2004. október 25.) az Európai Közösség és a Norvég Királyság között, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvére vonatkozó, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötésérőlEGT vonatkozású szöveg

text:
               17.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 370/70

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2004. október 25.)
   az Európai Közösség és a Norvég Királyság között, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvére vonatkozó, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2004/859/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 133. cikkére, a 300. cikk (2) bekezdése első albekezdésének első mondatával összefüggésben,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Egyrészről az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyve (1), másrészről az EGT megállapodás – az EGT-Vegyesbizottság 140/2001 határozata (2) által módosított – 3. jegyzőkönyve meghatározza egyes mezőgazdasági és feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmi rendszerét a szerződő felek között.

               (2)

               A 140/2001 határozat elfogadásának időpontjában az EK és Norvégia közös nyilatkozatban rögzítették, hogy a 3. jegyzőkönyv I. táblázatában szereplő termékekre kivetett vámok nem-mezőgazdasági alkotóelemét meg kell szüntetni. Ez alapján 2004. március 11-én lezárultak a bizottsági és norvég tisztviselők közötti megbeszélések. Az új vámengedményeket az EGT-Vegyesbizottságnak az EGT-megállapodás 3. jegyzőkönyvét módosító határozatával kell végrehajtani.

               (3)

               Egy levélváltás formájában megkötendő, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvéről szóló, az Európai Közösség és a Norvég Királyság között létrejövő megállapodás megtárgyalására is sor került az ezen megbeszélések eredményeinek figyelembevétele érdekében.

               (4)

               Az ennek a határozatnak a végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 468/1999/EGK tanácsi határozatnak (3) megfelelően kell elfogadni.

               (5)

               A megállapodást jóvá kell hagyni,

         KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   Az Európai Közösség és a Norvég Királyság között levélváltás formájában létrejött, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvére vonatkozó megállapodást a Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.
   A megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.
   2. cikk
   A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy kijelölje a Közösség tekintetében jogilag kötelező erejű megállapodás aláírására jogosult személyt.
   3. cikk
   Az ennek a határozatnak a végrehajtásához szükséges rendelkezéseket a 4. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint kell meghozni.
   4. cikk
   (1)   A Bizottságot a 3448/93/EK tanácsi rendelet (4) 16. cikkében említett, a feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó horizontális kérdésekkel foglalkozó irányítóbizottság (a továbbiakban: bizottság) segíti.
   (2)   Az e bekezdésre való hivatkozások esetén az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni.
   Az 1999/468/EK határozat 4. cikke (3) bekezdésében megállapított időszak három hónap.
   (3)   A bizottság elfogadja saját eljárás szabályzatát.

      Kelt Luxemburgban, 2004. október 25-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. VERDONK

      (1)  HL L 171., 1973.6.27., 2. o.

      (2)  HL L 22., 2002.1.24., 34. o.

      (3)  HL L 184, 1999.7.17., 23. o.

      (4)  HL L 318., 1993.12.20., 18. o. A legutóbb a 2580/2000/EK rendelettel (HL L 298., 2000.11.25., 5. o.) módosított rendelet.
   MEGÁLLAPODÁS
   levélváltás formájában az Európai Közösség és a Norvég Királyság közötti, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvéről
   Uram!
   Megtiszteltetés számomra, hogy megerősíthetem a Közösség egyetértését az ezen levélhez csatolt, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvére vonatkozó „kölcsönösen elfogadott jegyzőkönyv”-vel.
   Lekötelezne, ha megerősítené, hogy a Norvég Királyság Kormánya egyetért ennek a levélnek a tartalmával.
   Kérem, Uram, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Done at Brussels,
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      Por la Comunidad Europea

         Za Evropské společenství

      For Det Europæiske Fællesskab
      Für die Europäische Gemeinschaft
      Euroopa Ühenduse nimel
      Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
      For the European Community
      Pour la Communauté européenne
      Per la Comunità europea
      Eiropas Kopienas vārdā
      Europos bendrijos vardu
      az Európai Közösség részéről
      Għall-Komunità Ewropea
      Voor de Europese Gemeenschap
      W imieniu Wspólnoty Europejskiej
      Pela Comunidade Europeia
      Za Európske spoločenstvo
      za Evropsko skupnost
      Euroopan yhteisön puolesta
      På Europeiska gemenskapens vägnar

      KÖLCSÖNÖSEN ELFOGADOTT JEGYZŐKÖNYV
      I.   Bevezetés
      2004. március 11-én, a Norvégia és a Bizottság tisztviselői közötti több találkozót követően megállapodás jött létre a vámcsökkentésről, illetve -eltörléséről számos, az EGT-megállapodás 3. jegyzőkönyvében (1) vagy az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti 1973-as szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvében (2) szereplő feldolgozott mezőgazdasági termék vonatkozásában.
      Ezek az engedmények javíthatják Norvégia és a Közösség piacra jutási esélyeit, és igénylik az EGT-megállapodás 3. jegyzőkönyvének, valamint a kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvének módosítását. Ezért a két fél megállapodott abban, hogy a hatóságaikhoz jóváhagyásra beterjesztenek néhány változtatást azon behozatali szabályokra vonatkozóan, amelyeket az egyes feldolgozott mezőgazdasági termékekre alkalmaznak. A változtatásokat az EGT-megállapodás 3. jegyzőkönyvét módosító EGT-vegyesbizottsági határozat formájában, illetve a jelen megállapodás esetében az Európai Közösség és a Norvég Királyság közötti levélváltás formájában fogják végrehajtani.
      A 2. jegyzőkönyv módosításai 2005. január 1-jén lépnek hatályba.
      A két fél megállapodik abban, hogy a vonatkozó behozatali szabályok a 2002. november 27-i, levélváltás formájában létrejött megállapodás helyébe lépnek.
      II.   Norvég behozatali szabályok
      2005. január 1-jétől Norvégia az alábbi éves vámkontingenseket nyitja meg a Közösség számára:

                  Norvég vámtarifa-kódok

                  Leírás

                  Mennyiség

                  Alkalmazandó vámtétel

                  1506.0021

                  Faggyú, faggyúolaj és pataolaj

                  2 360 tonna

                  Nulla

                  1518.0041

                  Lenmagolaj

                  100 tonna

                  Nulla

            III.   Közösségi behozatali szabályok
      2005. január 1-jétől a Közösség az alábbi éves vámkontingenseket nyitja meg Norvégia számára:

                  Tételszám

                  KN kód

                  Leírás

                  Mennyiség

                  Alkalmazandó vámtétel

                  09.0765

                  1517 10 90

                  Margarin, kivéve a folyékony margarint, legfeljebb 10 tömegszázalék tejzsírtartalommal

                  2 470 tonna

                  Nulla

                  09.0771

                  ex22071000
                  (TARIC-kód 90)

                  Nem denaturált etilalkohol, legalább 80 térfogatszázalék alkoholtartalommal, kivéve az EGK-Szerződés I. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékekből nyertet

                  164 000 hektoliter

                  Nulla

                  09.0772

                  ex22072000
                  (TARIC-kód 90)

                  Etilalkohol és egyéb szeszek, denaturált, bármilyen erősséggel, kivéve az EGK-Szerződés I. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékekből nyertet

                  14 340 hektoliter

                  Nulla

                  09.0774

                  2403 10

                  Dohányáru, akár tartalmaz dohányhelyettesítőket valamilyen arányban, akár nem

                  370 tonna

                  Nulla

            IV.   Közösségi behozatali szabályok egyes üdítőitalokra

                  —

                  2005. január 1-jétől kezdődő hatállyal a jelenlegi szabályozások felfüggesztik a kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyve szerinti, a 2202 10 00 (víz, beleértve az olyan ásványvizet és a szénsavas vizet, amely hozzáadott cukrot vagy más édesítőszert vagy ízesítést tartalmaz), és az ex22029010 (egyéb, cukrot – szacharózt vagy invertcukrot – tartalmazó alkoholmentes italok) KN-kódok alá besorolt árukra alkalmazott nulla százalékos vámtételű rendszert.

                  —

                  A Közösség egyéves nulla százalékos vámtételű vámkontingenst nyit meg január 1-jétől december 31-ig a Norvégiából származó és a 2202 10 00 (víz, beleértve az olyan ásványvizet és szénsavas vizet, amely hozzáadott cukrot vagy más édesítőszert vagy ízesítést tartalmaz) és az ex22029010 (egyéb, cukrot – szacharózt vagy invertcukrot – tartalmazó alkaoholmentes italok) KN-kódok alá besorolt árukra, a következő mennyiségre: 14,3 millió liter 2005-ben. A megadott vámkontingensen kívül az importvám 0,047 €/liter lesz. Az importvámot évente felül kell vizsgálni a Norvégia és a Közösség közötti cukorárak különbségének alapján.

                  —

                  2005. október 31-én és minden következő év október 31-én, ha a vámkontingenst már kimerítették, a következő év január 1-jétől alkalmazandó vámtételt 10 %-kal meg kell emelni. Ha a kontingens nem merült ki addig az időpontig, az 1. bekezdésben említett termékek korlátlan, nulla százalékos vámtételű hozzáférést kapnak a Közösség irányában, a következő év január 1-jétől december 31-ig.

            V.   A II., III. és IV. pontban rögzített vámkontingenseket az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti 1973-as szabadkereskedelmi megállapodás 3. jegyzőkönyvében megállapított származási szabályokkal összhangban álló származású termékekre kell megadni.

   Uram!
   Megtiszteltetés számomra, hogy igazolhatom levelének a mai napon történő kézhezvételét, amely a következőképpen szól:

      „Megtiszteltetés számomra, hogy megerősíthetem a Közösség egyetértését az ehhez a levélhez csatolt „kölcsönösen elfogadott jegyzőkönyv”-vel az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvére vonatkozóan.”

