title: A Bizottság (EU) 2015/547 határozata ( 2015. április 1. ) az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókra vonatkozó európai szabványok által az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerint teljesítendő biztonsági előírásokról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               2.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 90/14

         A BIZOTTSÁG (EU) 2015/547 HATÁROZATA
   (2015. április 1.)
   az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókra vonatkozó európai szabványok által az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerint teljesítendő biztonsági előírásokról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az általános termékbiztonságról szóló, 2001. december 3-i 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 2001/95/EK irányelv értelmében megfogalmazott és az Európai Unió Hivatalos Lapjában említett európai szabványokat átültető nemzeti szabványoknak megfelelő termékeket biztonságosaknak lehet tekinteni.

               (2)

               Európai szabványokat kell kidolgozni azon követelmények alapján, amelyek célja, hogy a követelményeknek megfelelő termékek eleget tegyenek a 2001/95/EK irányelv 3. cikkében meghatározott általános biztonsági előírásoknak.

               (3)

               Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókra nem vonatkozik európai szabvány, bár meglévő tanulmányok számos hozzájuk kapcsolódó veszélyt azonosítottak (2)
                   (3). Több modell levehető tüzelőanyag-tartállyal rendelkezik, amelyet a kandallón belül egy olyan kamrába kell helyezni, ahol a tüzelőanyag esetleg kifolyhat. A tüzelőanyag ezután elpárologhat, felmelegedhet és öngyulladása következhet be, ami hirtelen égést okozhat. A lángok gyors terjedése égésveszélynek teszi ki a felhasználót, és a környező anyagok is kigyulladhatnak. A még felhevült, etanolüzemű kandallóba tüzelőanyagot tölteni rendkívül veszélyes, mert a gyorsan párolgó etanol belobbanhat és robbanást okozhat. A szabadon álló modelleket gyúlékony anyagok közelébe helyezhetik, ennek következtében tüzet okozhatnak. A falra szerelhető kandallók hibás telepítése túlmelegedéshez vezethet, a kandalló így leválhat a falról, miközben továbbra is működik (4). Fennáll az a kockázat is, hogy a szabadon álló kandallómodellek felborulnak. Ebben az esetben a lángoló tüzelőanyag kiömlene a kandallóból, és felgyújtaná a szobát.

               (4)

               Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók tüzelőanyagának égése veszélyeztetheti az emberi egészséget. Tökéletlen égés esetén egy toxikus vegyület, szén-monoxid képződik. Teljes égés esetén szén-dioxid keletkezik, ami szintén veszélyes az egészségre és hiperventilációt okozhat.

               (5)

               Továbbá az égéstermék-elvezetés nélküli kandallók üzembe helyezéséhez nincs szükség az illetékes hatóságok által végzett ellenőrzésre.

               (6)

               Ezért meg kell határozni az ahhoz szükséges követelményeket, hogy az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók eleget tegyenek a 2001/95/EK irányelv 3. cikkében meghatározott általános biztonsági előírásoknak.

               (7)

               Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az általános termékbiztonságról szóló irányelv bizottságának a véleményével,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Fogalommeghatározás
   E határozat alkalmazásában a következő fogalommeghatározás alkalmazandó:

      „Alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandalló”: olyan készülék, amely

               a)

               dekorációs célból alkohol égetésével lángot állít elő, de helyiségek elsődleges fűtésére nem alkalmas; valamint

               b)

               amelyet nem szükséges égéstermék-elvezetőhöz csatlakoztatni.

         2. cikk
   Hatály
   E határozat valamennyi beltéri használatra szánt, égéstermék-elvezetés nélküli háztartási kandallóra és kiegészítőikre alkalmazandó. A kifejezetten ételek főzésére vagy melegen tartására szánt, 0,2 liternél kisebb tüzelőanyag-tartállyal rendelkező kandallók nem tartoznak a határozat hatálya alá.
   3. cikk
   Biztonsági előírások
   Az 1. cikkben említett, alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókra vonatkozó különleges biztonsági előírásokat, amelyeket a 2001/95/EK irányelv 4. cikke szerinti európai szabványoknak magukban kell foglalniuk, e határozat melléklete tartalmazza.
   4. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2015. április 1-jén.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 11., 2002.1.15., 4. o.

      (2)  Storesund A. K, Mai T. T. & Sesseng C, 2010, ‘Ethanol-fuelled, flue-less fireplaces. An evaluation’ („Etanolüzemű, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók – Értékelés”), SINTEF. http://nbl.sintef.no/publication/lists/docs/NBL_A09127.pdf.

      (3)  http://www.sik.dk/content/download/5561/77087/version/1/file/Report+-+Bio+fireplaces+-+v5-3+(2).pdf.

      (4)  http://www.cpsc.gov/CPSCPUB/PREREL/prhtml11/11164.html.

      MELLÉKLET

         AZ ALKOHOLLAL MŰKÖDŐ, ÉGÉSTERMÉK-ELVEZETÉS NÉLKÜLI KANDALLÓKRA VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES BIZTONSÁGI ELŐÍRÁSOK

      1.1.   Szerkezeti és tervezési követelmények

         Általános követelmények

      A beltéri használatra szánt, alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók tüzelőanyag-fogyasztása legfeljebb 4,5 kW hőteljesítménynek megfelelő lehet.
      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallóknak olyan anyagból kell készülniük, amely a „Felületi hőmérséklet” szakaszban meghatározott maximális megengedhető hőmérsékleten szilárd marad. Az anyagoknak megfelelően ellenállónak kell lenniük a jellemző hő-, mechanikai és kémiai hatásokkal szemben.
      Előlap alkalmazása esetén azt úgy kell kialakítani és a kandallóhoz rögzíteni, hogy ellenálljon annak a hőmérsékletnek, amelynek ki van téve.
      Dekoratív elemek, például kerámia fahasábok vagy díszkavicsok használata a tűztérben nem megengedett.
      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat úgy kell megtervezni, hogy biztosítva legyen a véletlen újragyulladás és a lángvisszacsapás megelőzése.
      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók nem veszélyeztethetik az emberi egészséget.
      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat úgy kell megtervezni, hogy a készülék belsejében kifolyt tüzelőanyag ne gyűlhessen össze olyan zárt térben, ahonnan elpárologhat és robbanást okozhat.
      A készüléket úgy kell kialakítani, hogy a tüzelőanyag szivárgása ne fordulhasson elő.

         Stabilitás

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók működés közben történő véletlen megmozdítása vagy megbillentése nem veszélyeztetheti a biztonságot.
      A kerekekkel felszerelt készülékeket könnyen működtethető, reteszelhető fékkel kell felszerelni.
      A szabadon álló kandallómodelleket olyan támasztólábakkal kell felszerelni, amelyekkel megakadályozható, hogy a készülék felboruljon, és stabilitásuk vizsgálatára ütközési tesztet kell végezni. Ha a kandalló nem felel meg a teszten, azt úgy kell átalakítani, hogy biztonságos működése folyamatosan garantált legyen.
      A rögzített készülékek stabilitásának vizsgálatára szintén ütközési tesztet kell végezni. A falra szerelhető kandallók felfüggesztését úgy kell kialakítani, hogy véletlen felfelé irányuló meglökése esetén a készülék ne essen le.

         A kandalló mozgatását segítő tartozékok (pl. kerekek és fogantyúk)

      A mozgatásukat elősegítő kerekekkel és/vagy fogantyúkkal ellátott, alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat úgy kell megtervezni, hogy a készülék mozgatását szükségszerűen megelőzze a tűz eloltása.

         Begyújtás

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók begyújtásakor a felhasználónak a készüléktől biztonságos távolságra kell elhelyezkednie. Alternatív megoldásként az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat biztonságos beépített gyújtószerkezettel kell ellátni.

         Használat begyújtott állapotban

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallónak egyenletes, nem kormoló lánggal kell égnie. Működés közben a tüzelőanyag-felhasználásnak állandónak kell lennie, és ki kell zárni az égőfej „megfutásából” adódó kockázatokat.

         Eloltás

      Biztosítani kell, hogy az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallóban a felhasználó bármikor biztonságosan el tudja oltani a tüzet.

         Újragyújtás

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat úgy kell megtervezni, hogy a készüléket biztonságosan újra lehessen gyújtani, még akkor is, ha a tartály nincs tele.

         Az újragyújtás megakadályozása nem biztonságos körülmények esetén

      Biztosítani kell, hogy az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat ne lehessen újra begyújtani, ameddig a készülékek valamennyi része – az égőt is beleértve – el nem éri a biztonságos 60 °C-os vagy ennél alacsonyabb hőmérsékletet. A használati utasításban meg kell adni, hogy a kandalló mennyi idő alatt hűl le a biztonságos újragyújtást lehetővé tevő hőmérsékletre, annak érdekében, hogy a felhasználó ne kísérelje meg a még felhevült készülék újragyújtását az ennek megakadályozására szolgáló biztonsági berendezés manipulálásával.

         Betöltés és utántöltés

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat úgy kell kialakítani, hogy a betöltés és az utántöltés biztonságos legyen, és a begyújtott kandalló tartályát ne lehessen utántölteni.
      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók használati utasításában tájékoztatni kell a felhasználókat arról, hogy a készüléket működés közben tilos utántölteni. Ezt az információt egyértelműen kell megjeleníteni és fel kell rá hívni a felhasználók figyelmét. Emellett ugyanezt az információt magán a készüléken láthatóan elhelyezett megfelelő figyelmeztető címkék útján is a felhasználók tudomására kell hozni.

         Elérhető felületek

      Ki kell zárni annak lehetőségét, hogy a felhasználó véletlenül hozzáérjen a lánghoz, az égőhöz, vagy a kandalló bármely más aktív vagy forró felületéhez, amennyiben a kandallót a gyártó utasításainak megfelelően helyezték üzembe.

         Felületi hőmérséklet

      Az elérhető felületek – az aktív felületek kivételével – az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók működése közben nem hevülhetnek fel olyan hőmérsékletre, amely nem biztonságos.
      Azon felületek hőmérséklet-növekedése (a begyújtás időpontjában mért kiindulási hőmérséklettől számítva), amelyeket a felhasználó nem érinthet meg a kandalló működése közben, nem haladhatja meg az alábbi értékeket:

                  —

                  fém vagy fémtartalmú felületek: 60 K,

                  —

                  zománcozott fém felületek: 65 K,

                  —

                  üveg vagy kerámia felületek: 80 K,

                  —

                  műanyag felületek: 100 K, valamint

                  —

                  bármely más anyagból készült felületek: 70 K.

            Azon felületek hőmérséklet-növekedése (a begyújtás időpontjában mért kiindulási hőmérséklettől számítva), amelyeket a felhasználó a kandalló működése közben megérinthet, azaz amelyeket esetleg meg kell érintenie a készülék működtetése érdekében, nem haladhatja meg az alábbi értékeket:

                  —

                  fém vagy fémtartalmú felületek: 35 K,

                  —

                  zománcozott fém vagy kerámiafelületek: 45 K, valamint

                  —

                  műanyag vagy más hasonló anyagból készült felületek: 60 K.

