title: A Bizottság határozata (2016. április 21.) egy harmadik országnak a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országként való azonosítása eshetőségéről történő értesítéséről

text:
               23.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/4

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2016. április 21.)
   egy harmadik országnak a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országként való azonosítása eshetőségéről történő értesítéséről
   (2016/C 144/05)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 28-i 1005/2008/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 32. cikkére,
   mivel:
   1.   BEVEZETÉS

               (1)

               Az 1005/2008/EK rendelet (a továbbiakban: IUU-rendelet) létrehozza a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat (a továbbiakban: IUU-halászat) megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló uniós rendszert.

               (2)

               Az IUU-rendelet VI. fejezete meghatározza a nem együttműködő harmadik országok azonosítására, az említett országokkal szembeni lépésekre, ugyanezen országok listájának összeállítására, a listáról való törlésre, e lista nyilvánosságára és a sürgősségi intézkedésekre vonatkozó eljárást.

               (3)

               Az IUU-rendelet 32. cikke szerint a Bizottságnak értesítenie kell a harmadik országokat arról az eshetőségről, hogy nem együttműködő országként kerülhetnek azonosításra. Az ilyen értesítés előzetes jellegű. Az értesítést az IUU-rendelet 31. cikkében megállapított kritériumokra kell alapozni. A Bizottságnak emellett a rendelet 32. cikkében felsorolt valamennyi lépést („démarche”-ot) meg kell tennie az értesített harmadik országokkal szemben. A Bizottságnak az értesítésben fel kell tüntetnie különösen az ilyen azonosítás alapjául szolgáló lényeges tényeket és megfontolásokat, továbbá az érintett országok számára lehetőséget kell biztosítania a válaszadásra, valamint az azonosítást cáfoló bizonyítékok, vagy adott esetben a javításra irányuló cselekvési terv és a helyzet rendezése érdekében hozott intézkedések ismertetésére. A Bizottság az érintett harmadik országoknak az értesítés megválaszolásához megfelelő időt, a helyzet orvoslásához pedig ésszerű időt köteles biztosítani.

               (4)

               Az IUU-rendelet 31. cikke értelmében a Bizottságnak azonosítania kell azokat a harmadik országokat, amelyeket az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint. Egy harmadik ország akkor azonosítandó nem együttműködő harmadik országként, ha nem teljesíti a nemzetközi jog szerint rá mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államra háruló azon kötelezettségét, hogy intézkedést hozzon az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására.

               (5)

               A nem együttműködő harmadik országok azonosítása az IUU-rendelet 31. cikkének (2) bekezdése szerinti valamennyi információ áttekintésén alapul.

               (6)

               Az IUU-rendelet 33. cikke értelmében a Tanács állítja össze a nem együttműködő harmadik országok listáját. Ezen országokkal szemben többek között az IUU-rendelet 38. cikkében megállapított intézkedések alkalmazandók.

               (7)

               Az IUU-rendelet 20. cikkének (1) bekezdése értelmében a hitelesített fogási tanúsítványok lobogó szerinti harmadik országoktól való elfogadásának feltétele a Bizottságnak címzett értesítés azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések, valamint állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések alkalmazására, ellenőrzésére és végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről, amelyeket a halászhajóiknak be kell tartaniuk.

               (8)

               Az IUU-rendelet 20. cikkének (4) bekezdése értelmében a Bizottságnak az említett rendelet végrehajtásához kapcsolódó területeken igazgatási együttműködést kell folytatnia a harmadik országokkal.

         2.   A KIRIBATI KÖZTÁRSASÁGGAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS

               (9)

               A Kiribati Köztársaság (a továbbiakban: Kiribati) nem küldött az IUU-rendelet 20. cikkének megfelelő értesítését lobogó szerinti államként.

               (10)

               A Bizottság 2010 és 2016 között igazgatási együttműködést folytatott Kiribati hatóságaival. Az együttműködés Kiribati törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek, valamint állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek alkalmazásával, ellenőrzésével és végrehajtásával kapcsolatos kérdésekre terjedt ki. Észrevételek írásbeli és szóbeli cseréjét, valamint egy helyszíni látogatást is magában foglalt. A Bizottság az ország halászhajói által teljesítendő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések, valamint állománymegőrzési és gazdálkodási intézkedések alkalmazására, ellenőrzésére és végrehajtására vonatkozó kiribati rendelkezésekkel, illetve Kiribati által az IUU-halászat elleni küzdelemben rá háruló kötelezettségek végrehajtása érdekében hozott intézkedésekkel kapcsolatos minden szükségesnek ítélt információt beszerzett és ellenőrzött.

               (11)

               Kiribati tagja a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottságnak (WCPFC) és az Amerika-közi Trópusitonhal-bizottságnak (IATTC). Kiribati ratifikálta az Egyesült Nemzetek 1982. évi Tengerjogi Egyezményét (UNCLOS) és az Egyesült Nemzetek 1982. december 10-i Tengerjogi Egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a nagy távolságra vándorló halállományok védelmére és kezelésére vonatkozó rendelkezések végrehajtásáról szóló 1995. évi megállapodást (UNFSA). Részes fele a Dél-csendes-óceáni Fórum Halászati Ügynökségére (FFA) vonatkozó egyezménynek (2) és a közös érdekű halászati gazdálkodásban való együttműködésről szóló Naurui Megállapodásnak (3) (PNA).

               (12)

               Annak megállapítása érdekében, hogy Kiribati eleget tesz-e a (11) preambulumbekezdésben említett nemzetközi megállapodásokban előírt, valamint az említett preambulumbekezdésben felsorolt érintett regionális halászati gazdálkodási szervezetek által meghatározott, rá mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államra háruló kötelezettségeknek, a Bizottság minden olyan információt beszerzett, összegyűjtött és megvizsgált, amelyet a feladat végrehajtásához szükségesnek ítélt.

         3.   A KIRIBATI KÖZTÁRSASÁG NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT VALÓ AZONOSÍTÁSÁNAK ESHETŐSÉGE

               (13)

               A Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése értelmében megvizsgálta a lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként Kiribatira háruló kötelezettségeket. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)–(7) bekezdésében felsorolt kritériumokat vette figyelembe.

         3.1.   Ismétlődő IUU-halászati tevékenység és IUU-kereskedelem (az IUU-rendelet 31. cikkének (4) bekezdése)

               (14)

               A Bizottság által a helyszíni ellenőrző látogatás során összegyűjtött, valamint a nyilvánosan rendelkezésre álló információk alapján számos jel arra utal, hogy Kiribati nem tud információval szolgálni a halászflottája által fogott, nagy távolságra vándorló fajok jellemzőiről, illetve a kikötőiben kirakodott vagy átrakodott halászati termékekről és ezen termékek kereskedelmi forgalmáról. Úgy tűnik, hogy a Kiribatiban végzett kikötői ellenőrzés csupán egy sor okmányellenőrzésből áll (az engedély státusa, a hajómegfigyelési rendszer bejegyzései, megfigyelői jelentések, az FFA megfelelő státusú hajókról vezetett nyilvántartásában szereplő bejegyzés) mielőtt a halászhajó engedélyt kap a kikötőbe történő befutásra. Hasonlóképpen, a halászhajó rakományjegyzékében (cargo manifest) szereplő mennyiségeket egyszerűen összevetik a hajóstiszti átvételi elismervényben szereplő mennyiségekkel, mielőtt kiállítják a kilépési okmányt és az átrakási nyilatkozatot. A kirakodási és átrakási műveletek fizikai ellenőrzésére nézve azonban nincsenek további előírások.

               (15)

               Kiribati elismerte, hogy nem rendelkezik nyomonkövetési rendszerrel a lobogója alatt közlekedő hajók, illetve a vizein és kikötőiben halászatot illetve átrakást végző harmadik országbeli hajók által fogott halászati termékekre vonatkozóan. A halak Kiribati kikötőiben történt kirakodása vagy átrakása után nincs lehetőség a termékek követésére az ellátási lánc következő lépései során. Továbbá a (14) preambulumbekezdésben említettek szerint, a termékek nyomonkövethetősége szempontjából további akadályokat jelentenek a Kiribati kikötőiben történő kirakodások vagy átrakások illetékes hatóságok általi ellenőrzésének hiányosságai. Kiribati ezért nincs abban a helyzetben, hogy a halak és halászati termékek nyomonkövethetőségének lehetővé tétele érdekében garantálja a piacai átláthatóságát a FAO jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló cselekvési tervének (az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv) 71. pontja szerint, amely az államoknak azt javasolja, hogy tegyenek lépéseket piacaik átláthatóságának javítása érdekében.

               (16)

               Tekintettel a halak Kiribati kikötőiben történt kirakodása vagy átrakása nyomon követhetőségének és az azokkal kapcsolatban a hatóságok rendelkezésére álló információk hiányára, nem valószínű, hogy az ország biztosítani tudja, hogy a halászati termékek Kiribati területén folytatott kereskedelme ne IUU-halászatból származzon. Úgy tűnik tehát, hogy Kiribati nem tesz eleget a kikötő szerinti államra háruló, a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 23. cikkében foglaltak szerinti kötelezettségének a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések hatékonyságát fokozó tevékenységek, többek között a dokumentumok, eszközök és fogások kikötői ellenőrzése és – azokban az esetekben, amikor a halak kifogása az állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések hatékonyságát veszélyeztető módon történt – a kirakodások és átrakások tilalma tekintetében. Kiribati emellett nem vette figyelembe az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv 24. pontjában foglalt ajánlásokat sem, amelyek azt javasolják, hogy a lobogó szerinti államok a tevékenység megkezdésétől a kirakodás helyszínén át egészen a végső célállomásig gondoskodjanak a halászat átfogó és hatékony megfigyeléséről, ellenőrzéséről és felügyeletéről.

               (17)

               Az e szakaszban ismertetett helyzetre tekintettel, valamint a Bizottság által összegyűjtött tények és az érintett ország által tett nyilatkozatok alapján – az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke (4) bekezdésének a) és b) pontja értelmében – megállapítható, hogy számos jel arra utal, hogy Kiribati elmulasztotta a nemzetközi jog alapján lobogó és forgalomba hozatal szerinti államként rá háruló azon kötelezettsége teljesítését, hogy megakadályozza az IUU-halászatból származó halászati termékeknek a piacára történő bejutását.

         3.2.   Az együttműködés és a végrehajtás elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikkének (5) bekezdése)

               (18)

               A Kiribati joghatósága alá tartozó vizeken külföldi lobogó alatt tevékenységet folytató hajók nagy számát figyelembe véve hangsúlyozni kell a hatékony együttműködési mechanizmusok jelentőségét. A Kiribati hatóságai által a Bizottság 2015. novemberi látogatása során megadott információk szerint jelenleg 13, halászai társulásokkal kötött kétoldalú megállapodás van hatályban. Ebben a tekintetben a Kiribati vizein engedéllyel tevékenykedő flotta 178 erszényes kerítőhálós és 195 horogsoros hajóból áll, amelyek közül csak 13 erszényes kerítőhálós hajó közlekedik Kiribati lobogója alatt.