   Megtisztelés számomra, hogy megerősíthetem: a Kormányom egyetért az Ön levelének tartalmával és a módosítások javasolt hatálybalépésének időpontjával.
   Kérem, Uram, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.
   Done at Brussels,
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      For the Government of the Kingdom of Norway
      Por el Gobierno del Reino de Noruega
      Za vládu Norského království
      På vegne af Kongeriget Norges regering
      Im Namen des Königreichs Norwegen
      Norra Kuningriigi valitsuse nimel
      Για την Κυβέρνηση του Βασιλείου της Νορβηγίας
      Pour le gouvernement du Royaume de Norvège
      Per il Governo del Regno di Norvegia
      Norvēģijas Karalistes valdības vārdā
      Norvegijos Karalystės Vyriausybės vardu
      A Norvég Királyság Kormánya részéről
      Għall-Gvern tar-Renju tan-Norveġja
      Voor de Regering van het Koninkrijk Noorwegen
      W imieniu Rządu Królestwa Norwegii
      Pelo Governo do Reino da Noruega
      Za vládu Nórskeho kráľovstva
      Za vlado Kraljevine Norveške
      Norjan kuningaskunnan hallituksen puolesta
      För Konungariket Norges regering

      (1)  HL L 22., 2002.1.24., 34. o.

      (2)  HL L 171., 1973.6.27., 2. o.


title: A Tanács (KKBP) 2015/1924 határozata (2015. október 26.) a Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/101/KKBP határozat módosításáról

text:
               27.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 281/10

         A TANÁCS (KKBP) 2015/1924 HATÁROZATA
   (2015. október 26.)
   a Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/101/KKBP határozat módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2011. február 15-én elfogadta a 2011/101/KKBP határozatot (1).

               (2)

               Egy elhunyt személyt törölni kell az említett határozat I. és II. mellékletéből.

               (3)

               A 2011/101/KKBP határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2011/101/KKBP határozat I. és II. melléklete az e határozat mellékletének megfelelően módosul.
   2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2015. október 26-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         F. MOGHERINI

      (1)  A Tanács 2011/101/KKBP határozata (2011. február 15.) a Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedésekről (HL L 42., 2011.2.16., 6. o.).

      MELLÉKLET

                  I.

                  A 2011/101/KKBP határozat I. mellékletének „I. Személyek” szakaszából a következő természetes személyre vonatkozó bejegyzés törlésre kerül:

                              Név (és esetleges névváltozatok)

                                          51.

                                          MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)

                  II.

                  A 2011/101/KKBP határozat II. mellékletének „I. Személyek” szakaszából a következő természetes személyre vonatkozó bejegyzés törlésre kerül:

                              Név (és esetleges névváltozatok)

                                          41.

                                          MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)


title: 2010/367/: A Bizottság határozata ( 2010. június 25. ) a baromfi és a vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok tagállami végrehajtásáról (az értesítés a C(2010) 4190. számú dokumentummal történt)  (EGT-vonatkozású szöveg )

text:
               1.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 166/22

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2010. június 25.)
   a baromfi és a vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok tagállami végrehajtásáról
   (az értesítés a C(2010) 4190. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2010/367/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az egyes élő állatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 10. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a madárinfluenza elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedésekről és a 92/40/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2005. december 20-i 2005/94/EK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A madárinfluenza a madarak, többek között a baromfik fertőző vírusos betegsége. A házi baromfi madárinfluenza-vírussal való megfertőződése a betegség két főbb fajtájában jelentkezhet, amelyek virulencia tekintetében eltérőek. Az alacsony patogenitású típus általában csak enyhe tüneteket okoz, míg a magas patogenitású típus a legtöbb baromfifaj esetében igen magas elhullási arányt eredményez. E betegség komoly hatással lehet a baromfitenyésztés nyereségességére.

               (2)

               A 2005/94/EK irányelv intézkedéseket ír elő az abban meghatározott, H5 és H7 altípusba tartozó madárinfluenza-vírustörzsek által okozott, magas patogenitású madárinfluenza (HPAI), illetve alacsony patogenitású madárinfluenza (LPAI) baromfi vagy más, fogságban tartott állatfaj esetében történő kitörés elleni védekezésre. A 2005/94/EK irányelv előír továbbá bizonyos, a madárinfluenza-vírusok felügyeletével és korai kimutatásával kapcsolatos megelőző intézkedéseket is.

               (3)

               A 2005/94/EK irányelv szerint a kötelező felügyeleti programok végrehajtása a tagállamok feladata. E felügyeleti programok célja, hogy már akkor azonosítsák az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusok baromfiban, különösen vízimadárfajokban történő terjedését, mielőtt az széles körben elterjedne a baromfiállományban, hogy védekező intézkedéseket lehessen hozni a vírus esetleges pusztító következményekkel járó, HPAI vírussá történő mutációjának lehetséges elkerülése érdekében.

               (4)

               A 2005/94/EK irányelv vadon élő madarakon elvégzendő felügyeleti programokat is előír, hogy a rendszeresen frissített kockázatértékelés alapján hozzájáruljon az ismeretek bővítéséhez arról, hogy milyen kapcsolat áll fenn a madaraknál jelentkező, bármely madárinfluenza eredetű vírus és a vadon élő madaraknak tulajdonítható fenyegetettség között.

               (5)

               A baromfi és a vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó tagállami felügyeleti programok végrehajtásáról és a 2004/450/EK határozat módosításáról szóló, 2007. április 13-i 2007/268/EK bizottsági határozat (3) elfogadásának céljaként meghatározásra kerültek az ilyen felügyeleti programok végrehajtására vonatkozó iránymutatások.

               (6)

               Az említett határozat elfogadása óta a felügyeleti programok végrehajtása során szerzett tagállami tapasztalok, valamint a tudományos ismeretek és a kutatási eredményeken alapuló következtetések eredményei azt mutatják, hogy – a gazdaság földrajzi elhelyezkedését és más kockázati tényezőket is figyelembe véve – bizonyos kategóriájú baromfifajoknál és baromfi-tenyésztési módszereknél magasabb a madárinfluenza-vírussal történő fertőződés kockázata, mint másoknál.

               (7)

               A HPAI-vírus H5N1 altípusa Délkelet-Ázsiából Európába történő behurcolásának és nyugati irányú terjedésének veszélye 2005-ben ahhoz vezetett, hogy kiegészítő intézkedéseket fogadtak el a vírustípus megjelenésére történő felkészülés, valamint baromfiban és vadon élő madarakban történő korai felismerése érdekében.

               (8)

               A vadon élő madarak madárinfluenzájának felügyeletére vonatkozó kiegészítő követelményekről szóló, 2005. október 17-i 2005/731/EK bizottsági határozat (4) előírja a tagállamok számára, hogy intézkedjenek arról, hogy az illetékes hatóságok értesítést kapjanak a vadon élő madarakat – kiváltképpen vízimadarakat – érintő, bármiféle rendkívüli elhullásról vagy jelentős járványkitörésről. Továbbá mintavételt és a madárinfluenza-vírus kimutatására laboratóriumi vizsgálatot kell végezni.

               (9)

               A 2005/731/EK határozatban meghatározott követelményeket e határozatba is fel kell venni.

               (10)

               2006 és 2009 között több mint 350 000 vadon élő madár esetében történt mintavétel és vizsgálat madárinfluenza jelenlétére. A tagállami felügyelet során a mintavételt átlagosan 75 %-ban élő állatokon, 25 %-ban pedig beteg vagy elhullott állatokon végezték.

               (11)

               E négyéves időszak alatt több mint ezer elhullott, illetve beteg madár esetében adott pozitív eredményt a vizsgálat a HPAI H5N1 altípusa vonatkozásában, míg egészséges, élő madarak esetében csak öt minta bizonyult pozitívnak. Az alacsony patogenitású madárinfluenza altípusait csaknem kizárólag élő madarakból származó mintákon mutatták ki.

               (12)

               Az uniós madárinfluenza-referencialaboratórium (továbbiakban: EURL) által összeállított, a madárinfluenza uniós felügyeletéről (5) kiadott éves jelentésekben levont következtetések, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) tudományos véleményei (6)
                   (7)
                   (8), valamint a nemrég felállított állatbetegség-felügyeleti munkacsoport (TFADS) kiemelte, hogy bizonyos mértékben módosítani kell a baromfira és vadon élő madarakra jelenleg érvényben lévő felügyeleti stratégiát, hogy fokozott jelentőséget kapjon benne a kockázatalapú megközelítés, amely a baromfikat és más, fogságban tartott madarakat tartó gazdaságok védelmét tekintve betegségmegelőzés és védekezés céljából az illetékes hatóságok tájékoztatásának a legmegfelelőbb felügyeleti stratégiájának tűnik.

               (13)

               A kockázatalapú felügyeletnek ki kell egészítenie a baromfik madárinfluenza-fertőződését figyelő korai észlelő rendszereket, amelyekről már a H5N1 altípus alá tartozó A influenzavírus által okozott, nagy patogenitású madárinfluenzának a vadon élő madarakról a baromfira és más, fogságban élő madarakra történő átvitele veszélyének csökkentésére irányuló biológiai biztonsági intézkedések meghatározásáról és a különös veszélyben lévő területeken korai észlelő rendszer biztosításáról szóló, 2005. október 19-i 2005/734/EK bizottsági határozat (9) 2. cikke, valamint a 2005/94/EK tanácsi irányelvben előírt, a madárinfluenzára vonatkozó diagnosztikai kézikönyv elfogadásáról szóló, 2006. augusztus 4-i 2006/437/EK tanácsi irányelv (10) melléklete II. fejezetének 2. pontja rendelkezik.

               (14)

               Az újonnan szerzett tapasztalatok és tudományos eredmények fényében ezért felül kell vizsgálni a 2007/268/EK határozat baromfi és vadon élő madarak madárinfluenzájának felügyeletére vonatkozó iránymutatásait, és helyükbe az e határozatban megállapított iránymutatásokat kell léptetni.

               (15)

               Az uniós jogszabályok egységessége érdekében a mintavételt és a laboratóriumi vizsgálatokat – ellenkező rendelkezés hiányában – a 2006/437/EK határozatban előírt eljárásoknak megfelelően kell elvégezni.

