title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság 273/14/COL határozata (2014. július 9.) a Scandinavian Airlines új rulírozó hiteleszközön keresztül történő finanszírozásáról (Norvégia) [2015/2023]

text:
               12.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 295/47

         AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG 273/14/COL HATÁROZATA
   (2014. július 9.)
   a Scandinavian Airlines új rulírozó hiteleszközön keresztül történő finanszírozásáról (Norvégia) [2015/2023]
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (a továbbiakban: a Hatóság),
   TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 61. és 109. cikkére, valamint 26. és 27. jegyzőkönyvére,
   TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra (a továbbiakban: a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás) és különösen annak 24. cikkére,
   TEKINTETTEL a Felügyeleti és Bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyvére (a továbbiakban: a 3. jegyzőkönyv) és különösen annak I. része 1. cikkének (2) bekezdésére, valamint II. része 7. cikkének (2) bekezdésére,
   mivel:
   I.   TÉNYEK

   1.   AZ ELJÁRÁS

               (1)

               Norvégia, Dánia és Svédország (együttesen: az érintett államok) 2012. október végén nem hivatalosan megkeresték a Hatóságot és az Európai Bizottságot (továbbiakban: Bizottság) azzal, hogy részt kívánnak venni a Scandinavian Airlines (a továbbiakban: a SAS vagy a SAS csoport vagy a vállalkozás) javára nyújtandó új rulírozó hiteleszközben. Az érintett államok 2012. november 12-én úgy határoztak, hogy részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben, hivatalosan a Hatóságnak azonban nem jelentették be az intézkedést.

               (2)

               Az European Low Fares Airline Association (Európai Diszkont Légitársaságok Szövetsége, a továbbiakban: ELFAA) 2013. február 5-én kelt levelében panaszt nyújtott be a Hatósághoz az érintett államoknak az új rulírozó hiteleszközben való részvételével kapcsolatban. A Hatóság 2013. február 18-án kelt levelében felkérte a norvég hatóságokat, hogy nyújtsák be észrevételeiket a panasszal és az állítólagos jogellenes állami támogatással kapcsolatban.

               (3)

               A norvég hatóságok 2013. március 25-én kelt levelükben válaszoltak. A 2013. június 6-i levelükben további információkkal szolgáltak.

               (4)

               A Hatóság 2013. június 19-i 259/13/COL határozatával hivatalos vizsgálati eljárást indított a SAS-nak az új rulírozó hiteleszköz révén nyújtott esetleges jogellenes állami támogatásáról (a továbbiakban: az eljárást megindító határozat). Az eljárást megindító bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (1). A norvég hatóságok, a SAS csoport és a Foundation Asset Management Sweden AB (a továbbiakban: FAM) (2) észrevételeket nyújtottak be az eljárást megindító határozatra vonatkozóan. 2013. november 6-án a Hatóság a SAS csoporttól és a FAM-tól kapott észrevételeket továbbította a norvég hatóságoknak, amelyeknek lehetőséget adott arra, hogy azokra reagáljanak. A norvég hatóságok 2013. december 6-i levelükben arról tájékoztattak, hogy a SAS csoport és a FAM észrevételeire nem kívánnak reagálni.

               (5)

               A Hatóság 2014. február 25-én kelt levelében további tájékoztatást kért a norvég hatóságoktól. Ezen információ megküldésére 2014. március 27-én került sor.

               (6)

               A norvég hatóságok a 2014. március 6-i levelükben a SAS azon döntéséről tájékoztatták a Hatóságot, miszerint a SAS megszünteti az új rulírozó hiteleszközt, és saját tőkéje megerősítésére más lehetőségeket keres. A hiteleszköz 2014. március 4-ével szűnt meg.

               (7)

               Ezen eljárás keretében az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás (a továbbiakban: EGT-megállapodás) 109. cikkének (1) bekezdése, valamint az EFTA-államok között létrejött, a Felügyeleti Hatóság és a Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 24. cikke értelmében a Hatóság jogosult értékelni, hogy Norvégia betartotta-e az EGT-megállapodás rendelkezéseit. Másrészről, kizárólag a Bizottság jogosult értékelni azt, hogy Dánia és Svédország az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) rendelkezéseit tiszteletben tartotta-e. Emellett a 109. cikk (2) bekezdése, valamint az EGT-megállapodás 27. jegyzőkönyve alapján – az Európai Gazdasági Térségben történő egységes alkalmazás biztosítása érdekében – az EFTA Felügyeleti Hatóság és a Bizottság együttműködik, információkat cserél és konzultációkat folytat egymással a felügyeleti politika kérdéseiről, valamint az egyedi esetekről.

               (8)

               A fentiekre tekintettel, valamint mivel a két intézmény ebben az ügyben párhuzamos hatáskörrel rendelkezik, a Hatóság e határozat elfogadását megelőzően együttműködött és konzultált a Bizottsággal.

         2.   A SKANDINÁV LÉGIKÖZLEKEDÉSI PIAC

               (9)

               A (Dániát, Svédországot, Finnországot és Norvégiát magában foglaló) skandináv légiközlekedési piac 2001 és 2011 között a jelentések szerint a rendelkezésre álló férőhely-kilométer (3) tekintetében 126 %-kal nőtt. A rövid távon közlekedő járatok skandináv piacán tapasztalható növekedés szinte teljes egészében az alacsony költséggel működő légitársaságoknak, különösen a Norwegian Air Shuttle-nek és a Ryanairnek köszönhető. A tárgyalt időszakban bekövetkezett növekedés becslések szerint 90 %-a az alacsony költséggel működő légitársaságoktól származott (4).

               (10)

               Az alacsony költséggel működő légitársaságok jelentőségének növekedése ellenére a skandináv piacon a legnagyobb szereplő még mindig a SAS, amelynek becsült piaci részesedése 2011-ben 35,6 % volt, ami azonban messze elmarad az egy évtizeddel korábbi 50 %-os részesedéstől. A Norwegian Air Shuttle és a Ryanair piaci részesedése az említett évben 18,7 %, illetve 6,8 % volt.

         3.   A KEDVEZMÉNYEZETT

               (11)

               A SAS az érintett államok zászlóshajója, amely Skandináviában a legnagyobb, Európában pedig a nyolcadik legnagyobb légitársaság. A SAS a Star Alliance egyik alapító tagja is egyben. A Scandinavian Airlines, a Widerøe (5) és a Blue1 légitársaságokat magában foglaló csoport székhelye Stockholmban található, legfontosabb európai és nemzetközi csomópontja pedig a koppenhágai repülőtér. 2013-ban a SAS mintegy 28 millió utast szállított, bevétele közel 42 milliárd SEK volt.

               (12)

               A SAS jelenleg 50 %-ban az érintett államok tulajdonában van: 21,4 %-ban Svédország, 14,3 %-ban Dánia, 14,3 %-ban pedig Norvégia a tulajdonos. A SAS legnagyobb magánrészvényese a Knut and Alice Wallenberg's alapítvány (a továbbiakban: KAW, 7,6 %), a további részvényesek pedig 1,5 %-os vagy annál kisebb részesedéssel bírnak.

                  1.táblázat

                  A SAS AB fő részvényesei 2012. március 31-én
                   (6)

                           Részvényes

                           Összesen (%)

                           A svéd kormány

                           21,4

                           A dán kormány

                           14,3

                           A norvég kormány

                           14,3

                           Knut and Alice Wallenberg's alapítvány

                           7,6

                           Försäkringsaktiebolaget, Avanza Pension

                           1,5

                           A.H Värdepapper AB

                           1,4

                           Unionen

                           1,4

                           A Dán Nemzeti Bank

                           1,4

                           Robur Försäkring

                           0,9

                           Ponderus Försäkring

                           0,8

                           Andra AP-fonden

                           0,5

                           Tredje AP-fonden

                           0,5

                           SSB+TC Ledning Omnibus FD No OM79

                           0,5

                           Nordnet Pensionsförsäkring AB

                           0,4

                           Swedbank Robur Sverigefond

                           0,4

                           Swedbank Robur Sverigefond Mega

                           0,3

                           JPM Chase NA

                           0,3

                           AMF Aktiefond Småbolag

                           0,3

                           JP Morgan Bank

                           0,3

                           KPA Pensionsförsäkring AB

                           0,2

                           Nomura International

                           0,2

               (13)

               A SAS pénzügyi helyzete évek óta gyenge, a vállalat 2008 és 2013 között ismétlődő veszteségekkel küzdött. 2012 novemberében a Standard and Poor's (a továbbiakban: S&P) hitelminősítő a vállalat besorolását „B mínusz”-ról „CCC plusz”-ra rontotta (7). A nehézségeket fokozták a piacon uralkodó magas üzemanyag-költségek és a bizonytalan kereslet.

               (14)

               A vállalat éves jelentéseiből különösen kitűnik, hogy 2008 és 2012 között a SAS minden egyes évben jelentős veszteségeket és magas összegű nettó pénzügyi adósságot könyvelt el.

                  2. táblázat

                  A SAS legfontosabb pénzügyi adatai 2007–2012 között (millió SEK)
                   (8)

                           2007

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           2012
                           (január–október)

                           Bevételek

                           50 958

                           52 870

                           44 918

                           41 070

                           41 412

                           35 986

                           Nettó pénzügyi adósság

                           1 231

                           8 912

                           6 504

                           2 862

                           7 017

                           6 549

                           Adózás előtti eredmény

                           1 044

                           – 969

                           – 3 423

                           – 3 069

                           – 1 629

                           – 1 245

                           Nettó bevétel

                           636

                           – 6 360

                           – 2 947

                           – 2 218

                           – 1 687

                           – 985

                           Pénzforgalom az adott évben

                           – 1 839

                           – 3 084

                           – 1 741

                           868

                           – 1 243

                           – 1 018

                           Befektetett tőke megtérülése (ROCE) – %

                           6,7

                           – 19,6

                           – 11,7

                           – 7,6

                           – 2,2

                           – 8,1

                           Saját tőke könyv szerinti értékének megtérülése adózás után – %

                           3,8

                           – 47,6

                           – 26,8

                           – 17,0

                           – 12,0

                           – 24,8

                           Kamatfedezeti ráta – %

                           1,8

                           – 5,3

                           – 4,4

                           – 1,9

                           – 0,6

                           – 1,6

               (15)

               A SAS az egyre romló pénzügyi helyzete miatt a 2009/2010-es időszakban egy jelentős költségcsökkentő programot („Core SAS”) valósított meg. A program végrehajtásának keretében a SAS-nak a részvényesei számára történő részvénykibocsátás útján sajáttőke-emelést kellett végrehajtania a következők szerint: i. 2009 áprilisában 6 milliárd SEK értékben, és ii. 2010 májusában 5 milliárd SEK értékben (9).

               (16)

               A SAS pénzügyi nehézségei 2012-ben tetőztek, amikor a vállalat bemutatta a „4 Excellence Next Generation” elnevezésű üzleti tervet (a továbbiakban: 4XNG terv), amelyet a légitársaság vezetősége a SAS-t illetően az „utolsó lehetőség”-nek tekintett (10). Emellett 2012 novemberében a sajtóban megjelent, hogy fennáll a lehetősége annak, hogy a SAS csődbe megy (11).

         4.   AZ INTÉZKEDÉS ISMERTETÉSE: AZ ÚJ RULÍROZÓ HITELESZKÖZ 2012-BEN

               (17)

               A likviditás minimális szintjének fenntartását a többi légitársasághoz hasonlóan a SAS is külső hiteleszközzel oldotta meg. 2006. december 20-tól egy rulírozó hiteleszközt vett igénybe, amely 2013 júniusában járt volna le (a továbbiakban: a régi rulírozó hiteleszköz). A 366 millió EUR összegű régi rulírozó hiteleszközt kizárólag néhány bank biztosította […]. A hiteleszköz számos pénzügyi kötelezettségvállalást vagy feltételt is tartalmazott, úgymint […].