               (19)

               Míg a 13 különböző állam lobogója alatt közlekedő halászhajók engedéllyel rendelkeznek a Kiribati vizein való tevékenységek folytatására, az illetékes hatóságok elismerték, hogy nem hoztak létre együttműködési csatornákat az érintett lobogó szerinti államokkal annak biztosítása érdekében, hogy eleget tegyenek a lobogó szerinti államokkal való együttműködésre vonatkozó, a (21) preambulumbekezdésben ismertetett kötelezettségéinek.

               (20)

               Kiribati mindeddig vonakodott a Bizottsággal való együttműködéstől a halászati erőfeszítést a halászati napok kiosztásával korlátozó hajónaprendszer (VDS) átláthatóságának javítása tekintetében a nyugat- és közép-csendes-óceáni területeken erszényes kerítőhálós hajókkal végzett tevékenységek irányítását illetően. A Bizottság több levelet is intézett mind a parti, mint a lobogó szerinti érintett államokhoz, amelyekben azt kérte, hogy utóbbiak hozzáférhessenek a VDS-rendszer szerinti, a hajóik általi halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokhoz. E célból Kiribati hatóságainak három levelet küldtek, 2014. november 18-án, 2014. december 19-én és 2015. április 27-én. Egyik levélre sem érkezett válasz a Bizottság Kiribatiban tett látogatása előtt. A 2015. novemberi látogatás során Kiribati hatóságai ugyan kifejezték hajlandóságukat a VDS-adatok megosztására, de a mai napig nem szolgáltak bizonyítékkal olyan intézkedések meghozatalát illetően, amelyek lehetővé tennék az érintett lobogó szerinti államok hatóságai számára az adatokhoz való hozzáférést.

               (21)

               Kiribati (20) preambulumbekezdésben ismertetett teljesítménye miatt Kiribati nem tudja teljesíteni az ENSZ Tengerjogi Egyezményének 63. és 64. cikke szerinti kötelezettségeit, amelyek értelmében a parti és a lobogó szerinti államok kötelesek együttműködni a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a nagy távolságra vándorló halfajok ügyében. Az UNFSA 7. és 20. cikke részletesebben kifejti az összevethető állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések meghozatala, illetve az ilyen intézkedéseknek való megfelelés és az intézkedések végrehajtása terén teljesítendő együttműködési kötelezettséget. Ezenkívül a FAO magatartási kódex (4) 7. cikke (1) bekezdésének 3. pontja azt ajánlja, hogy a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló és határokon átnyúló halállományok kiaknázásában érintett államok hozzanak létre kétoldalú megállapodásokat az eredményes együttműködés garantálására, az erőforrások eredményes védelme és kezelése érdekében. Ezt tovább részletezi az IPOA-IUU 28. és 51. pontja, amelyek részletesen meghatározzák az államok közötti közvetlen együttműködés gyakorlatait, ideértve a parti államok rendelkezésére álló adatok és információk cseréjét.

               (22)

               A 2015-ös halászati törvénnyel (5) módosított 2010-es halászati törvényen alapuló jogi keret hiányos, különösen a szankciórendszer tekintetében. A jogi keret konkrétan nem tartalmazza az IUU-halászat IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv szerinti fogalommeghatározását. A törvény nem ír elő kifejezett szankciókat a regionális halászati gazdálkodási szervezetek előírásainak megsértése, a tengeri átrakások, valamint a moratórium hatálya alatt álló vagy halászati tilalommal érintett állományokra irányuló halászat eseteire sem.

               (23)

               A „súlyos jogsértés” fogalma – amelyet a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdése határoz meg és a WCPFC hajóátvizsgálási és ellenőrzési eljárásokról szóló 2006-8 számú védelmi és gazdálkodási intézkedése (6) is átvesz – a szankció mértékének a jogsértés súlyosságához való igazítása révén megerősíti a szankciórendszer visszatartó erejét, azzal a céllal, hogy a jogsértőket megfosszák az illegális tevékenységből származó haszontól. A jelenlegi jogi keret azonban nem tartalmazza a „súlyos jogsértés” fogalmát, és más kritériumot sem határoz meg a szankciók minimális és maximális szintjei közötti moduláció tekintetében a jogellenes tevékenységekből származó haszonnal összefüggésben.

               (24)

               A halászati törvény továbbá nem rendelkezik a visszaesésről. Az ismétlődő jogsértések kezelése a szankciórendszer visszatartó erejének biztosítása céljából is elengedhetetlen. Az, hogy az ismétlődő jogsértéseket nem sújtják magasabb szankciókkal, aláássa Kiribati szankciórendszerének arányosságát és visszatartó erejét. Az ismételt illegális tevékenységből származó nyereséget nem ellensúlyozzák fokozott szankciókkal, így a potenciális elkövetőket semmi nem gátolja a jogellenes tevékenységek folytatásában.

               (25)

               Következésképp úgy tűnik, hogy a (22)–(24) preambulumbekezdésekben megvizsgált szankciórendszer a jelenlegi formájában nem kellően átfogó és szigorú ahhoz, hogy visszatartó erővel bírjon. E tekintetben, úgy tűnik, a súlyos jogsértések esetén alkalmazandó szankciók nem kellő súlyosságúak a megfelelés biztosításához és a jogsértésektől való elrettentéshez, tekintet nélkül arra, hol fordulnak elő, és nem fosztják meg a jogsértőket az illegális tevékenységből származó haszontól, amint azt az UNFSA 19. cikkének (2) bekezdése és a WCPFC-egyezmény 25. cikkének (7) bekezdése előírja.

               (26)

               A határozat e szakaszában ismertetett helyzetre tekintettel, valamint a Bizottság által összegyűjtött tények és az ország által tett nyilatkozatok alapján – az IUU-rendelet 31. cikkének (3) és (5) bekezdése értelmében – megállapítható, hogy számos jel arra utal, hogy Kiribati elmulasztotta a nemzetközi jog szerint az együttműködési és végrehajtási erőfeszítések tekintetében rá háruló kötelezettségek teljesítését.

         3.3.   A nemzetközi szabályok végrehajtásának elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikkének (6) bekezdése)

               (27)

               A Bizottság minden olyan információt megvizsgált, amelyet Kiribatinak az ENSZ Tengerjogi Egyezménye (UNCLOS), a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (UNFSA), a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság (WCPFC) és az Amerika-közi Trópusitonhal-bizottság (IATTC) szerződő feleként betöltött státusával kapcsolatban jelentősnek vélt.

               (28)

               A 2015. novemberi látogatás során Kiribati által nyújtott információk szerint Kiribati kizárólagos gazdasági övezetében 2014-ben a kifogott tonhalmennyiség megközelítőleg 600 000 metrikus tonnát tett ki.

               (29)

               A (28) preambulumbekezdésben bemutatott számadatok alapján úgy tűnik, hogy Kiribati fontos globális tonhalforrásokat kezel, és így parti államként felelős azért, hogy biztosítsa az ezen erőforrással való felelős és hosszú távon fenntartható gazdálkodást. Az UNCLOS 61–64. cikke és az UNFSA 7. és 8. cikke szabályozza a biológiai erőforrások parti állam által történő hasznosítását. A parti államnak támogatnia kell a kizárólagos gazdasági övezetében található biológiai erőforrások optimális hasznosítására irányuló célkitűzést, és biztosítania kell, hogy a kizárólagos gazdasági övezetében halászó más állambeliek tartsák be az állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseket, valamint együtt kell működnie az érintett államokkal és az adott halászterületen működő regionális szervezetekkel.

               (30)

               E tekintetben úgy tűnik, Kiribati jogi keretei nem biztosítják a joghatósága alá tartozó vizeken működő hajók hatékony és eredményes irányítását, ami nyilvánvaló megszegését jelenti a (29) preambulumbekezdésben részletezett kötelezettségeknek és ajánlásoknak. Úgy tűnik, a jogi keret nem tartalmaz továbbá egyértelmű és átlátható állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseket a Kiribati joghatósága alá tartozó vizek teljes területére vonatkozóan. A 2014-ben aktualizált tonhal-gazdálkodási terv átfogó áttekintést tartalmaz az országban folytatott tonhalhalászatról, azonban nem javasol egyértelmű referenciaértékeket és célkitűzéseket magukban foglaló fellépéseket a gazdálkodás tekintetében.

               (31)

               A parti államok által követendő, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományokra és a nagy távolságra vándorló halállományokra vonatkozó általános gazdálkodási elvek az UNFSA 5. cikkében vannak megállapítva. E tekintetben a kiribati halászati törvény célkitűzésként a fenntartható halászati gazdálkodás ösztönzését, valamint a halállományok és a tengeri környezet védelmet határozza meg. Úgy tűnik ugyanakkor, hogy az UNFSA-ban meghatározott egyéb elvek, például az elővigyázatos megközelítés, a maximális fenntartható hozam vagy a halászati többletkapacitás és a túlhalászás elkerülése a jogi keretben nem szerepelnek.

               (32)

               A Kiribati joghatósága alá tartozó vizekre parti tengerként, szigetek közötti vizekként és kizárólagos gazdasági övezetként hivatkoznak. A WCPFC-egyezmény 3. cikke szerint a WCPFC illetékességi területe a Csendes-óceán minden vizét magában foglalja, beleértve a Kiribati joghatósága alá tartozó vizeket is. Ennek ellenére úgy tűnik, hogy Kiribati kizárja a parti tengeri és a szigetek közötti vizeit az erszényes kerítőhálós flotta halászati erőkifejtését halászati napok kiosztásával korlátozó hajónaprendszer alkalmazásából. Ezért úgy tűnik, hogy a halászati erőforrások állományvédelmének fő jogi eszköze nem érvényesül a Kiribati fennhatósága alá tartozó vizek jelentős részén.

               (33)

               A (30)–(32) preambulumbekezdésben ismertetett, az állományvédelmi és gazdálkodási szabályok egyértelműségét és átláthatóságát érintő hiányosságok – ideértve a halászati erőkifejtésnek a hajómegfigyelési rendszer keretében történő ellenőrzésével és a (18) preambulumbekezdésben említett 360 külföldi halászhajó számára biztosított hozzáféréssel kapcsolatos hiányosságokat is – gyengítik az állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések hatékony végrehajtását, és így veszélyeztetik az UNCLOS 61. cikkének (2)–(5) bekezdésében, 62. cikkének (1) bekezdésében és 64. cikkében előírt, az erőforrások megfelelő állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések révén történő optimális hasznosítására vonatkozó kötelezettségeknek való megfelelést.

               (34)

               Továbbá az interneten nyilvánosan elérhető információk szerint Kiribati olyan hajólajstromozásért felelős nemzetközi hajónyilvántartást (7) vezet, amely az ország területén kívül található. Tekintettel az illetékes hatóságok által a lajstromozási folyamatot illetően végzett ellenőrzések nyilvánvalóan alacsony szintjére és a vonatkozó, például a FAO-iránymutatások 14. pontjában a lobogó szerinti állam teljesítményével kapcsolatban meghatározott követelmények hiányára, Kiribati nehezen tudná biztosítani, hogy a lobogója alatt közlekedő hajók tényleges kapcsolatban álljanak az országgal. Az állam és a nyilvántartásában lajstromozott hajók közötti tényleges kapcsolat hiánya ellentmond az ENSZ Tengerjogi Egyezményének 91. cikkében foglalt, a hajók honosságára vonatkozó feltételeknek.

