title: A Bizottság (EU) 2018/860 határozata (2018. február 7.) az SA.45852 – 2017/C (ex 2017/N) számú Németország által kapacitástartalék kialakítása céljából végrehajtani tervezett támogatási programról (az értesítés a C(2018) 612. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg.)

text:
               15.6.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 153/143

         A BIZOTTSÁG (EU) 2018/860 HATÁROZATA
   (2018. február 7.)
   az SA.45852 – 2017/C (ex 2017/N) számú Németország által kapacitástartalék kialakítása céljából végrehajtani tervezett támogatási programról

         (az értesítés a C(2018) 612. számú dokumentummal történt)

   (Csak a német nyelvű szöveg hiteles)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
   miután az érintett feleket felkérte észrevételeik megtételére (1), és tekintettel ezekre az észrevételekre,
   mivel:
   1.   ELJÁRÁS

               (1)

               Németország 2017. január 23-án elektronikus úton értesítette a Bizottságot egy kapacitástartalék megvalósításával kapcsolatos legújabb jogszabálytervezetéről, valamint a támogatási program szükségességére vonatkozó értékeléséről.

               (2)

               A Bizottság a 2017. április 7-én kelt levelében (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) tájékoztatta Németországot, hogy e támogatási program kapcsán az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: Szerződés) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról határozott. Németország 2017. május 17-én kelt levelében nyújtotta be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit.

               (3)

               Az eljárás megindításáról szóló határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felhívta az érintetteket, hogy tegyék meg észrevételeiket a szóban forgó támogatási programról.

               (4)

               A Bizottsághoz 22 érdekelt féltől érkeztek észrevételek. A Bizottság továbbította az észrevételeket Németországnak, és felkínálta a válaszadás lehetőségét; Németország észrevételei a 2017. július 14-én kelt levelében érkeztek.

         2.   A TÁMOGATÁSI PROGRAM RÉSZLETES ISMERTETÉSE

   2.1.   Háttér és jogalap

               (5)

               A bejelentett támogatási program a 2005. július 7-i németországi energiatörvény (Energiewirtschaftsgesetz, a továbbiakban: EnWG) 2016. július 26-án elfogadott módosításának részét képezi. Az EnWG ezenkívül számos egyéb, a németországi villamosenergia- és gázpiac működésével kapcsolatos intézkedést tartalmaz, amelyek ismertetését az eljárás megindításáról szóló határozat 2.1. szakasza tartalmazza. Az EnWG felülvizsgálatának központi célkitűzése a villamosenergia-piac annak érdekében történő megreformálása, hogy az képes legyen kezelni az energiarendszer átalakítását, amelyet Németországban a különböző megújuló energiaforrásokból történő energiatermelés – például szél- és napenergia-termelés – jelentős növekedése, az atomenergia fokozatos kivezetése, továbbá számos szomszédos piaccal történő nagy fokú összekapcsolódás jellemez.

               (6)

               A kapacitástartalékra irányadó jogi keretet a felülvizsgált EnWG 13e. cikke határozza meg. A többek között a kiválasztási eljárásra, a tartalék felhasználására és az azzal kapcsolatos ellentételezésre vonatkozó részletesebb rendelkezéseket a Kapazitätsreserveverordnung (3) (a továbbiakban: kapacitástartalék-rendelet) tartalmazza.

               (7)

               A kapacitástartalék azt hivatott elérni, hogy a villamosenergia-ellátás biztonsága az átalakuló villamosenergia-piaci helyzet mellett is folyamatosan biztosítható legyen. A kapacitástartalék célja, hogy olyan esetekben is hozzájáruljon az ellátás biztonságához, amikor az energiatőzsdéken történő szabad árképzés ellenére a nagykereskedelmi piac nem képes kellő mértékű kínálatot biztosítani ahhoz, hogy teljes egészében kielégítse a keresletet. A kapacitástartalék ezt meglévő, a piacon kívüli, tartalékként fenntartott erőművek alkalmazásával valósítja meg. Németország számos intézkedéssel szándékozik minimálisra csökkenteni a piac esetleges torzulásait. Így különösen el kívánja különíteni a tartalékolt kapacitást a piactól annak érdekében, hogy elkerülje a villamosenergia-piaci árképzés és beruházási jelzések torzulását.

         2.2.   A kapacitástartalék ismertetése

               (8)

               Az EnWG és a kapacitástartalék-rendelet arról rendelkezik, hogy a négy németországi átvitelirendszer-irányító köteles fokozatosan tartalékkapacitást kiépíteni annak érdekében, hogy gondoskodjanak az ellátás biztonságáról abban az esetben, ha a piacról történő kiegyenlítés nem lehetséges, és a kínálat nem elégíti ki az energia iránti keresletet.