               (18)

               A vállalat üzleti teljesítményének romlása miatt a SAS vezetősége 2011 decemberében úgy döntött, hogy a régi rulírozó hiteleszközt teljes mértékben kimeríti. Miután a SAS egyik leányvállalata (nevezetesen a Spanair) 2012 januárjában csődeljárás megindítása iránti kérelmet nyújtott be, a SAS tárgyalásokat kezdett a bankokkal és 2012. március 15-én megállapodás született a kötelezettségvállalások újramegállapításáról. Az újramegállapítás növelte a régi rulírozó hiteleszköz igénybevételének költségét, szigorította a lehívási feltételeket, és előírta a SAS számára, hogy a lehívott összegeket teljes egészében és haladéktalanul fizesse vissza. A SAS-nak ezenkívül feltőkésítési tervet kellett benyújtania a hitelezőknek, amelyet az igazgatóságnak és a fő részvényeseknek, vagyis az érintett államoknak és a KAW-nak el kellett fogadniuk.

               (19)

               A feltőkésítési terv alapját a 2012 elején már kidolgozás alatt álló ún. 4XNG terv képezte. A 4XNG terv a […] által 2012 májusában a SAS „4 Excellence” („4X terv”) elnevezésű meglévő üzleti tervével kapcsolatban felvetett aggályokkal is foglalkozott. A SAS szerint a 4XNG terv lehetővé teszi a vállalat számára, hogy pénzügyi szempontból önellátó légitársaságként pozícionálja magát. A terv számos olyan pénzügyi célkitűzést határozott meg, amelyet a SAS-nak a 2014/2015-ös pénzügyi évben teljesítenie kellett. Ilyenek például a 8 % feletti kamatfizetés és adózás előtti jövedelem (EBIT-mutató), a 20 % feletti pénzügyi felkészültségi arány és a 35 %-ot meghaladó tőkeerősségi mutató. A 4XNG terv célja, hogy a SAS adózás előtti eredményét éves szinten hozzávetőleg 3 milliárd SEK összeggel növelje, ugyanakkor a terv végrehajtása mintegy 1,5 milliárd SEK összegű szerkezetátalakítási költséget és egyéb egyszeri költségeket igényelt.

               (20)

               A 4XNG terv további célkitűzése az volt, hogy felkészítse a vállalatot a 2013 novemberétől életbe lépő, nyugdíjra vonatkozó új számviteli szabályok bevezetésére, amelyek előreláthatólag kedvezőtlenül befolyásolják majd a SAS csoport saját tőkéjét. A terv ezenkívül kötelezettségvállalást is tartalmazott egy olyan eszközértékesítési és finanszírozási terv végrehajtására, amely összesen mintegy 3 milliárd SEK összegű nettó készpénzbevételt eredményezhet. Az eszközértékesítés a következőket tartalmazta (12): i. a Widerøe leányvállalat, egy Norvégiában működő regionális légitársaság értékesítése (13), ii. a […]-ben meglévő kisebbségi részesedés értékesítése, iii. repülőtérhez kapcsolódó ingatlanokban meglévő érdekeltségek értékesítése, iv. a földi kiszolgálás kiszervezése (14), v. hajtómű-értékesítés (15), vi. a(z) […]-t érintő visszlízing vagy egyéb finanszírozási ügyletek, vii. irányítási rendszerek és ügyfélszolgálatok kiszervezése (16) és viii. három Q400-as repülőgép értékesítése vagy fedezettel biztosított finanszírozása.

               (21)

               Norvégia fenntartja, hogy a 4XNG terv önerőből végrehajtható, ami azt jelenti, hogy a SAS az említett műveletekből és a nem alaptevékenységhez kapcsolódó értékesítésekből annyi készpénzbevételt tud realizálni, ami elegendő a 4XNG terv végrehajtásához szükséges induló költségek fedezésére. A SAS ugyanakkor attól tartott, hogy a befektetők a 4XNG végrehajtásához kapcsolódó induló költségek miatt gyengének látják majd a légitársaság likviditási pozícióját. A SAS ezért kérte, hogy az érintett államok és a KAW által biztosított új rulírozó hiteleszköz bevezetése mellett a régi rulírozó hiteleszköz lejáratát is hosszabbítsák meg. A vállalat ugyanakkor azt állította, hogy sem a (meghosszabbított) régi rulírozó hiteleszközt, sem az új rulírozó hiteleszközt nem fogja kimeríteni.

               (22)

               Az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos tárgyalások 2012. június 4-én kezdődtek el (17). Eleinte a feltőkésítési tervnek megfelelően (lásd a (18) bekezdést), a régi rulírozó hiteleszközt biztosító bankok megkövetelték, hogy az érintett államok, például a meglévő részvényeseknek történő új részvénykibocsátás révén további tőkét bocsássanak rendelkezésre, mivel az új rulírozó hiteleszközt nem kívánták egyedül biztosítani. Az érintett államok azonban ezt a javaslatot nem fogadták el.

               (23)

               Némi egyeztetést követően a bankok elfogadták az új rulírozó hiteleszközt, amelyet az érintett államokkal és a KAW-val közösen hoznak létre, és amely a hitelezőknek szigorúan egyenlő feltételeket biztosít, alárendelt hitelek vagy értékpapírokhoz fűződő aránytalan jogok nélkül. Meg kell jegyezni, hogy az új rulírozó hiteleszköz eredetileg [3–6] milliárd SEK összegű lett volna, noha mindössze [1–4] milliárd SEK összegű értékpapír állt rendelkezésre. 2012. október 22-én az új rulírozó hiteleszközt végül 3,5 milliárd SEK (hozzávetőleg 400 millió EUR) összegre csökkentették.

               (24)

               Az új rulírozó hiteleszközt – az érintett államokkal és a KAW-val közösen – (egy kivételtől eltekintve (18) ugyanazon bankok biztosították, mint amelyek a régi rulírozó hiteleszközt is rendelkezésre bocsátották. Az új rulírozó hiteleszköz 50 %-át részesedésük arányában az érintett államok biztosították, míg a fennmaradó 50 %-ot a bankok és a KAW nyújtotta. Az érintett államok, a KAW és a bankok az új rulírozó hiteleszközben azonos feltételekkel (díjak, kamatok, kötelezettségvállalások) vettek részt.

               (25)

               Az új rulírozó hiteleszköz legfontosabb jellemzői a következők:

                           —

                           A hiteleszközt két részre bontották: egy 2 milliárd SEK összegű eszközre („A” eszköz) és egy 1,5 milliárd SEK összegű eszközre („B” eszköz), mely összeg 50 %-át az érintett államok biztosították. A díjszabási feltételek mindkét eszköz esetében tartalmaztak egy előzetes díjat, egy kötelezettségvállalási díjat, egy használati díjat, egy haszonkulcsot és egy kilépési díjat.

                           —

                           A SAS-nak eleget kellett tennie bizonyos feltételeknek ahhoz, hogy a rulírozó hiteleszközből hitelt tudjon lehívni; ezek a feltételek a „B” eszköz esetében szigorúbbak voltak, mint az „A” eszköz esetében (19).

                           —

                           Az új rulírozó hiteleszköz továbbvitte a régi rulírozó hiteleszközben szereplő értékpapírcsomagot, és ezen túlmenően a hitelezők a Widerøe vállalat valamennyi részvénye és a SAS csoport 2012 decemberében meglévő minden egyéb tehermentes befektetett eszköze vonatkozásában értékpapírhoz jutottak. Az új rulírozó hiteleszköz tehát a SAS eszközeit illetően elsőrangú értékpapírokat tartalmazott, többek között a Widerøe és a SAS Spare Engine leányvállalatok részvényeinek 100 %-át, 18 repülőgépet és számos ingatlant. Ezen értékpapírok könyv szerinti értéke mintegy 2,7 milliárd SEK volt (vagyis az új rulírozó hiteleszköz hozzávetőleg 75 %-a) és azokat az „A” és a „B” eszköz között arányosan osztották fel.

                           —

                           A „B” eszközből csak akkor lehetett hitelt lehívni, ha az „A” eszközt a vállalat már teljes egészében kimerítette. 2014. január 1-je után a SAS a hiteleszközt csak akkor vehette igénybe, ha a Widerøe eszközeinek vagy részvényeinek értékesítése lezárult.

                           —

                           Az új rulírozó hiteleszköz lejáratának időpontja 2015. március 31. volt.

               (26)

               Az új rulírozó hiteleszköz feltételeiről 2012. október 25-én állapodtak meg. A hiteleszközt azonban többek között minden egyes érintett állam parlamentjének jóvá kellett hagynia, valamint a pilóták és a légiutas-kísérők szakszervezeteivel megállapodást kellett kötni.

               (27)

               Az érintett államok benyújtottak egy 2012. november 7-i CITI-jelentést (a továbbiakban: CITI-jelentés), amely azt kívánta értékelni, hogy egy, az érintett államokéhoz leginkább hasonló helyzetben lévő magánbefektető hasonló feltételekkel szintén igénybe vette volna-e az új rulírozó hiteleszközt. A CITI azt vette alapesetként, hogy a 4XNG üzleti tervet sikeresen végrehajtják, és megállapította, hogy ennek teljesülése esetén az érintett államok részvétele az új rulírozó hiteleszközben [90–140] %-os belső megtérülési rátát, mintegy [4–9]-szeres megtérülési szorzót és közel [700–1 200] %-os tőkeérték-növekedést fog generálni (2012 novembere és 2015 márciusa között). A CITI-jelentés megállapította, hogy az érintett államok által elvárt megtérülés így legalább olyan mértékű lesz, mint amennyit hasonló helyzetben lévő magánbefektetők elvárnának. A CITI-jelentés ugyanakkor nem értékelte, hogy a SAS a 4XNG tervben foglalt „alapesetet” milyen valószínűséggel teljesíti sikeresen, és nem vizsgálta az „alapeset”-től való eltérés hatásait, például azt, hogy mi történik akkor, ha a nem alaptevékenységhez kapcsolódó eszközöket nem sikerül értékesíteni.

               (28)

               2012. december 19-én a SAS bejelentette, hogy az új rulírozó hiteleszköz hatálybalépéséhez szükséges valamennyi feltételnek eleget tettek (lásd a (26) bekezdést), beleértve az érintett államok parlamentjeinek jóváhagyását is. Ettől az időponttól kezdve 2014. március 3-ig a régi rulírozó hiteleszközt felváltó új rulírozó hiteleszközt igénybe lehetett venni (20).

               (29)

               Norvégia a 2013. június 6-i levelében kifejtette, hogy a Widerøe részvények 80 %-ának értékesítése miatt (lásd a (20) bekezdést) az érintett államok és a hitelező bankok abban állapodtak meg a SAS-sal, hogy az új rulírozó hiteleszköz feltételeit módosítják, bár a módosításról szóló megállapodást hivatalosan még nem írták alá. A norvég hatóságok a hivatalos vizsgálat során benyújtott észrevételeikben arról tájékoztatták a Hatóságot, hogy az új rulírozó hiteleszköz módosítását valamennyi fél aláírta, és a módosítás akkor lép hatályba, ha a Widerøe-ügylet lezárul, azaz 2013. szeptember 30-án. Az említett módosítások az alábbiakat tartalmazták:

                           —

                           Az „A” eszköz összegét 1,173 milliárd SEK-ről 0,8 milliárd SEK-re csökkentik, lejáratát pedig öt hónappal, 2014. június 1-jéig meghosszabbítják.

                           —

                           A SAS [0,5–0,8] milliárd SEK összegű készpénzfedezetet biztosít az „A” eszközre. A fennmaradó [0,1–0,4] milliárd SEK összeg fedezetét az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó megállapodásban felsorolt értékpapírok jelentik.