               (35)

               A e szakaszban ismertetett helyzetre tekintettel, valamint a Bizottság által összegyűjtött tényelemek és az ország által tett nyilatkozatok alapján – az IUU-rendelet 31. cikkének (3) és (6) bekezdése értelmében – megállapítható, hogy számos jel arra utal, hogy Kiribati elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében a nemzetközi szabályok, előírások, valamint állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések tekintetében rá háruló kötelezettségek teljesítését.

         3.4.   A fejlődő országok sajátos korlátai

               (36)

               Az ENSZ humán fejlettségi mutatója (UNHDI) (8) alapján Kiribati 2015-ben közepes humán fejlettségű országnak minősült (188 ország közül a 137. volt).

               (37)

               Noha általánosságban az ellenőrzés és megfigyelés terén létezhetnek sajátos kapacitáskorlátok, Kiribati fejlettségi szintjéből adódó sajátos korlátai nem indokolják a nemzeti jogi keretben az IUU-halászati tevékenységek visszaszorítását, megakadályozását és felszámolását célzó nemzetközi jogi eszközökre utaló konkrét rendelkezések hiányát. Emellett úgy tűnik, hogy a megfigyelési, ellenőrzési és felügyeleti rendszer hiányosságai abból erednek, hogy Kiribati kevéssé képes a kizárólagos gazdasági övezetében folyó halászati tevékenységek ellenőrzésére, ugyanakkor a vizeihez külföldi flották számára jelentős mértékű hozzáférést biztosít.

               (38)

               A határozat e szakaszában ismertetett helyzetre tekintettel, valamint a Bizottság által összegyűjtött tényelemek és az ország által tett nyilatkozatok alapján – az IUU-rendelet 31. cikkének (7) bekezdése értelmében – megállapítható, hogy Kiribati fejlettségi szintje hátrányosan érintheti az ország halászati irányításának fejlettségi állapotát. Ugyanakkor, tekintettel a Kiribatit jellemző hiányosságok jellegére és a helyzet rendezése érdekében hozott intézkedésekre, az ország fejlettségi szintje nem szolgálhat mindenre kiterjedő mentségként vagy más jellegű igazolásként Kiribati lobogó szerinti, parti és kikötő szerinti államként nyújtott átfogó teljesítményére, valamint az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló elégtelen fellépésére.

         4.   A NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT TÖRTÉNŐ AZONOSÍTÁS ESHETŐSÉGÉVEL KAPCSOLATOS KÖVETKEZTETÉSEK

               (39)

               A fentiekben tett megállapításokra figyelemmel, amelyek szerint Kiribati elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében rá mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államra háruló, az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések meghozatalára vonatkozó kötelezettségek teljesítését, ezt az országot az IUU-rendelet 32. cikke értelmében értesíteni kell arról az eshetőségről, hogy a Bizottság az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országként azonosítja.

               (40)

               Az IUU-rendelet 32. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottságnak értesítenie kell Kiribatit arról az eshetőségről, hogy nem együttműködő harmadik országként azonosítják. A Bizottságnak emellett az IUU-rendelet 32. cikkében felsorolt valamennyi lépést meg kell tennie Kiribatival szemben. A hatékony ügyintézés érdekében ki kell tűzni azt a határidőt, amelyen belül az érintett ország írásban válaszolhat az értesítésre, és rendezheti a helyzetet.

               (41)

               Továbbá ki kell jelenteni, hogy Kiribati értesítése arról az eshetőségről, hogy olyan országként azonosítják, amelyet a Bizottság e határozat alkalmazásában nem együttműködő harmadik országnak tekint, nem zárja ki, de nem is vonja automatikusan maga után azt a lehetőséget, hogy a későbbiekben a Bizottság vagy a Tanács a nem együttműködő országok jegyzékének összeállítása céljából további lépéseket tegyen,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   Egyetlen cikk
   A Bizottság értesíti a Kiribati Köztársaságot arról az eshetőségről, hogy a Bizottság a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelem terén nem együttműködő harmadik országként azonosítja.

      Kelt Brüsszelben, 2016. április 21-én.

            a Bizottság részéről

         Karmenu VELLA

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 286., 2008.10.29., 1. o.

      (2)  http://www.ffa.int/

      (3)  Naurui Megállapodás (http://www.ffa.int/node/93#attachments).

      (4)  Felelősségteljes halászatra vonatkozó magatartási kódex, ENSZ Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Szervezete, 1995.

      (5)  A Kiribati Köztársaság 2015. évi 1. törvénnyel módosított 2010. évi 6. törvénye a kiribati halászat állományvédelméről, gazdálkodásáról és fejlesztéséről, valamint a külföldi halászat és a kapcsolódó célok ellenőrzéséről.

      (6)  https://www.wcpfc.int/system/files/Conservation%20and%20Management%20Measure-2006-08%20%5BHSB%26I%20Procedures%5D.pdf

      (7)  Kiribati hajónyilvántartás: http://www.kiribaship.com/EN/Default.aspx

      (8)  Az információ forrása: http://hdr.undp.org/en/statistics


title: A Bizottság határozata ( 2014. június 3. ) a rákos megbetegedések visszaszorításával foglalkozó bizottsági szakértői csoport létrehozásáról és a 96/469/EK határozat hatályon kívül helyezéséről

text:
               4.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 167/4

         A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
   (2014. június 3.)
   a rákos megbetegedések visszaszorításával foglalkozó bizottsági szakértői csoport létrehozásáról és a 96/469/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
   2014/C 167/05
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 168. cikke (2) bekezdésének alapján a tagállamok a Bizottsággal együttműködve összehangolják politikáikat és programjaikat az (1) bekezdésben említett területeken. A Bizottság a tagállamokkal szorosan együttműködve megtehet minden hasznos kezdeményezést az összehangolás előmozdítására, különös tekintettel az iránymutatások és mutatók megállapítására, a bevált gyakorlatok cseréjének megszervezésére, valamint az időszakonkénti felülvizsgálat és kiértékelés szükséges elemeinek kialakítására irányuló kezdeményezésekre.

               (2)

               A Bizottság által 2007. október 23-án elfogadott „Együtt az egészségért: Stratégiai megközelítés az EU számára 2008–2013” című fehér könyv (1), amelynek célja az uniós egészségügyi stratégia kialakítása, cselekvési prioritásként határozta meg a rákos megbetegedéseket.

               (3)

               A Tanács 2003. december 2-án ajánlást fogadott el a rákszűrésről (2).

               (4)

               A Tanács 2008. június 10-én következtetéseket fogadott el a rák jelentette teher csökkentéséről (3), 2010. szeptember 13-án pedig a rák elleni fellépésről (4).

               (5)

               Az Európai Bizottság 2009. június 24-én elfogadta az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz, valamint a Régiók Bizottságához intézett, „Fellépés a rák ellen: európai partnerség” című közleményét (5).

               (6)

               A Bizottságnak címzett, a bizottsági szakértői csoportokra vonatkozó horizontális szabályokról és a szakértői csoportok nyilvántartásáról szóló, 2010. november 10-i elnöki közlemény (6) (a továbbiakban: a bizottsági szakértői csoportok kerete) valamennyi bizottsági szakértői csoportra vonatkozóan felülvizsgált szabályokat állapít meg.

               (7)

               A fellépések előkészítése és végrehajtása a rák elleni küzdelem területén szoros együttműködést kíván a tagállami szakmai szervezetekkel és az érdekeltekkel. Ez kielégíti a tagállamok képviselői és az érdekelt felek által a rákos megbetegedések elleni küzdelemmel összefüggő munka megnövekedésére tekintettel követelt hatékonyabb koordináció iránti igényeket. Emellett az tudás- és információmegosztás hozzájárulhat a tagállamok által a rákos megbetegedések visszaszorítása terén tapasztalt egyes nehézségek megoldásához, és megkönnyíti az együttműködést más jelentős szereplőkkel, például a betegképviseleti szervezetekkel.

               (8)

               A Bizottság által létrehozott szakértői csoport révén folyamatosan elérhetővé kell tenni a rákkutatás terén dolgozó magas szintű európai szakértők szakvéleményét. A rákos megbetegedések visszaszorításával foglalkozó szakértői csoportnak a Bizottság kérésére tanácsadással és szakértelemmel kell támogatnia a Bizottságot a rákos megbetegedések visszaszorításával kapcsolatos uniós intézkedések meghatározása és végrehajtása során, és ösztönöznie kell a vonatkozó tapasztalatoknak, szakpolitikának és gyakorlatnak a tagállamok és a különböző érintett felek közötti cseréjét.

               (9)

               Annak érdekében, hogy az említett csoport széles körben képviselje a rákos megbetegedésekkel kapcsolatos területeken tevékenykedő érintetteket és szakértőket, a csoportot a tagállamok képviselőiből, a rákos megbetegedések területén működő betegképviseleti szervezetek képviselőiből, a rák megelőzése terén működő európai szervezetek képviselőiből, a rákos megbetegedésekkel foglalkozó európai szakmai szövetségek és tudományos társaságok képviselőiből, a rákos megbetegedésekkel összefüggő termékek vagy szolgáltatások előállítóinak képviselőjéből, valamint a Nemzetközi Rákkutató Ügynökség (International Agency for Research on Cancer) képviselőjéből kell összeállítani.

               (10)

               A rákos megbetegedések visszaszorításával foglalkozó szakértői csoportnak nem a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) értelmében vett bizottságként kell működnie.

               (11)

               A személyes adatokat a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (8) megfelelően kell feldolgozni.

               (12)

               A rák megelőzésével foglalkozó tanácsadó bizottságról szóló, 1996. július 30-i 96/469/EK bizottsági határozatot (9) hatályon kívül kell helyezni,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   A szakértői csoport létrehozása
   E határozattal létrejön a rákos megbetegedések visszaszorításával foglalkozó bizottsági szakértői csoport (a továbbiakban: szakértői csoport).
   2. cikk
   A szakértői csoport feladatai
   (1)   A Bizottság vagy a bizottsági szolgálatok felkérésére a szakértői csoport a következő feladatokat látja el a rákos megbetegedésekkel kapcsolatos területeken:

               a)

               segítséget nyújt a Bizottságnak a következőkre vonatkozó jogi aktusok és szakpolitikai dokumentumok – ezen belül többek között az iránymutatások és az ajánlások – kidolgozásához: a rákos megbetegedések visszaszorítása, a rákos megbetegedésekkel kapcsolatos adatok, ideértve az epidemiológiát, a rákos megbetegedések korai felismerése és rákos megbetegedések szűrése, a nyilvánosság tájékoztatása a rákos megbetegedések megelőzéséről, minőségbiztosítási eljárások a rákos betegek teljes körű ellátásában, a megelőzés szempontjai, amelyek az uniós kutatási programok és az egyéb nemzetközi és nemzeti kutatási kezdeményezések keretében végrehajtott alapkutatás, transzlációs kutatás és klinikai daganatkutatás eredményei alapján dolgozhatók ki, valamint a rákkal kapcsolatos átfogó kérdések;

               b)

               tanácsadással szolgál a Bizottság számára az uniós intézkedések végrehajtásával kapcsolatban, és a meghozott intézkedések javítása érdekében javaslatokat tesz;

               c)

               tanácsadással szolgál a Bizottság számára az uniós és tagállami szinten hozott intézkedések eredményeinek nyomon követésével, értékelésével és terjesztésével kapcsolatban;

               d)

               tanácsadással szolgál a Bizottság számára a nemzetközi együttműködés terén;

               e)

               elősegíti a tagállamok közötti koordinációt és információcserét;

               f)

               áttekintést nyújt a Bizottságnak az uniós és tagállami szakpolitikákról;

               g)

               információt gyűjt a tagállamok és a különböző érintett felek vonatkozó tapasztalatairól, szakpolitikáiról és gyakorlatáról.