               (9)

               Az átvitelirendszer-irányítók együttesen szerzik be a kapacitást kétévente kiírt, kétéves teljesítési időszakra szóló pályázatok keretében (az első teljesítési időszak 2019 októberétől 2021 szeptemberéig tart). A kapacitásszolgáltatók ajánlatokat nyújtanak be a kapacitás rendelkezésre tartásáért általuk kért, éves szinten legfeljebb 100 000 EUR/MW összegű ellentételezés tekintetében. Az ajánlattevők kiválasztása az ajánlataik alapján történik a 2 GW-os teljes szükséges mennyiség eléréséig. A pályázaton nyertes kapacitásszolgáltatók a pályázat keretében benyújtott legmagasabb összegű nyertes ajánlat alapján részesülnek ellentételezésben („kiegyenlítésalapú árképzés”).

               (10)

               A pályázaton minden belföldi kapacitásszolgáltató (erőmű, tárolólétesítmény és felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltató) részt vehet, feltéve, hogy megfelel a rendelet 9. bekezdésében meghatározott, műszaki követelmények formájában előírt támogathatósági kritériumoknak. Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadását követően Németország vállalta e támogathatósági kritériumok némelyikének módosítását. A módosítások elsősorban a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatókra vonatkozó részvételi követelményeket érintik, amelyeket részletesen e határozat 6. szakasza ismertet.

               (11)

               A kapacitásszolgáltatók nem értékesíthetik a tartalékkapacitásukat a villamosenergia-piacon. Ezen túlmenően a tartalékolási szerződésük lejárta után nem térhetnek vissza a piacra. A németországi hatóságok így kívánják biztosítani a piac és a tartalék szigorú elkülönítését, és ezáltal megakadályozni, hogy a tartalék torzítsa a piac működését.

               (12)

               A kapacitásszolgáltatók nem értékesíthetik továbbá harmadik feleknek a kapacitástartalékban való részvételükből származó jogokat és kötelezettségeket: A részvétel és az azzal járó ellentételezés szigorúan a pályázat eredményeként arra jogosultságot biztosító létesítményhez kötődik.

               (13)

               A felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatókra nem vonatkozik a (11) preambulumbekezdésben ismertetett visszatérési tilalom. A felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók a teljesítési időszak lejártát követően folytathatják az ellenőrizhető terhelésnek megfelelő kapacitás villamosenergia-piacokon történő értékesítését (4). A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban aggodalmait fejezte ki egyéb, a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatókra vonatkozó követelmények kapcsán, amelyeket részletesen e határozat 3.2.2. és 7.3.3. szakasza ismertet.

               (14)

               A kapacitásszolgáltatóknak a szerződés teljes időtartama alatt, azaz két évig az átvitelirendszer-irányítók rendelkezésére kell állniuk, Ezenkívül a szerződés teljes időtartama alatt meg kell felelniük a támogathatósági kritériumoknak. Ugyanakkor a műszaki okokból szükséges karbantartási időszakok megengedettek; ezekről a teljesítés évét megelőző év július 31-éig kell értesíteni az átvitelirendszer-irányítókat. E tervszerű üzemszünetek azzal a feltétellel megengedettek, hogy a kapacitástartalékot biztosító erőművek bármely teljesítési évben összesen legfeljebb három hónapra függeszthetik fel a rendelkezésre állást. A nem tervszerű üzemszüneteket azok bekövetkezése után azonnal jelenteni kell az átvitelirendszer-irányítóknak, és azokat három hónapon belül el kell hárítani.

               (15)

               Az átvitelirendszer-irányítóknak működési teszteket kell végrehajtaniuk, mielőtt bármely létesítmény csatlakozna a kapacitástartalékhoz, így ellenőrizve, hogy mindegyik létesítmény megfelel-e a műszaki követelményeknek. Az átvitelirendszer-irányítóknak ezenkívül próbalehívásokat kell végezniük a kapacitástartalékból anélkül, hogy erről a részt vevő kapacitásszolgáltatókat előzetesen értesítenék. E teszteket a létesítmények teljes tartalékkimenete tekintetében kell elvégezni 12 órás időtartamon keresztül. Amennyiben a teszt azt igazolja, hogy a létesítmény nem felel meg a követelményeknek, az ellentételezés teljes rögzített összegének 20 %-át kitevő szankciót alkalmaznak. Amennyiben a létesítmény hat hónapon belül képes orvosolni a feltárt hiányosságokat, a szankciót időarányosan számítják az alapján, hogy az erőmű milyen hosszú ideig nem állt a tartalék rendelkezésére (tehát az minden hónapra az összeg egyhatodát teszi ki). Amennyiben az erőmű a követelményeket csak a tartalékkimenet egy része tekintetében teljesíti, a szankciót kizárólag a rendelkezésre nem álló rész alapján alkalmazzák.