                           —

                           Az „A” eszközből 0,2 milliárd SEK összeget törölnek, amint a földi kiszolgálást végző részleg egy részét értékesítik. Az új rulírozó hiteleszköz 2014. március 4-i megszűnését megelőzően a SAS szándéknyilatkozatot írt alá egy potenciális vevővel (21).

                           —

                           A „B” eszköz összegét 1,5 milliárd SEK-ről 1,2 milliárd SEK-re csökkentik.

         5.   A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

               (30)

               A Hatóság az eljárás megindításáról szóló határozatában kétségeit fejezte ki a tekintetben, hogy az érintett államok, a KAW és a bankok az új rulírozó hiteleszközben egyenlő feltételekkel vettek részt. Ezt főleg az alábbiakra alapozta:

                           —

                           A bankok SAS felé korábban fennálló, a régi rulírozó hiteleszközben való részvételükből eredő kitettsége. Míg a bankok nagyjából felére csökkentették az új rulírozó hiteleszközhöz való hozzájárulásukat, és így a rulírozó hiteleszköz tekintetében hozzávetőleg 50 %-kal csökkentették a SAS felé fennálló teljes kitettségüket, az érintett államok – amelyek a SAS folyamatos negatív eredményei miatt a 2009. és 2010. évi részvénykibocsátást illetően semmiféle hozamot nem realizáltak – növelték a SAS felé fennálló kitettségüket.

                           —

                           Az a tény, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközt 2012 januárjában teljes egészében kimerítette, ami oly módon befolyásolhatta a hitelező bankok új hiteleszközben való részvételüket, hogy el kívánták kerülni a további lehívásokat és – a vállalat nehézségeire tekintettel – biztosítani kívánták, hogy a rulírozó hiteleszközhöz való hozzájárulásuk nem vész el teljes egészében. A Hatóság számára nem volt teljesen egyértelmű, hogy a bankok azon döntését, miszerint részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben, befolyásolta-e az a tény, hogy az érintett államok a korábbi években a SAS számára folyamatos pénzügyi támogatást biztosítottak. A Hatóság megjegyezte továbbá, hogy az érintett államok részvétele szigorú kötelezettséget jelentett a magánbefektetők számára, hogy részt vegyenek az új rulírozó hiteleszközben.

                           —

                           A Hatóság szerint kérdéses volt, hogy a KAW részvételét az új rulírozó hiteleszközben össze lehet-e hasonlítani egy magánbefektető részvételével, tekintve, hogy a KAW nemcsak a részvényeiből eredően, hanem a SEB bank révén is kitettséggel rendelkezett a SAS felé.

               (31)

               A Hatóság emellett megkérdőjelezte, hogy az érintett államok részvétele az új rulírozó hiteleszközben egy részvényes szempontjából ésszerűnek tekinthető-e, és az egyenlő feltételektől eltekintve a piacgazdasági befektetői próbán megfelelne-e. E tekintetben a Hatóság értékelte, hogy a 4XNG üzleti terv kellőképpen szilárd feltételezéseken alapul-e ahhoz, hogy egy magánbefektetőt az új rulírozó hiteleszközben való részvételről meggyőzzön, és vizsgálta, hogy a tervben végrehajtott érzékenységi elemzések nem túlzottan optimisták-e.

               (32)

               A Hatóság utalt többek között a tervben foglalt optimista számadatokra, például a férőhely-kilométert illető piaci növekedésre, a GDP-növekedésre és a 2015–2017 közötti időszakra számított 0 %-os inflációs rátára. Kétségbe vonta továbbá, hogy a költségcsökkentéssel, valamint az eszközértékesítéssel kapcsolatos valamennyi célkitűzés sikeres végrehajtása az új rulírozó hiteleszköz aláírásakor előre látható volt-e.

               (33)

               Az új rulírozó hiteleszköz feltételeit, valamint az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételéből származó várható hozammal kapcsolatos CITI-értékelést illetően a Hatóság kiemelte, hogy a CITI a 4XNG üzleti tervet nem vizsgálta és nem végzett érzékenységi elemzést a pénzügyi modellre vonatkozóan, mindössze felhasználta a kapott információkat. A Hatóság ezenkívül kiemelte, hogy a CITI-jelentés az új rulírozó hiteleszköz biztonságosságát egy piaci magánbefektető szemszögéből nem értékelte, és a hozamok elemzését tekintve a kevésbé kedvező feltételezéseket (például nemteljesítést) tartalmazó esetleges egyéb forgatókönyvek hatását nem mérlegelte. A Hatóság ezzel kapcsolatban megjegyezte, hogy a CITI-jelentés a SAS esetében a nemteljesítés valószínűségét az elkövetkező három évre vonatkozóan nullára becsülte, ami a kockázat alulbecslésének tűnik.

               (34)

               A fentiekre tekintettel a Hatóság nem zárhatta ki, hogy az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvétele az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdése értelmében a SAS számára előnyt jelenthetett.

               (35)

               Végül amennyiben az új rulírozó hiteleszköz az EGT-megállapodás értelmében állami támogatást tartalmazott, a Hatóság kétségbe vonta, hogy az új rulírozó hiteleszközt EGT-megállapodással összeegyeztethetőnek lehet tekinteni. Ezzel kapcsolatban értékelte, hogy fennáll-e az EGT-megállapodásban foglalt bármely, az összeegyeztethetőséget alátámasztó indok. A Hatóság az intézkedés jellegét és a SAS által tapasztalt nehézségeket figyelembe véve megjegyezte, hogy a belső piaccal való összeegyeztethetőséget alátámasztó egyetlen indok a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló hatósági iránymutatások (22) (a továbbiakban: megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatások) alapján – az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdése c) pontja szerint – a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatással kapcsolatos feltétel lehet. A Hatóság ugyanakkor arra az előzetes megállapításra jutott, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatásokban foglalt, a megmentéshez és szerkezetátalakításhoz nyújtott állami támogatásra vonatkozó feltételek vélhetőleg nem teljesülnek.

         6.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATTAL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEK
   6.1.   A norvég hatóságok észrevételei

               (36)

               Norvégia fenntartja azon álláspontját, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvétele piaci feltételek mellett történt, mivel a hiteleszközben a bankokkal és a KAW-val egyenlő feltételek mellett vett részt, ami kizárja az állami támogatás meglétét.

               (37)

               Norvégia azzal érvelt, hogy a SAS az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos tárgyalások idején a régi rulírozó hiteleszközből egyszer sem hívott le hitelt. Felhívja a figyelmet a régi rulírozó hiteleszköz 2012. márciusi módosításaira, amelyek még szigorúbb lehívási feltételeket vezettek be, és azzal érvelt, hogy ezáltal a bankok 2012. június végétől a SAS hitellehívási kérelmeit bármikor elutasíthatták. A rulírozó hiteleszközből lehívott hitel összegét a SAS 2012 márciusában maradéktalanul visszafizette, és a régi rulírozó hiteleszközt attól az időponttól kezdve egyáltalán nem vette igénybe. Emiatt ezeket a bankokat ésszerűen „külső” befektetőknek lehet tekinteni, amelyek az új rulírozó hiteleszközben az érintett államokkal megegyező feltételek mellett vettek részt (23), anélkül, hogy a SAS felé jelentős fedezetlen kitettségeik lettek volna (24).

               (38)

               A KAW és a bankok új rulírozó hiteleszközben való részvételét illetően a norvég hatóságok azon a véleményen vannak, hogy a KAW korlátozott gazdasági kitettséggel rendelkezett a SEB felé, és ez nem befolyásolhatta azt a döntését, hogy az új rulírozó hiteleszközben részt vesz.

               (39)

               Ezenkívül Norvégia fenntartja azon álláspontját, miszerint a 4XNG terv megvalósítható, és azt sikeresen végre lehet hajtani. Továbbra is úgy véli, hogy – a 4XNG tervben a 2014–2015 közötti időszakra vonatkozóan meghatározott pénzügyi célkitűzések teljesítése érdekében – a terv minden aspektusát és feltételezését, beleértve a bevételre vonatkozó előrejelzéseket (RASK) (25), a költségcsökkentési intézkedéseket és a tervezett értékesítéseket, körültekintően értékelték. Ezenkívül a 4XNG tervet – az alapjául szolgáló valamennyi feltételezéssel együtt – mind az érintett államok külső pénzügyi tanácsadói (Goldman Sachs), mind pedig a bankok […] tanácsadói szigorúan ellenőrizték, és a tervet a tanácsadók észrevételeinek és ajánlásainak megfelelően kiigazították. Norvégia hangsúlyozza továbbá, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvétellel kapcsolatos döntés meghozatala során a terv sikeres végrehajtására vonatkozó várakozást az a tény is alátámasztotta, hogy az új szakszervezeti megállapodások megkötése az új rulírozó hiteleszköz egyik lehívási feltétele volt. Ezenkívül Norvégia szerint a 2012 decembere és az új rulírozó hiteleszköz 2014. március 4-i megszűnése közötti időszakban történt fejlemények azt bizonyítják, hogy a terv végrehajtása úton volt afelé, hogy meghozza a várt eredményeket (26).

               (40)

               Az új rulírozó hiteleszköz feltételeivel kapcsolatban Norvégia azt állítja, hogy azok megfeleltek a szokásos piaci feltételeknek, mivel azok közel azonosak voltak a hasonló megállapodások feltételeivel, ráadásul az új rulírozó hiteleszköz magasabb előzetes díjat és szigorúbb lehívási feltételeket tartalmazott, mint a többi vizsgált ügylet. Az értékpapírcsomagot illetően Norvégia azt állítja, hogy a hitelező bankok tényleges pénzügyi kockázata elhanyagolható volt, mivel az értékpapírok becsült értéke egyértelműen meghaladta az „A” eszköz nagyságát. Következésképpen egy esetleges felszámolás esetén valamennyi hitelező bank követelését az értékpapírcsomagból, a SAS egyéb eszközeinek, például a(z) […], a(z) […]-ben meglévő részesedésének stb. az értékesítése révén ki lehetett volna egyenlíteni. A fentieket az is alátámasztja, hogy az „A” eszköz keretében vállalt kötelezettségek jelentős részét 2013 első felében megszüntették. Norvégia szerint ez azt bizonyítja, hogy a bankok kereskedelmi alapon és körültekintően jártak el akkor, amikor úgy döntöttek, hogy az új rulírozó hiteleszközben az érintett államokkal és a KAW-val együtt részt vesznek.

               (41)

               Végül Norvégia arról számolt be, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvétel a hitelezők számára jelentős hozamot eredményezett anélkül, hogy a SAS-nak a hiteleszközt igénybe kellett volna vennie. Mindez azt támasztja alá, hogy az érintett államok, a KAW és a bankok új rulírozó hiteleszközben való részvétele a piacgazdasági befektető elvének maradéktalanul megfelelt.

         6.2.   A SAS csoport észrevételei

               (42)

               A SAS csoport azzal érvelt, hogy az érintett államok az új rulírozó hiteleszközben nem közigazgatási szervként, hanem részvényesként vettek részt. Ebből a szemszögből vizsgálva egy ilyen eszközben való részvétel előnyösebb volt, mint egy sajáttőke-hozzájárulás, mivel a részvétel a díjak és a részvények értékének jövőbeli növekedése révén a részvényesek/hitelezők számára jelentős bevételt eredményezett.

               (43)

               Az egyenlő feltételek vizsgálatát illetően a SAS csoport azt állítja, hogy a feltételeknek eleget tettek, mivel a bankok a SAS felé nem rendelkeztek kitettségekkel, ezért a bankokat „külső” befektetőknek kell tekinteni. Ezenkívül az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvétele a bankok magatartását nem befolyásolta, mivel az új rulírozó hiteleszközhöz való csatlakozásra nem a bankok, hanem a SAS kérte a részvényeseket. A SAS csoport emellett fenntartja azon álláspontját, hogy a bankok a kockázat/bevétel elemzésének igen kedvező eredményei alapján döntöttek úgy, hogy az új rulírozó hiteleszközben az érintett államokkal és a KAW-val egyenlő feltételek mellett vesznek részt.