         (2)   Az (1) bekezdésben említett feladatok végrehajtása érdekében a szakértői csoport a Bizottság szolgálatainak kérésére véleményeket, ajánlásokat és jelentéseket terjeszthet elő.
   (3)   A szakértői csoport feladatai nem lehetnek átfedésben a 2003/C 218/01 tanácsi határozattal (10) létrehozott munkahelyi biztonsági és egészségvédelmi tanácsadó bizottság hatáskörébe tartozó, a 2014/113/EU bizottsági határozattal (11) létrehozott foglalkozási vegyianyag-expozíciós határértékekkel foglalkozó tudományos bizottság hatáskörébe tartozó, a munkájuk során rákkeltő anyagokkal és mutagénekkel kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló 2004/37/EK irányelv (12) hatályába tartozó vagy a 75/320/EGK tanácsi határozattal (13) létrehozott gyógyszerészeti bizottság hatáskörébe tartozó kérdésekkel.
   3. cikk
   Konzultáció
   A Bizottság a rákos megbetegedésekkel összefüggő bármely kérdésben tanácsot kérhet a szakértői csoporttól.
   4. cikk
   Tagság, a tagok kinevezése
   (1)   A szakértői csoport tagjai a következők:

               a)

               a tagállamok illetékes hatóságai;

               b)

               a rákos megbetegedések területén működő betegképviseleti szervezetek három képviselője;

               c)

               a rák megelőzése terén működő európai szervezetek két képviselője;

               d)

               a rákos megbetegedésekkel foglalkozó európai szakmai szövetségek és tudományos társaságok három képviselője;

               e)

               a rákos megbetegedésekkel összefüggő termékek vagy szolgáltatások előállítóinak képviselője;

               f)

               a Nemzetközi Rákkutató Ügynökség (International Agency for Research on Cancer) képviselője.

         (2)   Azon EFTA-államok illetékes hatóságai, amelyek az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás részes felei, az érintett EFTA-államok kérésére szintén csatlakozhatnak a csoporthoz.
   (3)   Az Európai Unió tagjelölt országainak illetékes hatóságai az érintett országok kérésére szintén csatlakozhatnak a csoporthoz.
   (4)   A tagokat az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság főigazgatója nevezi ki.
   (5)   Az (1) bekezdés b), c), d) és e) pontjában említett tagokat az alkalmas jelölteknek a szándéknyilatkozati felhívást követően létrehozott listája alapján nevezik ki. A szándéknyilatkozati felhívásban részletesen meg kell határozni a tagsághoz szükséges képesítéseket és egyéb feltételeket.
   (6)   Az (1) bekezdés a)–f) pontjában, valamint a (2) és (3) bekezdésben említett tagok képviselőket és azok távolléte vagy akadályoztatása esetére pótképviselőket neveznek ki. A pótképviselők kinevezésére ugyanazon feltételek vonatkoznak, mint a képviselőkére. A pótképviselők automatikusan helyettesítik a hiányzó vagy akadályoztatott tagokat.
   (7)   Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság főigazgatója elutasíthatja egy szervezet által javasolt képviselő vagy pótképviselő kinevezését, ha az nem tesz eleget az (5) bekezdésben említett szándéknyilatkozati felhívásban meghatározott feltételeknek. Ilyen esetben az érintett szervezetet másik képviselő vagy pótképviselő kinevezésére kérik fel.
   (8)   A szakértői csoport tagjainak hivatali ideje három év; ez egy újabb szándéknyilatkozati felhívásra való jelentkezés útján megújítható.
   (9)   Amennyiben egy tag lemond, hivatali ideje a három év lejárta előtt véget ér.
   (10)   Az (1) bekezdés b)–e) pontjában említett tagok vagy képviselőik az alábbi esetek bármelyikének előfordulása esetén hivatali idejük hátralevő részére kizárhatók vagy lecserélhetők:

               a)

               tartósan nem tudnak részt venni az üléseken;

               b)

               nem képesek hatékonyan hozzájárulni a csoport munkájához,

               c)

               nem felelnek meg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 339. cikkében meghatározott feltételeknek,

               d)

               utólag nem tesznek eleget a szándéknyilatkozati felhívásban meghatározott képesítési és egyéb feltételeknek az (5) bekezdés értelmében.

         (11)   Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság főigazgatója felkérhet egy, az (1) bekezdés b)–d) pontjában említett tagot arra, hogy a (10) bekezdésben említett esetekben másik képviselőt vagy pótképviselőt nevezzen ki.
   (12)   Megbízatásuk hátralévő idejére fel lehet váltani azokat a tagokat, akiknek a hivatali ideje a (8) és (9) bekezdés alapján a hároméves időtartam lejárta előtt véget ér.
   (13)   A tagok és képviselőik nevének jegyzékét a bizottsági szakértői csoportok és más hasonló testületek nyilvántartásában (a továbbiakban: nyilvántartás) közzé kell tenni (14). A tagállamok hatóságainak nevét közzé lehet tenni a nyilvántartásban.
   (14)   A személyes adatok összegyűjtése, feldolgozása és közzététele a 45/2001/EK rendeletnek megfelelően történik.
   5. cikk
   Működés
   (1)   A szakértői csoport elnöke a Bizottság Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóságának közegészségügyi szakpolitikáért felelős igazgatója. Az igazgató az elnöki tisztséget átruházhatja egy másik bizottsági tisztviselőre.
   (2)   A Bizottság egyetértésével a szakértői csoport feladatmeghatározása alapján egyes konkrét kérdések tanulmányozására alcsoportok hozhatók létre. Amint megbízatásukat teljesítették, az alcsoportokat fel kell oszlatni.
   (3)   A Bizottság a szakértői csoport munkájába bevonhat olyan külső szakértőket is, akik egy adott napirendi kérdésben különösen jártasak. A Bizottság emellett a bizottsági szakértői csoportok kerete 8. szabályának (3) bekezdése szerint megfigyelői státust adhat magánszemélyeknek és szervezeteknek, illetve a tagjelölt országoknak.
   (4)   A szakértői csoport tagjai és azok képviselői és pótképviselői, valamint a meghívott szakértők és megfigyelők betartják a szerződésekben és azok végrehajtási szabályaiban előírt szakmai titoktartási követelményeket, továbbá betartják az EU-minősített információk védelmére a 2001/844/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozat (15) mellékletében meghatározott bizottsági biztonsági szabályokat. E kötelezettségeik elmulasztása esetén a Bizottság bármely szükséges intézkedést meghozhat.
   (5)   A szakértői csoportok és az alcsoportok a Bizottság helyiségeiben üléseznek, hacsak megfelelően indokolt esetben máshova nem szervezik a rendkívüli ülést. A titkársági szolgáltatásokat a Bizottság nyújtja. A Bizottság elkészíti a szakértői csoport üléseinek napirendjét és jegyzőkönyvét. A szakértői csoport és alcsoportjai ülésein részt vehetnek a Bizottság más olyan tisztviselői is, akiket érintenek a megbeszélések.
   (6)   A szakértői csoport a szakértői csoportokra vonatkozó egységes bizottsági eljárási szabályzat alapján elfogadja saját eljárási szabályzatát.
   (7)   A Bizottság a szakértői csoport tevékenységével kapcsolatos valamennyi lényeges dokumentumot (például a napirendeket, a jegyzőkönyveket és a résztvevők által benyújtott anyagokat) közzéteszi a nyilvántartásban vagy a nyilvántartáson keresztül elérhető, külön erre a célra létrehozott internetes oldalakon. Nem tehetők közzé azok a dokumentumok, amelyeknek nyilvánosságra hozatala aláásná az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének értelmében vett köz- vagy magánérdek védelmét (16).
   6. cikk
   Az ülések költségei
   (1)   A szakértői csoport tevékenységeiben részt vevők szolgálataikért nem részesülnek javadalmazásban.
   (2)   A szakértői csoport munkájában részt vevők utazási és ellátási költségeit a Bizottság a hatályos bizottsági rendelkezéseknek megfelelően megtéríti.
   (3)   A (2) bekezdésben említett költségeket az éves forrásfelosztási eljárás keretében megállapított rendelkezésre álló előirányzatok erejéig kell megtéríteni.
   7. cikk
   Hatályon kívül helyezés
   A 96/469/EK határozat hatályát veszti.
   8. cikk
   Ezt a határozatot elfogadásának napjától kell alkalmazni.

      Kelt Brüsszelben, 2014. június 3-án.

            a Bizottság részéről

         Tonio BORG

            a Bizottság tagja

      (1)  COM(2007) 630 végleges, 2007.10.23.

      (2)  HL L 327., 2003.12.16., 34. o.

      (3)  A Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács 2876. ülése, 2008. június 10.

      (4)  Az Általános Ügyek Tanácsának 3032. ülése, 2010. szeptember 13.

      (5)  COM(2009) 291 végleges, 2009.6.24.

      (6)  COM(2010) 7649 végleges, 2010.11.10.

      (7)  HL L 55., 2011.2.28., 13. o.

      (8)  HL L 8., 2001.1.12., 1. o.

      (9)  HL L 192., 1996.8.2., 31. o. és HL L 204., 1996.8.14., 20. o.

      (10)  HL C 218., 2003.9.13., 1. o.

      (11)  HL L 62., 2014.3.4., 18. o.

      (12)  HL L 229., 2004.6.29., 23. o.

      (13)  HL L 147., 1975.6.9., 23. o.

      (14)  Azok a tagok, akik nem járulnak hozzá nevük közzétételéhez, mentességet kérhetnek e szabály alól. A kérelem akkor tekintendő indokoltnak, ha a közzététel veszélyeztetné az illető tag biztonságát vagy feddhetetlenségét, illetve indokolatlanul sértené a magánélethez fűződő jogait.

      (15)  A Bizottság 2001. november 29-i 2001/844/EK, ESZAK, Euratom határozata eljárási szabályzatának módosításáról (HL L 317., 2001.12.3., 1. o.).