               (16)

               A kapacitástartalék mérete egy felülvizsgált megfelelőségértékelés eredményén fog alapulni, amelyet részletesebben a (84) és (85) preambulumbekezdés ismertet. Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában Németország pontosan 2 GW kapacitást tervezett beszerezni az első kétéves teljesítési időszakra, az azt követő teljesítési időszakokra pedig elviekben szintén 2 GW-ot, hacsak a megfelelőségértékelés nem állapít meg ettől eltérő, legfeljebb a csúcsterhelés alatti kereslet 5 %-áig terjedő szükségletet. Németország immár vállalta, hogy felülvizsgált megfelelőségértékelést alkalmaz az első közbeszerzési eljárástól kezdődően, és a szükséges mennyiséget ennek alapján határozza meg, továbbá minden esetben 2 GW-ra korlátozza a tartalék maximális méretét mindhárom teljesítési időszakban. Amennyiben a felülvizsgált megfelelőségértékelés keretében 2 GW-nál nagyobb szükségletet állapítanak meg, és Németország ennek eredményeként 2 GW fölé szándékozik növelni a tartalék méretét, e növelést be kell jelentenie a Bizottságnak az állami támogatásra vonatkozó szabályok szerinti értékelés céljából.

               (17)

               A kapacitástartalékot akkor aktiválják, ha a piaci kiegyenlítés elmarad, azaz nincs elegendő kínálat a kereslet kielégítésére. Akkor tekintik úgy, hogy a piaci kiegyenlítés elmaradt, ha a villamosenergia-tőzsdéken, a másnapi vagy a napon belüli piacon (a közvetlenül a másnapi piac zárása után történő nyitó árverésen, illetve a nap folyamán zajló folyamatos kereskedés során) a műszaki árkorláton – amely Németországban jelenleg a másnapi piacon 3 000 EUR/MWh, a napon belüli piacon pedig 10 000 EUR/MWh – tett árajánlatokat egy órán belül nem elégítik ki teljes egészében termelési ajánlatokkal.

               (18)

               Az átvitelirendszer-irányítók kizárólag végső megoldásként aktiválhatják a kapacitástartalékot, tehát az csak akkor használható fel, ha minden más rendszerszolgáltatás lehetőségeit kimerítették. Mivel a kapacitástartalékhoz hozzájáruló létesítmények legfeljebb 12 órás aktiválási idővel rendelkeznek, az átvitelirendszer-irányítóknak jóval azt megelőzően kell e létesítményekhez fordulniuk, hogy a piacok eredményei ismertté válnának, tehát azelőtt, hogy biztosak lehetnének abban, hogy a piaci kiegyenlítés elmaradhat. A rendelet ezért előírja, hogy az átvitelirendszer-irányítóknak értékelniük kell a beindítási időket, és figyelembe kell venniük azokat a tartalék aktiválásakor.

               (19)

               Az aktiválási idő alatt – a kapacitástartalék tényleges igénybevétele előtt – a tartalékhoz hozzájáruló erőművek kis mennyiségekben bemelegítő energiát táplálnak be a hálózatba. A rendelet arról rendelkezik, hogy az átvitelirendszer-irányítók a meglévő létesítmények által betáplált energia mennyiségét a tartalékerőművek által szolgáltatottal megegyező mértékben csökkentik annak érdekében, hogy e bemelegítő energia ne torzítsa a napon belüli piac működését.

               (20)

               A rendelet arról is rendelkezik, hogy az átvitelirendszer-irányítók elviekben az összes létesítményt aktiválják. Ha azonban az átvitelirendszer-irányítók képesek a kereslet és a kínálat egyensúlyát a tartalékkapacitás csupán egy részének aktiválásával helyreállítani, lehetőségük van kiválasztani csak azokat a szolgáltatókat, amelyek erre a leginkább alkalmasak.

         2.3.   Költségvetés

               (21)

               A kapacitástartalék nem rendelkezik rögzített költségvetéssel, mivel költségei nagyban függnek a kezdeti pályázat eredményeitől. A pályázat során a kapacitásszolgáltatók által benyújtható legmagasabb árajánlat 100 000 EUR/MW/év. A 2 GW-os kapacitástartalék maximális rögzített költsége így éves szinten 200 000 000 EUR lenne. A németországi hatóságok ugyanakkor arra számítanak, hogy a közbeszerzési eljárás nem a maximális áron fog lezárulni, először is azért, mert számos tényező csökkentheti a költségeket – például az, hogy viszonylag régi erőművek fognak részt venni a rendszerben, pontosabban olyan erőművek, amelyek beruházásai már részben vagy teljes egészében amortizálódtak –, továbbá azért, mert felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók is részt vehetnek, valamint olyan erőművek is, amelyek korábban bezárási szándékukat jelezték.

         2.4.   Finanszírozási mechanizmus

               (22)

               Az átvitelirendszer-irányítók a kapacitástartalékkal kapcsolatban felmerült költségeiket teljes egészében fedezhetik az EnWG 13e. cikke (3) és (4) bekezdése szerinti hálózati díjak révén. Az átvitelirendszer-irányítóknak a költségeikből le kell vonniuk a kapacitástartalékból – azaz a kapacitástartalék aktiválásának időpontjában egyensúlyhiánnyal rendelkező mérlegkörfelelősök által fizetett szankciókból vagy egyensúlyhiány miatti kifizetésekből – származó bevételeiket. A németországi hatóságok megjegyzik, hogy az átvitelirendszer-irányítók nem kötelesek megtérítés céljából benyújtani a költségeiket a szabályozó hatóságnak, ugyanakkor ha ezt megteszik, a költségek a díjakra vonatkozó szabályozás szempontjából az átvitelirendszer-irányító által nem befolyásolható költségeknek minősülnek, és azok hálózati díjak révén fedezhetők. A kapacitástartalék költségeire alkalmazott rendszer a hálózati díjak más elemeire is alkalmazott szokásos rendszernek felel meg.