            Ezek a határértékek vonatkoznak a tűztértől 50 mm-en belül található felületekre és légtérre is.
      Az üveg felületek (pl. előlapok) és rögzítőik, amelyekről ésszerűen feltételezhető, hogy a nyílt lánghoz való közelségük folytán felhevülnek, mentesülnek a fenti követelmények alól.
      A padlóval vagy asztallal való érintkezési ponton a kandallóállvány felületének hőmérséklete legfeljebb 65 K-nel haladhatja meg a helyiség hőmérsékletét.
      Azon követelményen túl, miszerint a felület hőmérséklete nem haladhatja meg a helyiség hőmérsékletét több mint 65 K-nel, a maximális hőmérséklet, amelyet semmilyen körülmények között nem lehet túllépni, az alábbiak szerint kerül meghatározásra: a padlóval vagy asztallal való érintkezési ponton a kandallóállvány hőmérséklete nem haladhatja meg a 85 °C-ot, függetlenül a helyiség hőmérsékletétől.
      A készülék melletti falak felületi hőmérséklete nem haladhatja meg a szoba hőmérsékletét több mint 65 K-nel, és soha nem haladhatja meg a 85 °C-ot.
      A tulajdonos által a kandalló rendeltetésszerű működtetése során használt fogantyúk és gombok hőmérsékleti határértékeit a vonatkozó útmutatók, például a CENELEC 29. útmutató szerint kell megállapítani az alapanyagtól függően, amelyből készültek. A kandalló e részeire vonatkozó hőmérsékleti határértékek alacsonyabbak, mint a fent említett értékek.

         Tüzelőanyag-tartály és tüzelőanyag-ellátó rendszer

      A készülék maximális tüzelőanyag-kapacitását a tűz és robbanás kockázatához mérten korlátozni kell.
      A szabványban elő kell írni, hogy minden vizsgálatot a tüzelőanyag-tartály olyan mértékig feltöltött állapotában végezzenek el, amely az adott helyzetben potenciálisan a legveszélyesebb.
      A tüzelőanyag-tartályt úgy kell kialakítani, hogy szivárgás ne fordulhasson elő. A tüzelőanyag kifolyása vagy túltöltése nem veszélyeztetheti a készülék biztonságosságát.
      A tüzelőanyag-ellátó rendszernek, beleértve a tömítéseket megfelelő mechanikai szilárdsággal kell bírnia, hogy ellenálljon a várható rendeltetésszerű használat általi terhelésnek. Kellő korrózióvédelemmel kell rendelkeznie, hogy az alkalmazott tüzelőanyag hosszú távú hatásainak ellenálljon. Az égőt úgy kell kialakítani, hogy a korrózió megelőzhető legyen.

         A gyermekek biztonsága

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat úgy kell megtervezni, hogy megelőzhető legyen a gyermekeknek a tüzelőanyaggal és/vagy a lánggal való érintkezése.
      1.2.   A kandalló üzembe helyezéséhez szükséges felszerelések és tartozékok

         Összeszerelés

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók összeszerelésére szolgáló eszközöknek megfelelő mechanikai szilárdsággal és hőállósággal kell rendelkezniük ahhoz, hogy a kandalló várható élettartama során biztonságosan ellássák funkciójukat.
      Ha a készüléket a padlóra, falra vagy mennyezetre kell szerelni, a rögzítő/összeszerelő eszközöket úgy kell megtervezni, hogy a készülék rögzítése ne lazulhasson meg.

         Fali csatlakozók és tartozékok

      Ha az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókhoz fali csatlakozókat és egyéb tartozékokat biztosítanak, azoknak megfelelő mechanikai szilárdsággal és hőállósággal kell rendelkezniük.
      A használati útmutatóban figyelmeztetni kell a felhasználót, hogy csak a készülékhez mellékelt csatlakozókat és tartozékokat használja, vagy megfelelő mechanikai szilárdságú és hőálló fali csatlakozókat és szerelvényeket használjon.
      1.3.   Kiegészítő eszközök

      A kandalló biztonságos begyújtásához és eloltásához használt eszközöket a készülékkel együtt kell üzembe helyezni, vagy a készülékkel együtt kell szállítani.
      1.4.   Kibocsátások

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókat eredendően biztonságos tervezéssel és gyártással úgy kell kialakítani, hogy az emberi egészséget semmilyen égéstermék vagy egyéb kibocsátás ne veszélyeztesse, illetve amennyiben ez nem lehetséges, megfelelő óvintézkedéseket, pl. riasztást kell alkalmazni, és gondoskodni kell a felhasználók tájékoztatásáról.
      A szabványban különösen az alábbiakra vonatkozóan kell előírásokat meghatározni:

                  —

                  szén-monoxid és szén-dioxid (CO, CO2),

                  —

                  nitrogén-oxidok, mint pl. NO, NO2 és NOX,

                  —

                  aldehidek, mint a formaldehid,

                  —

                  illékony szerves vegyületek (VOC),

                  —

                  aromás szénhidrogének, mint a benzin, és policiklikus aromás szénhidrogének (PAH),

                  —

                  korom- és egyéb részecskekibocsátás,

                  —

                  el nem égett tüzelőanyagból származó kibocsátás, valamint

                  —

                  bármely egyéb releváns kibocsátás.

            A szén-monoxidra és a nitrogén-oxidokra vonatkozó szabványos rendelkezéseknek az Egészségügyi Világszervezet „A beltéri levegő minőségéről – Egyes konkrét szennyező anyagok” című iránymutatásán (1) és környezet-egészségügyi kritériumain kell alapulniuk (2).
      A szén-dioxidra vonatkozó szabványos rendelkezéseknek a 2006/15/EK bizottsági irányelven (3) kell alapulniuk.
      1.5.   Biztonsági tájékoztató, használati útmutató, valamint a gyártó és az importőr azonosítása

         Általános megjegyzések

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókon vagy csomagolásukon fel kell tüntetni a biztonsági információkat, valamint a gyártó és az importőr nevét, vagy szerepeltetni kell ezeket az adatokat a használati utasításban.
      A szabványban pontosan meg kell határozni, hogy mely biztonsági utasításokat kell feltüntetni magán a terméken, és melyeket lehet a használati utasításban szerepeltetni vagy a csomagoláson elhelyezni.
      A tájékoztatót azon ország hivatalos nyelvén/nyelvein kell rendelkezésre bocsátani, amelyben a kandallót kiskereskedelmi forgalomba hozzák. Az információkat minden nyelven egy folyamatos szakaszban kell megjeleníteni, és azokat nem szakíthatja meg a más szöveg. A más nyelven megadott további szöveg nem vonhatja el a figyelmet a kötelezően megadandó információkról.
      A kandallón megjelenített információkat jól látható, olvasható és letörölhetetlen formában kell feltüntetni, állandó címkére vagy közvetlenül a készülékre nyomtatva.

         Biztonsági tájékoztató

      A biztonsági információkat szembetűnő módon kell megjeleníteni és egyértelműen kell megfogalmazni a használati utasításban vagy a csomagoláson, valamint ha a szabvány előírja, az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallón. A biztonsági információk között legalább a következőknek szerepelnie kell:

                  —

                  „Csak a felhasználói útmutatóban megadott típusú és mennyiségű tüzelőanyagot használjon!”

                  —

                  „Csak jól szellőztetett helyiségben használja a készüléket!”

                  —

                  „Soha ne öntsön tüzelőanyagot működésben lévő vagy még felhevült készülékbe!”

                  —

                  „A tüzelőanyag-tartályt soha ne töltse túl, és a készülék begyújtása előtt gondosan törölje le a kifolyt tüzelőanyagot!”

                  —

                  „Csak huzattól mentes helyiségben használja a készüléket!”

                  —

                  „Soha ne gyújtsa be a felhevült készüléket!”

                  —

                  „A működésben lévő készüléket soha ne mozgassa!”

                  —

                  „Soha ne hagyjon kisgyermeket vagy állatot felügyelet nélkül a működésben lévő kandalló közelében!”

                  —

                  „Csak a gyártó utasításai szerint helyezze üzembe, használja és tartsa karban a készüléket!”

            Kerékkel felszerelt készülékek esetében az alábbi utasítást is fel kell tüntetni: „A kandalló használata előtt a féket mindig reteszelje!”
      Fel kell tüntetni a továbbá azt a minimális biztonságos távolságot, amelyre a kandallót a gyúlékony anyagoktól el lehet helyezni.
      A felhasználókat tájékoztatni kell a tüzelőanyagok címkézési szabályairól és különösen a különböző tüzelőanyagok címkéin szereplő, a tulajdonságaikra vonatkozó információkról.
      Ha a szabvány megengedi, az írásos biztonsági információkat megfelelő piktogramok kísérhetik.

         Használati útmutató

      Az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallókhoz használati útmutatót kell mellékelni, amely az alábbi információkat tartalmazza:

                  —

                  az előírt (legkisebb) távolság, amelyre az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandalló begyújtására szolgáló eszköz a tűztértől elhelyezhető,

                  —

                  a falra szerelhető, alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók esetében a fal (vagy egyéb szerkezet) jellemzőire vonatkozó követelmények, pl. arra vonatkozó figyelmeztetés, hogy megfelelő légrést kell hagyni a meleg levegő kijutásának,

                  —

                  a falra szerelhető (és adott esetben a szabadon álló), alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók esetében a rögzítésükhöz használt eszközökre vonatkozó követelmények,

                  —

                  a szabadon álló, alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók esetében az elhelyezésükre és szerkezeti környezetükre, különösen a padlóra és adott esetben a mennyezetre vonatkozó követelmények, valamint

                  —

                  a falra szerelhető, alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók esetében a falra vonatkozó követelmények, ideértve azon faltípusok kifejezett megemlítését, amelyeknél különös elővigyázatosság szükséges, pl. a gipszkartonból vagy fából készült falak.

            A felhasználó kézikönyvnek ezen túlmenően a következőkre vonatkozóan kell információkat tartalmaznia:

                  —

                  a felhasználható tüzelőanyag típusa(i) és a megengedett adalékanyagok, annak biztosítása érdekében, hogy az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandalló biztonságosan működjön és a maximális kibocsátást ne lépje túl,

                  —

                  a helyiség előírt szellőzése,

                  —

                  a minimális biztonságos távolság amelyre a kandallót a gyúlékony anyagoktól el lehet helyezni, valamint

                  —

                  a helyiség legkisebb mérete vagy a minimális alapterület.

            A használati útmutató továbbá:

                  —

                  ismerteti, hogyan kell a tüzelőanyagot az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallóba betölteni (és figyelmezteti a felhasználókat, hogy felhevült kandallóba ne töltsenek tüzelőanyagot),

                  —

                  ismerteti, hogyan kell a tüzelőanyagot biztonságosan tárolni, és feltünteti beltéri tárolásra vonatkozó határértékeket annak az országnak a nemzeti és/vagy regionális jogszabályai szerint, amelyben a készüléket forgalmazzák,

                  —

                  ismerteti, hogyan kell eloltani az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallóban a tüzet,

                  —

                  tájékoztatást nyújt a megfelelő tűzoltó készülékekről, és javasolja, hogy ilyen készüléket tartsanak a kandalló mellett,

                  —

                  figyelmeztet az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók huzatos környezetben való működtetésének tilalmára,

                  —

                  utasításokat tartalmaz a kandalló biztonságos begyújtására és újragyújtására,

                  —

                  figyelmeztet a felhevült, alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallók begyújtásának tilalmára, valamint

                  —

                  figyelmezteti a felhasználókat, hogy az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallót működés közben ne mozgassák, és ha a kandalló kerekekkel van felszerelve, a fékeket a készülék használatakor reteszeljék.

         A gyártó és az importőr azonosítása

      A gyártók (4) az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallón, illetve ha ez nem lehetséges, annak csomagolásán vagy a kandallót kísérő dokumentáción feltüntetik nevüket, bejegyzett kereskedelmi nevüket vagy bejegyzett védjegyüket és kapcsolattartási címüket.
      Feltüntetik a termék azonosítását szolgáló adatokat is (sorszám vagy tételszám).
      Az importőrök (5) az alkohollal működő, égéstermék-elvezetés nélküli kandallón, illetve ha ez nem lehetséges, annak csomagolásán vagy a kandallót kísérő dokumentáción feltüntetik nevüket, bejegyzett kereskedelmi nevüket vagy bejegyzett védjegyüket és kapcsolattartási címüket. Amennyiben csupán az említett előírt információknak a terméken való feltüntetéséhez az importőrnek fel kellene bontania a csomagolást, elegendő, ha nevét, bejegyzett kereskedelmi nevét vagy bejegyzett védjegyét és azt a címet, amelyen elérhető, a csomagoláson vagy a kandallót kísérő dokumentáción tünteti fel.