      (16)  E kivételek célja a közbiztonság, katonai ügyek, nemzetközi kapcsolatok, pénzpolitikai, monetáris politikai vagy gazdaságpolitikai érdekek, valamint az egyén magánéletének és személyiségének védelme, illetve üzleti érdekek védelme, bírósági eljárások és jogi tanácsok, ellenőrzések/vizsgálatok/átvilágítások és az intézmény döntéshozatali folyamatainak védelme.


title: A Tanács 2008/974/KKBP határozata ( 2008. december 18. ) a ballisztikus rakéták elterjedése elleni hágai magatartási kódexnek a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégia végrehajtása keretében történő támogatásáról

text:
               23.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 345/91

      A TANÁCS 2008/974/KKBP HATÁROZATA

   (2008. december 18.)
   a ballisztikus rakéták elterjedése elleni hágai magatartási kódexnek a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégia végrehajtása keretében történő támogatásáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre, és különösen annak 13. cikke (3) bekezdésére és 23. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2003. december 12-én elfogadta a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégiát, amelynek III. fejezete tartalmazza az elterjedés elleni küzdelem érdekében az Európai Unióban (EU) és harmadik országokban egyaránt meghozandó intézkedések listáját.

               (2)

               Az EU aktívan hajtja végre ezt a stratégiát, valamint az annak II. és III. fejezetében felsorolt intézkedéseket, például a pénzügyi források felszabadítását a többoldalú atomsorompó-rendszer és a többoldalú bizalomépítő intézkedések megerősítésére irányuló egyedi projektek támogatására. A ballisztikus rakéták elterjedése elleni hágai magatartási kódex (a továbbiakban: a kódex, vagy HCoC) a rendszer szerves része. Célja a tömegpusztító fegyverek és a kapcsolódó technológiai eszközök szállítására alkalmas ballisztikus rakétarendszerek elterjedésének megelőzése és visszaszorítása.

               (3)

               A Tanács 2003. november 17-én elfogadta a tömegpusztító fegyverek és a hordozóeszközök elterjedésének megakadályozásáról szóló többoldalú megállapodások egyetemessé tételéről és megerősítéséről szóló 2003/805/KKBP (1) közös álláspontot. A közös álláspont többek között felszólít a kódexnek a lehető legtöbb ország – különösen a ballisztikus rakétákkal rendelkezők – általi aláírásának előmozdítására, valamint a kódex további fejlesztésére és végrehajtására, különös tekintettel a bizalomépítő intézkedésekre, valamint a kódex és az ENSZ közötti többoldalú atomsorompó-rendszer szorosabb kapcsolatának előmozdítására.

               (4)

               A Tanács 2007. május 23-án úgy határozott, hogy intézkedést hoz a kódex egyetemességének és az abban foglalt elvek betartásának előmozdítása érdekében. Ennek érdekében az aláíró államok 2007. évi találkozójának keretében munkaértekezletet tartottak, amelyen összegyűltek a ballisztikus rakéták vonatkozásában jelentősebb képességgel rendelkező államok, köztük olyanok is, amelyek nem írták alá a kódexet. Az aláíró és a nem aláíró államok közötti párbeszéd folytatása az EU prioritási közé tartozik, a kódex egyetemességének és megfelelőbb végrehajtásának előmozdítása céljából. Ez a határozat hozzájárul ehhez a folyamathoz.

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   (1)   A tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégia egyes elemei folyamatos és gyakorlati végrehajtásának biztosítása céljából az EU támogatja a kódexet aláíró államok tevékenységeit az alábbi célkitűzések elérése érdekében:

               a)

               a kódex egyetemességének és különösen a kódexnek a ballisztikus rakétával rendelkező valamennyi állam általi aláírása előmozdítása;

               b)

               a kódex végrehajtásának támogatása;

               c)

               a kódex további bővítésének elősegítése.

         (2)   Ezzel összefüggésben az Európai Unió által támogatandó projektek konkrét célkitűzései a következő területekre terjednek ki:

               a)

               a célzott információs tevékenység megszervezésére alkalmas eszközök biztosítása, például munkaértekezletek formájában, annak érdekében, hogy előmozdítsák az új aláírások számát abban a térségben, amelyben a kódexet aláírók száma a legalacsonyabb;

               b)

               pénzügyi és technikai eszközök biztosítása egyrészt az aláíró államok közötti információcsere és másrészt a nemzetközi megfigyelőknek – a kódex 4a. cikkének ii. pontjával összhangban – az űrhajóhordozó eszközöknél, a kilövőállomások tesztelése céljából tett látogatásának elősegítése érdekében, amelynek megfontolását az aláíró államok önkéntes alapon határoztak el.

               c)

               eszközök biztosítása arra, hogy az aláíró államok a kódex alkalmazhatóságának és kivitelezhetőségének megőrzésére vonatkozó vitákat folytassanak. E viták során különösen figyelembe kell venni a ballisztikus rakéták elterjedésének terén bekövetkezett fejleményeket és a ballisztikus rakétákkal kapcsolatos nemzetközi intézményi és jogi keretekben bekövetkezett új fejleményeket.

         Ezeket a projekteket a kódex aláíró és nem aláíró államai javára kell végrehajtani.
   A projektek részletes leírását a melléklet tartalmazza.
   2. cikk
   (1)   Az elnökség, amelynek munkáját a Tanács főtitkára/a közös kül- és biztonságpolitika főképviselője (a továbbiakban: főtitkár/főképviselő) segíti, felelős e határozat végrehajtásáért. E munkába a Bizottságot teljes mértékben be kell vonni.
   (2)   Az 1. cikk (2) bekezdésében említett projektek technikai végrehajtásáról a párizsi székhelyű Stratégiai Kutatási Alapítvány (továbbiakban: az Alapítvány) gondoskodik.
   Az Alapítvány feladatát a főtitkár/főképviselő ellenőrzése alatt, az Elnökséget segítve hajtja végre, részletesen konzultálva a kódex aláíró államai éves találkozójának elnökével, valamint Ausztriával, annak a kódex közvetlen központi összekötői (ICC)/ ügyvezető titkársági feladatkörének keretében. A főtitkár/főképviselő ebből a célból megköti a szükséges megállapodásokat az Alapítvánnyal.
   (3)   Az elnökség, a főtitkár/főképviselő és a Bizottság hatáskörüknek megfelelően rendszeresen tájékoztatják egymást e határozat végrehajtásáról.
   3. cikk
   (1)   Az 1. cikk (2) bekezdésében említett projektek végrehajtására szolgáló pénzügyi referenciaösszeg 1 015 000 EUR.
   (2)   Az (1) bekezdésben meghatározott összegből finanszírozott kiadásokat az Európai Közösségek általános költségvetésére vonatkozó eljárásokkal és szabályokkal összhangban kell kezelni.
   (3)   A Bizottság felügyeli a (2) bekezdésben említett, támogatás formájában megvalósuló kiadás megfelelő kezelését. A Bizottság e célból finanszírozási megállapodást köt az Alapítvánnyal. A megállapodás rendelkezik arról, hogy az Alapítványnak – a hozzájárulás nagyságának megfelelően – biztosítania kell az EU-hozzájárulás láthatóságát.
   (4)   A Bizottság e határozat hatálybalépését követően a (3) bekezdésben említett finanszírozási megállapodás mihamarabbi megkötésére törekszik. A Bizottság tájékoztatja a Tanácsot az ezen eljárás során felmerülő nehézségekről és a finanszírozási megállapodás megkötésének időpontjáról.
   4. cikk
   Az elnökség, amelynek munkáját a főtitkár/főképviselő segíti, az Alapítvány által készített rendszeres beszámolók alapján jelentést tesz a Tanácsnak e határozat végrehajtásáról. Ezek a jelentések képezik majd a Tanács által végzett értékelés alapját. E munkába a Bizottságot teljes mértékben be kell vonni. A Bizottság jelentést tesz a határozat végrehajtásának pénzügyi vonatkozásairól.
   5. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
   Ez a határozat 24 hónappal a Bizottság és az Alapítvány közötti finanszírozási megállapodás megkötésének napját követően hatályát veszti, vagy hatályba lépésétől számított 6 hónap elteltével veszti hatályát, ha ezen időpontot megelőzően nem került sor a finanszírozási megállapodás megkötésére.
   6. cikk
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2008. december 18-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. BARNIER

      (1)  HL L 302., 2003.11.20., 34. o.

      MELLÉKLET
      A ballisztikus rakéták elterjedése elleni hágai magatartási kódexnek a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégia végrehajtása keretében történő uniós támogatása
      1.   Célok
      Az Európai Unió a kódexet annak keletkezése óta elkötelezetten támogatja. Az Európai Unió megítélése szerint a kódex fontos többoldalú eszköz, amelynek célja a ballisztikus rakétarendszerek és kapcsolódó technológiai eszközök elterjedésének az átláthatóság és a bizalomépítő intézkedések révén történő visszaszorítása. Az Európai Unió valamennyi tagállama aláírta és jóhiszeműen végrehajtja a kódexet.
      A korábbiakban az Európai Unió az aláíró államok 2007. évi találkozójának keretében munkaértekezletet szervezett aláíró és nem aláíró államok részvételével, így kísérelve meg a kódex végrehajtásával és egyetemességével kapcsolatosan még meglévő hiányosságok pótlását. A munkaértekezlet sikerén felbuzdulva az Európai Unió folytatni kívánja ezt a kezdeményezést, és támogatni szeretné a kódexet az alábbi három szempontból:

                  —

                  a kódex egyetemessége;

                  —

                  a kódex végrehajtása;

                  —

                  a kódex és a kódex megfelelőbb alkalmazásának a bővítése.

            2.   A Projektek Leírása
      2.1.   Projekt: A kódex egyetemességének előmozdítása
      2.1.1.   Aprojekt célja
      Míg az aláíró államok száma elérte az összes ENSZ-tagállam kétharmados szintjét, sok tennivaló marad a kódex egyetemességének megvalósítása terén. Az aláíró államok az éves találkozókon megállapították, hogy az államoknak a kódex aláírása terén megmutatkozó vonakodása mögött az okok széles skálája húzódik meg, amely a kódexre vonatkozó ismeretek és átlátás általános hiányától kezdődően politikai indokokig terjed.
      2.1.2.   Aprojekt eredményei:

                  —

                  a kódexre vonatkozó ismereteknek, a kódex megértésének és támogatásának növelése;

                  —

                  a kódexet aláíró államok és a nem aláíró államok közötti kölcsönös kapcsolat bővítése;

                  —

                  a kódexet aláíró államok számának növelése;

            2.1.3.   Aprojekt leírása
      A projekt két munkaértekezlet megrendezését irányozza elő:

                  —

                  ismeretterjesztő-tájékoztató munkaértekezlet a legnagyobb számú nem aláíró állammal rendelkező térségben.
                  Afrikában az alábbi országok nem írták alá a kódexet: Algéria, Angola, Botswana, Közép-afrikai Köztársaság, Elefántcsontpart, Kongói Demokratikus Köztársaság, Egyiptom, Lesotho, Namíbia, Szomália, és Szváziföld, Togo és Zimbabwe.

                  —

                  az aláíró államok 2007. évi találkozójának keretében tartott munkaértekezlet mintáját követő általános munkaértekezlet, amely a ballisztikus rakéták elterjedésével és a kódex alkalmazhatóságával kapcsolatos technikai és politikai-biztonsági megfontolásokról szóló összpontosított és strukturált véleménycserékre adott lehetőséget.