               (16)

               Az uniós jogszabályok egységessége érdekében a vadon élő madarakra vonatkozó felügyeleti programok végrehajtásakor teljes körű figyelmet kell fordítani a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) követelményeire, különös tekintettel az e határozat II. melléklete 1. részének 2. és 3. szakaszában foglalt felügyeleti tervre, illetve mintavételi eljárásra.

               (17)

               A 2005/731/EK és a 2007/268/EK határozat hatályát veszti.

               (18)

               Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az illetékes hatóságok a vadmadár-megfigyelési, -gyűrűzési, -vadászati és más, érintett szervezetekkel együtt megtegyék a megfelelő lépéseket annak biztosítására, hogy ezen szervezetek azonnali értesítési kötelezettséggel viseltessenek az illetékes hatóságok felé a vadon élő madarakat, kiváltképpen vízimadarakat érintő, bármiféle rendkívüli elhullás vagy jelentős járványkitörés esetén.
   2. cikk
   (1)   A tagállamok biztosítják, hogy közvetlenül azután, hogy az 1. cikkben előírt értesítés beérkezett az illetékes hatósághoz, valamint bármely olyan esetben, amikor madárinfluenzán kívül más betegség nem magyarázza egyértelműen a megbetegedést, az illetékes hatóság haladéktalanul gondoskodik a következőkről:

               a)

               megfelelő minták begyűjtése az elhullott madarakból és lehetőség szerint más olyan madarakból is, amelyek kapcsolatba kerültek az elhullott madarakkal;

               b)

               e minták laboratóriumi vizsgálata madárinfluenza-vírus kimutatása céljából.

         (2)   A mintavételi és a vizsgálati eljárásokat a madárinfluenzára vonatkozó diagnosztikai kézikönyv II-VIII. fejezetével összhangban kell elvégezni, amelyet a 2006/437/EK határozat fogadott el.
   (3)   A tagállamok késedelem nélkül értesítik a Bizottságot, amennyiben az (1) bekezdés b) pontjában előírt laboratóriumi vizsgálatok a HPAI-vírus tekintetében pozitív eredményt mutatnak.
   3. cikk
   A 2005/94/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésével összhangban a baromfi és a vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó, tagállami felügyeleti programoknak meg kell felelniük az e határozat I. és II. mellékletében megállapított iránymutatásoknak.
   4. cikk
   Az uniós jogszabályokban előírt követelmények sérelme nélkül az illetékes hatóság biztosítja, hogy a baromfira és a vadon élő madarakra vonatkozó felügyeleti programok során a madárinfluenzára vonatkozó szerológiai vagy virológiai vizsgálatok – akár pozitív, akár negatív – eredményeiről a Bizottság hathavonta jelentést kapjon. A jelentéseket a Bizottság online rendszerén keresztül kell benyújtani, az első hat hónapra (január 1.–június 30.) vonatkozóan az adott év július 31-ig, a következő hat hónapra (július 1.–december 31.) vonatkozóan pedig a következő év január 31-ig.
   5. cikk
   A 2005/731/EK és a 2007/268/EK határozat hatályát veszti.
   6. cikk
   Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2010. június 25-én.

            a Bizottság részéről

         John DALLI

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 224., 1990.8.18., 29. o.

      (2)  HL L 10., 2006.1.14., 16. o.

      (3)  HL L 115., 2007.5.3., 3. o.

      (4)  HL L 274., 2005.10.20., 93. o.

      (5)  Az Európai Bizottság weboldala: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/controlmeasures/avian/eu_resp_surveillance_en.htm

      (6)  The EFSA Journal (2005) 266., 1–21. o.; A madárinfluenza állat-egészségügyi és állatjólléti aspektusairól szóló tudományos vélemény.

      (7)  The EFSA Journal (2008) 715., 1–161. o., A madárinfluenza állat-egészségügyi és állatjólléti aspektusairól, valamint a madárinfluenza uniós baromfitartó gazdaságokba történő behurcolásának veszélyeiről szóló tudományos vélemény.

      (8)  The EFSA Journal (2006) 357., 1–46. o., A vonuló madarak és a magas patogenitású madárinfluenza elterjesztésének általuk betöltött lehetséges szerepéről szóló tudományos vélemény.

      (9)  HL L 274., 2005.10.20., 105. o.

      (10)  HL L 237., 2006.8.31., 1. o.

      (11)  HL L 20., 2010.1.26., 7. o.

      I. MELLÉKLET

         A baromfi madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok végrehajtására vonatkozó iránymutatások

      1.   A felügyeleti programok célkitűzései

      A baromfi madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programoknak az a célja, hogy az illetékes hatóság tájékoztatást kapjon a madárinfluenza-vírus terjedéséről, ezáltal a 2005/94/EK irányelvnek megfelelően az éves ellenőrzések kertében, aktív felügyelet révén meg tudja fékezni a betegséget a következők esetében:

                  a)

                  a H5 és H7 altípusba tartozó, alacsony patogenitású madárinfluenza (LPAI) tyúkfélékben (csirke, pulyka, gyöngytyúk, fácán, fogoly, illetve fürj) és futómadarakban, ezáltal kiegészítve az egyéb, meglévő korai észlelő rendszereket;

                  b)

                  a H5 és H7 altípusba tartozó, alacsony patogenitású madárinfluenza (LPAI), valamint a magas patogenitású madárinfluenza (HPAI) házi vízi szárnyasokban (vadállomány pótlására szánt kacsa, liba és tőkés réce).

            2.   Felügyeleti terv

      A baromfigazdaságokban a madárinfluenza-antitestek jelenlétének kimutatására mintavételt és szerológiai vizsgálatot kell végezni a 2005/94/EK irányelvben foglaltak szerint.
      Ez az aktív felügyelet – a 2005/734/EK határozatban és a madárinfluenzára vonatkozó diagnosztikai kézikönyv elfogadásáról szóló 2006/437/EK bizottsági határozat II. fejezetében előírtaknak megfelelően – kiegészíti a tagállamokban jelenleg is működő, korai észlelő rendszereket; különösen azokat a rendszereket, amelyek a madárinfluenza behurcolásának kockázata által különösen érintettnek tekintett baromfigazdaságokban kerülnek végrehajtásra.
      Az állatbetegségek felügyeletére két alapvető, nemzetközileg elismert módszer létezik: a) a kockázatalapú felügyelet; és b) a reprezentatív mintavételen alapuló felügyelet.
      2.1.   Kockázatalapú felügyelet (RBS)

      A madárinfluenza célzott és erőforrás-hatékony felügyeletének megvalósításakor a kockázatalapú felügyelet módszerét kell előnyben részesíteni.
      Az e módszer alkalmazását választó tagállamoknak részletesen meg kell határozniuk a baromfiállomány megfertőzöttsége esetén végigjárandó kockázati útvonalat és a baromfigazdaságokban elvégzendő mintavételi módszer keretét, mivel ezek esetében bizonyítottan nagyobb a madárinfluenzával történő megfertőződés kockázata.
      A 4.1. szakaszban felsorolt kritériumok és kockázati tényezők listája ugyan nem kimerítő, de jelzésértékű arra nézve, hogy miként kell a különböző rendszerekben az egyes kategóriákba tartozó baromfifélék, illetve baromfi-tenyésztési módszerek mintavételét és vizsgálatát végezni. Az illető tagállamok egyedi állat-egészségügyi helyzete függvényében különböző súlyozás alkalmazására lehet szükség.
      2.2.   Reprezentatív mintavételen alapuló felügyelet

      Amennyiben egy tagállam nincs abban a helyzetben, hogy a területén élő baromfiállomány megfertőzöttsége esetén végigjárandó kockázati útvonalat megfelelő kutatási eredmények alapján értékelje, a felügyeletet a reprezentatív mintavétel módszere alapján végzi. A mintavételezendő baromfigazdaságok számának meg kell felelnie az 1. és 2. táblázatban az adott baromfifajtára megadott számnak.
      A madárinfluenza szerológiai vizsgálata céljából történő mintavételt a tagállam egész területén úgy kell rétegezni, hogy a mintákat a tagállam egészére reprezentatívnak lehessen tekinteni.
      3.   Célpopulációk

      A felügyeleti programok keretében a következő kategóriába tartozó baromfifajok, illetve baromfi-tenyésztési módszerek körében kell mintavételt végezni:

                  a)

                  tojótyúk;

                  b)

                  szabadtartású tojótyúk;

                  c)

                  tenyészcsirke;

                  d)

                  tenyészpulyka;

                  e)

                  tenyészkacsa;

                  f)

                  tenyészliba;

                  g)

                  hízópulyka;

                  h)

                  hízókacsa;

                  i)

                  hízóliba;

                  j)

                  tenyésztett szárnyasvad (tyúkféle, gallinaceous), főként kifejlett madarak, például tenyészmadarak;

                  k)

                  tenyésztett szárnyasvad (vízi szárnyas);

                  l)

                  futómadár.

            Az alábbi különleges körülmények között ugyanakkor a következő kategóriájú baromfit is fel lehet venni a felügyeleti programokba:

                  m)

                  brojlercsirke, amennyiben: i. a szabadtartású egyedek száma jelentős; és ii. madárinfluenzával történő megfertőződésük kockázata magasnak minősül;

                  n)

                  háztáji állományok: általában kisebb szerepük van a vírus cirkulációjában és terjedésében, valamint mintavételük erőforrás-igényes, egyes tagállamokban ugyanakkor – nagy számuk, kereskedelmi célú baromfigazdasághoz való közelségük, a helyi/regionális kereskedelemben való részvételük, valamint a 4.1. szakaszban felsorolt, egyéb szempontok és kockázati tényezők miatt, különösen fajösszetételüket tekintve – a háztáji állományok nagyobb kockázatot hordozhatnak a madárinfluenza tekintetében.