         (1)  Egészségügyi Világszervezet (WHO), 2010: http://www.euro.who.int/en/health-topics/environment-and-health/air-quality/publications/2010/who-guidelines-for-indoor-air-quality-selected-pollutants.

         (2)  http://www.who.int/ipcs/publications/ehc/ehc_alphabetical/en/index.html.

         (3)  A Bizottság 2006. február 7-i 2006/15/EK irányelve a 98/24/EK tanácsi irányelv végrehajtásához a javasolt foglalkozási expozíciós határértékek második listájának létrehozásáról és a 91/322/EGK, valamint a 2000/39/EK irányelv módosításáról (HL L 38., 2006.2.9., 36. o.).

         (4)  A termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről, valamint a 93/465/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat I. melléklete R1. fejezetének R1. cikke értelmében.

         (5)  Lásd a 4. lábjegyzetet.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007BP0124(01)

1. Az Európai Parlament 2007. április 24-i határozata az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség 2005-ös pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről (C6-0398/2006 - 2006/2165(DEC))

Hivatalos Lap 074 E , 20/03/2008 o. 0250 - 0251

		1.Az Európai Parlament 2007. április 24-i határozata az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség 2005-ös pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről (C6-0398/2006 - 2006/2165(DEC))Az Európai Parlament,- tekintettel az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség 2005-ös pénzügyi évre szóló végleges éves beszámolójára [1],- tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség 2005-ös pénzügyi évére vonatkozó éves jelentésére, az ügynökség válaszaival együtt [2],- tekintettel a Tanács 2007. február 27-i ajánlására (5711/2007 - C6-0080/2007),- tekintettel az EK-Szerződésre és különösen annak 276. cikkére,- tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre [3], és különösen annak 185. cikkére,- tekintettel a polgári repülés területén a közös szabályokról és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség létrehozásáról szóló, 2002. július 15-i 1592/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre [4], és különösen annak 49. cikkére,- tekintettel az 1605/2002/EK, [5] Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervezetek számára készült költségvetési keretrendeletet létrehozó 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre, és különösen annak 94. cikkére,- tekintettel eljárási szabályzata 71. cikkére, valamint V. mellékletére,- tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság véleményére (A6-0121/2007),1. mentesítést ad az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség igazgatója számára az ügynökség 2005-ös pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozóan;2. megfigyeléseit a csatolt állásfoglalásba foglalja össze;3. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint annak szerves részét képező állásfoglalást az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek, valamint gondoskodjon azok közzétételéről az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat).[1] HL C 266., 2006.10.31., 10. o.[2] HL C 312., 2006.12.19., 6. o.[3] HL L 248., 2002.9.16., 1. o. Az 1995/2006/EK, Euratom rendelettel módosított rendelet. (HL L 390., 2006.12.30., 1. o.)[4] HL L 240., 2002.9.7., 1. o. A legutóbb az 1701/2003/EK bizottsági rendelettel (HL L 243., 2003.9.27., 5. o.) módosított rendelet.[5] HL L 357., 2002.12.31., 72. o.--------------------------------------------------


title: 2005/539/EK: Az Európai Parlament határozata (2005. április 12.) az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatójának adott, a 2003-as pénzügyi év költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről

text:
               27.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 196/68

      AZ EURÓPAI PARLAMENT HATÁROZATA

   (2005. április 12.)
   az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatójának adott, a 2003-as pénzügyi év költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről
   (2005/539/EK)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,
   tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ 2003-as pénzügyi évére vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésre és a Központ válaszaira (1),
   tekintettel a Tanács 2005. március 8-i ajánlására (6858/2005 – C6-0075/2005),
   tekintettel az EK-Szerződésre és különösen annak 276. cikkére,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére, valamint az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ létrehozásáról szóló 337/75/EGK rendelet módosításáról és az 1416/76/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 18-i 1655/2003/EK tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 12a. cikkére,
   tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom rendeletre (4) és különösen annak 94. cikkére,
   tekintettel eljárási szabályzatának 70. és 71. cikkére, valamint V. mellékletére,
   tekintettel a költségvetési ellenőrző bizottság jelentésére (A6-0074/2005),

               1.

               mentesítést ad az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatója számára a 2003-as pénzügyi évre szóló költségvetés végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               megjegyzéseit a csatolt állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen határozatot és a kapcsolódó állásfoglalást az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek, és a szövegeket tegye közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat).

         Josep BORRELL FONTELLES

            az elnök

         Julian PRIESTLEY

            a főtitkár

      (1)  HL C 324., 2004.12.30., 53. o.

      (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

      (3)  HL L 245., 2003.9.29., 41. o.

      (4)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA

      az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatójának adott, a 2003-as pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozat részét képező megjegyzésekkel
      AZ EURÓPAI PARLAMENT,
      tekintettel a Számvevőszéknek az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ 2003-as pénzügyi évére vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésére és a Központ válaszaira (1),
      tekintettel a Tanács 2005. március 8-i ajánlására (6858/2005 – C6-0075/2005),
      tekintettel az EK-Szerződésre és különösen annak 276. cikkére,
      tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 185. cikkére, valamint az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ létrehozásáról szóló 337/75/EGK rendelet módosításáról és az 1416/76/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 18-i 1655/2003/EK tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 12a. cikkére,
      tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom rendeletre (4) és különösen annak 94. cikkére,
      tekintettel eljárási szabályzatának 70. és 71. cikkére, valamint V. mellékletére,
      tekintettel a költségvetési ellenőrző bizottság jelentésére (A6-0074/2005),

                  A.

                  mivel a Számvevőszék fent említett jelentésében megállapította, kellő bizonyosságot szerzett arról, hogy a 2003. december 31-én zárult pénzügyi évre vonatkozó éves beszámoló megbízható, és az alapjául szolgáló ügyletek egészében véve jogszerűek és szabályszerűek,

                  B.

                  mivel az Európai Parlament 2004. április 21-én mentesítést (5) adott az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ igazgatójának a 2002-es pénzügyi év költségvetésének végrehajtását illetően, és a mentesítési határozatot kísérő állásfoglalásában többek között:

                              —

                              felkérte a Központot, hogy folytassa együttműködését az Európai Képzési Alapítvánnyal,

                              —

                              bátorította a Központot, hogy folytassa a belső ellenőrzési rendszer kiépítésére és a belső ellenőrzési szabályoknak való megfelelés céljából tett erőfeszítéseit,

            1.   tudomásul veszi az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ 2003-as és 2002-es pénzügyi évre vonatkozó elszámolásának következő adatait;
      Bevételi és kiadási kimutatás a 2003-as és a 2002-es pénzügyi évre

                  (in EUR 1000)

                  2003

                  2002

                  Revenue

                  Commission subsidies

                  14 500

                  12 135

                  Revenue from previous financial years

                  0

                  25

                  Miscellaneous revenue

                  3

                  3

                  Assigned revenue (Phare and third countries)

                  792

                  333

                  Financial revenue

                  0

                  50

                  Total revenue (a)

                  15 295

                  12 546

                  Budgetary expenditure for the financial year

                  Staff — Title I of the budget

                  Payments

                  7 554

                  7 570

                  Appropriations carried over

                  443

                  298

                  Administration — Title II of the budget

                  Payments

                  778

                  767

                  Appropriations carried over

                  358

                  345

                  Operating activities — Title III of the budget (except for assigned revenue)

                  Payments

                  2 381

                  2 491

                  Appropriations carried over

                  3 138

                  2 189

                  Assigned revenue (Phare and third countries)

                  Payments

                  546

                  0

                  Appropriations carried over

                  246

                  187

                  Total expenditure (b)

                  15 444

                  13 847

                  Outturn for the financial year (a – b)

                  – 149

                  – 1 301

                  Balance carried over from the previous financial year

                  – 545

                  532

                  Appropriations carried over and cancelled

                  399

                  215

                  Sums for reuse from the previous financial year not used

                  10

                  8

                  Refunds to the Commission

                  – 716

                  0

                  Exchange rate differences

                  8

                  1

                  Balance for the financial year

                  – 993

                  – 545

                     Source: information supplied by the Centre. This table summarises the data provided by the Centre in its own accounts.

            2.   tudomásul veszi a Számvevőszék észrevételét arra vonatkozóan, ahogy a Központ a szerződések meghívásos eljárások útján történő odaítélését kezeli, csakúgy, mint a Központ válaszát; elvárja, hogy a Központ további erőfeszítéseket tegyen az ilyen eljárások eredményeinek az érvényes szabályoknak megfelelő, átlátható módon történő közzététele érdekében;
      3.   tudomásul veszi a Számvevőszék azon észrevételét, miszerint a Központ nem hajtotta végre a bejelentett módosításokat pénzügyi szervezetében; felkéri a Központot, hogy 2005 során véglegesítse és hajtsa végre ezeket a módosításokat; elvárja, hogy a Központ értesítse a Parlament illetékes bizottságát a folyamat befejezéséről;
      4.   üdvözli a Központ és az Európai Képzési Alapítvány együttműködését a csatlakozni kívánó országoknak a Központ munkájában való, a bővítést követő részvételének előkészítése terén; azt az álláspontot képviseli, hogy az ilyen egymást kiegészítő tevékenységeket folytatni kell, és szükség esetén meg kell erősíteni;
      5.   elvárja, hogy mostantól a Központ általános költségvetésében – a Számvevőszék észrevételének megfelelően – feltüntesse a harmadik országoktól származó támogatásokat és hozzájárulásokat;
      6.   elvárja, hogy főként a listákra való felkerülés feltételeinek előzetes pontosításával a Központ átláthatóbbá tegye a személyzet felvételére vonatkozó eljárását;
      7.   üdvözli, hogy a Központ személyzeti politikájába belefoglalta az esélyegyenlőség elvét, és bátorítja a Központot, hogy az ilyen politikák végrehajtásának biztosítása érdekében végezzen rendszeres felmérést és értékelést;
      8.   fájlalja, hogy a felső vezetői pozíciókban a férfiak vannak túlsúlyban, és szorgalmazza, hogy a Központ javítson ezen a mérlegen;
      9.   üdvözli a Központ információs és kommunikációs stratégiáját, különösen, amiért nagy hangsúlyt fektet az állampolgárok felé való nyitottságra és a hozzáférhetőségre;
      A Bizottságnak és az ügynökségeknek címzett általános pontok

                  10.

                  felidézi álláspontját, hogy miközben támogatta a Bizottság korlátozott számú modell kialakítására irányuló erőfeszítéseit – legalábbis a jövendő „szabályozási” ügynökségeket illetően, azt a nézetet képviselte, hogy az aktuális és a jövőbeli ügynökségek szerkezete alaposabb vizsgálatot igényel intézményközi szinten; azt is hangsúlyozza, hogy mielőtt a Bizottság meghatározná a szabályozási ügynökségek működésének keretfeltételeit, intézményközi megállapodásnak kell a közös irányvonalakat pontosan meghatározni; ennek még az ügynökségek harmonizált szerkezeti keretrendszerének kialakítása előtt meg kell történnie;

                  11.