               (44)

               A SAS csoport alátámasztja Norvégia azon állítását, hogy a 4XNG terv alapjául szolgáló feltevések megalapozottak és a három fő tényezőre, azaz a 2015–2017 közötti időszakra vonatkozó, férőhely-kilométert illető piaci növekedésre, a GDP-növekedésre, valamint a 0 %-os inflációra vonatkozó előrejelzések teljesen reálisak. A terv végrehajtásával kapcsolatos kockázatokat a hitelező bankok szigorúan ellenőrizték, különös tekintettel a vállalat nyereségességét jelző egyik legfontosabb mutatóra, a RASK-ra.

               (45)

               A SAS csoport ugyanakkor azt állítja, hogy az értékpapírcsomagot megfelelően értékelték, és csökkentették annak a kockázatát, hogy a SAS a 4XNG tervet nem hajtja végre. Ezt az a tény is alátámasztja, hogy a költségmegtakarítás előfeltétele volt annak, hogy a hitelezők az új rulírozó hiteleszközben részt vegyenek, továbbá a terv sikeres végrehajtásához nélkülözhetetlen volt az új kollektív szerződések 2012. novemberi megkötése.

               (46)

               A SAS csoport bírálta a Hatóságot azért, mert nem vette figyelembe a csőd lehetőségét, valamint azt a tényt, hogy amennyiben az új rulírozó hiteleszköz nem állt volna rendelkezésre, az érintett államok elveszítették volna az együttes részesedésük értékét. A SAS csoport ezzel kapcsolatban hangsúlyozza, hogy az érintett államok az új rulírozó hiteleszközben fő részvényesekként vettek részt azzal a céllal, hogy a befektetésük után megfelelő hozamhoz jussanak.

               (47)

               A SAS csoport végül beszámolt arról, hogy a 4XNG terv végrehajtásával 3 milliárd SEK összegű adózás előtti eredményt sikerült elérni, melynek révén a SAS a 2012 novembere és a 2013 júliusa közötti időszakra vonatkozóan pozitív eredményt könyvelhetett el.

         6.3.   A FAM észrevételei

               (48)

               A KAW eszközeit kezelő vállalat, a FAM szerint a KAW azon döntését, miszerint részt vesz az új rulírozó hiteleszközben, nem arra tekintettel hozta meg, hogy az alapítvány érdekeltséggel rendelkezik a SEB-ben, illetve hogy a SEB-nek kitettségei vannak a SAS felé. A FAM azzal érvelt, hogy a KAW nem rendelkezik többségi részesedéssel a SEB-ben, és az sem mondható, hogy irányítaná a SEB-et.

               (49)

               A FAM vizsgálta a 4XNG tervet, az azzal kapcsolatos pénzügyi kockázatokat, valamint az értékpapírcsomagot, és arra a megállapításra jutott, hogy a KAW-nak érdekében áll részt venni az új rulírozó hiteleszközben. A vizsgálat során összehasonlította a KAW SAS-ban meglévő, hosszú távú befektetéseinek védelmét és a befektetésekből származó esetleges jövőbeli hozamokat, valamint a SAS által az új rulírozó hiteleszköz keretében fizetendő magas díjakat a SAS felszámolásának lehetőségével, amelyet gazdasági szempontból nem tekintett kedvező lehetőségnek.

               (50)

               A FAM egyetért Norvégiával és a SAS csoporttal abban is, hogy az új rulírozó hiteleszközben valamennyi részvényes egyenlő feltételekkel vett részt, nem voltak alárendelt hitelek, értékpapírokhoz fűződő aránytalan jogok vagy egyéb egyenlőtlen feltételek. Az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntés a nyereségesség lehetőségének alapos elemzését követően született meg, és a nyereségességet az erős és versenyképes SAS biztosítja majd.

               (51)

               Végül a FAM osztja Norvégia azon véleményét, hogy a hitelező bankok az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntésüket kereskedelmi megfontolások alapján hozták meg, mivel a régi rulírozó hiteleszköz keretében fennálló kitettségük csak elméletileg létezett. A FAM azzal érvelt, hogy a bankoknak még kevésbé állt érdekükben, hogy részt vegyenek az új rulírozó hiteleszközben, mint az érintett államoknak és a KAW-nak, mivel az utóbbiak számíthattak arra, hogy a részvényeik árfolyama növekedni fog. A FAM ezért fenntartja azon álláspontját, hogy az egyenlő feltételek melletti részvétel kritériumát teljesítettnek kell tekinteni.

         II.   ÉRTÉKELÉS

   1.   AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁS FENNÁLLÁSA

               (52)

               Az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
               „Ha e megállapodás másként nem rendelkezik, összeegyeztethetetlen az e megállapodásban foglaltak érvényesülésével az EK-tagállamok vagy az EFTA-államok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.”

               (53)

               Az állami támogatás fogalma így felöleli valamennyi állami eszközből finanszírozott, közvetlenül vagy közvetetten nyújtott előnyt, amelyet maga az állam, vagy az állam megbízásából egy köztes szerv nyújt.

               (54)

               Ahhoz, hogy állami támogatásnak minősüljön, az intézkedésnek állami forrásból kell származnia és az államnak tulajdoníthatónak kell lennie. Az állami források elvben a tagállamok és közigazgatási szerveik forrásai, továbbá olyan közvállalkozások forrásai, amelyek felett a közigazgatási szervek közvetlenül vagy közvetve irányítást gyakorolhatnak.

               (55)

               Vitathatatlan, hogy a szóban forgó intézkedés állami forrást tartalmazott, mivel azt állami költségvetési forrásból finanszírozták, és az intézkedés az államnak volt tulajdonítható. Különösen megjegyzendő, hogy Norvégia parlamentje jóváhagyta kormánya részvételét az új rulírozó hiteleszközben (lásd a (28) bekezdést).

               (56)

               A szóban forgó intézkedés torzítja a versenyt, vagy a verseny torzításával fenyeget, és alkalmas arra, hogy befolyásolja a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.

               (57)

               Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint amennyiben egy tagállam által nyújtott pénzügyi támogatás erősíti valamely vállalkozás Unión belüli kereskedelmi pozícióját a versenytárs vállalkozásokkal szemben, akkor érintheti a tagállamok közötti kereskedelmet és a versenyt (27). Ezzel kapcsolatban a Hatóságnak az a véleménye, hogy a SAS számára állami forrásból biztosított bármely esetleges gazdasági előny eleget tesz ennek a feltételnek. A SAS versenyben áll az Európai Unióban és az Európai Gazdasági Térségben működő más légitársaságokkal, különösen azóta, hogy a légiközlekedési piac liberalizációjának harmadik szakasza (vagyis a „harmadik csomag”) 1993. január 1-jén hatályba lépett (28). Ezenkívül a viszonylag rövidebb távú, EGT-n belüli utazások tekintetében a légi közlekedés a közúti és a vasúti közlekedéssel is versenyben van, így az intézkedés a közúti és vasúti fuvarozókat is érintheti.

               (58)

               Az állami támogatás fogalmát illetően az az egyetlen kérdéses feltétel, hogy az intézkedés indokolatlan szelektív gazdasági előnyhöz juttatta-e a SAS-t.

               (59)

               Az új rulírozó hiteleszköz 2014. március 4-i megszűnésére tekintettel a Hatóság azt értékelte, hogy az új rulírozó hiteleszköz 2012. évi létrehozásától 2014. évi megszűnéséig terjedő időszakban szelektív gazdasági előnyhöz juttatta-e a SAS-t.

         2.   A SAS SZÁMÁRA BIZTOSÍTOTT GAZDASÁGI ELŐNY

               (60)

               Annak eldöntése érdekében, hogy az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdése értelmében a SAS részesült-e állami támogatásban, a Hatóság azt vizsgálta, hogy a vállalkozás részesült-e olyan gazdasági előnyben, amelyben szokásos piaci feltételek mellett nem részesült volna. A kérdés vizsgálatához a Hatóság a piacgazdasági befektetői próbát alkalmazta, amely szerint az intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, amennyiben egy piacgazdaságban szokásos piaci feltételek mellett működő, az állami szektor közigazgatási intézményeihez hasonló méretű magánbefektető is megtette volna a kérdéses intézkedést a kedvezményezett javára.

               (61)

               A piacgazdasági befektetői próbához a Hatóságnak értékelnie kellett, hogy hasonló körülmények között egy magánbefektető részt vett volna-e a vizsgált ügyletben. Egy feltételezett befektető körültekintő finanszírozóként cselekszik, aki nyereségeit maximalizálni szeretné, anélkül azonban, hogy a tőkehozamhoz képest túl nagy kockázatot vállalna (29).

               (62)

               Elvben az állami forrásból származó hozzájárulás nem minősül állami támogatásnak, amennyiben az egy magánbefektető hasonló körülmények között és hasonló feltételek mellett végrehajtott jelentős tőkebefektetésével egyidejűleg történik (egyenlő feltételek) (30).

         2.1   Az érintett államok, a KAW és a bankok egyenlő feltételekkel történő részvétele az új rulírozó hiteleszközben

               (63)

               A Hatóság megjegyzi, hogy az új rulírozó hiteleszközben hitelezőként érintett bankok a régi rulírozó hiteleszközben is részt vettek. Azonban míg az érintett államok az új rulírozó hiteleszközben növelték kitettségüket a SAS felé, a bankok a hozzájárulásukat nagyjából felére csökkentették (366 millió EUR összegről hozzávetőleg 200 millió EUR-ra), így a rulírozó hiteleszköz tekintetében a SAS felé meglévő teljes kitettségüket körülbelül 50 %-kal csökkentették. Erre tekintettel a Hatóság az eljárás megindításáról szóló határozatban kétségbe vonta, hogy az egyenlő feltételek elve teljesülne, mivel úgy tűnik, hogy az érintett államok és a bankok nincsenek egymáshoz hasonló helyzetben.

               (64)

               Norvégia és a SAS csoport a hivatalos vizsgálati eljárás során azzal érveltek, hogy a hitelező bankoknak a régi rulírozó hiteleszköz keretében nem voltak kitettségeik, amikor az új rulírozó hiteleszközben való részvételről tárgyaltak. A bankokat ezért az érintett államokkal és a KAW-val hasonló helyzetben lévő „külső” befektetőknek kell tekinteni.

               (65)

               A Hatóság megjegyzi, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközt 2012 januárjában teljes egészében kimerítette (lásd a (18) bekezdést). A régi rulírozó hiteleszköz 2012. márciusi módosításai többek között olyan feltételt is tartalmaztak, miszerint a lehívott összeget maradéktalanul és haladéktalanul vissza kell fizetni. A lehívott összegeket a SAS 2012 márciusában maradéktalanul visszafizette, és a régi rulírozó hiteleszköz ugyanazon hónapban hatályba lépett módosításai különösen megnehezítették a SAS számára, hogy az eszközt ezt követően igénybe vegye (31). A SAS-nak ezenkívül 2012 júniusáig feltőkésítési tervet kellett benyújtania, amelyet az igazgatóságnak és a fő részvényeseknek, vagyis az érintett államoknak és a KAW-nak el kellett fogadniuk. A tervet a bankok kezdetben elutasították. Az érintett államok, majd a bankok a módosított 4XNG körültekintő vizsgálatát követően csak 2012 novembere után döntöttek úgy, hogy részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben.