            Mindazonáltal a mintavétel elhagyható, amennyiben azt a kockázat mértéke egy baromfi-tenyésztési kategória tekintetében (pl. kiemelt biológiai biztonsági körülmények között tartott tenyészcsirkék) alaposan indokolja.
      4.   Kockázatalapú felügyeleti módszer (RBS)

      A kockázatalapú felügyeleti módszer választásáról tagállami értékelés alapján kell dönteni, amely során legalább a következő szempontokat és kockázati tényezőket kell figyelembe venni:
      4.1.   Szempontok és kockázati tényezők

      4.1.1.   A vadon élő madarak – különösen is a „célfajok”– közvetlen vagy közvetett kitettsége okán a vírus baromfigazdaságba történő behurcolásánál figyelembe veendő szempontok és kockázati tényezők

                  a)

                  A baromfigazdaság olyan vizes élőhelyek, kisebb vagy nagyobb tavak, mocsarak, folyó- vagy tengerpartok szomszédságában helyezkedik el, ahol vadon élő vízi vándormadarak gyülekezhetnek.

                  b)

                  A baromfigazdaság olyan területen helyezkedik el, ahol sok vadon élő vízi vándormadár fordul elő, különösen ha ezek olyan madarak, amelyek a HPAI H5N1 kimutatása szempontjából „célfajok”, és szerepelnek a II. melléklet 2. részében.

                  c)

                  A baromfigazdaság vadon élő vízi vándormadarak pihenő- és költőhelyeinek szomszédságában található, különösen amennyiben ezen területek a vándormadarak vonulása révén kapcsolatban vannak olyan területekkel, ahol vadon élő madarakban vagy baromfiban a HPAI H5N1 jelenléte ismert.

                  d)

                  Szabadtartású baromfigazdaságok vagy olyan baromfigazdaságok, ahol a baromfit vagy az egyéb, fogságban élő madarat szabad ég alatt tartják olyan létesítményekben, ahol a vadon élő madarakkal való érintkezés nem előzhető meg megfelelően.

                  e)

                  A baromfigazdaság biológiai biztonsági szintje alacsony, ideértve a takarmánytárolási módszereket és a felszíni víz használatát is.

            4.1.2.   A vírus baromfigazdaságon belüli és baromfigazdaságok közötti terjedésénél figyelembe veendő szempontok és kockázati tényezők, valamint a madárinfluenza baromfiról baromfira történő, illetve baromfigazdaságok közötti terjedésének következményei (hatás)

                  a)

                  Több baromfifaj jelenléte egy baromfigazdaságban, különösen házi kacsa és házi liba együttes jelenléte más baromfifajokkal.

                  b)

                  Olyan baromfi-tenyésztési kategóriák és baromfifajok jelenléte a gazdaságban, amelyek a felügyeleti adatok tanúsága szerint a tagállamban növekvő arányú madárinfluenza-fertőződési arányt mutatnak, például vadállomány pótlására szánt kacsa- vagy baromfitelepek (különösen tenyésztett tőkésréce-állományok).

                  c)

                  A baromfigazdaság olyan földrajzi területen való elhelyezkedése, ahol a baromfigazdaságok előfordulása gyakori.

                  d)

                  Kereskedelmi jellemzők, ideértve a közvetlen vagy közvetett baromfibehozatalt és e szállítások intenzitását, valamint egyéb szempontokat, pl. szállítási eszközök, berendezések vagy személyzet.

                  e)

                  Olyan kategóriájú baromfik jelenléte, amelyek élettartama hosszú, valamint vegyes korosztályú baromfi jelenléte a gazdaságban (pl. tojótyúkok).

            4.2.   Kockázatnak kitett populációk célzott kiválasztása

      A célzott kiválasztás mértékének tükröznie kell az adott baromfigazdaságban jelenlévő kockázati tényezők számát és helyi súlyozását.
      Az illetékes hatóság a felügyeleti terv megállapításakor értékelésében egyéb kockázati tényezőket is figyelembe vehet, amelyeket felügyeleti programjában kellőképpen ki kell fejtenie, és megfelelő bizonyítékkal alá kell támasztania.
      4.3.   Mintavételezendő baromfigazdaságok célzott kiválasztása

      A mintavételezendő baromfigazdaságok számának kockázatipopuláció-alapú meghatározásához az 1. és 2. táblázatot lehet alapul venni.
      5.   Reprezentatív mintavételen alapuló módszer

      A 2.2. szakaszban ismertetett reprezentatív mintavétel alkalmazásakor a mintavételezendő baromfigazdaságok számát az 1. és 2. táblázat adatai alapján kell kiszámítani, a baromfigazdaságban jelen lévő baromfifajok szerint.
      5.1.   A mintavételezendő baromfigazdaságok száma a madárinfluenza szerológiai vizsgálata céljából

      5.1.1.   A mintavételezendő baromfigazdaságok száma (a kacsa-, liba- és tőkésréce-tartó gazdaságok kivételével)

      A mintavételezendő baromfigazdaságok számát az egyes baromfi-tenyésztési kategóriákra – kacsa-, liba- és tőkésréce-tenyésztésen kívül – oly módon kell meghatározni, hogy – fertőzött baromfigazdaságok legalább 5 %-os előfordulási gyakorisága mellett – 95 %-os konfidencia-intervallummal biztosítsa legalább egy fertőzött baromfigazdaság azonosítását.
      A mintavételt az 1. táblázatnak megfelelően kell végezni.

         1.   táblázat

         A mintavételezendő baromfigazdaságok száma (kacsa-, liba- és tőkésréce-tartó gazdaságok kivételével) baromfi-tenyésztési kategóriák szerint

                  Gazdaságok száma/baromfi-tenyésztési kategória/tagállam

                  Mintavételezendő baromfigazdaságok száma

                  34 egyed alatt

                  összes

                  35–50

                  35

                  51–80

                  42

                  81–250

                  53

                  > 250

                  60

            5.1.2.   Mintavételezendő kacsa-, liba- és tőkésréce-tartó gazdaságok
          (1)

      A mintavételezendő kacsa-, liba- és tőkésréce-tartó gazdaságok számát úgy kell meghatározni, hogy – fertőzött baromfigazdaságok legalább 5 %-os előfordulási gyakorisága mellett – 95 %-os konfidencia-intervallummal biztosítsa legalább egy fertőzött baromfigazdaság azonosítását.
      A mintavételt a 2. táblázatnak megfelelően kell végezni.

         2.   táblázat

         Mintavételezendő kacsa-, liba- és tőkésréce-tartó gazdaságok

                  Kacsa-, liba- és tőkésréce-tartó gazdaságok száma/tagállam

                  Mintavételezendő kacsa-, liba- és tőkésréce-tartó gazdaságok

                  46 egyed alatt

                  összes

                  47–60

                  47

                  61–100

                  59

                  101–350

                  80

                  > 350

                  90

            5.2.   A mintavételezendő baromfik (madarak) száma a baromfigazdaságban

      Az 5.2.1. és 5.2.2. pontban szereplő számadatok a kockázatalapú felügyelet és a reprezentatív mintavétel alapján mintavételezett baromfigazdaságokra egyaránt vonatkoznak.
      5.2.1.   A mintavételezendő madarak száma (kacsa, liba és tőkés réce kivételével) a baromfigazdaságban

      A gazdaságban mintavételezendő madarak számát úgy kell meghatározni, hogy – a szeropozitív madarak legalább 30 %-os előfordulási gyakorisága mellett – 95 %-os valószínűséggel biztosítsa legalább egy, madárinfluenzára szeropozitív madár azonosítását.
      Valamennyi baromfi-tenyésztési kategóriából és baromfifajból (kacsa, liba és tőkés réce kivételével) szerológiai vizsgálat céljából vérmintát kell venni gazdaságonként legalább 5–10 madárból, és amennyiben az adott gazdaságban több ól is van, a mintákat különböző ólakból kell venni.
      Több ól esetén ólanként legalább öt madárból kell mintát venni.
      5.2.2.   A mintavételezendő kacsa, liba és tőkés réce száma a gazdaságban

      A gazdaságban mintavételezendő kacsák, libák és tőkés récék számát úgy kell meghatározni, hogy – szeropozitív madarak legalább 30 %-os előfordulási gyakorisága mellett – 95 %-os valószínűséggel biztosítsa legalább egy, madárinfluenzára szeropozitív madár azonosítását.
      Szerológiai vizsgálat céljából mindegyik kiválasztott baromfigazdaságból húsz vérmintát kell venni (2).
      6.   Mintavételi eljárások szerológiai vizsgálat céljából

      A baromfigazdaságban a mintavétel időszakának minden baromfi-tenyésztési kategória esetében egybe kell esnie a szezonális produkció idejével, és mintavételt vágóhídon is lehet végezni. Ez a mintavételi gyakorlat nem veszélyeztetheti a 4.1. szakaszban felsorolt szempontoknak és kockázati tényezőknek megfelelő, kockázati célú megközelítést.
      Az optimális hatékonyság elérése, valamint annak elkerülése érdekében, hogy személyek feleslegesen tartózkodjanak a baromfigazdaság területén, a mintavételt lehetőség szerint egyéb célú mintavétellel együtt, például a Salmonella és a Mycoplasma jelenlétének ellenőrzése keretében kell elvégezni. Az együttes vizsgálat ugyanakkor nem veszélyeztetheti a kockázatalapú felügyeletre előírt követelmények betartását.
      7.   Mintavétel virológiai vizsgálat céljából

      A madárinfluenza virológiai vizsgálatának céljából történő mintavétel nem helyettesítheti a szerológiai vizsgálatot, és kizárólag a madárinfluenza tekintetében pozitív szerológiai eredményeket adó ellenőrzések nyomon követését célzó vizsgálatok keretében lehet elvégezni.
      8.   Vizsgálati gyakoriság és időszak

      A baromfigazdaságokban évente kell mintavételt végezni. A kockázatelemzés alapján a tagállamok ugyanakkor dönthetnek úgy, hogy növelik a mintavétel és a vizsgálat gyakoriságát. Ennek indokát a felügyeleti programban részletesen ki kell fejteni.
      A mintavételt az adott program végrehajtására kijelölt évben január 1-jétől december 31-ig terjedő időszakban elfogadott felügyeleti programnak megfelelően kell végezni.
      9.   Laboratóriumi vizsgálat

      A minták vizsgálatát a tagállamok madárinfluenzát vizsgáló nemzeti referencialaboratóriumaiban (NRL), vagy egyéb, az illetékes hatóságok által engedélyezett, és az NRL ellenőrzése alatt álló laboratóriumokban kell végezni.
      A laboratóriumi vizsgálatokat a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban kell végezni, amely meghatározza a madárinfluenza megállapítására és differenciáldiagnózisára alkalmas eljárásokat.
      Amennyiben azonban egy tagállam a diagnosztikai kézikönyvben, illetve az Állategészségügyi Világszervezet (OIE) szárazföldi állatoknál alkalmazott diagnosztikai vizsgálatokról és vakcinákról szóló kézikönyvében szereplőktől eltérő laboratóriumi vizsgálatokat kíván alkalmazni, az EURL-nek e vizsgálatokat alkalmazásuk előtt – hitelesített adatok alapján – a célnak megfelelőnek kell minősítenie.
      A nemzeti referencialaboratóriumoknak valamennyi pozitív szerológiai megállapítást meg kell erősíteniük egy hemagglutináció-gátlási próbával, amelyhez az EURL által biztosított kijelölt törzseket kell használniuk:

                  a)

                  a H5 altípus esetében:

                              i.