                  tudomásul veszi a Bizottság álláspontját (6) arra vonatkozóan, hogy feladatok végrehajtása céljából hatáskört ruházzanak át a Bizottság alap ügyviteli személyzetén kívüli más szervekre (ideértve az ügynökségeket); azt az álláspontot képviseli, hogy ez nem felel meg a Parlament azon felhívásának, miszerint alaposabb, intézményközi szintű vizsgálatnak kell alávetni a létező ügynökségek szerkezetét; ezért felkéri a Bizottságot, hogy adjon felvilágosítást ebben a témában, illetve a jövendő átfogó intézményközi, a pénzügyi terven belül vagy azzal párhuzamosan kialakítandó új rendszerre vonatkozó megállapodással kapcsolatban (7);

                  12.

                  felkéri a Bizottságot, szervezze meg és hajtsa végre az egyes ügynökségekről készített értékelések középtávú, azaz a szokásos hároméves ciklusú keresztmetszeti elemzését, azzal a céllal, hogy:

                              a)

                              következtetéseket vonjon le az ügynökségi tevékenységeknek az EU politikáival való koherenciáját illetően általában, és az ügynökségek, illetve a bizottság részlegeinek jelenlegi és kifejlesztendő együttműködését és ezek átfedésének elkerülését illetően;

                              b)

                              értékelést készítsen az ügynökségek saját tevékenységi területén végzett munkája eredményének szélesebb európai hozzáadott értékéről és az ügynökségmodellek helytállóságáról, teljesítményéről és hatékonyságáról az EU-politikák végrehajtása vagy az azokhoz való hozzájárulása tekintetében;

                              c)

                              meghatározza és fokozza az ügynökségek tevékenységének hatását az EU és állampolgárai közötti távolság csökkentése és az EU hozzáférhetőségének és láthatóságának fokozása tekintetében;

                  13.

                  elvárja, hogy egy ilyen átfogó jelentés elérhetővé váljon 2005 végére, hogy le legyen fedve az új költségvetési rendelet bevezetésétől számított hároméves időszak és a megszületendő ügynökségi rendszer új keretrendszere;

                  14.

                  felkéri az ügynökségeket, hogy aktívan vegyenek részt ebben a folyamatban, és működjenek együtt a Bizottsággal, nyújtsanak megfelelő tájékoztatást a működésüket, szerepüket, megbízásukat és szükségleteiket érintő lényeges kérdésekről, illetve bármely olyan más tényezőről, amely segítheti a mentesítési eljárás továbbfejlesztését, illetve hozzájárulhat az ilyen eljárás sikeréhez; felkéri az ügynökségeket, hogy ezeket az információkat az illetékes bizottságok részére is továbbítsák;

                  15.

                  felhívja a Bizottságot, hogy a fentiekkel párhuzamosan, legkésőbb 2005 végéig terjessze elő javaslatait a létező ügynökségek alapító okmányainak módosításait illetően, melyek célja többek között az lenne, hogy optimálissá váljon a Bizottság és az ügynökségek kapcsolata, ezért a javaslatoknak a következő célkitűzéseket kell szem előtt tartaniuk:

                              a)

                              a Bizottság és az ügynökségek közötti kommunikáció fokozása;

                              b)

                              együttműködés kialakítása vagy kiterjesztése a fedezni kívánt szükségletek és a célkitűzések meghatározása, az elérendő eredmények és az elérésükhöz szükséges stratégia, illetve az ellenőrzési és értékelési szabályok kidolgozása területén;

                              c)

                              kiegészítő tevékenységek fokozása, a szükséges források jobb szervezése és hatékony felosztása eredmények elérése érdekében, és kommunikációs stratégia kidolgozása ezen eredmények terjesztése céljából;

                  16.

                  hangsúlyozza, hogy egy új ügynökség létrehozására vonatkozó javaslatról szóló bármely döntés meghozatala előtt a Bizottságnak alaposan értékelnie kell az adott ügynökség funkciójának szükségességét és hozzáadott értékét, figyelembe véve a fennálló struktúrákat, a szubszidiaritás elvét, a költségvetési megszorításokat és az eljárások egyszerűsítését;

                  17.

                  elvárja, hogy a Bizottság sürgősen nyújtsa be az ügynökségek személyzeti politikájára vonatkozó iránymutatásokat, melyeket a Parlament kért a Bizottságtól a 2005-ös költségvetési eljárás befejezése előtti benyújtásra;

            Az ügynökségeknek címzett általános pontok

                  18.

                  elvárja, hogy a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 72. cikke (5) bekezdésének megfelelően mostantól valamennyi ügynökségtől megkapja a belső ellenőr által végrehajtott ellenőrzések eredményeit tartalmazó jelentést, az elkészített ajánlásokat és az ezek nyomán hozott intézkedéseket;

                  19.

                  felkéri az ügynökségeket, hogy tegyenek további erőfeszítéseket a más köztisztviselőkre alkalmazandó személyzeti szabályzat saját személyzetükre történő megfelelő alkalmazása érdekében (toborzási eljárások és az ezzel kapcsolatban hozott döntések, személyes akták, díjazás és egyéb jogosultságok kiszámítása stb.);

                  20.

                  megállapítja, hogy általában véve, az ügynökségek személyzeti összetételét tekintve egyenlőtlenség tapasztalható a férfi és női alkalmazottak százalékos arányában; fájlalja, hogy a személyzet nagyjából egyharmadát kitevő férfiak túlsúlyban vannak a magasabb fokozatú beosztásokban, míg a nők általában az alacsonyabb fokozatú beosztásokban képviseltetik magukat nagyobb arányban; elvárja, hogy az ügynökségek azonnali és hatékony intézkedéseket hozzanak a helyzet javítása érdekében;

                  21.

                  felhívja az ügynökségeket, hogy személyzeti politikájukban biztosítsák a foglalkoztatáshoz, szakképzéshez, előmenetelhez és munkakörülményekhez való hozzáférés terén a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazására vonatkozó 76/207/EGK tanácsi irányelvet módosító, 2002. szeptember 23-i 2002/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) összes vonatkozó előírásainak alkalmazását;

                  22.

                  elvárja, hogy az ügynökségek a Számvevőszék vonatkozó észrevételeire adott válaszként teljes mértékben betartsák a költségvetési rendeletben lefektetett költségvetési alapelveket, különösen az egységesség és a teljesség elvét; felhívja azon ügynökségeket, amelyek még nem teljesítették a költségvetési rendeletben meghatározott számviteli követelményeket, hogy tegyék meg a szükséges lépéseket, és erősítsék meg még jobban eljárásaikat a belső irányítás és ellenőrzés tekintetében a felelősségre vonhatóság, az átláthatóság és az európai hozzáadott érték növelése céljával;

                  23.

                  bátorítja az ügynökségeket, különösen azokat, amelyek más ügynökségekkel közös tevékenységet vagy feladatot teljesítenek, hogy erősítsék meg együttműködésüket, így nyitva új lehetőségeket a fejlődő együttműködések számára; felkéri az ügynökségeket, hogy szükség esetén külön megállapodások (közös nyilatkozatok, szándéknyilatkozatok, kiegészítő jellemzőket felmutató közös tervekről és tevékenységekről vagy programokról szóló határozatok) keretében öntsék hivatalos formába együttműködésüket, hogy elkerüljék a feladatok ismétlődését, hogy minden ügynökség eredménye világosan azonosítható legyen, és hogy a közös erőfeszítések eredménye révén maximalizálható legyen a hozzáadott érték és munkájuk hatása; elvárja, hogy ezzel kapcsolatban rendszeres tájékoztatást kapjon;

                  24.

                  felhívja az ügynökségeket, hogy fordítsanak különös figyelmet az odaítélési eljárásokra és a szerződések kezelésére; felkéri az ügynökségeket, hogy tegyenek meg minden szükséges intézkedést igazgatási struktúráikat illetően belső ellenőrzési eljárásaik, csatornáik és irányításuk megerősítése céljából; azt az álláspontot képviseli, hogy szükség és megvalósíthatóság esetén ilyen intézkedés lehet például a kockázatelemzés alapján tanácsadási feladattal megbízott speciális egységek felállítása a szerződés-odaítélési eljárások előkészítésének legjobb módjáról, annak érdekében, hogy igény szerint biztosítva legyen a felügyelet és az ellenőrzés végrehajtása; ezzel az üggyel kapcsolatban felhívja a Bizottságot és a Számvevőszéket, hogy erősítse meg együttműködését az ügynökségekkel;

                  25.

                  tudomásul veszi a néhány, különösen az „újonnan létrehozott” ügynökségek igazgatói által említett, a költségvetési rendeletben lefektetett, az ügynökségekre nézve kötelező jelentéskészítési dátumoknak és határidőknek való megfeleléssel kapcsolatban felmerülő nehézségeket; felhívja az ügynökségek igazgatóit, hogy a költségvetési rendelet közelgő, 2005. évi felülvizsgálatát szem előtt tartva, tájékoztassák a költségvetési és a költségvetési ellenőrző bizottságot az addig felmerült problémákról, hogy a felülvizsgálat keretében ezeket is figyelembe lehessen venni; elvárja, hogy az igazgatók külön javaslatokat tegyenek a működési követelményeiknek leginkább megfelelő határidőkre a költségvetési rendeletben az ügynökségek számára meghatározott jelentéstételi kötelezettségek szem előtt tartása mellett;

                  26.

                  tudomásul veszi az ügynökségek igazgatóinak pozitív válaszát a Parlament mentesítés-előkészítésért felelős bizottságának felhívására, miszerint pontosabb kommunikációs rendszert kell kiépíteni, különösen az ügynökségek jelentéskészítési kötelezettségeivel kapcsolatos dokumentumoknak az adott bizottság részére történő átadása tekintetében; álláspontja szerint az ilyen jellegű kommunikáció jobb szervezése megerősíti a Parlament ügynökségekkel való együttműködését és fokozza a demokratikus ellenőrzést;

                  27.

                  felkéri az ügynökségek igazgatóit, hogy a jövőben a pénzügyi és igazgatási adatokkal együtt bemutatott éves tevékenységi jelentésükhöz csatoljanak a Bizottság főigazgatói által aláírthoz hasonló, tevékenységük jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló nyilatkozatot;

                  28.

                  felkéri az ügynökségeket, hogy fejlesszenek ki átfogó kommunikációs stratégiát munkájuk eredményeinek nyilvánosság elé tárására a megfelelő formában (azon túlmenően, hogy ezeket az eredményeket ismertetik az intézményekkel, a tagállamok illetékes szolgálataival, szakemberekkel, partnerekkel vagy meghatározott kedvezményezettekkel); felhívja az ügynökségeket, hogy egy ilyen stratégia kidolgozásának szem előtt tartása mellett fokozzák együttműködésüket és az e cél megvalósítását célzó bevált gyakorlatokat illető információcseréjüket; elvárja, hogy illetékes bizottságait az ügynökségek még a következő mentesítési eljárás előtt annak rendje és módja szerint értesítsék a stratégia kidolgozásának előrehaladásáról, különösen az „újonnan létrehozott” ügynökségek;

            A Számvevőszéknek és az ügynökségeknek címzett általános pontok

                  29.