            2.2.   projekt: A kódexnek az aláíró államokban való végrehajtásának támogatása
      2.2.1.   Aprojekt célja
      Míg a kódex a ballisztikus rakéták és kapcsolódó technológiai eszközök elterjedésének az átláthatósági és a bizalomépítő intézkedések révén történő visszaszorítására szolgáló fontos eszköz, sok tennivaló maradt az aláíró államok közötti megfelelőbb véleménycserék elősegítéséhez. A projekt a véleménycserék azon szempontjaira fog összpontosítani, amelyek területén kézzel fogható eredményeket lehet elérni.
      2.2.2.   Aprojekt eredményei

                  —

                  egy biztonságos, internetalapú információs és kommunikációs mechanizmus (e-ICC) prototípusának kialakítása, amely lehetővé tehetné a tagállamok közötti gyorsabb, könnyebb és biztonságosabb információcserét és a dokumentumok elektronikus terjesztését.

                  —

                  amennyiben az aláíró államok éves találkozójukon úgy határoznak, hogy létrehozzák az e-ICC-t, a prototípust működésbe lehet hozni;

                  —

                  a megfigyelők által a kilövőállomások kísérleti telephelyein tett látogatások nagyobb támogatása.

            2.2.3.   Aprojekt leírása
      A projekt az intézkedések két típusát irányozza elő:

                  a)

                  az aláíró államok közötti információcsere és kommunikáció megkönnyítése az e-ICC létrehozása révén. Franciaországnak a rakétatechnológia-ellenőrzési rendszer (Missile Technology Control Regime, MTCR) e-POC rendszerrel kapcsolatos tapasztalata különösen fontos e projekt szempontjából.
                  Mivel a kódexet aláíró államok hatáskörébe tartozik, hogy az éves találkozón határozzanak az említett rendszer létrehozásáról, a projektet két szakaszban kell végrehajtani. A második szakaszt a kódexet aláíró államoknak az éves találkozón az e-ICC-re vonatkozó előzetes tanácskozásaira figyelemmel kell végrehajtani.
                  1. szakasz: Az EU javaslata a kódexet aláíró államoknak az e-ICC létrehozására
                  Az e-ICC prototípusát az aláíró államokkal való megismertetésének és a működésével kapcsolatban ezen államoktól érkező visszajelzéseknek a céljából kell elkészíteni, lehetőleg 2009-ben.
                  2. szakasz: Az e-ICC prototípusának működőképessé tétele
                  Amennyiben az aláíró államok az éves találkozón határoznak az e-ICC létrehozásáról, működőképessé lehet tenni a prototípust. Ennek érdekében a prototípus szakismereti és tartalmi vetületeit továbbítják az ICC / végrehajtó titkárságnak igazgatás céljából, és képzést tartanak az ICC és az aláíró államok számára.

                  b)

                  Pénzügyi eszközök biztosítása nemzetközi megfigyelőknek az uniós tagállamok kilövőállomásainak kísérleti telephelyein tett látogatásához.

            2.3.   projekt: A kódex és a kódex megfelelőbb alkalmazásának a bővítése
      2.3.1.   Aprojekt célja
      A biztonsági környezet – így a tömegpusztító fegyverek szállítására alkalmas eszközök területe is – folyamatosan fejlődik. Az aláíró államok évente találkoznak és értékelik a kódex alkalmazását, valamint a ballisztikus rakéták és kapcsolódó technológiai eszközök elterjedése területén tapasztalható új tendenciákat.
      A projekt előmozdítja az aláíró államok közötti részletes megbeszéléseket, és adott esetben informálisabb módon nem aláíró államokat is bekapcsol, emellett biztosítja a ballisztikus rakétákra vonatkozó technikai szaktudáshoz való hozzáférést a kormányzati körökön kívül is. A projekt eredményét az aláíró államok éves találkozójára háttér-vitaanyagként továbbítani lehet.
      2.3.2.   A projekt eredményei:

                  —

                  a ballisztikus rakéták elterjedése és az űrhajóhordozó-programok terén tapasztalható jelenlegi tendenciák jobb megértése, továbbá az aláíró államok ajánlásai;

                  —

                  annak a lehetőségnek az elemzése, hogy az aláíró államok hogyan motiválhatók a ballisztikus rakétákkal és az űrhajóhordozókkal kapcsolatos programok végrehajtására;

                  —

                  a kódex, az MTCR, a bizalomépítő intézkedésekről szóló kétoldalú és regionális megállapodások a rakéták elterjedése elleni küzdelem céljának elérése és a szakpolitikai ajánlások meghatározása érdekében;

                  —

                  a munkaértekezletekhez kapcsolódó munkadokumentumok és egyéb dokumentumok, amelyeket az EU benyújthatna a kódex aláíró államai éves találkozójára.

            2.3.3.   Aprojekt leírása
      A projekt a tevékenységek két típusát irányozza elő:

                  a)

                  A projekt a ballisztikus rakéták területén tapasztalható új tendenciákról és a rakéták elterjedésének dinamikájáról, valamint az űrhajóhordozó-programokról szóló tanulmányt fog finanszírozni, amelyet háttér-vitaanyagként továbbítani lehetne az aláíró államok éves találkozójára. E tanulmány folytatása során az Alapítvány biztosítja az ENSZ kormányszakértői csoportja által végzett munkával való megkettőződés elkerülését.

                  b)

                  A projekt mind az aláíró, mind a nem aláíró államokból, mind a kormányzati, mind a nemkormányzati szektorból származó szakértők részvételével tartott munkaértekezleteket finanszíroz. A munkaértekezleteket az éves találkozók alkalmával lehetne megszervezni. Az eredményeket háttér-vitaanyagként továbbítani lehetne az aláíró államok éves találkozójára. A munkaértekezletek a következő kérdésekkel foglalkoznak:

                              —

                              Interfész a kódex, az MTCR valamint a rakéták elterjedése elleni küzdelem céljának elérését elősegítő bizalomépítő intézkedésekről szóló kétoldalú és regionális megállapodások között, továbbá a kódex és az ENSZ rendszere (UNGA) között.

                              —

                              Hogyan motiválhatók az aláíró államok a ballisztikus rakétákkal és az űrhajóhordozókkal kapcsolatos programok végrehajtására.

            3.   Időtartam
      A projektek végrehajtásának teljes becsült időtartama 24 hónap.
      4.   Kedvezményezettek
      Az e határozatban foglalt projekt kedvezményezettjei az aláíró és a nem aláíró államok egyaránt.
      A kedvezményezett országok végleges kiválasztására az illetékes tanácsi munkacsoport keretében a végrehajtó szervezet és a főtitkár/főképviselő által segített elnökség közötti konzultációk során, a tagállamokkal és a Bizottsággal folytatott szoros együttműködésben kerül sor. A végső döntésnek a végrehajtó szervezet által a határozat 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően benyújtott javaslatokon kell alapulnia.
      5.   Végrehajtó szerv
      A projektek technikai végrehajtására az Alapítvány kap megbízást. A projekteket közvetlenül az Alapítvány személyzete vagy együttműködő partnerei, a Hamburgi Egyetem Békekutató és Biztonságpolitikai Intézete és a varsói székhelyű Lengyel Űrkutatási Központ hajtja végre.
      A végrehajtó szerv feladata a következők elkészítése:

                  a)

                  A projektek végrehajtásáról szóló negyedéves jelentés;

                  b)

                  A végleges jelentés a projektek végrehajtásának végét követően legfeljebb egy hónappal.

            A jelentéseket az elnökséghez kell benyújtani, amelynek a főtitkár/főképviselő nyújt segítséget.
      Az Alapítvány biztosítja – a hozzájárulás nagyságának megfelelően – az uniós hozzájárulás láthatóságát.
      6.   Részt vevő harmadik személyek
      A projekteket teljes egészükben a határozat finanszírozza. A kódexet aláíró és nem aláíró államok szakértői részt vevő harmadik félnek tekinthetők. Az Alapítvány standard szabályainak megfelelően dolgoznak.


title: A Tanács határozata (1972. július 20.) az Európai Gazdasági Közösség és tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség között létrejött, az óragyártás termékeiről szóló megállapodáshoz csatolt kiegészítő megállapodás megkötéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31974D0215

Hivatalos Lap L 118 , 30/04/1974 o. 0011 - 0011 finn különkiadás fejezet 11 kötet 2 o. 0003  spanyol különkiadás fejezet 11 kötet 5 o. 0109  svéd különkiadás fejezet 11 kötet 2 o. 0003  portugál különkiadás fejezet 11 kötet 5 o. 0109

		A Tanács határozata(1972. július 20.)az Európai Gazdasági Közösség és tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség között létrejött, az óragyártás termékeiről szóló megállapodáshoz csatolt kiegészítő megállapodás megkötéséről(74/215/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 113. cikkére;tekintettel a Bizottság ajánlására;mivel az 1967. június 30-án Genfben aláírt, az Európai Gazdasági Közösség és tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség között létrejött, az óragyártás termékeiről szóló megállapodás megfelelő működéséhez további rendelkezéseket szükséges elfogadni,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA Tanács a Közösség nevében megköti az Európai Gazdasági Közösség és tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség között létrejött, az óragyártás termékeiről szóló megállapodáshoz csatolt kiegészítő megállapodást, és annak szövegét a melléklet tartalmazza.2. cikkTh. C. Hijzen úr, az Európai Közösségek Bizottságának külkereskedelmi mb. főigazgatója felhatalmazást kap, hogy az 1. cikkben meghatározott megállapodást a Tanács nevében aláírja. Ez a megállapodás a Közösségre nézve kötelező.Kelt Brüsszelben, 1972. július 20-án.a Tanács részérőlaz elnökTh. E. Westerterp--------------------------------------------------


title: A Tanács határozata (2002. december 19.) az Európai Közösség és Ukrajna között egyes acéltermékek kereskedelméről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