                              első vizsgálat csörgőrécén/Anglia/7894/06 (H5N3);

                              ii.

                              valamennyi pozitív minta vizsgálata csirkén/Skócia/59(H5N1) az N3 keresztreagáló antitestek jelenlétének kizárására;

                  b)

                  a H7 altípus esetében:

                              i.

                              első vizsgálat pulykán/Anglia/647/77 (H7N7);

                              ii.

                              valamennyi pozitív minta vizsgálata afrikai seregélyen/983/79 (H7N1) az N7 keresztreagáló antitestek kizárására.

            Valamennyi pozitív szerológiai megállapítást járványügyi ellenőrzéseknek és további mintavételnek kell követniük, amelyek a baromfigazdaságban elvégzett virológiai módszerek vizsgálatával azt hivatottak megerősíteni, hogy a madárinfluenza-vírussal történő aktív fertőződés jelen van-e az adott baromfigazdaságban. Az ellenőrzések során levont következtetéseket jelenteni kell a Bizottságnak.
      Valamennyi madárinfluenzavírus-izolátumot továbbítani kell az EURL-hez a 2005/94/EK irányelv VIII. mellékletében meghatározott nemzeti referencialaboratóriumok által betöltött funkciókkal és feladatokkal kapcsolatos uniós jogszabályoknak megfelelően, kivéve, ha tekintetükben a diagnosztikai kézikönyv V. fejezete (4) bekezdésének d) pontja eltérést állapít meg. A H5/H7 altípusba tartozó vírusokat késedelem nélkül továbbítani kell az EURL-nek, és el kell végezni rajtuk a diagnosztikai kézikönyvnek megfelelő standard jellemzési vizsgálatokat (nukleotidszekvenciálás/IVPI).
      Ehhez a minták és diagnosztikai adatok megküldésére az EURL által előírt egyedi protokollokat kell használni. Az illetékes hatóság biztosítja az EURL és az NRL közötti megfelelő információcserét.

         (1)  A kacsa- és libatartó gazdaságokat tekintve nagyobb a bizalom a víruspozitív gazdaságok kimutatása iránt, mivel a tényadatok szerint passzív vagy felügyeleti programok vagy korai észlelőrendszerek segítségével – a tyúkfélékhez képest – kevésbé valószínű, hogy fertőzött kacsa- és libatartó gazdaságokra leljenek.

         (2)  Az 5.2.1. pontban megadottakhoz képest a minták számát azért kell megnövelni, mivel a diagnosztikai teszt víziszárnyasok esetében kevésbé érzékeny.

      II. MELLÉKLET
      1.   RÉSZ

         A vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok végrehajtására vonatkozó iránymutatások

      1.   A felügyelet célkitűzései

      A vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok célja a H5N1 altípusú magas patogenitású madárinfluenza (HPAI) vadon élő madarakban történő korai kimutatásának biztosítása a baromfigazdaságokban élő baromfik védelme és az állategészségügy megóvása érdekében.
      2.   Felügyeleti terv

                  a)

                  A kockázatalapú felügyeletet „passzív” felügyeleti módszer, amelyet haldokló vadon élő madarakon vagy elhullott madarakon végzett laboratóriumi vizsgálatok keretében kell végezni, és annak különösen a vízimadárfajokra kell irányulnia.

                  b)

                  Kiemelt célcsoportját a következők alkotják: vadon élő madarak, különösen azok a „célfajokként” azonosított vízi vándormadarak, amelyeknél a tapasztalatok alapján nagyobb kockázata van a HPAI H5N1 vírus általi fertőződésnek és a vírus átvitelének.

                  c)

                  Célterületei a következők: tengerhez, tavakhoz és vízi utakhoz közeli területek, ahol elhullott madarakat találtak; különösen akkor, ha ezek a területek baromfigazdaságokhoz közel fekszenek, főként pedig olyan területeken, ahol a baromfigazdaságok előfordulása gyakori.

                  d)

                  A felügyelet tervezésekor a fajmeghatározásban való segítségnyújtás és a mintavétel nemzeti helyzethez történő optimális hozzáigazítása érdekében szoros együttműködést kell biztosítani az epidemiológusokkal, az ornitológusokkal és a természetvédelemért felelős illetékes hatósággal.

                  e)

                  Amennyiben a HPAI H5N1 vírus jelentette járványügyi helyzet úgy kívánja, a felügyeleti tevékenységeknek ki kell terjedniük a tájékoztatásra, valamint a vadon élő, elhullott vagy haldokló madarak felkutatására és figyelemmel kísérésére, különös hangsúllyal a célfajhoz tartozó madarakéra. Ezen tevékenységek végrehajtását indokolhatja a HPAI H5N1 vírus baromfiban és/vagy más, vadon élő madárban történő jelenlétének szomszédos tagállamban, harmadik országban vagy olyan országokban történő kimutatása, amelyek a vándor vízimadarak, különösen a célfajokhoz tartozók, vonulása révén kapcsolatban állnak az illető tagállammal. Ez esetben figyelembe kell venni az egyedi vonulási mintákat és a vadon élő madárfajokat, amelyek tagállamonként eltérők lehetnek.

            3.   Mintavételi eljárások

                  a)

                  A mintavételt a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban kell végezni.

                  b)

                  Elhullott vagy haldokló, vadon élő madarakból kloáka- és légcső/garat keneteket és/vagy szöveteket kell gyűjteni elhullott, vadon élő madarakból molekuláris szintű kimutatás (PCR) és/vagy vírusizoláció céljából.

                  c)

                  A minták tárolását és szállítását a diagnosztikai kézikönyv IV. fejezete 5. és 6. bekezdésének különös figyelembevételével kell végezni. Vadon élő madarakban felfedezett madárinfluenza-vírus esetében valamennyi izolátumot továbbítani kell az EURL-hez, kivéve, ha tekintetükben a diagnosztikai kézikönyv V. fejezete (4) bekezdésének d) pontja eltérést állapít meg. A H5/H7 altípusba tartozó vírusokat késedelem nélkül továbbítani kell az EURL-nek, és el kell végezni rajtuk a diagnosztikai kézikönyvnek megfelelő standard jellemzési vizsgálatokat (nukleotidszekvenciálás/IVPI).

                  d)

                  A mintavétel legkésőbbi időpontja a felügyeleti program végrehajtási évében december 31-e.

            4.   Laboratóriumi vizsgálat

      A laboratóriumi vizsgálatokat a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban kell elvégezni.
      A minták vizsgálatát a tagállamok madárinfluenzát vizsgáló nemzeti referencialaboratóriumaiban (NRL) vagy egyéb, az illetékes hatóságok által engedélyezett és az NRL ellenőrzése alatt álló laboratóriumokban kell végezni.
      Amennyiben egy tagállam a diagnosztikai kézikönyvben, illetve az Állategészségügyi Világszervezet (OIE) szárazföldi állatoknál alkalmazott diagnosztikai vizsgálatokról és vakcinákról szóló kézikönyvében szereplőktől eltérő laboratóriumi vizsgálatokat kíván alkalmazni, az EURL-nek e vizsgálatokat alkalmazásuk előtt – hitelesített adatok alapján – a célnak megfelelőnek kell minősítenie.
      M gén használatával előzetes PCR-szűrővizsgálatot kell végezni, majd két héten belül gyors vizsgálatot kell végezni a H5-pozitív eredményeken. H5-pozitív eredmény esetén mihamarabb meg kell vizsgálni a hasadási helyet annak meghatározására, hogy magas patogenitású (HPAI) vagy alacsony patogenitású (LPAI) madárinfluenzát tartalmaz-e. Amennyiben megerősítést nyer a H5 HPAI jelenléte, további gyors vizsgálatokat kell végezni az N-típus meghatározása céljából, bár ezzel csak az N1-altípus jelenléte zárható ki.
      5.   Nyomon követés

                  —

                  Amennyiben megerősítést nyer, hogy HPAI H5 (N1)-pozitív (1) esetekről van szó, a Közösségben a vadon élő madarakban előforduló nagy patogenitású madárinfluenza H5N1 altípusával kapcsolatos egyes védekezési intézkedésekről és a 2006/115/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. augusztus 11-i 2006/563/EK bizottsági határozatban (2) foglalt járványvédelmi intézkedések lépnek érvénybe.

                  —

                  Az epidemiológiai ellenőrzések körében – a madárinfluenza-vírus további előfordulásának lehetséges előrejelzése céljából – fontos meghatározni e nevezett esetekhez kapcsolódó földrajzi területeket, különösen azokat, amelyek a baromfitenyésztés szempontjából lényegesek, például olyan területeket, ahol a baromfigazdaságok előfordulása gyakori.

            2.   RÉSZ

         A madárinfluenza tekintetében mintavétel és vizsgálata céljára alkalmas, vadon élő madárfajok listája („célfajok”)

                  Szám

                  Tudományos név

                  Közhasználatú név

                  1.