                  üdvözli a Számvevőszék azon kezdeményezését, hogy táblázattal egészíti ki az ügynökségekről szóló különjelentéseit, amelyben összefoglalja az adott ügynökség hatáskörét, irányítását, rendelkezésre álló forrásait és eredményeit vagy teljesítményét; azt az álláspontot képviseli, hogy ezzel fokozható ezen közösségi szervek munkájának érthetősége és átláthatósága, miközben szükség esetén hasznos összehasonlítási alapot biztosít a Parlament által felvetett harmonizált ügynökségi keretrendszer felállításához;

                  30.

                  felkéri a Számvevőszéket és az ügynökségeket, hogy erősítsék meg együttműködésüket az eljárások és a technikai eszközök területén a hatékony és eredményes költségvetési és pénzügyi irányítás elősegítése érdekében, olyan módszer kidolgozásának szem előtt tartásával, mely már az eljárás kezdetétől előkészíti a terepet a pozitív költségvetési mentesítéshez; elvárja, hogy rendszeresen tájékoztassák az előrehaladásról és a bevált gyakorlatok bevezetésének állapotáról;

                  31.

                  felhívja a Számvevőszéket és az ügynökségeket, hogy még a Számvevőszék mentesítésről szóló végleges jelentésének összeállítása előtt erősítsék meg a kontradiktórius eljárás átláthatóságát az ellentmondások és a kétértelműségek elkerülése végett, mivel azok az egész eljárás hitelességét veszélyeztethetik; e tekintetben felkéri a Számvevőszéket és a Bizottságot, hogy tegyenek javaslatot a megvalósított fejlesztésekkel és/vagy a felmerült problémákkal kapcsolatos információk frissítésének megvalósítására, a Számvevőszék előkészítő jelentésének első tárgyalásától kezdve egészen a mentesítés megadásáról vagy elutasításáról szóló határozat megszületéséig, hogy ezáltal a lehető legpontosabb kép alakuljon ki az ügynökségek állapotáról.

         (1)  HL C 324., 2004.12.30., 53. o.

         (2)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.

         (3)  HL L 245., 2003.9.29., 41. o.

         (4)  HL L 357., 2002.12.31., 72. o.

         (5)  HL L 330., 2004.11.4., 34. o.

         (6)  A Bizottságnak a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett „Közös jövőnk építése, a kibővített Európai Unió politikai kihívásai és költségvetési eszközei (2007–2013)” című közleménye (COM(2004) 0101, 38. o.) 1. mellékletében lefektetettek szerint.

         (7)  Lásd a 2002. évi mentesítés bizottsági ellenőrző jelentésének mellékletét (COM(2004) 0648, 108. o.).

         (8)  HL L 269., 2002.10.5., 15. o.


title: A Tanács (EU) 2016/1841 határozata (2016. október 5.) az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye keretében létrejött párizsi megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről

text:
               19.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 282/1

         A TANÁCS (EU) 2016/1841 HATÁROZATA
   (2016. október 5.)
   az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye keretében létrejött párizsi megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke (1) bekezdésére, összefüggésben annak 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Parlament egyetértésére (1),
   mivel:

               (1)

               Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) részes feleinek 2015. november 30. és december 12. között Párizsban megrendezett 21. konferenciáján a részes felek elfogadták az éghajlatváltozásra adott határozottabb globális válaszra irányuló párizsi megállapodás szövegét.

               (2)

               A párizsi megállapodást az (EU) 2016/590 tanácsi határozatnak (2) megfelelően 2016. április 22-én aláírták.

               (3)

               A párizsi megállapodás 30 nappal azt követően lép hatályba, hogy legkevesebb 55 – és együttesen a teljes üvegházhatásúgáz-kibocsátás becslés szerinti legalább 55 %-áért felelős – részes fél letétbe helyezte a megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okiratait. Az Unió és annak tagállamai az UNFCCC részes felei közé tartoznak. Az Európai Tanács 2016. március 18-i következtetéseiben hangsúlyozta, hogy az Uniónak és tagállamainak a lehető leghamarabb és kellő időben meg kell kötniük a párizsi megállapodást annak érdekében, hogy a megállapodás hatálybalépésének időpontjától annak részes felei legyenek.

               (4)

               A párizsi megállapodás az 1997. évi Kiotói Jegyzőkönyv szerinti megközelítés helyébe lép.

               (5)

               A párizsi megállapodás egyebek mellett egy olyan hosszú távú célkitűzést is meghatároz, amelynek értelmében az iparosodás előtti szinthez viszonyított globális hőmérséklet-emelkedést jóval 2 °C fok alatt kell tartani, és törekedni kell arra, hogy az iparosodás előtti szinthez viszonyított globális hőmérséklet-emelkedés 1,5 °C fokra korlátozódjon. E cél elérése érdekében a megállapodás részes felei egymást követő nemzeti hozzájárulásokat dolgoznak ki, tesznek közzé és tartanak fenn.

               (6)

               A párizsi megállapodás értelmében a részes felek 2023-tól ötévente globális értékelést végeznek a legfrissebb tudományos ismeretek és a végrehajtás mindenkori állapota alapján, amely biztosítja majd az elért eredmények nyomon követését, figyelembe véve a kibocsátás-csökkentéseket, az alkalmazkodást és a nyújtott támogatásokat, valamint az egyes részes felek egymást követő hozzájárulásának előrehaladást kell jelentenie az adott részes fél aktuális hozzájárulásához képest, és tükröznie kell annak lehető legnagyratörőbb törekvését.

               (7)

               A 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretről szóló 2014. október 23-i és 24-i következtetéseiben az Európai Tanács jóváhagyta azt a kötelező erejű célt, miszerint az 1990-es szinthez képest 2030-ra az Unió teljes gazdaságán belül legalább 40 %-kal csökkenteni kell az üvegházhatást okozó gázok kibocsátását. 2015. március 6-án a Tanács elfogadta az Unió és tagállamai e hozzájárulását mint a tervezett nemzeti hozzájárulásukat, amelyet be is nyújtottak az UNFCCC titkárságának.

               (8)

               A párizsi megállapodás Unió által történő aláírására vonatkozó javaslatot kísérő közleményében a Bizottság hangsúlyozta, hogy a tiszta energiák használatára való globális áttéréshez változásokra van szükség a befektetői magatartás és a különféle ösztönzők terén, valamennyi szakpolitikai területet beleértve. Fontos uniós prioritás egy ellenállóképes energiaunió létrehozása annak érdekében, hogy biztonságos, fenntartható, versenyképes és megfizethető energia álljon a polgárok rendelkezésére. Ehhez folytatni kell az éghajlatváltozás elleni küzdelemre irányuló ambiciózus intézkedéseket és az energiaunió egyéb vonatkozásaival kapcsolatos további előrelépéseket.

               (9)

               A Tanács 2015. szeptember 18-ai következtetéseiben megerősítette az Unió és tagállamai azon szándékát, hogy a párizsi megállapodás keretén belül közösen lépjenek fel, és üdvözölte Norvégia és Izland részvételi szándékát ebben a közös fellépésben.

               (10)

               Az Unió és tagállamai kellő időben meg fognak egyezni a közös fellépésükről, amely az Unióhoz és a tagállamaihoz rendelt kibocsátási szintre fog kiterjedni.

               (11)

               A párizsi megállapodás 4. cikkének (16) bekezdése előírja, hogy értesítsék a Titkárságot a közös fellépésről, ideértve az egyes részes felekhez rendelt tárgyidőszaki kibocsátási szinteket is.

               (12)

               A párizsi megállapodás összhangban van a Szerződés 191. cikkében foglalt uniós környezetpolitikai célkitűzésekkel, amelyek a következők: a környezet minőségének megőrzése, védelme és javítása; az emberi egészség védelme; és a regionális vagy világméretű környezeti problémák leküzdésére és különösen az éghajlatváltozás elleni küzdelemre irányuló intézkedések ösztönzése nemzetközi szinten.

               (13)

               A párizsi megállapodást és a hatásköri nyilatkozatot az Unió nevében jóvá kell hagyni,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezményének keretében 2015. december 12-én elfogadott párizsi megállapodást a Tanács az Unió nevében jóváhagyja.
   A párizsi megállapodás szövegét csatolták e határozathoz.
   Az e határozathoz csatolt hatásköri nyilatkozatot a Tanács az Unió nevében szintén jóváhagyja.
   2. cikk
   A Tanács elnöke kijelöli az(oka)t a személy(eke)t, aki(k) jogosult(ak) a párizsi megállapodás 20. cikkének (1) bekezdésében meghatározott megerősítő okiratnak és a hatásköri nyilatkozatnak az Unió nevében történő letétbe helyezésére az Egyesült Nemzetek főtitkáránál.
   3. cikk
   (1)   A tagállamok törekednek azon lépések megtételére, amelyek szükségesek saját megerősítő okirataiknak az Unióval egyidejűleg vagy azt követően a lehető leghamarabb történő letétbe helyezéshez.
   (2)   A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a párizsi megállapodás megerősítéséről szóló döntésükről, illetve, ha a körülmények úgy kívánják, a szükséges eljárások befejeződésének várható időpontjáról.
   4. cikk
   Ez a határozat az elfogadását követő napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2016. október 5-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. LAJČÁK

      (1)  2016. október 4-i egyetértés (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (2)  A Tanács (EU) 2016/590 határozata (2016. április 11.) az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye keretében létrejött Párizsi Megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról (HL L 103., 2016.4.19., 1. o.).


title: Az Európai Rendszerkockázati Testület határozata (2015. december 16.) a nemzeti makroprudenciális politikai intézkedésekről az illetékes hatóságok által küldött értesítéseknek, valamint az ERKT véleményei és ajánlásai kiadásának koordinálására szolgáló keretrendszerről és az ERKT/2014/2 határozat hatályon kívül helyezéséről (ERKT/2015/4)

text:
               12.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 97/28

         AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET HATÁROZATA
   (2015. december 16.)
   a nemzeti makroprudenciális politikai intézkedésekről az illetékes hatóságok által küldött értesítéseknek, valamint az ERKT véleményei és ajánlásai kiadásának koordinálására szolgáló keretrendszerről és az ERKT/2014/2 határozat hatályon kívül helyezéséről
   (ERKT/2015/4)
   (2016/C 97/12)
   AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET IGAZGATÓTANÁCSA,
   tekintettel a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 3. cikkére,
   tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 458. cikkére,
   tekintettel a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. június 26-i 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 133., 134.,138. és 139. cikkére,
   tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testületnek a harmadik országokkal szembeni kitettségekre vonatkozó anticiklikus pufferráták elismeréséről és meghatározásáról szóló, 2015. december 11-i ERKT/2015/1 ajánlására (4) és különösen annak A. ajánlására, B. ajánlásának (3) bekezdésére és C. ajánlására,
   tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testületnek a makroprudenciális politikai intézkedések határokon átnyúló hatásainak értékeléséről és az ezen intézkedésekre vonatkozó önkéntes viszonosságról szóló, 2015. december 15-i ERKT/2015/2 ajánlására (5) és különösen annak B–D. ajánlására,
   tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testület eljárási szabályzatának elfogadásáról szóló, 2011. január 6-i ERKT/2011/1 európai rendszerkockázati testületi határozatra (6) és különösen annak 6. cikkére,
   tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testületnek az anticiklikus pufferráták elismerésével és meghatározásával összefüggésben a harmadik országoknak az uniós bankrendszer szempontjából fennálló jelentősége értékeléséről szóló, 2015. december 11-i ERKT/2015/3 határozatára (7) és különösen annak 4. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT) feladata az Unión belüli makroprudenciális felvigyázás. Ebben a vonatkozásban az ERKT célja az, hogy hozzájáruljon az Unió pénzügyi stabilitását fenyegető rendszerkockázatok megelőzéséhez vagy mérsékléséhez, beleértve az Unión kívülről eredő kockázatokat is. Az ERKT e feladata részeként törekszik a szabályozói arbitrázs és a határokon át történő „szivárgás” megelőzésére annak biztosításával, hogy azonos kockázatokra az Unióban mindenütt azonos vagy egyenértékű makroprudenciális követelmények vonatkozzanak. A makroprudenciális politikai intézkedések eredményességét biztosítandó az ERKT három feladatnak tulajdonít kiemelt jelentőséget. Ezeket a feladatokat az uniós jog írja elő számára, és/vagy az 1092/2010/EU rendeletből következnek.