         2.5.   Időtartam

               (23)

               A kapacitástartalék-rendelet nem rendelkezik záró időpontról. Az átvitelirendszer-irányítók kétéves teljesítési időszakokra írnak ki pályázatokat, kezdve a 2019 októberétől 2021 szeptemberéig tartó teljesítési időszakra (5) vonatkozó 2018-as pályázattal. Ezt az időszakot követően kétévente új pályázatot írnak ki, és (adott esetben kiigazított) kapacitásmennyiséget szereznek be kétéves teljesítési időszakra. A németországi hatóságok jelezték, hogy a támogatási program akkor ér véget, ha a kapacitástartalék méretének értékelése alapján megállapítást nyer, hogy már nincs szükség tartalék fenntartására.

         2.6.   Kedvezményezettek

               (24)

               A program kedvezményezettjei a közbeszerzési eljáráson nyertes, kapacitástartalék-szerződést elnyert kapacitásszolgáltatók.

         3.   A FOLYAMAT MEGKEZDÉSE MELLETT SZÓLÓ OKOK

               (25)

               A Bizottság a támogatási program vonatkozásában 2017. április 7-én megindította a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. Az eljárás megindításáról szóló határozatban foglaltaknak megfelelően a Bizottság:

                           a)

                           előzetesen úgy ítélte meg, hogy a program nem minősül általános gazdasági érdekű szolgáltatás ellentételezésének – amely teljesítené az Altmark-ítéletben (6) meghatározott feltételeket –, hanem a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak minősül;

                           b)

                           kétségeit fejezte ki a tekintetben, hogy a támogatási program összeegyeztethető a belső piaccal, mivel aggodalmak merültek fel azzal kapcsolatban, hogy számos összeegyeztethetőségi követelmény nem teljesült, különösen az állami beavatkozás szükségessége, a program megfelelősége, arányossága, valamint a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt indokolatlan hátrányos hatások kockázata vonatkozásában.

         3.1.   Az eljárás megkezdése mellett szóló okok: a támogatás megléte

               (26)

               A Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerint ahhoz, hogy egy intézkedés állami támogatásnak minősüljön, az alábbi feltételeknek együttesen teljesülniük kell:

                           a)

                           az intézkedést állami forrásokból kell finanszírozni és annak az államnak betudhatónak kell lennie;

                           b)

                           az intézkedésnek olyan előnyt kell biztosítania, amelynek révén bizonyos vállalkozások vagy bizonyos áruk termelése előnyben részesül;

                           c)

                           az intézkedésnek torzítania kell a versenyt, vagy azzal kell fenyegetnie; valamint

                           d)

                           az intézkedésnek képesnek kell lennie a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására.

               (27)

               Bejelentésükben a németországi hatóságok azzal érveltek, hogy a kapacitástartalék esetében nem teljesülnek ezek a kritériumok, így az nem minősül állami támogatásnak. Először is úgy tekintik, hogy a támogatási programot nem állami forrásokból finanszírozzák. Másodszor az üzemeltetők nem részesülnek előnyben, mivel úgy tekintendő, hogy általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtanak, amely tekintetében az ellentételezés megfelel a Bíróság által az Altmark-ítéletben megfogalmazott négy feltételnek. Harmadszor pedig a program nincs hatással a tagállamok közötti kereskedelemre.

               (28)

               A Bizottság először is előzetesen megállapította, hogy a támogatási program állami források bevonásával jár és az államnak betudható. Ez abból következik, hogy a programot a német állam dolgozta ki, amely jogszabályban rendelkezik arról, hogy annak költségei a hálózati díjak emelése útján az összes fogyasztóra átháríthatók. A Vent de Colère-ítélet (7) alapján tehát állami források bevonása történik, és az intézkedés az államnak betudható. Emellett a kapacitástartalék-rendelet előírja, hogy az átvitelirendszer-irányítók levonják a költségeikből a program keretében szerzett bevételeiket. Ebből az következik, hogy az állam hatalmazza fel jogszabály alapján az átvitelirendszer-irányítókat arra, hogy a szükséges forrásokat megállapítsák és beszedjék. A források alapjául a kapacitástartalék-rendelet szolgál, és azokat az átvitelirendszer-irányítók együttesen kezelik. Így tehát azok mindvégig az állami hatóságok befolyása alatt maradnak.

               (29)

               Másodszor a Bizottság kétségeit fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy teljesült-e az első és a negyedik Altmark-kritérium, és így előzetesen azt állapította meg, hogy a támogatási program szelektív előnyt nyújtana a kedvezményezetteknek.