                     Accipiter gentilis

                  Héja

                  2.

                     Accipiter nisus

                  Karvaly

                  3.

                     Anas acuta

                  Nyílfarkú réce

                  4.

                     Anas clypeata

                  Kanalas réce

                  5.

                     Anas crecca

                  Csörgő réce

                  6.

                     Anas penelope

                  Fütyülő réce

                  7.

                     Anas platyrhynchos

                  Tőkés réce

                  8.

                     Anas querquedula

                  Böjti réce

                  9.

                     Anas strepera

                  Kendermagos réce

                  10.

                     Anser albifrons albifrons

                  Nagy lilik (európai faj)

                  11.

                     Anser anser

                  Nyári lúd

                  12.

                     Anser brachyrhynchus

                  Rövidcsőrű lúd

                  13.

                     Anser erythropus

                  Kis lilik

                  14.

                     Anser fabalis

                  Vetési lúd

                  15.

                     Ardea cinerea

                  Szürke gém

                  16.

                     Aythya ferina

                  Barátréce

                  17.

                     Aythya fuligula

                  Kontyos réce

                  18.

                     Branta bernicla

                  Örvös lúd

                  19.

                     Branta canadensis

                  Kanadai lúd

                  20.

                     Branta leucopsis

                  Apácalúd

                  21.

                     Branta ruficollis

                  Vörösnyakú lúd

                  22.

                     Bubo bubo

                  Fülesbagoly

                  23.

                     Buteo buteo

                  Egerészölyv

                  24.

                     Buteo lagopus

                  Gatyás ölyv

                  25.

                     Cairina moschata

                  Pézsmaréce

                  26.

                     Ciconia ciconia

                  Fehér gólya

                  27.

                     Circus aeruginosus

                  Barna rétihéja

                  28.

                     Cygnus columbianus

                  Kis hattyú

                  29.

                     Cygnus cygnus

                  Énekes hattyú

                  30.

                     Cygnus olor

                  Bütykös hattyú

                  31.

                     Falco peregrinus

                  Vándorsólyom

                  32.

                     Falco tinnunculus

                  Vörösvércse

                  33.

                     Fulica atra

                  Szárcsa

                  34.

                     Larus canus

                  Viharsirály

                  35.

                     Larus ridibundus

                  Dankasirály

                  36.

                     Limosa limosa

                  Goda

                  37.

                     Marmaronetta angustirostris

                  Márványos réce

                  38.

                     Mergus albellus

                  Kis bukó

                  39.

                     Milvus migrans

                  Barna kánya

                  40.

                     Milvus milvus

                  Vörös kánya

                  41.

                     Netta rufina

                  Üstökös réce

                  42.

                     Phalacrocorax carbo

                  Nagy kárókatona

                  43.

                     Philomachus pugnax

                  Pajzsos cankó

                  44.

                     Pica pica

                  Szarka

                  45.

                     Pluvialis apricaria

                  Aranylile

                  46.

                     Podiceps cristatus

                  Búbos vöcsök

                  47.

                     Podiceps nigricollis

                  Feketenyakú arasszári

                  48.

                     Porphyrio porphyrio

                  Kék fú

                  49.

                     Tachybaptus ruficollis

                  Kis vöcsök

                  50.

                     Vanellus vanellus

                  Bíbic

         (1)  Ezeket a járványvédelmi intézkedéseket a HPAI H5 jelenlétének megerősítése és N1 jelenlétének gyanúja alapján kell végezni.

         (2)  HL L 222., 2006.8.15., 11. o.


title: A Tanács határozata ( 2012. november 20. ) a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó tanácsadó bizottság olasz tagjainak és póttagjainak kinevezéséről

text:
               22.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 360/4

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2012. november 20.)
   a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó tanácsadó bizottság olasz tagjainak és póttagjainak kinevezéséről
   2012/C 360/03
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 23. és 24. cikkére,
   tekintettel a tagállamok kormányai által a Tanácsnak benyújtott, a jelöltek nevét tartalmazó listákra,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2012. október 4-i határozatával (2) kinevezte a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó tanácsadó bizottság tagjait és póttagjait a 2012. szeptember 25-től2014. szeptember 24-ig terjedő időszakra.

               (2)

               Olaszország kormánya jelöléseket nyújtott be több betöltendő helyre,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó tanácsadó bizottság tagjaivá és póttagjaivá nevezi ki a következő személyeket a 2014. szeptember 24-ig terjedő időszakra:
   I.   KORMÁNYKÉPVISELŐK

               Ország

               Tagok

               Póttag

               Olaszország

               Grazia STRANO
               Daniele LUNETTA

               Iolanda Valeria GUTTADAURO

   II.   A SZAKSZERVEZETEK KÉPVISELŐI

               Ország

               Tagok

               Póttag

               Olaszország

               Ornella CILONA
               Ilaria FONTANIN

               Giuseppe CASUCCI

   III.   A MUNKÁLTATÓI SZERVEZETEK KÉPVISELŐI

               Ország

               Tagok

               Póttag

               Olaszország

               Armando OCCHIPINTI
               Paola ASTORRI

               Yasaman PARPINCHEE

         2. cikk
   A még ki nem jelölt tagokat és póttagokat a Tanács egy későbbi időpontban nevezi ki.
   3. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2012. november 20-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  HL L 141., 2011.5.27., 1. o.

      (2)  HL C 302., 2012.10.6., 1. o.


title: Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság főtitkárainak, a Bíróság hivatalvezetőjének, a Számvevőszék, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága főtitkárainak továbbá az Ombudsman képviselőjének határozata (2002. július 25.) az Európai Közösségek Személyzeti Felvételi Hivatalának szervezeti felépítéséről és működéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002D0621