               (2)

               Elsőként, a 2013/36/EU irányelv 133. cikke és az 575/2013/EU rendelet 458. cikke felhatalmazza az ERKT-t arra, hogy a makroprudenciális politikai intézkedések megfelelőségét még azt megelőzően értékelje, hogy a tagállamok vagy az Európai Központi Bank (EKB) azokat elfogadja.

               (3)

               Másodszor, az ERKT értékeli a konkrét makroprudenciális politikai intézkedések lehetségesen hátrányos határokon átnyúló, átgyűrűző hatásait, és – amennyiben viszonossági kérés érkezik az érintett aktiváló hatóságtól – értékeli, hogy a tagállamok által hozott konkrét makroprudenciális politikai intézkedések tekintetében viszonosságot kell-e biztosítani az egész Unióban, az Európai Rendszerkockázati Testület ERKT/2015/2 ajánlásában megállapított keretrendszernek megfelelően. A 2013/36/EU irányelv 134. cikke és az 575/2013/EU rendelet 458. cikke szerint a tagállamok felkérhetik az ERKT-t más tagállamokhoz szóló ajánlások kiadására, amelyekben az ERKT előírja makroprudenciális politikai intézkedéseik tekintetében a viszonosság biztosítását. Felhatalmazásával összhangban az ERKT ajánlhatja olyan intézkedések tekintetében a viszonosság biztosítását is, amelyek tekintetében a viszonosság biztosítása nemzeti mérlegelési jogkörbe tartozik.

               (4)

               Harmadszor, az ERKT hozzájárul a harmadik országoknak való kitettségekre vonatkozó anticiklikus tőkepufferráták következetességének az egész Unióban történő eléréséhez. A 2013/36/EU irányelv 138. cikke kifejezett felhatalmazást ad ajánlások kibocsátására annak biztosítása céljából, hogy az anticiklikus tőkepufferráták elegendőek legyenek ahhoz, hogy az uniós intézményeket megfelelően megvédjék a harmadik országbeli hitelállomány túlzott növekedésének a kockázatától. A 2013/36/EU irányelv 139. cikke szerint az ERKT ajánlásokat bocsáthat ki abból a célból, hogy az említett cikkben a harmadik országnak való kitettségekre vonatkozó tőkepufferráták meghatározása és elismerése terén biztosított hatásköröket gyakorló tagállamok körében következetességet érjen el.

               (5)

               Az egyes makroprudenciális politikai intézkedések megfelelőségének elfogadásuk előtti értékeléséből álló első feladatával kapcsolatban az ERKT 2014-ben létrehozott egy értékelési csoportot, amelyet ezen intézkedések elemzésével, valamint vélemények és ajánlások készítésével bízott meg. Mivel az ERKT második és harmadik feladatának az első feladatával számos közös vonatkozása van, ajánlatos lenne a meglévő értékelési csoport megbízásának mind a három feladatra történő kiterjesztése. Az értékelési csoport kiterjesztett megbízására figyelemmel majd szükségessé válna az értékelési csoport összetételének módosítása is annak érdekében, hogy az a szakismeret szélesebb körét fedje le. Továbbá az értékelési csoport egyes – az Európai Rendszerkockázati Testület ERKT/2014/2 határozatával (8) összhangban kijelölt – tagjai hivatali idejének a csoport vonatkozó hivatali idejének lejáratáig kell tartania.

               (6)

               Ahhoz, hogy az ERKT e három feladatot elláthassa, ajánlott, hogy az érintett hatóságok értesítsék az ERKT-t a makroprudenciális politikai intézkedésekről, ideértve azokat, amelyek az uniós jogban meghatározott követelményeken túlmutatnak. Ezeket az értesítési követelményeket a 2013/36/EU irányelv 129. cikkének (2) bekezdése, 130. cikkének (2) bekezdése, 131. cikkének (7) és (12) bekezdése, 133. cikke, 134. cikkének (2) bekezdése, 136. cikkének (7) bekezdése és 160. cikke, illetve az 575/2013/EU rendelet 99. cikkének (7) bekezdése és 458. cikke határozza meg. Emellett az ERKT/2015/2 ajánlás azt ajánlja, hogy az érintett hatóságok értesítsék az ERKT-t az összes elfogadott makroprudenciális politikai intézkedésről.

               (7)

               Az értékelési csoport mindhárom feladatra vonatkozó működési eljárásainak tükrözniük kell azokat az eltérő határidőket, amelyekre az adott feladatokat az ERKT-nak el kell végeznie. Az ERKT különösen – a 2013/36/EU irányelv 133. cikkével és az 575/2013/EU rendelet 458. cikkével összhangban – az értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül véleményt nyilvánít vagy ajánlásokat ad a szóban forgó intézkedésről. Az ERKT az ilyen intézkedésekre vonatkozó értesítéstől számított három hónapon belül törekedni fog az ERKT/2015/2 ajánlás módosítására. Ha az ERKT megítélése szerint egy adott harmadik országnak való kitettségekre vonatkozó anticiklikus tőkepufferráta tekintetében fellépésre van szükség, törekedni fog arra, hogy ajánlást bocsásson ki az azt követő három hónapon belül, hogy értesült az érintett harmadik országbeli hitelállomány túlzott növekedéséből eredő lehetséges kockázatról.

               (8)

               Az ERKT/2014/2 határozatot hatályon kívül kell helyezni és ezzel a határozattal kell felváltani annak érdekében, hogy az értékelési csoport feladatai körébe fel lehessen venni a két további feladatot, és összetételén a megfelelő változtatásokat végre lehessen hajtani,

         ELFOGADTAZ EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   Hatály
   (1)   Ez a határozat közös eljárási keretrendszert hoz létre az ERKT által a (2) bekezdésben meghatározott területeken makroprudenciális politikai intézkedések Unión belüli elfogadására válaszul meghozatalra kerülő véleményeinek és ajánlásainak kibocsátása vonatkozásában.
   (2)   E határozat különösen azt a célt szolgálja, hogy eljárásokat állapítson meg a makroprudenciális politikai intézkedések elemzésére, valamint – adott esetben – az alábbiak kibocsátására:

               a)

               az ERKT nemzeti makroprudenciális politikai intézkedésekre vonatkozó ajánlásai és véleményei a 2013/36/EU irányelv 133. cikkének (14) és (15) bekezdésével, illetve az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (4) bekezdésével összhangban;

               b)

               az ERKT/2015/2 ajánlás módosításai az értesítésben szereplő olyan további makroprudenciális politikai intézkedések felvétele érdekében, amelyek tekintetében a viszonosság biztosítása ajánlott, többek között a 2013/36/EU irányelv 134. cikkének (4) bekezdésével, illetve az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (8) bekezdésével összhangban;

               c)

               az ERKT ajánlásai az egy adott harmadik országnak való kitettségekre vonatkozó anticiklikus tőkepufferráta meghatározásáról és elismeréséről, többek között a 2013/36/EU irányelv 138. és 139. cikkével összhangban (a továbbiakban: az ERKT egy adott harmadik országbeli anticiklikus tőkepufferrátáról szóló ajánlásai).

         2. cikk
   Fogalommeghatározások
   E határozat alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

               1.

               „elfogadás”: jelentése azonos az ERKT/2015/2 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással;

               2.

               „anticiklikus pufferráta”: a 2013/36/EU irányelv 128. cikkének 7. pontjában meghatározott anticiklikus pufferráta;

               3.

               „Darwin”: az ERKT belső dokumentumkezelő rendszere;

               4.

               „makroprudenciális politikai intézkedés”: jelentése azonos az ERKT/2015/2 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással;

               5.

               „értesítés”: jelentése azonos az ERKT/2015/2 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással;

               6.

               „értesítő hatóság”: az értesítést az ERKT-nak továbbító érintett hatóság;

               7.

               „vélemény”: az ERKT által a makroprudenciális politikai intézkedésre vonatkozó értesítés kézhezvételét követően a 2013/36/EU irányelv 133. cikkével és az 575/2013/EU rendelet 458. cikkével összhangban kibocsátandó valamennyi vélemény;

               8.

               „viszonosság”: jelentése azonos az ERKT/2015/2 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással;

               9.

               „ajánlás”: az ERKT által például a 2013/36/EU irányelv 133. cikkének (14) bekezdésével, 134. cikkének (4) bekezdésével, 138. és 139. cikkével, illetve az 575/2013/EU rendelet 458. cikkével összhangban kibocsátandó valamennyi ajánlás;

               10.

               „érintett aktiváló hatóság”: jelentése azonos az ERKT/2015/2 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással;

               11.

               „érintett hatóság”: jelentése azonos az ERKT/2015/2 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással;

               12.

               „harmadik országbeli érintett hatóság”: jelentése azonos az ERKT/2015/1 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással;

               13.

               „harmadik ország”: jelentése azonos az ERKT/2015/1 ajánlás 2. szakaszának (1) bekezdésében adott meghatározással.