               (30)

               Az első Altmark-kritérium értelmében a kedvezményezett vállalkozást ténylegesen közszolgáltatási kötelezettségnek kell terhelnie, és e kötelezettségnek egyértelműen meghatározottnak kell lennie. Ugyan a tagállamok széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkeznek az általános gazdasági érdekű szolgáltatások meghatározása tekintetében, a 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) 3. cikkének (2) bekezdése a liberalizált villamosenergia-piacra korlátozza a tagállamok közszolgáltatási kötelezettségek alkalmazására nyitva álló lehetőségét. Így különösen konkrét célkitűzésekre korlátozza a közszolgáltatási kötelezettségek hatókörét: biztonság – az ellátás biztonságát is beleértve –, az ellátás folyamatossága, minősége és ára, valamint a környezetvédelem, beleértve az energiahatékonyságot, a megújuló forrásokból származó energiákat és az éghajlat védelmét. Ezenkívül előírja, hogy a kötelezettségeket világosan meg kell határozni, azoknak átláthatónak, megkülönböztetéstől mentesnek és ellenőrizhetőnek kell lenniük, továbbá az uniós villamosenergia-ipari vállalkozások számára garantálniuk kell, hogy a nemzeti fogyasztókhoz egyenlő módon hozzáférjenek.

               (31)

               Az eljárás megindításáról szóló határozatban ezért a következő aggodalmakat rögzítették:

                           a)

                           a támogatási program diszkriminatív lehet, mivel úgy tűnik, hogy de facto kizárja a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók, illetve de jure a külföldi kapacitásszolgáltatók tartalékban való érdemi részvételét;

                           b)

                           kétséges, hogy a program szükséges-e a németországi villamosenergia-ellátás biztonsága érdekében, és így az is, hogy a támogatás tekinthető-e az ellátás biztonságának célkitűzésére vonatkozó közszolgáltatási kötelezettségért járó ellentételezésnek;

                           c)

                           az általános gazdasági érdekű szolgáltatások akkor indokoltak, ha a piac nem képes hatékony eredményt biztosítani. Ezért ha a tagállam képes lenne a piac működésének javítására, az ellátás biztonságára vonatkozó általános gazdasági érdekű szolgáltatás nem tekinthető indokoltnak, mivel a piac számára nem tették lehetővé, hogy biztosítsa az elvárt eredményt. Ezenkívül bár a Németországban tervezett piaci reformok várhatóan hozzájárulhatnak az ellátás biztonságához, kétséges, hogy e reformok elegendők lesznek-e ahhoz, hogy megfelelő beruházási jelzéseket biztosítsanak. Így különösen a kiesett terhelés fogyasztói értékének becslésére volt szükség annak biztosításához, hogy a piaci árak elérhessék ezt a szintet.

               (32)

               A negyedik Altmark-kritérium szerint a vállalkozásokat vagy olyan közbeszerzési eljárás útján kell kiválasztani, amely biztosítja, hogy a szolgáltatásokat a közösség számára legalacsonyabb költség mellett nyújtsák, vagy olyan összehasonlító elemzés útján, amely biztosítja, hogy az ellentételezés összege nem haladja meg azt a költséget, amely egy átlagos és jól vezetett vállalkozás részéről felmerült volna. Az eljárás megindításáról szóló határozatban úgy ítélték meg, hogy mivel a program nem volt kellően nyitott (kizárta a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatókat és a külföldi kapacitást), kialakításánál fogva nem biztosította a tényleges versenyt – még pályázat kiírása mellett sem –, és így nem biztosítaná, hogy a szolgáltatásokat a közösség számára legalacsonyabb áron nyújtsák. Ezenkívül nem volt bizonyíték arra nézve, hogy a negyedik Altmark-kritérium második pontja teljesülne.

               (33)

               Harmadrészt a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban előzetesen azt állapította meg, hogy a kapacitástartalék hatással lehet a villamosenergia-piacon zajló versenyre és kereskedelemre, mivel a németországi villamosenergia-piac a verseny szempontjából nyitott, továbbá kapcsolatban áll a szomszédos villamosenergia-piacokkal. A támogatási program támogatást biztosítana bizonyos üzemeltetőknek azzal a feltétellel, hogy a továbbiakban nem lehetnek aktívak a piacon. Ezáltal hatással lenne annak az ajánlati zónának az ajánlati görbéjére, amelyben a támogatásban részesülő erőművek működnek, és így az ezen ajánlati zóna és a szomszédos zónák közötti kölcsönhatásra is.

         3.2.   A folyamat megkezdése mellett szóló okok: a támogatás összeegyeztethetősége

               (34)

               A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban előzetesen úgy ítélte meg, hogy a támogatás belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében az alábbi négy szemponttal összefüggő okokból indokolt a folyamat megkezdése:

                           a)

                           az állami beavatkozás nem kellőképpen bizonyított szükségessége;

                           b)

                           a program megfelelőségének a korlátozó támogathatósági kritériumok miatti hiánya;

                           c)

                           a program arányosságának hiánya, amely biztosítaná, hogy a támogatás összegét minimálisra korlátozzák; valamint

                           d)

                           a tagállamok közötti versenyre és kereskedelemre gyakorolt indokolatlan negatív hatások kockázata.