32002D1001

Hivatalos Lap L 349 , 24/12/2002 o. 0100 - 0102

		A Tanács határozata(2002. december 19.)az Európai Közösség és Ukrajna között egyes acéltermékek kereskedelméről(2002/1001/EK)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 133. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel:(1) Az Európai Közösségek és tagállamai, valamint Ukrajna közötti partnerségi és együttműködési megállapodás [1] 22. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az egyes acéltermékek kereskedelmére egyedi megállapodásoknak kell vonatkozniuk.(2) Az ESZAK és Ukrajna kormánya között egyes acéltermékek kereskedelméről szóló korábbi kétoldalú megállapodás 2001. december 31-én hatályát vesztette.(3) A felek új megállapodás megkötéséről állapodtak meg, az említett új megállapodásra irányuló tárgyalások még nem zárultak le.(4) Az Európai Közösség (EK) az ESZAK-Szerződés hatályának lejártakor átvette az ESZAK nemzetközi kötelezettségeit, az acéltermékek harmadik országokkal folytatott kereskedelmével kapcsolatos intézkedések most a Közösség kereskedelempolitikai hatáskörébe tartoznak.(5) A tagállamok kormányai Tanács keretében ülésező képviselőinek 2001. december 19-i 2001/933/ESZAK határozata [2] mennyiségi korlátokat állapított meg a 2002-es évre.(6) Az új megállapodás aláírásáig és hatálybalépéséig meg kell állapítani a 2003. évre szóló mennyiségi korlátokat.(7) Az ukrán parlament egy 2003. január 1-jétől alkalmazandó törvényt fogadott el a vasfémhulladék kiviteléről, amely értelmében azt 30 EUR/tonna adó terheli; ez a tervezett adó akadályozza a vasfémhulladék szabad kereskedelmét, és súlyosan korlátozza, sőt akár teljesen meg is akadályozhatja a vasfémhulladék kivitelét, amely hátrányosan érinti a közösségi acélipart és a vasfémhulladék közösségi piacát. Ennek következtében a 2002-es mennyiségi korlátokhoz képest 30 %-kal csökkenteni célszerű a 2003-ra vonatkozó mennyiségi korlátokat mindaddig, amíg a szóban forgó kérdést nem sikerül megnyugtató módon megoldani, illetve az új megállapodásra vonatkozó tárgyalások le nem zárulnak,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkAz I. mellékletben említett időszak folyamán a II. mellékletben említett, Ukrajnából származó acéltermékek Európai Közösségbe történő behozatala engedélyköteles. Az engedélyek kizárólag a 2. cikkben meghatározott korlátok között adhatók ki.2. cikkA behozatalt termékcsoportonként és a Közösség egészére vonatkozóan kell engedélyezni az I. mellékletben jelzett mennyiségi korlátokon belül.A behozatali engedélyek érvényességi ideje négy hónap. A fel nem használt vagy csak részben felhasznált behozatali engedélyek további két hónapra meghosszabbíthatók.3. cikkA tagállamok az engedélyeket az Acélipari Összekötő Bizottság keretében megállapodott szabályoknak megfelelően adják ki, erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a tagállamokat a mennyiségek kihasználtságáról.A tagállamok és a Bizottság egyeztetnek annak érdekében, hogy ne lépjék túl e mennyiségeket.4. cikkAz e határozatban szereplő rendelkezések helyébe az egyes acéltermékek kereskedelméről szóló megállapodás hatálybalépésétől az említett megállapodás rendelkezései és az azokat végrehajtó intézkedések lépnek.5. cikkEz a határozat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 2002. december 19-én.a Tanács részérőlaz elnökL. Espersen[1] HL L 49., 1998.2.19., 3. o.[2] HL L 345., 2001.12.29., 75. o. A 2002/476/ESZAK határozattal (HL L 164., 2002.6.22., 37. o.) módosított határozat.--------------------------------------------------I. MELLÉKLETMENNYISÉGI KORLÁTOK A 2002.1.1 – 2003.12.31. IDŐSZAKRATermék | Tonna || |SASíkhengerelt termékek| SA1 Tekercs | 46604 || SA2 Durvalemez | 178364 || SA3 Egyéb síkhengerelt termékek | 14391 |SBRúd| SB1 Idomvas | 6273 || SB2 Huzalalapanyag | 89624 || SB3 Más rúd | 112926 |--------------------------------------------------II. MELLÉKLETSA Síkhengerelt termékekSA1 Tekercs72081000720825007208260072082700720836007208371072083790720838107208389072083910720839907211141072111920721911007219121072191290721913107219139072191410721914907225202072253000SA2 Durvalemez7208401072085110720851307208515072085191720851997208521072085291720852997208531072111300722540207225405072259910SA3 Egyéb síkhengerelt termékek7208409072085390720854107208549072089010720915007209161072091690720917107209179072091810720918917209189972092500720926107209269072092710720927907209281072092890720990107210111072101211721012197210201072103010721041107210491072105010721061107210691072107031721070397210903172109033721090387211149072111990721123107211235172112920721190117212101072121091721220117212301172124010721240917212503172125051721260117212609172192110721921907219221072192290721923007219240072193100721932107219329072193310721933907219341072193490721935107219359072254080SB RúdSB1 Idomvas720719317207207172163111721631197216319172163199721632117216321972163291721632997216331072163390SB2 Huzalalapanyag7213100072132000721391107213912072139141721391497213917072139190721399107213999072210010722100907227100072272000722790107227905072279095SB3 Más rúd720719117207191472071916720720517207205572072057721420007214300072149110721491907214991072149931721499397214995072149961721499697214998072149990721590107216100072162100721622007216401072164090721650107216509172165099721699107218992072221111722211197222112172221129722211917222119972221910722219907222301072224010722240307224903172249039722810107228103072282011722820197228203072283020722830417228304972283061722830697228307072283089722860107228701072287031722880107228809073011000--------------------------------------------------


title: A Tanács határozata (1989. május 3.) a Spanyol Királyságnak és a Portugál Köztársaságnak a Közösséghez való csatlakozása következtében az Európai Gazdasági Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött megállapodáshoz csatolt harmadik kiegészítő jegyzőkönyv megkötéséről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

31989D0436

Hivatalos Lap L 206 , 18/07/1989 o. 0016 - 0016 finn különkiadás fejezet 2 kötet 7 o. 0077  svéd különkiadás fejezet 2 kötet 7 o. 0077

		A Tanács határozata(1989. május 3.)a Spanyol Királyságnak és a Portugál Köztársaságnak a Közösséghez való csatlakozása következtében az Európai Gazdasági Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött megállapodáshoz csatolt harmadik kiegészítő jegyzőkönyv megkötéséről(89/436/EGK)AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 113. cikkére,tekintettel a Bizottság javaslatára,mivel a Spanyolországból érkező behozatalra kivetett vámok Svájci Államszövetség általi teljes felfüggesztése előmozdítaná a két ország közötti kereskedelmet;mivel az 1972. július 22-én Brüsszelben aláírt, a Spanyol Királyságnak és a Portugál Köztársaságnak a Közösséghez való csatlakozása következtében megkötött, az Európai Gazdasági Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött megállapodáshoz [1] csatolt kiegészítő jegyzőkönyv nem írja elő a Spanyolországból Svájcba behozott árukra kivetett vámok Svájci Államszövetség általi felfüggesztését;mivel ezért jóvá kell hagyni a fent említett megállapodáshoz csatolt harmadik kiegészítő jegyzőkönyvet annak érdekében, hogy előírják a megállapodás hatálya alá tartozó, Spanyolországból Svájcba behozott termékekre kivetett vámok teljes felfüggesztését,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA Spanyol Királyságnak és a Portugál Köztársaságnak a Közösséghez való csatlakozása következtében az Európai Gazdasági Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött megállapodáshoz csatolt harmadik kiegészítő jegyzőkönyvet a Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.A jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz.2. cikkA jegyzőkönyv 3. cikkében előírt értesítést a Tanács elnöke küldi meg. [2]3. cikkEz a határozat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, 1989. május 3-án.a Tanács részérőlaz elnökP. Solbes[1] HL L 300., 1972.12.31., 189. o.[2] A jegyzőkönyv hatálybalépésének napját a Tanács Főtitkársága hirdeti ki az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.--------------------------------------------------


title: 2012/244/EU: A tagállamok kormányai képviselőinek határozata ( 2012. április 25. ) a Bíróság bíráinak és főtanácsnokainak kinevezéséről

text:
               8.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 121/21

         A TAGÁLLAMOK KORMÁNYAI KÉPVISELŐINEK HATÁROZATA
   (2012. április 25.)
   a Bíróság bíráinak és főtanácsnokainak kinevezéséről
   (2012/244/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TAGÁLLAMAI KORMÁNYAINAK KÉPVISELŐI,
   tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 19. cikkére,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 253. és 255. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Alexander ARABADJIEV, George ARESTIS, Maria BERGER, Jean-Claude BONICHOT, Anthony BORG BARTHET, José Narciso CUNHA RODRIGUES, Carl Gustav FERNLUND, Egidijus JARAŠIŪNAS, Egils LEVITS, Jiří MALENOVSKÝ, Alexandra PRECHAL, Konrad SCHIEMANN, Antonio TIZZANO és Thomas VON DANWITZ, a Bíróság bíráinak, valamint Yves BOT, Ján MAZÁK, Paolo MENGOZZI és Verica TRSTENJAK, a Bíróság főtanácsnokainak hivatali ideje 2012. október 6-án lejár.

               (2)

               A tagállamok kormányai Alexander ARABADJIEV, George ARESTIS, Maria BERGER, Jean-Claude BONICHOT, Carl Gustav FERNLUND, Egidijus JARAŠIŪNAS, Egils LEVITS, Jiří MALENOVSKÝ, Alexandra PRECHAL és Thomas VON DANWITZ mint a Bíróság bírái, valamint Yves BOT mint a Bíróság főtanácsnoka hivatali idejének megújítását javasolták. Emellett a tagállamok kormányai javasolták José Luís DA CRUZ VILAÇA-nak a Bíróságra bíróként, valamint Nils WAHL-nak és Melchior WATHELET-nek a Bíróságra főtanácsnokként történő kinevezését. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 255. cikke által létrehozott bizottság véleményt adott a fent említett tizennégy jelöltnek a bírói, illetve a főtanácsnoki feladatoknak a Bíróságon történő ellátására való alkalmasságáról.

               (3)

               Ezért a Bíróság tizenegy bíráját és három főtanácsnokát ki kell nevezni a 2012. október 7. és 2018. október 6. közötti időszakra; a még betöltendő helyek esetében a három bíró és az egy főtanácsnok kinevezésére későbbi időpontban kerül sor,

         ELFOGADTÁK EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   (1)   A kormányképviselők a 2012. október 7. és 2018. október 6. közötti időszakra az alábbi személyeket nevezik ki a Bíróság bíráivá:

               Alexander ARABADJIEV

               George ARESTIS

               Maria BERGER

               Jean-Claude BONICHOT

               José Luís DA CRUZ VILAÇA

               Carl Gustav FERNLUND

               Egidijus JARAŠIŪNAS

               Egils LEVITS

               Jiří MALENOVSKÝ

               Alexandra PRECHAL

               Thomas VON DANWITZ.

         (2)   A kormányképviselők a 2012. október 7. és 2018. október 6. közötti időszakra az alábbi személyeket nevezik ki a Bíróság főtanácsnokaivá:

               Yves BOT

               Nils WAHL

               Melchior WATHELET.

         2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2012. április 25-én.

            az elnök

         J. TRANHOLM-MIKKELSEN


title: Az Európai Parlament (EU) 2017/1672 határozata (2017. április 27.) a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete 2015-ös pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről

text:
               29.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 252/232

         AZ EURÓPAI PARLAMENT (EU) 2017/1672 HATÁROZATA
   (2017. április 27.)
   a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete 2015-ös pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről
   AZ EURÓPAI PARLAMENT,

               —

               tekintettel a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára,

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolójáról szóló jelentésére, az intézet válaszával együtt (1),

               —

               tekintettel a Számvevőszéknek a 2015-ös pénzügyi évre vonatkozóan az elszámolás megbízhatóságát, valamint az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 287. cikke szerinti nyilatkozatára (2),

               —

               tekintettel a 2015-ös pénzügyi évre vonatkozó költségvetés végrehajtása tekintetében az intézet számára adandó mentesítésről szóló, 2017. február 21-i tanácsi ajánlásra (05873/2017 – C8-0071/2017),

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 319. cikkére,

               —

               tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 208. cikkére,

               —

               tekintettel a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézetének létrehozásáról szóló, 2006. december 20-i 1922/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 15. cikkére,

               —

               tekintettel a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet 208. cikkében említett szervekre vonatkozó pénzügyi keretszabályzatról szóló, 2013. szeptember 30-i 1271/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletre (5) és különösen annak 108. cikkére,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 94. cikkére és IV. mellékletére,

               —

               tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság véleményére (A8-0106/2017),

               1.

               mentesítést ad a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete igazgatója számára az intézet 2015-ös pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozóan;

               2.

               megjegyzéseit a mellékelt állásfoglalásban foglalja össze;

               3.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint az annak szerves részét képező állásfoglalást a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételükről.

            az elnök

         Antonio TAJANI

            a főtitkár

         Klaus WELLE

      (1)  HL C 449., 2016.12.1., 102. o.