         3. cikk
   Makroprudenciális politikai intézkedések közzététele
   (1)   Az ERKT-nak az e határozat alkalmazási körébe tartozó, elfogadott makroprudenciális politikai intézkedésről történő értesítésekor az érintett hatóságok az ERKT weboldalán közzétett sablonokat használják. Az ERKT titkársága közzéteszi azokat a makroprudenciális politikai intézkedéseket, amelyeket az érintett hatóságok elfogadtak, közzétettek és amelyekről az ERKT-nek értesítést küldtek. Az értesítő hatóság kérheti, és az ERKT titkárságának vezetője jóváhagyhatja, hogy pénzügyi stabilitási okokból ezeket az intézkedéseket ne tegyék közzé.
   (2)   Az e határozattal összhangban kibocsátott véleményeket és ajánlásokat, illetve azok valamennyi módosítását azok igazgatótanács általi elfogadását követően közzé kell tenni az ERKT weboldalán. Az értesítő hatóság kérheti, és az ERKT dönthet úgy, hogy pénzügyi stabilitási okokból ezeket a véleményeket, ajánlásokat vagy azok valamely módosítását ne tegyék közzé. Az összes tagállam érintett hatóságaihoz intézett nyilvános ajánlásokat – azok módosításaira is kiterjedően – az Európai Unió Hivatalos Lapjában kell közzétenni.
   4. cikk
   Az ERKT véleményei és ajánlásai nemzeti makroprudenciális politikai intézkedésekről
   (1)   Ez a cikk az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett valamennyi véleményre és ajánlásra alkalmazandó.
   (2)   A 2013/36/EU irányelv 133. cikke vagy az 575/2013/EU rendelet 458. cikke szerinti értesítés kézhezvételekor az ERKT titkársága azt haladéktalanul, a Darwinon keresztül benyújtja az igazgatótanács tagjainak és az értékelési csoportnak.
   (3)   A (2) bekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított öt EKB-munkanapon belül az igazgatótanács tagjai felvethetik érdemi aggályaikat az értesítésben szereplő makroprudenciális politikai intézkedés negatív externáliáival, így például a hátrányos határokon átnyúló, átgyűrűző hatásaival kapcsolatban. Ezek a tagok jelezhetik azt is, hogy hatóságuk részt kíván venni megfigyelőként az értékelési csoportban, amennyiben abban még nincs képviselve. A zökkenőmentes és hatékony eljárás biztosítása érdekében az igazgatótanács tagjai ezeket az érdemi aggályokat lehetőség szerint angol nyelven fogalmazzák meg.
   (4)   A (2) bekezdés szerinti értesítés kézhezvételétől számított 12 EKB-munkanapon belül az értékelési csoport elkészíti a makroprudenciális politikai intézkedés megfelelőségére vonatkozó értékelést és az arra vonatkozó vélemény vagy ajánlás tervezetét, figyelemmel a 2013/36/EU irányelv és az 575/2013/EU rendelet megfelelő követelményeire makroprudenciális és pénzügyi stabilitási szempontból.
   (5)   A vélemény vagy ajánlás tervezetét az értékelési csoport általi véglegesítést követően az ERKT titkársága haladéktalanul, a Darwinon keresztül benyújtja az igazgatótanács összes tagjának, írásbeli eljárásban történő megfontolásra. Az igazgatótanács tagjai a megküldéstől számított négy EKB-munkanapon belül az igazgatótanács határozatának elfogadása előtt észrevételeket tehetnek a vélemény vagy ajánlás tervezete tekintetében.
   (6)   Az igazgatótanács tagjai számára az észrevételeik megtételére rendelkezésre álló határidő leteltét követő két EKB-munkanapon belül az értékelési csoport ezen észrevételekre tekintettel mérlegeli a vélemény-, illetve az ajánlástervezet módosításának szükségességét, és az ERKT titkárságán keresztül benyújtja a vélemény, illetve az ajánlás végleges tervezetét az igazgatótanácsnak.
   (7)   Az igazgatótanács az értékelési csoport által készített értékelés és tervezet alapján dönt a vélemény vagy ajánlás tervezetéről. Az igazgatótanács határozatának meghozatalára írásbeli eljárásban kerül sor, amelynek keretében az igazgatótanács tagjainak legalább öt EKB-munkanapot kell biztosítani a szavazatuk leadására, kivéve, ha az ERKT eljárási szabályzatával összhangban összehívják az igazgatótanács ülését. Az igazgatótanács határozatát a 2013/36/EU irányelv 133. cikkének (14) bekezdésében, illetve az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (4) bekezdésében meghatározott egy hónapos időszak lejárta előtt legalább egy EKB-munkanappal hozza meg.
   (8)   Ha az ERKT értesítő hatóságokhoz intézett további információkérését követően kapott tájékoztatás továbbra sem tartalmazza a meghozni kívánt intézkedés megfelelőségének – beleértve a 2013/36/EU irányelv és az 575/2013/EU rendelet vonatkozó követelményeinek való megfelelést – értékeléséhez szükséges összes vonatkozó információt, az ERKT adhat azt kimondó véleményt, hogy nem lehetséges a 2013/36/EU irányelv és az 575/2013/EU rendelet követelményeinek való megfelelést értékelni. Az ERKT adott esetben kedvezőtlen véleményt vagy ajánlást is kibocsáthat.
   5. cikk
   ERKT ajánlás a makroprudenciális politikai intézkedések tekintetében a viszonosság biztosításáról
   (1)   Ez a cikk irányadó az ERKT/2015/2 ajánlásnak az 1. cikk (2) bekezdésének b) pontja értelmében vett módosításaira.
   (2)   A valamely tagállamtól érkező viszonossági kérés – ideértve például a 2013/36/EU irányelv 134. cikkének (4) bekezdése, illetve az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (8) bekezdése szerinti kéréseket – ERKT általi kézhezvételétől számított öt EKB-munkanapon belül az ERKT titkársága a kérést a Darwinon keresztül benyújtja a szakmai tanácsadó bizottság, az igazgatótanács és az értékelési csoport tagjaihoz.
   (3)   A (2) bekezdésben említett információk továbbítását követő öt EKB-munkanapon belül az igazgatótanács tagjai bizonyíthatják az ERKT-nak, hogy az értesítésben szereplő makroprudenciális politikai intézkedésnek országukon belül jelentős hátrányos határokon átnyúló, átgyűrűző hatásai lennének, és jelezhetik, hogy hatóságuk megfigyelőként részt kíván venni az értékelési csoportban, amennyiben abban az országuk még nincs képviselve. A zökkenőmentes és hatékony eljárás biztosítása érdekében az igazgatótanács tagjai a vonatkozó információkat lehetőség szerint angol nyelven bocsátják az ERKT rendelkezésére.
   (4)   A (3) bekezdésben említett információk továbbítását követő 25 EKB-munkanapon belül az értékelési csoport értékelést készít arról, hogy szükség van-e ajánlás elfogadására a viszonosságról, szükség esetén az ERKT/2015/2 ajánlás módosításának tervezetével együtt. Az értékelési csoport javaslatot tesz a szakmai tanácsadó bizottságnak az értesítésben szereplő intézkedés tekintetében a viszonosság biztosítására, valamint azokra az eszközökre, amelyekkel a viszonosság az ERKT/2015/2 ajánlásnak megfelelően elérhető.

               a)

               Ha az értékelési csoport azt állapítja meg, hogy a vizsgált intézkedés tekintetében a viszonosság biztosításáról egyeztetés szükséges, az ERKT titkársága benyújtja az értékelési csoport értékelését és az ERKT/2015/2 ajánlás módosításának tervezetét a szakmai tanácsadó bizottság ülésén történő megvitatásra. Az ilyen egyeztetésnek ki kell terjednie azon intézkedések fajtáira is, amelyek révén a vizsgált intézkedés tekintetében más tagállamok által biztosítandó viszonosság elérhető. Amennyiben a vizsgált intézkedéssel azonos intézkedés nem áll rendelkezésre valamennyi más tagállam nemzeti jogszabályaiban, az értékelési csoport meghatározza azokat az egyenértékű hatású, másfajta intézkedéseket, amelyeket a viszonosság biztosítását végző érintett hatóságok legjobb tudásuk szerint alkalmazhatnak.

               b)

               Ha az értékelési csoport azt állapítja meg, hogy egyeztetésre nincs szükség, mivel az értesítésben szereplő intézkedés kitettségalapú és az összes többi tagállamban rendelkezésre áll, az ERKT titkársága az ERKT/2015/2 ajánlás módosításának tervezetét a Darwinon keresztül továbbíthatja a szakmai tanácsadó bizottság valamennyi tagjának írásbeli eljárásra. Ebben az esetben az ERKT/2015/2 ajánlás módosításának tervezete az intézkedés tekintetében a viszonosság összes többi tagállam általi biztosítását kéri.

         (5)   Ha a szakmai tanácsadó bizottságnak az intézkedés tekintetében a viszonosság biztosítását megvitató ülését követően vagy a (4) bekezdés b) pontjával összhangban a szakmai tanácsadó bizottság írásbeli eljárása szükséges, a szakmai tanácsadó bizottság tagjai a tervezet Darwinon keresztüli továbbításától számított öt EKB-munkanapon belül észrevételeket tehetnek az ajánlás tervezetére.
   (6)   A szakmai tanácsadó bizottság észrevételeinek esedékességét vagy a szakmai tanácsadó bizottságnak az intézkedés tekintetében a viszonosság biztosítását megvitató ülését követő öt EKB-munkanapon belül az ERKT titkársága adott esetben benyújtja az ERKT/2015/2 ajánlás módosításának tervezetét konzultációra az igazgatótanácsnak, a Darwinon keresztül. Ha a szakmai tanácsadó bizottság tagjai akár az (5) bekezdésben említett írásbeli eljárás, akár a szakmai tanácsadó bizottság ülése során érdemi észrevételeket tesznek, az ERKT/2015/2 ajánlás módosítása tervezetének elkészítési határideje legfeljebb 25 EKB-munkanappal meghosszabbítható.
   (7)   Az igazgatótanács adott esetben, a tervezet igazgatótanácsnak történő benyújtásától számított öt EKB-munkanapon belül észrevételeket tehet az ERKT/2015/2 ajánlás módosításának tervezete tekintetében.
   (8)   Az igazgatótanács tagjainak észrevételei esedékességétől számított öt EKB-munkanapon belül az ERKT titkársága adott esetben benyújtja az ERKT/2015/2 ajánlás módosításának végleges tervezetét az igazgatótanácsnak írásbeli eljárással történő jóváhagyásra, vagy pedig benyújtja azt jóváhagyásra az igazgatótanács ülésére. Az igazgatótanács az ERKT/2015/2 ajánlás módosítása tervezetéről írásbeli eljárással vagy az igazgatótanács ülésén határozhat, az ERKT/2011/1 határozat 6. cikkének megfelelően.
   6. cikk
   ERKT ajánlások konkrét harmadik országbeli anticiklikus tőkepufferrátákról
   (1)   Ez a cikk az 1. cikk (2) bekezdésének c) pontja értelmében vett valamennyi ajánlásra alkalmazandó.
   (2)   Az értékelési csoport felkérhető a harmadik országbeli azon hitelezési fejlemények elemzésére, amelyek az érintett harmadik országra vonatkozó, konkrét harmadik országbeli anticiklikus tőkepufferrátára vonatkozó ERKT ajánlás tervezetét eredményezhetik, a következő esetben:

               a)

               amennyiben a harmadik országbeli érintett hatóság 2,5 % feletti pufferráta elismerését kéri;

               b)

               amennyiben a kijelölt hatóság az ERKT/2015/1 ajánlás A. ajánlása 1. pontjának megfelelően az ERKT-t arról tájékoztatja, illetőleg amikor – a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság (BCBS) tagországai esetében – az ERKT titkársága tudomást szerez arról, hogy a harmadik országbeli érintett hatóság az adott harmadik országra 2,5 % feletti anticiklikus tőkepufferrátát határozott meg;

               c)

               amikor a kijelölt hatóság az ERKT-t az ERKT/2015/1 ajánlás A. ajánlása 2. pontjának és B. ajánlása 3. pontjának megfelelően tájékoztatja;

               d)

               amikor a kijelölt hatóság az ERKT-t az ERKT/2015/1 ajánlás C. ajánlása 1. pontjának megfelelően tájékoztatja, vagy amikor a BCBS-tag országból származó harmadik országbeli érintett hatóság által meghatározott anticiklikus tőkepufferráta valamely ERKT ajánlás alapján kerül elismerésre, és az ERKT titkársága tudomást szerez arról, hogy a harmadik országbeli érintett hatóság alacsonyabb anticiklikus tőkepufferrátát határozott meg;

               e)

               amikor a kijelölt hatóság az ERKT-t az ERKT/2015/1 ajánlás C. ajánlása 2. pontjának megfelelően tájékoztatja, vagy amikor a BCBS-tag országból származó harmadik országbeli érintett hatóság által meghatározott anticiklikus tőkepufferráta valamely ERKT ajánlás alapján kerül meghatározásra, és az ERKT titkársága tudomást szerez arról, hogy a harmadik országbeli érintett hatóság alacsonyabb anticiklikus tőkepufferrátát határozott meg;

               f)

               amennyiben az ERKT titkársága túlzott hitelállomány-növekedés jeleit észleli az Unió számára az ERKT/2015/3 határozat 4. cikkében jelentősként meghatározott harmadik országok egyikében.