               (66)

               Erre tekintettel a norvég hatóságok, valamint a SAS csoport a hivatalos vizsgálati eljárás során azt állították, hogy mindez megakadályozta, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközből hitellehívást kérjen. A helyzet ismeretében a bankoknak el kellett dönteniük, hogy fenntartják a régi rulírozó hiteleszközt annak 2013. júniusi lejáratáig, vagy az érintett államokkal és a KAW-val egyenlő feltételek mellett az új rulírozó hiteleszközben vesznek részt annak ellenére, hogy az érintett államoknak és a KAW-nak – mint részvényeseknek – nagyobb érdekük fűződött a részvételhez, tekintettel arra a lehetőségre, hogy a 4XNG terv végrehajtását követően részvényeik értéke növekedhet.

               (67)

               Noha a Hatóság lehetségesnek tartja, hogy a bankok – legalábbis azon bankok, amelyeknek nem volt egyéb fedezetlen kitettségük a SAS felé – az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntés időpontjában a régi rulírozó hiteleszköz tekintetében nem rendelkeztek jelentős kitettségekkel, úgy véli, hogy fennállt a kockázata annak, hogy a SAS még az új rulírozó hiteleszköz hatálybalépése előtt teljesíti a lehívási feltételeket. Az a tény, hogy ez nem történt meg, és hogy a régi rulírozó hiteleszközt a SAS már nem vette igénybe azt követően, hogy a lehívott összeget 2012 márciusában maradéktalanul visszafizette, ebből a szempontból lényegtelen. Úgy tűnik, hogy a bankok a régi rulírozó hiteleszköz tekintetében rendelkeztek olyan kitettségekkel a SAS felé, amelyekkel az érintett államok (és a KAW) nem rendelkeztek. A Hatóság ezért nem tudja elfogadni a norvég hatóságok azon érvelését, hogy a bankok – a régi rulírozó hiteleszköz keretében meglévő kitettségeik ellenére – az új rulírozó hiteleszközben „külső” befektetőként vettek részt.

               (68)

               A Hatóság ezenkívül nem ért egyet Norvégiával abban, hogy néhány banknak a kétoldalú eszközök formájában meglévő, a régi rulírozó hiteleszközhöz kapcsolódó kitettsége (32) nem jelentett semmiféle pénzügyi kockázatot a bankok számára az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó tárgyalások idején, mivel ezeket az eszközöket nem lehetett volna igénybe venni addig, amíg a SAS a régi rulírozó hiteleszközt teljes egészében ki nem merítette. A fentiekben említettek szerint, még ha kétségkívül csekély mértékben is, de fennállt a kockázata annak, hogy a lehívási feltételek teljesülnek annak ellenére, hogy – a 2012. márciusi módosításokat követően és a bevezetett szigorú feltételek mellett – igen csekély volt a valószínűsége annak, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközt igénybe veszi.

               (69)

               Ezenkívül úgy tűnik, hogy néhány bank további kitettségekkel is rendelkezett a SAS felé. A régi rulírozó hiteleszközben való részvétel mellett például a(z) […] (2012. szeptember 30-tól) egy [200–600] millió SEK összegű fedezetlen (és igénybe nem vett) kétoldalú kitettséggel, továbbá egy [500–900] millió SEK összegű, hitelkártya formájában meglévő, szintén fedezetlen kitettséggel rendelkezett a SAS felé. Emiatt amennyiben a SAS törölte volna az adott járatait, az ügyfelek kártalanításának költségeit a banknak kellett volna fedeznie. Noha ez a hitelkártya formájában fennálló fedezetlen kitettség a(z) […] mintegy [1 000–3 000] milliárd SEK összegű teljes hitelportfoliójának [0–2] %-át képviselte, mégis pénzügyi kockázatot jelentett, ezért elfogadhatatlan az az érvelés, hogy a(z) […] az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntés meghozatalakor hasonló helyzetben volt, mint az érintett államok.

               (70)

               Emellett légijármű-finanszírozási eszközök formájában további három bank is rendelkezett fennálló kitettségekkel (pl. […]). Noha az érintett államok azt állították, hogy a hitelekre a repülőgép fedezetül szolgált, valamint a kitettség a bankok számára nem jelentett pénzügyi kockázatot, mivel a repülőgépet a piacon könnyen értékesíteni lehetett volna, ez ténylegesen nem nyert bizonyítást. Továbbra sem egyértelmű, hogy a repülőgép likvidációs értéken történő eladása esetén a teljes összeget valóban realizálni lehetett volna-e.

               (71)

               A Hatóság ezenkívül az eljárás megindításáról szóló határozatban felvetette, hogy az érintett államok magatartása befolyásolhatta-e a bankok magatartását, tekintettel arra, hogy az érintett államok a korábbi években folyamatos pénzügyi segítséget biztosítottak a légitársaságnak (például a meglévő részvényeseknek szóló 2009. és 2010. évi új részvénykibocsátások). Emellett – a fenti (21) és (22) bekezdésben foglaltak szerint – a bankok csak akkor voltak hajlandóak részt venni az új rulírozó hiteleszközben, ha abban az érintett államok is részt vesznek.

               (72)

               A Hatóság elvben úgy tekinti, hogy az egyenlő feltételek kritériuma nem teljesül olyan esetekben, amikor az érintett államok részvétele a magánbefektetők számára szigorú kötelezettséget jelent az ügyletben való részvételre.

               (73)

               A hivatalos vizsgálat során Norvégia és a SAS csoport azt állították, hogy a bankok az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó tárgyalások egyetlen szakaszában sem érezték kényszerhelyzetben magukat az érintett államok korábbi magatartása miatt, illetve amiatt, hogy az érintett államok annak ellenére is hajlandóak voltak folyamatosan támogatni a SAS-t, hogy a bevételeik a 2009. és 2010. évi új részvénykibocsátásokat követően elmaradtak a várakozásoktól.

               (74)

               A Hatóság nem zárhatja ki azt a lehetőséget, hogy a magánbefektetők egy ilyen korábbi eredménnyel rendelkező és bizonytalan jövőjű vállalkozásba csak az érintett államok részvétele mellett lettek volna hajlandóak beruházni. Ugyanakkor azt sem zárhatja ki, hogy az érintett államok – amelyek nem kívántak újabb saját tőkét rendelkezésre bocsátani és alárendelt hiteleket tartalmazó rulírozó hiteleszközben részt venni – nem voltak hajlandóak a SAS számára további forrásokat biztosítani. A fenti megfontolások ellenére a Hatóság továbbra sincs meggyőződve arról, hogy az érintett államok és a hitelező bankok az új rulírozó hiteleszközben egyenlő feltételek mellett vettek volna részt, tekintettel arra, hogy az érintett államok részvételének eredményeként a bankok a SAS felé fennálló teljes kitettségüket hozzávetőleg 50 %-kal csökkentették, ugyanakkor az érintett államok növelték azt.

               (75)

               Arra vonatkozóan, hogy a KAW magatartását referenciaként lehet-e tekinteni annak eldöntésére, hogy egy magánbefektető mit tett volna az adott helyzetben, a hivatalos vizsgálat azt támasztotta alá, hogy a KAW-nak a SAS felé a SEB-ben meglévő részesedése révén fennálló kitettsége az eljárás megindításáról szóló határozatban jelzettnél kisebb volt. Tekintettel arra, hogy a KAW csupán kisebbségi részvényes a SEB-ben és a SEB kitettsége a SAS felé igen csekély mértékű volt, azt lehet mondani, hogy a KAW új rulírozó hiteleszközben való részvételét a befektetés nyereségességének lehetősége motiválta.

               (76)

               A fentieken túlmenően a hivatalos vizsgálat nem tette lehetővé a Hatóság számára, hogy kétséget kizáróan megállapítsa, hogy a szóban forgó ügylet egyenlő feltételek mellett jött létre.

               (77)

               A Hatóság az egyenlő feltételek értékelésétől függetlenül azt is vizsgálta, hogy az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvétele részvényesi szempontból ésszerűnek tekinthető-e, és az egyenlő feltételektől eltekintve megfelelne-e a piacgazdasági befektetői próbán.

         2.2   Az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételének értékelése a piacgazdasági befektetői próba alapján

               (78)

               Azt kell eldönteni, hogy az érintett államokkal – mint a SAS meglévő részvényeseivel – megegyező helyzetben lévő magánbefektető az érintett államok 2012-es helyzetéhez hasonló körülmények között, hasonló feltételek mellett szintén igénybe vette volna-e az új rulírozó hiteleszközt (33).

               (79)

               A külső pénzügyi tanácsadók (nevezetesen a Goldman Sachs International és a CITI, mint az érintett államok tanácsadói és a(z) […], mint a hitelezők tanácsadója) által az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó megállapodás megkötését megelőzően elvégzett független elemzések e tekintetben tanulságosak. Az eljárás megindításáról szóló határozatra adott válaszában Norvégia szerint az érintett államok csak azt követően döntöttek úgy, hogy részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben, hogy külső tanácsadóik a 4XNG tervet szigorú vizsgálat alá vetették, valamint hogy az új rulírozó hiteleszköz feltételeit ezt követően módosították.

               (80)

               A Hatóság az eljárás megindításáról szóló határozatban fenntartásait fejezte ki a CITI-jelentés hatókörét illetően, Norvégia azonban egyértelműen leszögezte, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvételére vonatkozó döntést a pénzügyi tanácsadóik által készített összes elemzés figyelembevételével hozta meg, a CITI-jelentést ezért nem a többi elemzéstől elkülönítve kellene értékelni.

               (81)

               A pénzügyi tanácsadókat többek között a 4XNG terv és az új rulírozó hiteleszköz kritikai elemzésével, valamint az ezzel kapcsolatos érzékenységi és sebezhetőségi vizsgálatok elvégzésével bízták meg. Az említett elemzés során egymást követő jelentéseket vizsgáltak, amelyekben a SAS korábbi teljesítményére és az iparág egyéb referenciaértékeire hivatkoztak. Az elemzők számos ajánlást fogalmaztak meg arra vonatkozóan, hogy a 4XNG terv és az új rulírozó hiteleszköz tekintetében milyen kockázatcsökkentési stratégiákat kellene alkalmazni. Az érintett államok az ajánlások alapján kérték, hogy a 4XNG terv számos feltételét (a költségmegtakarítási intézkedések végrehajtásának felgyorsítása és további kezdeményezések tervbe foglalásának lehetővé tétele érdekében) módosítsák, továbbá az új rulírozó hiteleszköz egyes feltételeit a hitellehívás valószínűségének csökkentése érdekében szintén változtassák meg.

               (82)

               A külső tanácsadók a 4XNG terv elemzése során megállapították, hogy melyek azok a legfontosabb területek, amelyek kockázatnak lehetnek kitéve, és ezekre a területekre, többek között a költségmegtakarítási célkitűzésekre, az értékesítésekre és a rendelkezésre álló férőhely-kilométerre jutó bevétellel összefüggő nyomásra különös figyelmet fordítottak. A kockázatértékelés alapján a tanácsadók többek között az alábbi megállapításokat tették:

                           —

                              Költségmegtakarítási célkitűzések

                           A külső tanácsadás alapján a 4XNG tervet módosították és megerősítették annak érdekében, hogy abba (az eredetileg évi [1–4] milliárd SEK összegű célkitűzés helyett) mintegy évi [1–4] milliárd SEK összegű költségmegtakarítási kezdeményezést bele lehessen foglalni. Noha a költségmegtakarítási célkitűzések nemteljesítésének kockázatát aggodalomra okot adó tényezőnek tekintették, a 4XNG tervvel összefüggő kockázatok kiküszöbölésének egyik kulcsfontosságú lépése az új rulírozó hiteleszköz véglegesítését megelőzően az volt, hogy megkössék az új szakszervezeti megállapodásokat, amelyek tartalmazták a munkavállalói kompenzációt, a juttatások csökkentését és a nyugdíjprogramban 2012 novemberében végrehajtandó változtatásokat. Ez egy csaknem […] SEK összegű közvetlen költségmegtakarítást eredményezett éves szinten, amelyet az érintett államok kérésére az új rulírozó hiteleszköz hatálybalépését megelőzően sikeresen végre kellett hajtani.