                     A Bizottság ugyanakkor előzetesen arra az álláspontra helyezkedett, hogy a támogatási program az ellátás biztonságának közös érdekű célkitűzéséhez való hozzájárulásra irányul, a piaci szereplők magatartásának megváltoztatásával ösztönző hatást gyakorolna, továbbá teljesítené a szükséges átláthatósági feltételeket. Ezért ez a szakasz az a)–d) pont kifejtésére korlátozódik, amelyekkel kapcsolatban a Bizottság kétségeit fejezte ki a programnak a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatással (9) (a továbbiakban: iránymutatás) való összeegyeztethetősége tekintetében.

         3.2.1.   Az állami beavatkozás szükségessége

               (35)

               Az iránymutatás (222)–(224) bekezdése alapján a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban előzetesen azt állapította meg, hogy a javasolt kapacitástartalék bevezetésének indokolásához igazolni kell, hogy a megreformált piac hosszú távon az ellátás megfelelő mértékű biztonságát garantálná, ugyanakkor rövid távon alapos okkal feltételezhető, hogy olyan helyzetek merülhetnek fel, amelyekben a piac nem képes gondoskodni az ellátás gazdasági szempontból hatékony mértékű biztonságáról. Ezenkívül a kapacitástartalékot ki kell vezetni, miután a piaci reformot végrehajtották és a piac képes a szükséges mértékű védelem teljeskörű biztosítására.

               (36)

               A Bizottság először is kétségeit fejezte ki a tartalék szükségességét illetően, mivel nem határoztak meg záró időpontot, és a program a villamosenergia-piac állandó elemének, nem pedig a piaci reformokat kísérő átmeneti intézkedésnek tűnik.

               (37)

               Másodszor a Bizottság megjegyezte, hogy a megfelelő gazdasági megbízhatósági szabvány és a tartalék gazdasági relevanciájának értékelésére szolgáló mutató hiánya korlátozza a piac azon képességét, hogy elegendő kapacitást biztosítson, továbbá nem teszi lehetővé a tartalék méretének megfelelő meghatározását.

               (38)

               Harmadszor, bár a Bizottság üdvözölte a legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyv bejelentését, kétségeit fogalmazta meg azzal kapcsolatban, hogy az e forgatókönyvben alkalmazott feltevések némelyike észszerű-e.

         3.2.2.   A program megfelelősége

               (39)

               A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban az iránymutatás (225) és (226) bekezdésében meghatározott kritériumok alapján értékelte a kapacitástartalék összeegyeztethetőségét. Bár a Bizottság megjegyezte, hogy egy átmeneti stratégiai tartalék tűnik a legmegfelelőbb beavatkozásnak annak érdekében, hogy a folyamatban lévő piaci reformok összefüggésében gondoskodjanak az ellátás biztonságáról, egyúttal hangsúlyozta, hogy a támogatási programot nem átmeneti intézkedésként dolgozták ki, és az két további szempontból is aggodalomra ad okot: a változó költségek külön történő megtérítése a tartalék aktiválása esetén, valamint a támogathatósági szabályok.

               (40)

               A változó költségeknek a tartalék aktiválása esetén külön történő megtérítése tekintetében a Bizottság megkérdőjelezte, hogy azon költségkategóriák, amelyekhez e külön megtérítést előirányozták, változó költségeknek minősülnek-e. A Bizottság megjegyezte, hogy e költségek külön, a közbeszerzési eljárástól függetlenül történő megtérítéséből az következik, hogy e költségek tekintetében nem állna fenn verseny.

               (41)

               A kapacitástartalékra vonatkozó támogathatósági kritériumok tekintetében a Bizottság aggodalmait fogalmazta meg azzal kapcsolatban, hogy a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatókat de facto kizárhatják a tartalékból, és azok kedvezőtlen helyzetbe kerülhetnek a termelő létesítményekhez képest. A Bizottság attól tartott, hogy a különböző részvételi követelmények olyan mértékben csökkenthetik a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételi hajlandóságát, hogy azok részvétele igen valószínűtlenné válna. E követelmények többek között a következők:

                           a)

                           felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók esetében a minimális ajánlattételi mennyiség 10 MW;

                           b)

                           több terhelés összevonása nem megengedett;

                           c)

                           az a követelmény, amely szerint közvetlenül egy legalább 110 kV feszültségű átviteli hálózathoz kell csatlakozni;

                           d)

                           az évente akár tíz elvégzendő próbaüzem lehetősége;

                           e)

                           az a kötelezettség, amely szerint a fogyasztóknak a teljesítés időszaka alatt (azaz két évig) folyamatosan fogyasztaniuk kell, valamint az energiát a teljesítési időszak egészére előre meg kell vásárolniuk;

                           f)

                           a maximális teljesítési időszak meghatározásának hiánya, valamint

                           g)

                           annak lehetetlensége, hogy a kapacitástartalékhoz hozzájáruló terhelési egységek a kapacitástartalék-szerződés lejárta után aktívvá váljanak a kiegyenlítő kapacitás piacán.