         (3)   A (2) bekezdésben meghatározott esetek egyikének bekövetkezésétől számított öt EKB-munkanapon belül az ERKT titkársága benyújtja az összes vonatkozó információt a szakmai tanácsadó bizottság, az igazgatótanács és az értékelési csoport tagjainak, a Darwinon keresztül. Az értékelési csoport elnöke dönt, hogy a harmadik országbeli érintett hatóságot értesíteni kell-e abból a célból, hogy képviselője meghívást kapjon az értékelési csoporthoz megfigyelőként való csatlakozásra, és mikor kell értesíteni.
   (4)   A (3) bekezdésben említett információk továbbítását követő öt EKB-munkanapon belül az igazgatótanács tagjai bizonyíthatják az ERKT-nak, hogy tagállamuk a szóban forgó harmadik ország felé jelentős kitettségekkel rendelkezik, és jelezhetik, hogy hatóságuk megfigyelőként részt kíván venni az értékelési csoportban, amennyiben abban hatóságuk nincs képviselve. A zökkenőmentes és hatékony eljárás biztosítása érdekében az igazgatótanács tagjai a vonatkozó információkat lehetőség szerint angol nyelven bocsátják az ERKT rendelkezésére.
   (5)   A (4) bekezdésben említett információk továbbítását követő 25 EKB-munkanapon belül az értékelési csoport értékelést készít arról, hogy szükség van-e ajánlás elfogadására az érintett harmadik országra vonatkozó, konkrét harmadik országbeli anticiklikus tőkepufferrátákra vonatkozóan. Ha az értékelési csoport az ajánlást szükségesnek tartja, az értékeléshez mellékelni kell az ajánlás tervezetét. Az ERKT titkársága benyújtja az értékelést és adott esetben az ajánlás tervezetét a szakmai tanácsadó bizottság ülésének megvitatásra vagy a Darwinon keresztül a szakmai tanácsadó bizottsághoz írásbeli eljárásra.
   (6)   Az írásbeli eljárásban történő benyújtást követő öt EKB-munkanapon belül a szakmai tanácsadó bizottság tagjai észrevételeket tehetnek az értékelésre és adott esetben az ajánlás tervezete tekintetében.
   (7)   A szakmai tanácsadó bizottság észrevételeinek esedékességét vagy a szakmai tanácsadó bizottság ülését követő öt EKB-munkanapon belül az ERKT titkársága benyújtja az értékelést, és adott esetben az ajánlás tervezetét konzultációra az igazgatótanácsnak, a Darwinon keresztül.
   (8)   A benyújtást követő öt EKB-munkanapon belül az igazgatótanács tagjai észrevételeket tehetnek az értékelésre és adott esetben az ajánlás tervezetére.
   (9)   Ha az értékelési csoport ajánlást tartott szükségesnek és az igazgatótanácsi konzultáció nem vetett fel érdemi észrevételt, az ERKT titkársága az igazgatótanács tagjai észrevételeinek esedékességét követő öt EKB-munkanapon belül benyújtja az ajánlás végleges tervezetét az igazgatótanácsnak írásbeli eljárásban történő jóváhagyásra vagy az igazgatótanács ülésén történő jóváhagyásra.
   (10)   Ha az igazgatótanácsi konzultáció érdemi észrevételeket vetett fel, az ERKT titkársága a kérdést megvitatásra az igazgatótanács következő ülése elé terjeszti.
   (11)   Az igazgatótanács az ajánlás végleges tervezetéről dönthet írásbeli eljárásban vagy az igazgatótanács ülése alatt az ERKT/2011/1 határozat 6. cikkének megfelelően.
   (12)   A (3)–(11) bekezdésben ismertetett eljárás lerövidíthető, ha az adott harmadik országnak való kitettségekre vonatkozó konkrét harmadik országbeli anticiklikus tőkepufferráta tekintetében az ERKT döntését sürgősséggel kérik. Az értékelési csoport elnöke az értesítő hatóság kérésére, és/vagy az Unió bankrendszerére jelentett kockázat jellege alapján dönthet a fent említett eljárás lerövidítéséről.
   7. cikk
   Értékelési csoport
   (1)   Az értékelési csoport készíti el a makroprudenciális politikai intézkedésekre, a makroprudenciális politikai intézkedések tekintetében viszonosság biztosítására és a harmadik országbeli anticiklikus tőkepufferrátákra vonatkozó értékeléseket, illetve az azokkal kapcsolatos vélemények vagy ajánlások tervezetét. Az értékelési csoport tagjainak és az abban részt vevő megfigyelőknek technikai és szakpolitikai szempontból egyaránt megfelelően magas rangú személyeknek kell lenniük.
   (2)   Az értékelési csoport elnöke az ERKT titkárságának vezetője vagy kijelölt helyettese.
   (3)   Az értékelési csoport összetétele: a) az ERKT titkárságának két képviselője, beleértve az értékelési csoport elnökét, b) az EKB felügyeleti funkciójának egy képviselője, c) az EKB makroprudenciális funkciójának egy képviselője, d) az Európai Bizottság egy képviselője, e) az Európai Bankhatóság (EBH) egy képviselője, és f) az egyes tagállami nemzeti központi bankok (NKB-k) kilenc képviselője. A kilenc NKB-képviselő közé tartoznak azon NKB-k képviselői, amelyek az irányítóbizottság tagjai, ideértve azon NKB-k képviselőit, amelyek közül az ERKT alelnökét és a szakmai tanácsadó bizottság elnökét kinevezik.
   (4)   Azon NKB-k jelölése alapján, amelyek az igazgatótanács tagjai, az igazgatótanács kinevezi a (3) bekezdésben említett kilenc NKB-képviselőt. Kinevezésük ugyanarra az időtartamra szól, mint hatóságuk irányítóbizottsági képviselőjének kinevezése; egyébként pedig a kinevezés három évre szól. Ha a hatóságuk az irányítóbizottságban nincs képviselve, az értékelési csoportbeli NKB-képviselők újból kinevezhetőek.
   (5)   Az értékelési csoport minden más tagjának kinevezése határozatlan időre szól.
   (6)   Az értékelési csoportban képviselt valamennyi ERKT tagintézmény a szükséges szakértelemtől, és az értékelési csoport által az 1. cikk (2) bekezdése alapján elvégzendő értékelés fajtájától függően változtathatja a tagjait vagy több személyt is kijelölhet. Ezeket a változtatásokat az értékelési csoport elnökének kell jóváhagynia. Az értékelési csoport összetételének biztosítania kell az euroövezeten belüli és azon kívüli tagállamok kiegyensúlyozott képviseletét.
   (7)   Az értékelési csoportban megfigyelők vehetnek részt, a vitához való hozzászólás céljából. Megfigyelő tagállamonként legfeljebb két képviselő lehet, egy az NKB és egy az érintett hatóság vagy az ERKT igazgatótanácsában képviselt más hatóság részéről, amely a 4. cikk (3) bekezdésének megfelelően érdemi aggályt vetett fel, vagy jelezte, hogy az érintett makroprudenciális politikai intézkedés nemzeti szinten jelentős hátrányos határokon átnyúló, átgyűrűző hatásokkal járna az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően, vagy pedig olyan tagállamból származik, amelyik a szóban forgó harmadik ország felé jelentős kitettségekkel rendelkezik a 6. cikk (4) bekezdésével összhangban. Az igazgatótanács tagjai összehangolják az értékelési csoportban történő nemzeti képviseletet az érintett nemzeti hatóságokkal, ha azok az igazgatótanácsban nincsenek képviselve, és a vita tárgyát képező intézkedés megbízatásuk körébe tartozik. Amennyiben az ajánlás vagy vélemény a 2013/36/EU irányelv 133. cikkének (14) és (15) bekezdésével, illetve az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (4) bekezdésével összhangban készül, a Bizottság és az EBH képviselői megfigyelőként vesznek részt. Az értékelési csoport megfigyelői között lehet azon tagállam legfeljebb két képviselője, amely a makroprudenciális politikai intézkedésről értesítést küldött, és/vagy a makroprudenciális politikai intézkedés tekintetében viszonosság biztosítását kérte, egy megfigyelővel az érintett NKB, egy megfigyelővel az érintett nemzeti hatóság részéről. Megfigyelőként meghívhatóak azon harmadik országok képviselői, amelyek anticiklikus tőkepufferrátái a vita tárgyát képezik, mely esetben rájuk titoktartási megállapodások vonatkoznak.
   (8)   Amennyiben az 1024/2013/EU tanácsi rendelet (9) 5. cikkének (2) bekezdése alapján a nemzeti hatóság helyett az EKB küld értesítést nemzeti szintű makroprudenciális intézkedésről, az EKB-t két megfigyelő, az egyes érintett tagállamokat pedig a (7) bekezdésben ismertetett ugyanazon eljárásnak megfelelően kijelölt két megfigyelő képviseli.
   (9)   Az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti makroprudenciális politikai intézkedések értékelésekor az összeférhetetlenség megelőzésére az értékelési csoport tagjainak jogállása ideiglenesen, helyettesítés nélkül megszűnik azon tagállamok vagy az EKB képviselői vonatkozásában minden olyan esetben, amikor az érintett tagállam érintett hatóságai vagy az EKB küldött értesítést az értékelési csoport által értékelendő makroprudenciális politikai intézkedésről vagy vetett fel érdemi aggályokat a makroprudenciális politikai intézkedéssel vagy a makroprudenciális politikai intézkedés tekintetében a viszonosság kért biztosításával kapcsolatban.
   (10)   Az értékelési csoport tagjai készítik el a vélemények vagy ajánlások tervezetét a 4. cikk (4) bekezdésével, az 5. cikk (4) bekezdésével és a 6. cikk (5) bekezdésével összhangban, amelyekről az igazgatótanács szavazhat. Az értékelési csoport törekedik arra, hogy tagjai körében konszenzust érjen el. Amennyiben a körülmények azt szükségessé teszik, az értékelési csoport az igazgatótanácshoz benyújtott értékelésében többségi és kisebbségi álláspontot is megfogalmazhat.
   8. cikk
   Átmeneti rendelkezések
   (1)   Az ERKT/2014/2 határozat 5. cikkének (2) bekezdésével és 5. cikkének (8) bekezdésével összhangban kinevezett kilenc NKB-képviselő az ERKT/2014/2 határozat 5. cikkének (8) bekezdésében említett eredeti hivatali idejének végéig hivatalban marad.
   (2)   Az induló kétéves hivatali idő 2016. január 27-i lejáratát követően az érintett négy NKB-képviselőt az irányítóbizottságban képviselt négy NKB egy-egy képviselője váltja fel. Ha az irányítóbizottságban tag valamely NKB az értékelési csoportban 2016. január 27. után már képviselve van, az értékelési csoportbeli tagját azon NKB képviselője váltja fel, amelyből a szakmai tanácsadó bizottság elnökét kinevezték.
   (3)   Az induló hároméves hivatali idő 2017. január 27-i lejáratát követően az érintett öt NKB-képviselőt négy NKB négy képviselője váltja fel, akiket a 7. cikk (4) bekezdésének megfelelően kell kinevezni, valamint egy képviselő abból az NKB-ból, amelyből az ERKT első alelnöke kinevezésre került.
   9. cikk
   Hatályon kívül helyezés
   Ez a határozat hatályon kívül helyezi és felváltja az ERKT/2014/2 határozatot.
   10. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a határozat 2016. január 1-jén lép hatályba.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2015. december 16-án.

            az ERKT elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 331., 2010.12.15., 1. o.

      (2)  HL L 176., 2013.6.27., 1. o.

      (3)  HL L 176., 2013.6.27., 338. o.

      (4)  Az angol változat elérhető az ERKT honlapján: www.esrb.europa.eu

      (5)  Az angol változat elérhető az ERKT honlapján: www.esrb.europa.eu

      (6)  HL C 58., 2011.2.24., 4. o.

      (7)  Az angol változat elérhető az ERKT honlapján: www.esrb.europa.eu

      (8)  Az Európai Rendszerkockázati Testület ERKT/2014/2 határozata (2014. január 27.) az illetékes vagy kijelölt hatóságok nemzeti makroprudenciális politikai intézkedésekről szóló értesítéseire, valamint az ERKT véleményeinek és ajánlásainak kibocsátására vonatkozó koordinációs keretről (HL C 98., 2014.4.3., 3. o.)

      (9)  A Tanács 1024/2013/EU rendelete (2013. október 15.) az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról (HL L 287., 2013.10.29., 63. o.).