      (2)  Lásd az 1. lábjegyzetet.

      (3)  HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

      (4)  HL L 403., 2006.12.30., 9. o.

      (5)  HL L 328., 2013.12.7., 42. o.


title: A Tanács határozata ( 2012. június 21. ) az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatótanácsa luxemburgi tagjainak és póttagjainak kinevezéséről

text:
               27.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/2

         A TANÁCS HATÁROZATA
   (2012. június 21.)
   az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatótanácsa luxemburgi tagjainak és póttagjainak kinevezéséről
   2012/C 187/03
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség létrehozásáról szóló, 1994. július 18-i 2062/94/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. cikkére,
   tekintettel a tagállamok kormányai, valamint a munkáltatói és a munkavállalói szervezetek által a Tanácshoz benyújtott jelöltlistákra,
   tekintettel a munkahelyi biztonsági és egészségvédelmi tanácsadó bizottság tagjainak és póttagjainak listáira,
   mivel:

               (1)

               A 2010. november 22-i (2), a 2011. március 7-i (3), a 2011. március 21-i (4) és a 2011. július 18-i (5) határozattal a Tanács kinevezte az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatótanácsának tagjait és póttagjait a 2010. november 8-tól2013. november 7-ig terjedő időszakra.

               (2)

               Luxemburg kormánya benyújtotta jelölését néhány betöltendő helyre,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A 2013. november 7-ig terjedő időszakra a Tanács az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség igazgatótanácsának tagjaivá és póttagjaivá a következő személyeket nevezi ki:
   KORMÁNYKÉPVISELŐK

               Ország

               Tagok

               Póttagok

               Luxemburg

               Paul WEBER

               Robert HUBERTY

         2. cikk
   A még ki nem jelölt tagokat és póttagokat a Tanács egy későbbi időpontban nevezi ki.
   3. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Luxembourgban, 2012. június 21-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. FREDERIKSEN

      (1)  HL L 216., 1994.8.20., 1. o.

      (2)  HL C 322., 2010.11.27., 3. o.

      (3)  HL C 83., 2011.3.17., 2. o.

      (4)  HL C 92., 2011.3.24., 8. o.

      (5)  HL C 217., 2011.7.23., 27. o.


title: A Tanács 2004/792/KKBP határozata (2004. november 22.) az 1999/34/KKBP együttes fellépést végrehajtásáról rendelkező, az Európai Uniónak Kambodzsában a kézi lőfegyverek és a könnyű fegyverek destabilizációra vezető felhalmozódása és elterjedése elleni küzdelemhez történő hozzájárulása céljából az 1999/730/KKBP határozat meghosszabbításáról és módosításáról

text:
               24.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 348/47

      A TANÁCS 2004/792/KKBP HATÁROZATA

   (2004. november 22.)
   az 1999/34/KKBP együttes fellépést végrehajtásáról rendelkező, az Európai Uniónak Kambodzsában a kézi lőfegyverek és a könnyű fegyverek destabilizációra vezető felhalmozódása és elterjedése elleni küzdelemhez történő hozzájárulása céljából az 1999/730/KKBP határozat meghosszabbításáról és módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió a kézi lőfegyverek és a könnyű fegyverek destabilizációra vezető felhalmozódása és elterjedése elleni küzdelemhez történő hozzájárulásáról szóló, 1998. december 17-i 1999/34/KKBP tanácsi együttes fellépésre (1), és különösen annak 6. cikkére, összefüggésben az Európai Unióról szóló szerződés 23. cikke (2) bekezdésével,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 1999. november 15-én elfogadta az Európai Uniónak Kambodzsában a kézi lőfegyverek és a könnyű fegyverek destabilizációra vezető felhalmozódása és elterjedése elleni küzdelemhez való hozzájárulásáról szóló 1999/730/KKBP határozatot a 1999/34/KKBP együttes fellépés (2) végrehajtásaként.

               (2)

               Egyes célkitűzések 2004. november 15-ig, az 1999/730/KKBP határozat lejártának időpontjáig nem teljesültek, míg más célkitűzéseket ezen időpontot követően egységesíteni és bővíteni kell. A szóban forgó projekt több évre szól.

               (3)

               Az 1999/730/KKBPK határozatot ennek megfelelően meg kell hosszabbítani és módosítani kell,

         A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
   1. cikk
   Az 1999/730/KKBP határozat a következőképpen módosul:

               1.

               a 3. cikk (1) bekezdésében az „1 436 953 EUR ”pénzügyi referenciösszeg helyébe „1 375 565 EUR” lép;

               2.

               a 4. cikk második albekezdésében a „2004. november 15-én” helyébe „2005. november 15-én” lép.

         2. cikk
   Ez a határozat 2004. november 16-án lép hatályba.
   3. cikk
   Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2004. november 22-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         B. R. BOT

      (1)  HL L 9., 1999.1.15., 1. o.

      (2)  HL L 294., 1999.11.16., 5. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007BP0115(01)

1. Az Európai Parlament 2007. április 24-i határozata a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó költségvetésének végrehajtása alóli mentesítésről (C6-0389/2006 - 2006/2156(DEC))

Hivatalos Lap 074 E , 20/03/2008 o. 0196 - 0197

		1.Az Európai Parlament 2007. április 24-i határozata a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó költségvetésének végrehajtása alóli mentesítésről (C6-0389/2006 - 2006/2156(DEC))Az Európai Parlament,- tekintettel a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójára [1],- tekintettel a Számvevőszéknek a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó végleges éves beszámolójáról szóló jelentésére, a központ válaszaival együtt [2],- tekintettel a Tanács 2007. február 27-i ajánlására (5711/2007 - C6-0080/2007),- tekintettel az EK-Szerződésre és különösen annak 276. cikkére,- tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre [3], és különösen annak 185. cikkére,- tekintettel a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontjának létrehozásáról szóló, 1997. június 2-i 1035/97/EK, Euratom tanácsi rendeletre [4], és különösen annak 12a. cikkére,- tekintettel az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre [5], és különösen annak 94. cikkére,- tekintettel eljárási szabályzata 71. cikkére, valamint V. mellékletére,- tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság véleményére (A6-0118/2007),1. mentesítést ad a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja igazgatója számára a központ 2005-ös pénzügyi évre vonatkozó költségvetésének végrehajtása alól;2. megjegyzéseit a mellékelt állásfoglalásban foglalja össze;3. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint annak szerves részét képező állásfoglalást a Rasszizmus és Idegengyűlölet Európai Megfigyelőközpontja igazgatójának, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek, illetve gondoskodjon azok közzétételéről az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat).[1] HL C 266., 2006.10.31., 46. o.[2] HL C 312., 2006.12.19., 93. o.[3] HL L 248., 2002.9.16., 1. o. Az 1995/2006/EK, Euratom rendelettel módosított rendelet. (HL L 390., 2006.12.30., 1. o.)[4] HL L 151., 1997.6.10., 1. o. A legutóbb az 1652/2003/EK rendelettel (HL L 245., 2003.9.29., 33. o.) módosított rendelet.[5] HL L 357., 2002.12.31., 72. o.--------------------------------------------------


title: A Tanács (EU) 2017/799 határozata (2017. május 5.) a Régiók Bizottságának a Ciprusi Köztársaság által javasolt három tagja és két póttagja kinevezéséről

text:
               11.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 120/20

         A TANÁCS (EU) 2017/799 HATÁROZATA
   (2017. május 5.)
   a Régiók Bizottságának a Ciprusi Köztársaság által javasolt három tagja és két póttagja kinevezéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 305. cikkére,
   tekintettel a ciprusi kormány javaslatára,
   mivel:

               (1)

               A Tanács 2015. január 26-án, 2015. február 5-én, illetve 2015. június 23-án elfogadta a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről szóló (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2), illetve (EU) 2015/994 (3) határozatot. 2016. július 26-án a Tanács (EU) 2016/1233 határozata (4) értelmében Jeórjosz JEÓRJU-t Kirjákosz HADZITOFÍSZ váltotta fel tagként, Kirjákosz HADZITOFÍSZ-t pedig Sztávrosz JEROLACÍTESZ póttagként.

               (2)

               Kirjákosz HADZITOFÍSZ, Luíza MAVROMÁTI és Harálambosz PÍTASZ hivatali idejének lejártát követően a Régiók Bizottsága három tagjának helye megüresedett.

               (3)

               Sztávrosz JEROLACÍTESZ hivatali idejének lejártát követően a Régiók Bizottsága egy póttagjának helye megüresedett.

               (4)

               Sztávrosz SZTAVRINÍDISZ-nek a Régiók Bizottsága tagjává történő kinevezését követően egy póttag helye megüresedett.

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Tanács a hivatali idő hátralévő részére a Régiók Bizottságába a következő személyeket nevezi ki:

               a)

               tagként:

                           —

                           Níkosz ANASZTASZÍU, Mayor of Kato Polemidia Municipality,

                           —

                           Ándrosz KARAJÁNISZ, Mayor of Deryneia Municipality,

                           —

                           Sztávrosz SZTAVRINÍDISZ, Municipal Councillor of Strovolos Municipality;

                     és

               b)

               póttagként:

                           —

                           Kiprjanósz ANDRONÍKU, Mayor of Dromolaxia – Meneou Municipality,

                           —

                           Theódorosz ANDONÍU AVÁSZ, Mayor of Mesa Yitonia Municipality.

         2. cikk
   Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.

      Kelt Brüsszelben, 2017. május 5-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         L. GRECH

      (1)  A Tanács 2015. január 26-i (EU) 2015/116 határozata a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről (HL L 20., 2015.1.27., 42. o.).

      (2)  A Tanács 2015. február 5-i (EU) 2015/190 határozata a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről (HL L 31., 2015.2.7., 25. o.).

      (3)  A Tanács 2015. június 23-i (EU) 2015/994 határozata a Régiók Bizottsága tagjainak és póttagjainak a 2015. január 26-tól2020. január 25-ig tartó időszakra történő kinevezéséről (HL L 159., 2015.6.25., 70. o.).

      (4)  A Tanács 2016. július 26-i (EU) 2016/1233 határozata a Régiók Bizottságának a Ciprusi Köztársaság által javasolt egy tagja és egy póttagja kinevezéséről (HL L 202., 2016.7.28., 41. o.).