                           —

                              Értékesítések

                           A külső pénzügyi tanácsadók által vitatott, eszközértékesítésekre vonatkozó kezdeti feltevéseket illetően az eljárás során bekövetkezett fejleményekkel kapcsolatos új információk miatt a tervezett értékesítések 4XNG tervben foglalt végleges listája eltért a SAS által eredetileg benyújtott jegyzéktől (34). Az érintett államok pénzügyi tanácsadója végül megállapította, hogy a végleges 4XNG tervben foglalt (hozzávetőleg 3,0 milliárd SEK becsült maradványértéken történő) értékesítések a tervezett időn belül megvalósíthatók. Ezenkívül az új rulírozó hiteleszköz rendelkezett arról, hogy a Widerøe részvények értékesítését mikor kell lebonyolítani, és szigorúan előírta, hogy az értékesítésekből származó bevételt az új rulírozó hiteleszközből lehívott összegek visszafizetésére kell felhasználni.

                           —

                              A rendelkezésre álló férőhely-kilométerre jutó bevétellel összefüggő nyomás

                           Az alapul szolgáló hozamra és a rendelkezésre álló férőhely-kilométerre jutó bevétellel összefüggő nyomásra vonatkozó feltevéseket a korábbi tendenciákra vonatkozó adatok, a harmadik felektől származó előrejelzések és a versenykörnyezetben abban az időszakban végbemenő ismert változások figyelembevételével értékelték, és azokat megalapozottnak találták. Emiatt nem tekintették úgy, hogy ezek a feltevések a 4XNG terv végrehajtását illetően jelentős lefelé mutató kockázatot jelentettek volna.

               (83)

               A Hatóság által az eljárás megindításáról szóló határozatban megfogalmazott azon kétségeket illetően, miszerint a 4XNG tervben foglalt fő tényezők (például a 2015–2017 közötti időszakra vonatkozó, férőhely-kilométert illető piaci növekedésre és GDP-növekedésre, valamint a 0 %-os inflációra vonatkozó előrejelzések) túlzottan optimisták, a Norvégia és a SAS csoport által a hivatalos vizsgálat során rendelkezésre bocsátott információk azt jelzik, hogy az említett becslések megállapításakor különösen azokat a fő piacokat vették figyelembe, ahol a SAS aktívan működik. Ezek alapján elmondható, hogy a vállalat inkább az észak-európai, mint a dél-európai térségben, továbbá az Egyesült Államok és Ázsia piacain van jelen. A beadványokból ezenkívül az derül ki, hogy a 2015–2017 közötti időszakra becsült évi 0 %-os költséginfláció az alapul szolgáló (az EU-ra vonatkozóan becsült inflációs szinttel összhangban lévő) évi 2 %-os inflációs ráta nettó hatása, és hogy a feltevés szerint ezt az új költségmegtakarítási intézkedések révén semlegesíteni lehet.

               (84)

               Azzal kapcsolatban, hogy a CITI-jelentésben foglalt, belső megtérülési rátára vonatkozó elemzés nem tartalmazott érzékenységi vizsgálatot (lásd a fenti (33) bekezdést), és a kevésbé kedvező forgatókönyvek lehetséges hatásaival összefüggésben a Hatóság által kezdetben megfogalmazott kételyeket illetően Norvégia az eljárás megindításáról szóló határozatra reagálva elküldött beadványában az elvégzett érzékenységi elemzés hatókörére vonatkozóan további információkat bocsátott a Hatóság rendelkezésére. E tekintetben a Goldman Sachs a 4XNG terv kidolgozása során a 2012 júniusától szeptemberéig tartó időszakban számos érzékenységi vizsgálatot végzett. A 2012. szeptemberi felülvizsgált elemzésből az derült ki, hogy a SAS-nak a bemutatott kevésbé kedvező forgatókönyvek szerint sem fogyna el a pénze, vagyis a SAS likviditási pozíciója valamennyi vizsgált esetben a rulírozó hiteleszköz tekintetében meghatározott tartomány alsó határa felett marad. A piac bizalmának fenntartásához ugyanakkor úgy vélték, hogy likviditási óvintézkedésre van szükség, és erre a legésszerűbb lehetőségnek a rulírozó hiteleszköz tűnt.

               (85)

               A Hatóság megjegyzi, hogy a 4XNG tervet pénzügyi szempontból egymást követően többször is felülvizsgálták (többek között kiterjedt elemzést és vizsgálatot végeztek a terv különböző változatait illetően). A Hatóság ezenkívül felhívja a figyelmet arra, hogy az érintett államok erre tekintettel kérték, hogy csökkentsék a végrehajtási kockázatokat, és a szerkezetátalakítási tervet foglalják egységes szerkezetbe, mielőtt az új rulírozó hiteleszközt felvennék. Úgy tűnik, hogy ezek olyan intézkedések, amelyeket egy körültekintő piaci magánbefektető tenne. Mindemellett meg kell fontolni, hogy az új rulírozó hiteleszköz feltételei olyanok voltak-e, amelyeket egy, az érintett államokkal, vagyis mint a vállalat részvényeseivel megegyező helyzetben lévő piaci magánbefektető elfogadott volna.

               (86)

               Norvégia és a SAS csoport kifejtette, hogy a légiközlekedési ágazat egyik jellemzője az, hogy magas szintű pénzügyi felkészültség fenntartása szükséges ahhoz, hogy megőrizzék az ügyfelek és a részvényesek bizalmát a tekintetben, hogy a vállalkozás a működését folytatni tudja. Azokra a pénzügyi nehézségekre tekintettel, amelyekkel a SAS-nak 2012-ben szembe kellett néznie, és az abban az időszakban fennálló likviditási pozíciót figyelembe véve valószínűleg az motiválta az érintett államokat – mint a SAS részvényeseit – az új rulírozó hiteleszközben való részvételre, hogy egy, a vállalattal szemben elinduló esetleges felszámolási hullám esetén elkerüljék a nagyobb veszteséget vagy a csődöt.

               (87)

               E tekintetben úgy tűnik, hogy az érintett államok az új rulírozó hiteleszköz feltételeinek véglegesítése során elsősorban a független pénzügyi tanácsadók ajánlásaira támaszkodtak. Valóban úgy tűnik, hogy az új rulírozó hiteleszköz valamennyi feltétele arra irányult, hogy a megállapított legfontosabb kereskedelmi kockázatokat mérsékeljék. Például a fenti (82) bekezdésben említettek szerint az új rulírozó hiteleszköz végrehajtásának egyik lehívási feltétele az volt, hogy a hajózó személyzettel megkössék az új kollektív szerződéseket. Ezenkívül úgy tűnik, hogy a „B” eszköz esetében alkalmazandó lehívási feltételek igen valószínűtlenné tették, hogy a vállalat az említett eszközt 2015 márciusa előtt igénybe vegye (35). Az új rulírozó hiteleszközhöz kapcsolódó pénzügyi kötelezettségvállalásokat is úgy állapították meg, hogy a SAS a rulírozó hiteleszközhöz csak abban az esetben férhessen hozzá, ha a 4XNG tervben foglalt legfontosabb pénzügyi célkitűzéseket teljesíteni tudja; ellenkező esetben a rulírozó hiteleszközből lehívott összegeket azonnal vissza kell fizetni (36).

               (88)

               A fenti észrevételeken túlmenően a Hatóság további tájékoztatást kapott az új rulírozó hiteleszköz mögöttes biztosítékának megfelelőségét illetően. Egy 2012. májusi jelentésben a(z) […] független értékelést végzett a Widerøe vállalatra és egyes tárgyi eszközökre (többek között tartalék hajtóművekre, a nagyobb repülőgépekre, számos kisebb vagyontárgyra és néhány berendezésre) vonatkozóan, amelyeket később az új rulírozó hiteleszköz fedezeteként használtak. Míg az értékelés során a Widerøe vállalatra – mint az értékpapírcsomag legfontosabb elemére – összpontosítottak és a többi eszköz értékelését kevesebb információ alapján végezték el, a teljes értékelésből az derült ki, hogy az eszközök összértéke mintegy [1–4]–[3–6] milliárd SEK volt. A fedezetül szolgáló eszközök becsült összértéke tehát meghaladta az „A” eszköz nagyságát. Norvégia szerint ezt az új rulírozó hiteleszköz hitelezői megfelelő biztosítéknak tekintették, mivel – a fent említettek szerint – elhanyagolható volt annak a valószínűsége, hogy a SAS a „B” eszközt valaha igénybe veszi.

               (89)

               Az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos tényleges pénzügyi kockázatokat a kötelező előtörlesztésre és/vagy az új rulírozó hiteleszköz alapján fennálló kötelezettségvállalások törlésére vonatkozó rendelkezésekkel tovább csökkentették, amelyeket abban az esetben alkalmaztak, ha a SAS bizonyos eszközöket értékesített vagy egyéb finanszírozási lehetőségekkel élt. Az előtörlesztésre és a kötelezettségvállalások törlésére vonatkozó rendelkezések az idővel bekövetkező esetleges veszteségeket mérsékelték. A Widerøe részvények értékesítésének eredményeként és az értékesítés nyomán 2013 szeptemberében hatályba lépő megállapodás szerint (lásd a fenti (29) bekezdést) az új rulírozó hiteleszköz nagyságát 3,5 milliárd SEK összegről 2 milliárd SEK összegre csökkentették.

               (90)

               Úgy tűnik tehát, hogy átfogó és következetes intézkedéseket hajtottak végre annak biztosítása érdekében, hogy a SAS a 2012–2015 közötti időszakban folyamatosan életképes tudjon maradni, valamint csökkentsék az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos legfontosabb pénzügyi kockázatokat.

               (91)

               A Hatóság emellett szükségesnek vélte annak mérlegelését, hogy egy, az érintett államokhoz (vagyis mint a SAS részvényeseihez) hasonló piaci befektető hasonló piaci viszonyok között szintén úgy döntött volna-e, hogy a kedvezményezett javára megteszi a szóban forgó intézkedést. Ilyenkor célszerű olyan esetleges kontrafaktuális helyzeteket is vizsgálni, amelyek akkor adódhattak volna, ha az említett intézkedés elmarad.

               (92)

               Ezzel kapcsolatban Norvégia és a SAS csoport az eljárás megindításáról szóló határozatra reagáló beadványaiban azt állította, hogy amennyiben az új rulírozó hiteleszköz 2012-ben nem állt volna rendelkezésre, a SAS valószínűleg csődbe ment volna. Norvégia szerint ez az érintett államok számára összesen 1 044,6 millió SEK összegű veszteséget jelentett volna, ami a részesedésük összértékének felel meg. Egy további mérlegelendő lehetőség azzal függött össze, hogy a 4XNG terv sikeres végrehajtása esetén az érintett államok mekkora jövőbeli tőkenyereségről mondtak volna le. Összehasonlításként Norvégia a beadványában úgy becsülte, hogy amennyiben a SAS az új rulírozó hiteleszköz feltételeit nem teljesítette volna, a veszteség az érintett államok együttes részesedését, valamint a rulírozó hiteleszközhöz való hozzájárulásukat tekintve a legszélsőségesebb esetben összesen mintegy [1 000–3 000] millió SEK lehetett volna (37).