               (42)

               Végül pedig a Bizottság felhívta az érdekelt harmadik feleket, hogy nyújtsák be a külföldi kapacitás kizárásával kapcsolatos véleményeiket.

         3.2.3.   A támogatás arányossága

               (43)

               Az intézkedés arányosságát illetően a Bizottság ismételten kifejezte a korlátozó jellegű támogathatósági követelményekkel kapcsolatos aggodalmait, és hangsúlyozta, hogy amennyiben a részvétel indokolatlanul korlátozott, nem tételezhető fel, hogy a pályázat eredményeként kialakult teljes támogatási összeg a kitűzött cél eléréséhez minimálisan szükséges összegre korlátozódna.

         3.2.4.   A versenyre és a kereskedelemre gyakorolt indokolatlan negatív hatások elkerülése

               (44)

               A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban úgy ítélte meg, hogy a tartalék kialakításánál fogva biztosítaná a tartalék és a piac kapacitásainak tényleges elkülönítését, így elkerülhetők a németországi villamosenergia-piaci versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt indokolatlan negatív hatások.

               (45)

               Ugyanakkor a kiegyensúlyozási díjakat a napon belüli piacon érvényes műszaki árkorlát kétszeresében határozták meg. A Bizottság megjegyezte, hogy e megközelítés gazdaságilag kevésbé hatékonynak bizonyulhat, mint a napon belüli felső árkorlátnak a maximális kiegyensúlyozási díjjal megegyező összegben történő meghatározása, amely utóbbinak pedig a kiesett terhelés értékét kell tükröznie. A Bizottság ezért ismételten kifejtette, hogy a kiesett terhelés értékének meghatározására lenne szükség annak érdekében, hogy elkerüljék a túlzott és torzító hatású kiegyensúlyozási díjak alkalmazását.

         4.   AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

               (46)

               A Bizottsághoz a konzultációs időszak során 22 válasz érkezett be harmadik felektől az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban, különösen az energiaágazatban működő érdekeltektől (például hagyományos energiatermeléssel, megújuló energiaforrásokból történő energiatermeléssel foglalkozó társaságoktól, felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatóktól és szakmai szövetségektől), a németországi energiaügyi szabályozó hatóságtól („Bundesnetzagentur”), valamint együttes válasz formájában a németországi átvitelirendszer-irányítóktól, illetve a Cseh Köztársaság hatóságaitól.

         4.1.   Állami támogatás a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében

               (47)

               Nagyon kevés piaci szereplő fogalmazott meg az intézkedés támogatás jellegével kapcsolatos konkrét észrevételeket. A Cseh Köztársaság ugyanakkor kifejezetten jelezte, hogy nem teljesülnek az Altmark-ítéletben rögzített, általános gazdasági érdekű szolgáltatásra vonatkozó kritériumok, és támogatta a Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejtett érvelést. Egyetértett továbbá a Bizottság azon álláspontjával, hogy az intézkedés állami források bevonásával jár és az államnak betudható.

         4.2.   A támogatás összeegyeztethetősége a belső piaccal

   4.2.1.   A program célkitűzésével kapcsolatos észrevételek

               (48)

               A Bizottsághoz nem érkeztek be indokolással ellátott észrevételek azzal kapcsolatban, hogy a program hozzájárul-e egy közös érdekű célkitűzés eléréséhez, jóllehet néhány válaszadó kétségbe vonta, hogy a célkitűzést kellő pontossággal határozták meg.

         4.2.2.   A program szükségességével kapcsolatos észrevételek

   4.2.2.1.   A tartalék szükségességének és méretének gazdasági indokoltságával kapcsolatos észrevételek

               (49)

               A konzultációban részt vevő válaszadók többsége szerint a támogatási program, mint olyan, szükséges. Kifejtették, hogy a stratégiai tartalék biztosítékot nyújtana a németországi villamosenergia-piac folyamatban lévő átalakulásával – különösen az atomenergia kivezetésével, a megújuló energiaforrások részarányának jelentős növelésével, valamint a hagyományos erőművek leszerelésének mértékével kapcsolatos bizonytalansággal – összefüggő kockázatokkal szemben.

               (50)

               Néhány, a tartalék bevezetését támogató válaszadó hangsúlyozta ugyan a jövőbeli piaci fejleményekkel kapcsolatos nagy fokú bizonytalanságot és a szükséges méret számszerűsítésének ebből következő nehézségét, többségük azonban nem tett kifejezett észrevételt a tartalék méretének megfelelőségét illetően.