Hivatalos Lap L 197 , 26/07/2002 o. 0056 - 0059

		Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság főtitkárainak, a Bíróság hivatalvezetőjének, a Számvevőszék, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága főtitkárainak továbbá az Ombudsman képviselőjének határozata(2002. július 25.)az Európai Közösségek Személyzeti Felvételi Hivatalának szervezeti felépítéséről és működéséről(2002/621/EK)AZ EURÓPAI PARLAMENT, A TANÁCS ÉS A BIZOTTSÁG FŐTITKÁRAI, A BÍRÓSÁG HIVATALVEZETŐJE, A SZÁMVEVŐSZÉK, A GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁG ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA FŐTITKÁRAI VALAMINT AZ OMBUDSMAN KÉPVISELŐJE,tekintettel a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK [1] tanácsi rendelettel megállapított, az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzatára, valamint egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeire,tekintettel az Európai Közösségek Személyzeti Felvételi Hivatalának létrehozásáról szóló 2002. július 25-i európai parlamenti, tanácsi, bizottsági, bírósági, számvevőszéki, gazdasági és szociális bizottsági, régiók bizottsági és ombudsmani határozatra, és különösen annak 5. cikkére [2],mivel:(1) A személyzeti szabályzat 27. cikke alapján, az intézmények feladata annak biztosítása, hogy a munkaerő-felvétel során olyan tisztviselők munkáját biztosítsák, akik megfelelnek az alkalmasság, a teljesítmény és a tisztesség legmagasabb követelményeinek, és akiket a Közösségek tagállamainak állampolgárai közül a lehető legszélesebb földrajzi alapon, faji, politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződésük, illetve nemük vagy nemi beállítottságuk alapján történő hátrányos megkülönböztetés nélkül, illetve a családi állapotukra vagy családi helyzetükre való tekintet nélkül válasszák ki.(2) A személyzeti szabályzat III. melléklete 1. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése megállapítja a közös vegyes bizottság hatáskörét, és e melléklet 3. cikkének második bekezdése meghatározza a versenyvizsgák megszervezésével megbízott felvételi bizottság tagjai kinevezésének módját,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZTAK:1. cikkA Hivatal kötelességei(1) A Hivatal általános versenyvizsgákat szervez annak biztosítása céljából, hogy a tisztviselők a legjobb szakmai és pénzügyi feltételekkel teljesítsenek szolgálatot az Európai Közösségek intézményei részére. A Hivatal tartaléklistát állít össze, lehetővé téve az intézmények számára az intézmények által meghatározott igényeknek megfelelő, magasan képzett személyzet kiválasztását.(2) A Hivatal részletes feladatai a következők:a) az egyes intézmények kérelmére általános versenyvizsgák megszervezése, a tisztviselőnek történő kinevezésre alkalmas jelöltek tartaléklista összeállítása céljából. A pályázatokat a személyzeti szabályzatnak megfelelően kell megszervezni, a 6. cikk c) pontjával összhangban megállapított egységes feltételek alapján, illetve az igazgatóság által jóváhagyott munkaprogramnak megfelelően;b) az intézményekkel való szoros együttműködés a célból, hogy az intézmények által jelzett, a jövőre vonatkozó és a személyzettel kapcsolatos igényeket felmérjék, illetve időben előkészítsék és hajtsák végre az ezen igényeknek megfelelő versenyvizsga-programot;c) a munkaerő-kiválasztási módszerek és technológiák fejlesztése a legjobb gyakorlatra támaszkodva, illetve összhangban az intézmények személyzetének különböző kategóriáihoz szükséges képességek leírásával;d) az intézményközi pályázatok alapján létrehozott tartaléklista alkalmazásának adminisztrálása és ellenőrzése;e) a tevékenységeikről szóló éves jelentés benyújtása az intézmények felé.2. cikk1.1. Az intézmények feladataiMinden egyes intézmény kinevező hatósága biztosítja azt, hogy – az igazgatóság által jóváhagyott "kvóta" alapján, a 6. cikk i. pontja rendelkezéseinek megfelelően – elegendő számú felvételi bizottsági tag, vizsgáztató és felügyelő álljon rendelkezésre a Hivatal számára annak érdekében, hogy a munkaerő-kiválasztási eljárások zökkenőmentesen történjenek, a személyzeti szabályzat III. mellékletének 3. cikkével összhangban.3. cikkEgyéb szolgáltatások(1) A hivatalvezető és bármilyen szerv, hivatal vagy ügynökség közötti megállapodás alapján a Hivatal munkaerő-kiválasztási eljárást szervezhet annak érdekében, hogy e szervek, hivatalok vagy ügynökségek részére személyzetet válasszon ki. Az ilyen megállapodás megkötése előtt a hivatalvezető megszerzi az igazgatóság beleegyezését. Bármely ilyen megállapodás magában foglalja a Hivatal által biztosított szolgáltatásokhoz kapcsolódó pénzügyi feltételeket.(2) Felkérés esetén a Hivatal technikai támogatást biztosíthat egyes intézmények, szervek, hivatalok vagy ügynökségek által szervezett belső versenyvizsgákhoz.(3) Egyes intézmények felkérésére a Hivatal az egyéb alkalmazottakra vonatkozóan szervez munkaerő-kiválasztási eljárást, az alkalmas jelöltekre vonatkozó olyan tartaléklisták és/vagy adatbázisok összeállítása céljából, amelyekből az egyes intézmények egyéb alkalmazottakat választhatnak ki.(4) A hivatal munkaprogramja – a 6. cikk f) pontjával összhangban – tartalmazza e tevékenységeket, feltéve, hogy a kérelmet a nevezett intézmény időben nyújtja be.4. cikkPanaszok és kérelmek(1) A hivatalvezető gyakorolja a kinevező hatóságra – a személyzeti szabályzat 90. cikkének megfelelően – átruházott hatáskört a Hivatal feladatait érintő valamennyi kérelemmel és panasszal kapcsolatban.(2) A hivatalvezető az igazgatóság elnökével tanácskozik valamennyi olyan panasz esetén, amikor az elnök az eredeti határozatot kívánja jóváhagyni.(3) A Hivatal az ombudsmantól érkező valamennyi olyan kérésre válaszol, amely e határozat alapján a Hivatal feladatkörébe tartozik.5. cikk1.2. Igazgatóság(1) A Hivatal részére igazgatóságot hoznak létre, amelyikbe valamennyi intézmény egy-egy tagot nevez ki, továbbá az intézmények személyzeti bizottságai egyetértésben három, megfigyelői jogállású személyzeti képviselőt neveznek ki.(2) Az igazgatóság tagjai közül két éves időtartamra egyszerű többséggel elnököt választ.(3) Az igazgatóság eljárási szabályzatát, az intézményekhez történő benyújtást követően, egyszerű többséggel fogadja el.(4) Az igazgatóság az elnök kezdeményezésére vagy valamely tagjának kérésére ül össze.(5) Amennyiben az igazgatóság egyszerű többséggel hoz határozatot, minden egyes intézmény egy szavazattal rendelkezik. Egyenlő számú szavazat esetén az elnöké a döntő szavazat.(6) Amennyiben az igazgatóság minősített többséggel hoz határozatot, az intézmények között a következőképpen oszlanak meg a szavazatok: Bizottság: 18 szavazat; Európai Parlament: hét szavazat; Tanács: hét szavazat; Bíróság: három szavazat; Számvevőszék: két szavazat; Gazdasági és Szociális Bizottság: két szavazat; Régiók Bizottsága: két szavazat; ombudsman: egy szavazat. A minősített többséget 24 leadott szavazat jelenti.6. cikk1.3. Az igazgatóság feladataiAz intézmények közös érdekét szem előtt tartva, az igazgatóság:a) jóváhagyja, minősített többséggel eljárva, a Hivatal működésére irányadó szabályokat;b) jóváhagyja, a hivatalvezető javaslata alapján és egyszerű többséggel eljárva, a Hivatal szervezeti felépítését;c) jóváhagyja, a hivatalvezető javaslata alapján és minősített többséggel eljárva, a Hivatal által követendő, munkaerő-kiválasztási politikát szabályozó elveket, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság főtitkárai, a Bíróság hivatalvezetője, a Számvevőszék, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága főtitkárai, illetve az ombudsman képviselője között megkötendő, az egységes, munkaerő-kiválasztásra és munkaerő-felvételi politikára vonatkozó közös elvekről és a tartaléklisták kezelésére vonatkozó elvekről szóló megállapodásnak, valamint a személyzeti szabályzat vonatkozó intézkedéseinek megfelelően;d) a hivatalvezető által összeállított tervezet alapján becslést készít – a költségvetési eljárás keretében egyszerű többséggel eljárva – a Hivatal bevételeiről és kiadásairól, és megküldi e becslést a Bizottságnak, a Bizottság bevételeire és kiadásaira vonatkozó becslés elkészítése érdekében; ezzel egy időben a Hivatal szervezeti felépítését érintő bármely, szükségesnek tekintett változtatást javasol a Bizottságnak;e) jóváhagyja, egyszerű többséggel eljárva, a további olyan szolgáltatások típusát és az azokért felszámítható díjat, amelyeket a Hivatal térítés ellenében az egyes intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek részére elvégezhet, valamint azon feltételeket, amelyek mellett a hivatal e szolgáltatásokat elvégezheti;f) jóváhagyja, a hivatalvezető javaslata alapján egyhangúan eljárva, a munkaprogramot, és különösen a megszervezésre kerülő pályázatok megtervezését és ütemtervét. A munkaprogram tartalmazza az intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek számára szervezett általános versenyvizsgákkal nem összefüggő szolgáltatásokat is;g) jóváhagyja, a hivatalvezető által elkészített tervezet alapján, minősített többséggel eljárva, a működésre vonatkozó éves jelentést, amely tartalmazza az elvégzett munkával és a Hivatal által biztosított szolgáltatásokkal összefüggő valamennyi bevételi és kiadási tételt. Minden év május 1. előtt megküldi az intézmények részére az előző pénzügyi évről szóló jelentést, amelyet az analitikus elszámolás figyelembevételével állítanak össze;h) jóváhagyja, egyszerű többséggel eljárva, azon változó és közvetlen költségek méltányos és kiegyenlített csoportosítását, amelyeket az egyes intézményekre analitikai célokból ráterhelnek, továbbá háromévente frissíti ezt;i) egyszerű többséggel eljárva, a munkaerő-toborzási igények alapján, megállapítja azon szabályokat, amelyek alapján minden egyes intézmény megfelelő számú felvételi bizottsági tagot, vizsgáztatót és felügyelőt állít a hivatal rendelkezésére;j) jóváhagyja, egyszerű többséggel eljárva, azon feltételeket, amelyek mellett, az intézmények határozata 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban, a hivatal engedélyezheti az intézmények számára azt, hogy maguk szervezzék meg saját versenyvizsgáikat.7. cikk1.4. A személyzet kinevezése(1) A Hivatalt a Bizottság által – az egyszerű többséggel elfogadott támogató igazgatósági vélemény kibocsátása után – kinevezett vezető irányítja. Az igazgatóság tevékenyen vesz részt azon eljárásokban, amelyekre a hivatalvezető kinevezése előtt kerül sor, különösen a betöltendő állásról szóló értesítés megfogalmazása és a pályázatok értékelése során.(2) A hivatalvezető a hivatal személyzete tekintetében a kinevező hatóság.(3) A Bizottság, a hivatalvezetőt érintő esetekben, valamint a hivatalvezető, az olyan személyzetet érintő esetekben, amelyre vonatkozóan ő a kinevező hatóság, tájékoztatja az igazgatóságot a kinevezésekről, aláírt szerződésekről, az előléptetésekről és a tisztviselőkkel vagy egyéb alkalmazottakkal szemben megkezdett fegyelmi eljárásokról.(4) A Hivatalon belüli üres álláslehetőségekről valamennyi közösségi szerv tisztviselőjét tájékoztatni kell akkor, amikor a kinevező hatóság úgy dönt, hogy betölti ezen állásokat.(5) A hivatalvezetőt öt éves időtartamra nevezik ki, amely időtartam egy további ciklussal meghosszabbítható.8. cikk1.5. A hivatalvezető feladatai; a személyzet irányítása(1) A hivatalvezető felelős a Hivatal zökkenőmentes működtetéséért. Azon a területen, amelyre az igazgatóság felelőssége kiterjed, annak alárendelten jár el. Titkársági szolgáltatásokat nyújt az igazgatóság számára, beszámol feladatai végrehajtásáról és a Hivatal zökkenőmentes működését szolgáló javaslatokat nyújt be.(2) A személyzet mindennapos irányításával összefüggő igazgatási eljárásokat, ilyenek például az illetmények, a szabadságolás, illetve a betegség-, baleset- és nyugdíjbiztosítás, a Bizottság tisztviselőire és egyéb alkalmazottaira vonatkozó feltételekkel megegyezően kell végrehajtani. E a felsorolás nem teljes, és a Hivatal, a Bizottsággal egyetértésben, kibővítheti azt más területekkel is.9. cikk1.6. Pénzügyek(1) A Hivatal számára elkülönített előirányzatokat, amelyek teljes összegét egy különálló, a Bizottsággal kapcsolatos költségvetési szakaszon belül lévő költségvetési tételbe kell bevezetni, az adott szakasz mellékletében részletesen meg kell állapítani. E melléklet formája megegyezik a bevétel- és költségkimutatással, amelynek részletezése ugyanolyan módon történik, mint a költségvetés szakaszaiban.(2) A Hivatal létszámtervét mellékelni kell a Bizottság létszámtervéhez.(3) A Bizottság, az igazgatóság javaslata alapján, a Hivatalra vonatkozóan a mellékletben bevezetett előirányzatokkal kapcsolatosan, átruházza az engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskörét a hivatalvezetőre, és meghatározza a hatáskör átruházására vonatkozó korlátozásokat és feltételeket. A pénzügyi év végén az igazgatóság tájékoztatja a költségvetési hatóságot a Hivatal által biztosított külön szolgáltatások ellenében befolyt összegek részletezéséről a mellékletben található költségvetési tételen belül.(4) A Hivatal elszámolását a Bizottság számviteléért felelős tisztviselője által megállapított számviteli szabályokkal és módszerekkel összhangban állítják össze. A Hivatal elkülöníti azon bevételi számlákat, amelyek a biztosított szolgáltatásokért érkező befizetésekből származnak.10. cikk1.7. FelülvizsgálatEzt a határozatot a Hivatal létrehozását követő hároméves időtartam elteltével felülvizsgálják.11. cikk1.8. HatálybalépésEz a határozat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.az Európai Parlament részérőla főtitkárJ. Priestleya Bizottság részérőla főtitkárD. O'Sullivana Számvevőszék részérőla főtitkárM. Hervéa Régiók Bizottsága részérőla főtitkárV. Falconea Tanács részérőla főtitkárhelyettesP. De Boissieua Bíróság részérőla hivatalvezetőR. GrassA Gazdasági és Szociális Bizottság részérőla főtitkárP. Venturiniaz ombudsmanJ. Søderman[1] HL L 56., 1968.3.4., 1. o.[2] HL L 197., 2002.7.26., 53. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács határozata (2001. február 26.) az Európai Közösség és a Bangladesi Népi Köztársaság között létrejött, a partnerségről és a fejlesztésről szóló együttműködési megállapodás megkötéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32001D0332