               (93)

               Következésképpen a SAS csődje esetén az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételéhez kapcsolódó további veszteség (azaz – Norvégia szemléltető példája alapján – hozzávetőleg 447,5 millió SEK) az érintett államok részvényei tekintetében egyébként felmerülő veszteséggel összevetve viszonylag mérsékeltnek tűnik. Az érintett államok legkedvezőtlenebb esetet (csőd) alapul vevő forgatókönyve szerint bekövetkező viszonylag csekély változás és a 4XNG terv sikeres végrehajtása esetén az érintett államok szempontjából létrejöhető legkedvezőbb eset összehasonlítása még inkább alátámasztani látszik az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntését. A CITI-jelentés a legoptimistább „alapesetben” úgy becsülte, hogy az érintett államok tőkenyeresége összesen [7 000–12 000] millió SEK lehet. Míg a Hatóság az eljárás megindításáról szóló határozatában fenntartásait fejezte ki az ilyen mértékű növekedésre vonatkozó előrejelzések túlzottan optimista jellegét illetően, elismeri, hogy a lehetséges tőkenyereség a legkedvezőbb esetben még a visszafogottabb forgatókönyvek szerint is jelentősen meghaladta volna a legkedvezőtlenebb esetben felmerülő veszteséget.

               (94)

               A Hatóság ezért figyelembe veszi a fent említett kockázat/nyereségértékeléseket, a 4XNG terv alapos áttekintését és vizsgálatát, a mögöttes biztosítékok tekintetében elvégzett kiegészítő ellenőrzéseket (38), valamint a kötelezettségvállalások törlésére és az előtörlesztésre vonatkozó rendelkezéseket, amelyek mérsékelték az idővel bekövetkező esetleges veszteségeket (39), továbbá az új rulírozó hiteleszköz feltételei közé felvett különböző egyéb kockázatcsökkentő intézkedéseket (40). A fentiekre tekintettel úgy tűnik, hogy az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntése megfelelt egy olyan magánszektorbeli gazdasági szereplő magatartásának, aki – a vállalat adott helyzetét figyelembe véve – szokásos piaci hozamot elvárva jár el.

               (95)

               A fentieken túl a Hatóság megállapította, hogy az érintett államokat – a SAS részvényeseiként – ésszerű és reális jövedelmezőségi szempontok vezérelték, amikor úgy döntöttek, hogy a KAW-val és a hitelező bankokkal együtt 2012 decembere és 2014 márciusa között részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben. Ez a részvétel tehát az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdése értelmében a SAS számára semmiféle előnyt nem jelentett.

         3.   AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁS FENNÁLLÁSÁVAL KAPCSOLATOS KÖVETKEZTETÉS

               (96)

               A Hatóság a fentiekre tekintettel megállapítja, hogy Norvégia részvétele az új rulírozó hiteleszközben az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A SAS új rulírozó hiteleszköz révén történő támogatása, melyet Norvégia 2012 decemberében vezetett be, nem minősül az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdése értelmében vett támogatásnak.
   2. cikk
   E határozat címzettje a Norvég Királyság.
   3. cikk
   E határozatnak csak az angol nyelvű változata hiteles.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 9-én.

            az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Oda Helen SLETNES

            elnök

         Helga JÓNSDÓTTIR

            testületi tag

      (1)  HL C 290., 2013.10.5., 9. o. (helyesbítés).

      (2)  A FAM a Knut and Alice Wallenberg's alapítvány eszközeit kezelő vállalat.

      (3)  A rendelkezésre álló férőhely-kilométer a légi járat utasbefogadó képességének mérőszáma. A rendelkezésre álló férőhelyek és a repült kilométer szorzatával egyenlő.

      (4)  Forrás: http://www.airlineleader.com/regional-focus/nordic-region-heats-up-as-all-major-players-overhaul-their-strategies.

      (5)  A Widerøe-részvények 80 %-ának értékesítését illetően lásd az alábbi 11. lábjegyzetet és a (29) bekezdést.

      (6)  Forrás: http://www.sasgroup.net/SASGroup/default.asp

      (7)  A SAS-ra vonatkozóan az S&P által kiadott hitelminősítés legfrissebb fejleményeit az alábbi 24. lábjegyzetben tárgyaljuk.

      (8)  Forrás: a SAS 2008–2012 közötti időszakra vonatkozó éves jelentései, amelyek a http://www.sasgroup.net/SASGroup/default.asp weboldalon érhetők el.

      (9)  A 2009. és 2010. évi, meglevő részvényeseknek szóló új részvénykibocsátás bizottsági határozat tárgyát képezte az SA.29785. számú ügyben (a határozat a http://ec.europa.eu/competition/state_aid/cases/249053/249053_1461974_61_2.pdf), weboldalon olvasható), amelyben a Bizottság megállapította, hogy a meglevő részvényeseknek szóló új részvénykibocsátás nem foglalt magában állami támogatást.

      (10)  Ezzel kapcsolatban lásd a SAS vezérigazgatójának szavait, amelyet 2012. november 12-én a Reuters idézett: „Ez valóban az »utolsó lehetőségünk«, ha azt szeretnénk, hogy a SAS a jövőben is létezzen. – mondta a vezérigazgató […] miután kezdetét vette a légitársaság megmentését célzó új terv végrehajtása […]; a légitársaság 2007 óta éves szinten nem realizált nyereséget.” A cikk a http://www.reuters.com/article/2012/11/12/uk-sas-idUSLNE8AB01O20121112 weboldalon olvasható. Lásd még a „SAS tops European airline critical list” (A SAS vezeti a kritikus helyzetben lévő európai légitársaságok listáját) című, a Financial Times 2012. november 13-i számában megjelent cikket, amely a http://www.ft.com/intl/cms/s/0/fa1cbd88-2d87-11e2-9988-00144feabdc0.html#axzz2TSY5JHUh weboldalon olvasható.

      (11)  Lásd például a Reuters 2012. november 18-i (http://www.reuters.com/article/2012/11/19/sas-idUSL5E8MI6IY20121119) és a Financial Times 2012. november 19-i számát (http://www.ft.com/intl/cms/s/0/43e37eba-322f-11e2-b891-00144feabdc0.html#axzz2TSY5JHUh).

      (12)  A norvég hatóságtól származó információk szerint a(z) […] értékesítése a tervezett értékesítések végleges listáján már nem szerepelt, mivel az értékesítés és a bevétel realizálásának időpontja igen bizonytalan volt.

      (13)  2013. május 20-án a SAS bejelentette, hogy megállapodást írt alá arról, hogy a Widerøe vállalatban meglévő részvényeinek 80 %-át egy befektetői csoportnak értékesíti. A részvények fennmaradó 20 %-át megtartja, ugyanakkor lehetősége van arra, hogy 2016-ban a teljes tulajdonrészt értékesítse. Lásd http://mb.cision.com/Main/290/9410155/119539.pdf.

      (14)  A SAS a Swissportnak értékesítette a földi kiszolgálást végző vállalatban meglévő részvényeinek 10 %-át. Az ügylet 2013. november 1-jével lépett hatályba. A tárgyalások jelenleg függőben vannak, amíg a Swissport megköti a vételi ügyletet és lezárja a Servisair integrációját.

      (15)  Az ügylet mintegy 1,7 milliárd SEK összegű likviditási hatással lezárult.

      (16)  Az intézkedések nagy részét végrehajtották, ami mintegy 1 milliárd SEK összegű megtakarítást fog eredményezni.

      (17)  […].

      (18)  A régi rulírozó hiteleszköz egyik hitelezője, a(z) […] jelezte, hogy az új rulírozó hiteleszközben nem tud részt venni. Ennek eredményeként a(z) […] és a(z) […] az új rulírozó hiteleszközben való részvételüket arányosan növelték.

      (19)  Lásd az alábbi 33. lábjegyzetet.

      (20)  Lásd http://www.reuters.com/finance/stocks/SAS.ST/key-developments/article/2662973.

      (21)  Az „A” eszközhöz kapcsolódó kötelezettségvállalás összegét 2013. október 31-én 0,8 milliárd SEK-ről 0,6 milliárd SEK-re csökkentették, mivel a SAS a SAS Ground Handling vállalatban meglévő érdekeltségét a Swissportnak értékesítette.

      (22)  HL L 97., 2005.4.15., 41. o. és a 18. sz. EGT-kiegészítés, 2005.4.14., 1. o.

      (23)  A másik lehetősége az lenne, ha egyszerűen hagynák a régi rulírozó hiteleszközt 2013. június 20-án lejárni, ugyanakkor megakadályoznák, hogy a SAS az említett időszakban a hiteleszközt igénybe vehesse mindaddig, amíg a lehívás feltételeinek eleget nem tesz.

      (24)  A norvég hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy néhány bank kétoldalú eszközök, különböző fedezeti ügyletek, hitelkártyák, légijármű-finanszírozási eszközök, folyószámlahitelek és ingatlanügyletek formájában a SAS felé egyéb kitettségekkel is rendelkezik. A norvég hatóságok fenntartják azt az állításukat, hogy a(z) […] hitelkártya-kifizetésekkel kapcsolatos esetleges kitettségétől eltekintve a bankoknak a SAS felé nem voltak jelentős fedezetlen kitettségeik. Az említett különböző formájú kitettségek vagy méretükben korlátozottak, vagy fedezett kitettségek voltak, következésképpen úgy tűnik, hogy lényegesen nem befolyásolták a bankok azon döntését, hogy az új rulírozó hiteleszközben részt vesznek.

      (25)  A rendelkezésre álló férőhely-kilométerre jutó bevétel (RASK) a légitársaságok által a bevétel meghatározására szokásosan használt mérőszám.

      (26)  Ezzel kapcsolatban Norvégia és a SAS hangsúlyozzák továbbá, hogy az S&P 2013. augusztus 5-én stabil kilátások mellett „CCC plusz”-ról „B mínusz”-ra javította a SAS besorolását.

      (27)  Lásd a 730/79. sz., Philip Morris Holland BV kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 1980., 2671. o.), 11. pontját; a T-288/97. sz. Regione Friuli Venezia Giulia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2001., II-1169. o.) 41. pontját; és a C-280/00 sz. Altmark Trans GmbH és Regierungspräsidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH („Altmark”) ügyben hozott ítélet (EBHT 2003., I-7747. o.) 75. pontját.

      (28)  A „harmadik csomag” a következő három jogalkotási intézkedést tartalmazta: i. a légifuvarozók engedélyezéséről szóló 1992. július 23-i 2407/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 240., 1992.8.24., 1. o.); ii. a közösségi légifuvarozók Közösségen belüli légi útvonalakhoz jutásáról szóló 1992. július 23-i 2408/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 240., 1992.8.24., 8. o.) és iii. a légi szolgáltatások vitel- és tarifadíjairól szóló 1992. július 23-i 2409/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 240., 1992.8.24., 15. o.). Ezek a rendeletek az EGT-megállapodás részét képezték mindaddig, amíg azokat az EGT-megállapodásba a megállapodás XIII. melléklete révén beépített, a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló (átdolgozott változat) 2008. szeptember 24-i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül nem helyezte.

      (29)  A T-228/99. és T-233/99 sz., Westdeutsche Landesbank Girozentrale és Észak-Rajna-Vesztfália kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet (EBHT 2003., II-435. o.) 255. pontja.

      (30)  A T-296/97. sz. Alitalia-ügyben hozott ítélet (EBHT 2000, II-3871. o.) 81. pontja.

      (31)  […].

      (32)  A régi rulírozó hiteleszköz mellett 2012. szeptember 30-val három bank a régi rulírozó hiteleszközhöz kapcsolódó kétoldalú eszközök formájában olyan kitettségekkel rendelkezett, amelyeket mindaddig nem lehetett igénybe venni, amíg a régi rulírozó hiteleszközt teljes egészében ki nem merítették. Az egyes kétoldalú eszközök a következő összegeket tartalmazták: [400–800] millió EUR a […], [200–400] millió EUR a […] és [400–800] millió EUR a […] tekintetében.

      (33)  A C-305/89 sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet [EBHT 1991., I-1603. o.] 20. bekezdése.

      (34)  Például a(z) […] -t kivették a tervezett értékesítéseket tartalmazó listából […].

      (35)  A „B” eszköz egyik lehívási feltétele például az volt, hogy a SAS 12 egymást követő hónapban legalább [5–9] milliárd SEK összegű EBITDAR mutatót érjen el. Mivel ez meghaladta a 2012–2015 közötti időszak egyes éveire vonatkozóan előrejelzett EBITDAR mutatót, valószínűtlennek tartották, hogy a SAS olyan helyzetben volna, hogy az új rulírozó hiteleszköz fennállása alatt a „B” eszközből hitelt hívjon le.

      (36)  A(z) […] kapcsolatos pénzügyi kötelezettségvállalások. Az utóbbi két pénzügyi kötelezettségvállalást a 4XNG terv alapjául szolgáló pénzügyi modell alapján negyedévente kiigazították, ami azt jelenti, hogy a SAS-nak teljesítenie kellett a saját pénzügyi célkitűzéseit.

      (37)  Szemléltetés céljából Norvégia becslést végzett arra vonatkozóan, hogy mennyi lett volna az érintett államok összevont vesztesége az új rulírozó hiteleszköz tekintetében, ha a SAS az „A” eszközt (amelyből [700–1 200] millió SEK összeget az érintett államok fedeztek) teljes egészében kimerítette volna, és ha a fedezetül szolgáló eszközök az „A” eszközben foglalt kötelezettségvállalások csupán 50 %-át fedezték volna, továbbá feltételezve, hogy az érintett államok a kötelezettségvállalási díj első részletét már megkapták. Ez az új rulírozó hiteleszköz tekintetében hozzávetőleg [400–800] millió SEK összegű veszteséget, az együttes részesedésük tekintetében pedig további mintegy [700–1 200] millió SEK összegű veszteséget, vagyis összesen [1 100–2 000] millió SEK veszteséget jelentett volna.

      (38)  Lásd a (88) bekezdést.

      (39)  Lásd a (82) és a (89) bekezdést.

      (40)  Lásd a (82) és a (87) bekezdést.


title: Az Európai Parlament és a Tanács 1357/2008/EK határozata ( 2008. december 16. ) az egész életen át tartó tanulás terén egy cselekvési program létrehozásáról szóló 1720/2006/EK határozat módosításáról ((EGT-vonatkozású szöveg)) EGT-vonatkozású szöveg

text:
               30.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 350/56

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1357/2008/EK HATÁROZATA

   (2008. december 16.)
   az egész életen át tartó tanulás terén egy cselekvési program létrehozásáról szóló 1720/2006/EK határozat módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen 149. cikke (4) bekezdésére és 150. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               A 2006. november 15-i 1720/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (3) az egész életen át tartó tanulás terén cselekvési programot hozott létre a 2007–2013 közötti időszakra.

               (2)

               Az 1720/2006/EK határozat 9. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a program végrehajtásához szükséges összes, az (1) bekezdésben fel nem sorolt egyéb intézkedést a határozat 10. cikkének (3) bekezdésében meghatározott eljárásnak – azaz a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (4) létrehozott tanácsadó bizottsági eljárásnak – megfelelően kell meghozni.

               (3)

               Az 1720/2006/EK határozatnak ez a megszövegezése azt jelenti, hogy a határozat 9. cikkének (1) bekezdésében foglalt kiválasztási határozatokon kívüli egyéb kiválasztási határozatok a tanácsadó bizottsági eljárásnak, illetve a Parlament ellenőrzési jogának hatálya alá tartoznak.

               (4)

               A szóban forgó eljárási szabályok két-három hónapos további késedelmet okoznak a támogatások pályázóknak történő odaítélési folyamatában. E szabályok számtalan késedelmet idéznek elő a támogatások kedvezményezettjei számára, aránytalan terhet rónak a programigazgatásra, és az odaítélt támogatások jellegénél fogva nem képviselnek hozzáadott értéket.

               (5)

               A kiválasztási határozatok gyorsabb és hatékonyabb végrehajtásának lehetővé tétele érdekében a tanácsadó bizottsági eljárást olyan kötelezettséggel kell felváltani, mely szerint a Bizottságnak haladéktalanul tájékoztatnia kell az Európai Parlamentet és a tagállamokat az 1720/2006/EK határozat végrehajtására irányuló összes olyan intézkedésről, amelyet bizottsági segítség nélkül végeztek,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az 1720/2006/EK határozat a következőképpen módosul:

               1.

               A 9. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
               „(2)   A Bizottság, az említett határozat elfogadását követő két munkanapon belül, tájékoztatja a 10. cikkben említett bizottságot és az Európai Parlamentet az e határozat végrehajtása céljából hozott minden további kiválasztási határozatról. E tájékoztatás tartalmazza a beérkezett pályázatok leírását és elemzését, az értékelési és kiválasztási eljárás leírását, valamint mind a finanszírozásra javasolt, mind a visszautasított projektek felsorolását.”

               2.

               A 10. cikk (3) bekezdését törölni kell.

         2. cikk
   A Bizottság 2010. június 30-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e határozat hatásairól.
   3. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Kelt Strasbourgban, 2008. december 16-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         B. LE MAIRE

      (1)  HL C 224., 2008.8.30., 115. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2008. szeptember 2-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2008. november 20-i határozata.

      (3)  HL L 327., 2006.11.24., 45. o.

      (4)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.


title: 2004/1/: Az EFTA-államok Állandó Bizottságának 1/2004/SC. számú határozata ( 2004. február 5. ) az EGT pénzügyi mechanizmus és a norvég pénzügyi mechanizmus hivatalának létrehozásáról

text:
               30.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 332/34

      AZ EFTA-ÁLLAMOK ÁLLANDÓ BIZOTTSÁGÁNAK

   1/2004/SC. számú határozata
   (2004. február 5.)
   az EGT pénzügyi mechanizmus és a norvég pénzügyi mechanizmus hivatalának létrehozásáról
   AZ EFTA-ÁLLAMOK ÁLLANDÓ BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: EGT-megállapodás),
   tekintettel a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság Európai Gazdasági Térségben való részvételéről szóló megállapodásra (a továbbiakban: EGT bővítési megállapodás),
   tekintettel az EGT-megállapodásba az EGT bővítési megállapodással beillesztett, az EGT pénzügyi mechanizmusról szóló jegyzőkönyv 38a. cikkére,
   tekintettel a Norvég Királyság és az Európai Közösség közötti, a 2004–2009 közötti időszakra vonatkozó norvég pénzügyi mechanizmusról szóló megállapodásra,
   tekintettel az EFTA-államok Állandó Bizottságának az EGT pénzügyi mechanizmus számára ideiglenes bizottság létrehozásáról szóló, 2003. december 4-i 4/2003/SC. számú határozatára,
   A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   1.   Ezennel Hivatalt hoznak létre a 2004–2009 közötti időszakra vonatkozó EGT pénzügyi mechanizmus és a norvég pénzügyi mechanizmus számára.
   2.   A Hivatal segíti az EGT pénzügyi mechanizmus és a norvég pénzügyi mechanizmus irányítását.
   3.   A Hivatal segíti továbbá az 1999–2003 közötti időszakra vonatkozó EGT pénzügyi eszköz, valamint az 1994–1998 közötti időszakra vonatkozó pénzügyi mechanizmus irányítását.
   4.   Az EFTA Titkárságon belül működő jelenlegi, pénzügyi eszközzel foglalkozó egységet integrálják az új Hivatalba. Az EGT pénzügyi mechanizmust illetően a Hivatal az EGT bővítési megállapodás hatályba lépéséig jelentést tesz az EGT pénzügyi mechanizmus ideiglenes bizottságának, és azt követően az új EGT pénzügyi mechanizmus bizottságnak.
   5.   A norvég pénzügyi mechanizmust illetően a Hivatal jelentést tesz a norvég hatóságoknak.
   6.   A Hivatal igazgatási szempontból az EFTA Titkárságához tartozik. A Hivatal önálló igazgatási költségvetéssel fog rendelkezni, amelyet az alapból vonatkozó költségeivel arányosan finanszíroznak.
   7.   A Hivatal igazagtóját az EGT pénzügyi mechanizmus ideiglenes bizottsága jelölése alapján az Állandó Bizottság nevezi ki.
   2. cikk
   E határozat azonnali hatállyal érvényes.
   3. cikk
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében kell közzétenni.

      Kelt Brüsszelben, 2004. február 5-én.

            az Állandó Bizottság részéről

            az elnök

         Őfensége Nikolaus von LIECHTENSTEIN herceg

            főtitkár

         William ROSSIER


title: 2008/451/EK: A Tanács határozata ( 2008. június 16. ) a Tanács Főtitkárságához kirendelt nemzeti szakértőkre és nemzeti katonai állományra vonatkozó szabályokról szóló 2003/479/EK határozatban és 2007/829/EK határozatban megállapított juttatások kiigazításáról

text:
               18.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 158/56

      A TANÁCS HATÁROZATA

   (2008. június 16.)
   a Tanács Főtitkárságához kirendelt nemzeti szakértőkre és nemzeti katonai állományra vonatkozó szabályokról szóló 2003/479/EK határozatban és 2007/829/EK határozatban megállapított juttatások kiigazításáról
   (2008/451/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 28. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a 2003/479/EK határozatra (1) és különösen annak 15. cikke (7) bekezdésére,
   tekintettel a 2007/829/EK határozatra (2) és különösen annak 15. cikke (6) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2003/479/EK határozat 15. cikkének (7) bekezdése és a 2007/829/EK határozat 15. cikkének (6) bekezdése előírja, hogy a napi és a havi juttatásokat évente, visszamenőleges hatály nélkül, a Közösség brüsszeli és luxemburgi tisztviselői alapilletményének változása alapján ki kell igazítani.

               (2)

               A Tanács az Európai Közösségek tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazásának és nyugdíjának, valamint az azokra alkalmazott súlyozási együtthatóknak 2007. július 1-jétől kezdődő hatállyal történő kiigazításáról szóló, 2008. május 14-i 420/2008/EK, Euratom rendelettel (3) elfogadta a közösségi tisztviselők díjazásának és nyugdíjának 1,4 %-os kiigazítását,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   (1)   A 2003/479/EK határozat 15. cikke (1) bekezdésében és a 2007/829/EK határozat 15. cikke (1) bekezdésében a 29,44 EUR helyére a 29,85 EUR összeg, a 117,74 EUR helyére a 119,39 EUR összeg lép.
   (2)   A 2003/479/EK határozat 15. cikke (2) bekezdésében és a 2007/829/EK határozat 15. cikke (2) bekezdésében a táblázat helyére a következő táblázat lép:

                  „A lakóhely és a kiküldetés helye közötti távolság
                  (km)

                  Összeg EUR-ban

                  0–150

                  0,00

                  > 150

                  76,74

                  > 300

                  136,42

                  > 500

                  221,71

                  > 800

                  358,14

                  > 1 300

                  562,80

                  > 2 000

                  673,67”

   (3)   A 2003/479/EK határozat 15. cikke (4) bekezdésében a 29,44 EUR helyébe a 29,85 EUR összeg lép.
   2. cikk
   Ez a határozat az elfogadását követő hónap első napján lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2008. június 16-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. RUPEL

      (1)  A Tanács 2003. június 16-i 2003/479/EK határozata a Tanács Főtitkárságához kiküldött nemzeti szakértőkre és nemzeti katonai állományra vonatkozó szabályokról (HL L 160., 2003.6.28., 72. o.). A 2007/829/EK határozattal hatályon kívül helyezett határozat.

      (2)  A Tanács 2007. december 5-i 2007/829/EK határozata a Tanács Főtitkárságához kirendelt nemzeti szakértőkre és nemzeti katonai állományra vonatkozó szabályokról (HL L 327., 2007.12.13., 10. o.).

      (3)  HL L 127., 2008.5.15., 1. o.