Hivatalos Lap L 118 , 27/04/2001 o. 0047 - 0047

		A Tanács határozata(2001. február 26.)az Európai Közösség és a Bangladesi Népi Köztársaság között létrejött, a partnerségről és a fejlesztésről szóló együttműködési megállapodás megkötéséről(2001/332/EK)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 133. és 181. cikkére, összefüggésben 300. cikke (2) bekezdésének első mondatával és 300. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével,tekintettel a Bizottság javaslatára [1],tekintettel az Európai Parlament véleményére,mivel:(1) A Szerződés 177. cikke értelmében a Közösség fejlesztési együttműködés terén folytatott politikájának ösztönöznie kell a fejlődő országok fenntartható gazdasági és társadalmi fejlődését, a zökkenőmentes és fokozatos integrálódását a világgazdaságba, valamint ezen országokban a szegénység elleni küzdelmet,(2) A külkapcsolatok terén megfogalmazott célkitűzéseinek elérése érdekében a Közösségnek jóvá kell hagynia az Európai Közösség és a Bangladesi Népi Köztársaság között létrejött, a partnerségről és a fejlesztésről szóló együttműködési megállapodást,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkAz Európai Közösség és a Bangladesi Népi Köztársaság között létrejött, a partnerségről és a fejlesztésről szóló együttműködési megállapodást a Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.A megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.2. cikkA megállapodás 20. cikkében előírt értesítést a Tanács elnöke küldi meg.3. cikkA tagállamok képviselőinek támogatásával a Közösséget a Bizottság képviseli a megállapodás 12. cikkében előírt vegyesbizottságban.4. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.Kelt Brüsszelben, 2001. február 26-án.a Tanács részérőlaz elnökA. Lindh[1] HL C 143., 1999.5.21., 8. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács (EU) 2016/2312 határozata (2016. december 8.) az Osztrák Köztársaságnak és Romániának a Perunak a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról

text:
               20.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 345/56

         A TANÁCS (EU) 2016/2312 HATÁROZATA
   (2016. december 8.)
   az Osztrák Köztársaságnak és Romániának a Perunak a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásának az Európai Unió érdekében való elfogadására történő felhatalmazásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen a 81. cikke (3) bekezdésére, összefüggésben annak 218. cikkével,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió egyik célja, hogy előmozdítsa a gyermekek jogainak védelmét az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkében foglaltak szerint. A gyermekeknek a jogellenes elvitellel és visszatartással szembeni védelmét szolgáló intézkedések e politika fontos részét képezik.

               (2)

               A Tanács elfogadta a 2201/2003/EK rendeletet (2) (a továbbiakban: a Brüsszel IIa. rendelet), amelynek az a célja, hogy megvédje a gyermekeket a jogellenes elvitel vagy visszatartás káros hatásaitól, és eljárásokat állapítson meg a szokásos tartózkodási helyük szerinti államba történő gyors visszatérésük biztosítására, valamint biztosítsa a kapcsolattartási jogok és felügyeleti jogok védelmét.

               (3)

               A Brüsszel IIa. rendelet kiegészíti és megerősíti a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményt (a továbbiakban: az 1980. évi Hágai Egyezmény), amely nemzetközi szintű kötelezettségi és együttműködési rendszert hoz létre a szerződő államok, illetve a központi hatóságok között és amelynek célja a jogellenesen elvitt vagy visszatartott gyermekek gyors visszatérésének biztosítása.

               (4)

               Az Unió valamennyi tagállama részes fele az 1980. évi Hágai Egyezménynek.

               (5)

               Az Unió arra ösztönzi a harmadik államokat, hogy csatlakozzanak az 1980. évi Hágai Egyezményhez, és támogatja az 1980. évi Hágai Egyezmény helyes végrehajtását, többek között azáltal, hogy a tagállamokkal együtt részt vesz a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia által rendszeresen szervezett különbizottságokban.

               (6)

               Az uniós tagállamok és harmadik államok között alkalmazandó közös jogi keret lehet a legjobb megoldás az érzékeny természetű, a gyermekek jogellenes elvitelét érintő nemzetközi esetekre.

               (7)

               Az 1980. évi Hágai Egyezmény kimondja, hogy az egyezmény a csatlakozó állam és azon szerződő államok között alkalmazandó, amelyek nyilatkozatot tettek a csatlakozás elfogadásáról.

               (8)

               Az 1980. évi Hágai Egyezmény nem teszi lehetővé, hogy az olyan regionális gazdasági integrációs szervezetek, mint az Unió, annak szerződő feleivé váljanak. Az Unió ezért nem csatlakozhat az egyezményhez, és nem helyezhet letétbe valamely állam csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatot sem.

               (9)

               Az Európai Unió Bíróságának 1/13. sz. véleménye értelmében az 1980. évi Hágai Egyezmény alapján tett, az elfogadásról szóló nyilatkozatok az Unió kizárólagos külső hatáskörébe tartoznak.

               (10)

               Peru 2001. április 28-án letétbe helyezte az 1980. évi Hágai Egyezményhez való csatlakozásról szóló okmányát. Az 1980. évi Hágai Egyezmény Peru vonatkozásában 2001. augusztus 1-jén lépett hatályba.

               (11)

               Az Osztrák Köztársaság, a Dán Királyság és Románia kivételével már minden tagállam elfogadta Peru csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez. A Peruban fennálló helyzet felmérése nyomán megállapítást nyert, hogy az Osztrák Köztársaság és Románia az 1980. évi Hágai Egyezményben foglalt feltételek alapján az Unió érdekében el tudják fogadni Peru csatlakozását.

               (12)

               Az Osztrák Köztársaságot és Romániát ezért fel kell hatalmazni arra, hogy az e határozatban foglalt feltételeknek megfelelően az Unió érdekében letétbe helyezzék a Peru csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatukat. A többi uniós tagállam már elfogadta Peru csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez, ezért nem kell új elfogadási nyilatkozatot letétbe helyeznie, mivel a nemzetközi közjog értelmében a már megtett nyilatkozat továbbra is érvényes.

               (13)

               A Brüsszel IIa. rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, így részt vesznek e határozat elfogadásában és alkalmazásában.

               (14)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   (1)   Az Osztrák Köztársaság és Románia felhatalmazást kapnak arra, hogy az Unió érdekében elfogadják Peru csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményhez (a továbbiakban: az 1980. évi Hágai Egyezmény).
   (2)   Az (1) bekezdésben említett tagállamok legkésőbb 2017. december 9-ig nyilatkozatot helyeznek letétbe az alábbi megfogalmazásban arról, hogy az Unió érdekében elfogadják Peru csatlakozását az 1980. évi Hágai Egyezményhez:

      „[TAGÁLLAM teljes neve] kijelenti, hogy az (EU) 2016/2312 tanácsi határozattal összhangban elfogadja Peru csatlakozását a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezményhez”.

   (3)   Mindkét tagállam tájékoztatja a Tanácsot és a Bizottságot Peru csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatának letétbe helyezéséről, és a letétbe helyezést követően két hónapon belül közli a Bizottsággal a nyilatkozat szövegét.
   2. cikk
   Azon tagállamoknak, amelyek már e határozat elfogadásának napja előtt letétbe helyezték a Peru 1980. évi Hágai egyezményhez való csatlakozásának elfogadásáról szóló nyilatkozatot, nem kell újabb nyilatkozatot letétbe helyezniük.
   3. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
   4. cikk
   Ennek a határozatnak az Osztrák Köztársaság és Románia a címzettje.

      Kelt Brüsszelben, 2016. december 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Az Európai Parlament 2016. október 5-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  A Tanács 2201/2003/EK rendelete (2003. november 27.) a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 338., 2003.12.23., 1. o.).


               24.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/243

         P7_TA(2014)0059
   Számvevőszék egy tagjának kinevezése (Klaus-Heiner LEHNE – DE)
   Az Európai Parlament 2014. február 4-i határozata Klaus Heiner Lehnének a Számvevőszék tagjává történő kinevezéséről (C7-0423/2013 – 2013/0813(NLE))
   (Konzultáció)
   (2017/C 093/40)

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 286. cikkének (2) bekezdésére, amelynek megfelelően a Tanács konzultált a Parlamenttel (C7–0423/2013),

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 108. cikkére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére (A7-0050/2014),

               A.

               mivel a Parlament Költségvetési Ellenőrző Bizottsága értékelte – különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződés 286. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételek szempontjából – a javasolt jelölt képességeit;

               B.

               mivel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság 2014. január 23-i ülésén meghallgatta a Tanács által a Számvevőszék tagjának jelölt személyt,

               1.

               kedvezően véleményezi a Tanács Klaus Heiner Lehne számvevőszéki taggá történő kinevezésére irányuló javaslatát;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot a Tanácsnak és tájékoztatás céljából a Számvevőszéknek, valamint az Európai Unió többi intézményének és a tagállamok ellenőrző szerveinek.