               (51)

               Ellenkezőleg: a tartalék szükségességét kétségbe vonó résztvevők hangsúlyozták egy megbízhatósági szabvány és a tartalékból származó gazdasági előnyre vonatkozó mutató meghatározásának szükségességét annak érdekében, hogy a tartalék szükségessége ellenőrizhető legyen.

         4.2.2.2.   Az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyvvel kapcsolatos észrevételek

               (52)

               Csupán néhány piaci szereplő fogalmazott meg konkrét észrevételeket a Németország által az intézkedés megalapozására alkalmasnak tekintett forgatókönyv alapjául szolgáló feltételezések észszerűsége kapcsán. Három válaszadó kifejezetten megemlítette, hogy az esetleges csalással kapcsolatos feltételezés észszerűtlennek tűnik.

         4.2.2.3.   A program időtartamával kapcsolatos észrevételek

               (53)

               A program időtartamával kapcsolatos észrevételeket benyújtó válaszadók többsége úgy vélte, hogy a tartaléknak ideiglenesnek kellene lennie. Kifejtették, hogy a kivezetés szükséges, és annak vagy előre meghatározott időpontban, vagy a tartalék szükségességének értékelésére szolgáló, előre meghatározott mutatók alapján kell megtörténnie.

         4.2.3.   A program megfelelőségével kapcsolatos észrevételek

   4.2.3.1.   Alternatív intézkedésekkel kapcsolatos észrevételek

               (54)

               A konzultációban részt vevő válaszadók többsége úgy vélte, hogy a stratégiai tartalék megfelelő intézkedés a németországi villamosenergia-piac szempontjából fennálló kockázatok kezelésére. Ezt arra alapozták, hogy a tartalék viszonylag kis méretű a németországi csúcsterhelés alatti kereslethez viszonyítva, úgy alakították ki, hogy minimalizálják a villamosenergia-piacra gyakorolt hatást, kizárólag kivételes körülmények között tervezik aktiválni, könnyen kivezethető, ha már nincs rá szükség, továbbá kedvezően hat a megújuló energia fejlesztésére, mivel a piac egészére kiterjedő kapacitásmechanizmusokkal szemben nem eredményezi a hagyományos erőművek támogatását és piacon tartását. A válaszadók egy kisebb része ugyanakkor kifejtette, hogy egy, a piac egészére kiterjedő kapacitásmechanizmus megfelelőbb intézkedés lenne, mivel nagyobb fokú bizonyosságot nyújtana a piaci szereplőknek, és ezáltal előmozdítaná a korai beruházásokat, továbbá csökkentené a beruházásokhoz szükséges tőke költségét.

         4.2.3.2.   A kizárólag rendelkezésre állás esetén biztosított ellentételezéssel kapcsolatos észrevételek

               (55)

               Az ellentételezési struktúrával kapcsolatban viszonylag vegyes észrevételek érkeztek be a Bizottsághoz. Két piaci szereplő úgy vélte, hogy a kiválasztási eljárásnak ki kellene terjednie a változó költségekre. Egy másik válaszadó azt hangsúlyozta, hogy a változó költségeket meg kellene téríteni, mivel ez nem torzítaná a piac működését, hiszen a tartalék a piacon kívül áll. Az átvitelirendszer-irányítók kifejtették, hogy a költségek – köztük az üzemanyag-ellátás biztosításával kapcsolatos költségek – közbeszerzési eljárásba történő bevonása megkönnyítené a különböző ajánlatok összehasonlítását, ugyanakkor azzal a kockázattal járna, hogy növekedhetne a fix összegű kifizetés mértéke, továbbá szükségessé tehetné a pályázati felhívások számának és időtartamának konkrét forgatókönyvek alapján történő becslését. Egy másik válaszadó arra is felhívta a figyelmet, hogy az üzemanyag biztosítására vonatkozó követelmény teljesítése igen költséges lehet, különösen a gáztüzelésű erőművek számára. Az üzemanyag tényleges beszerzését – különösen a gázszállítási kapacitás lekötését – nem szabadna a szerződések odaítélése előtt megkövetelni, elkerülendő, hogy az erőműveknél meg nem térülő költségek keletkezzenek abban az esetben, ha az ajánlatukat nem fogadják el.

         4.2.3.3.   Az eljárás nyitottságával és a támogathatósági szabályokkal kapcsolatos észrevételek

   a)   Az eljárás nyitottsága minden felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltató számára

               (56)

               A Bizottsághoz a program megfelelőségével kapcsolatban beérkezett észrevételek többsége a tartalék nyitottságára és támogathatósági szabályaira vonatkozott.

               (57)

               A de facto a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók kizárását eredményező, korlátozó jellegű támogathatósági kritériumok vonatkozásában a Bizottsághoz beérkezett észrevételek vegyesek voltak. A válaszadók csekély többsége úgy vélte, hogy nincs ok a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatóknak a pályázatban való részvételből való kizárására, mivel azok értékes tartalékszolgáltatásokat nyújthatnak, a programnak pedig technológia szempontjából semlegesnek kell lennie.

               (58)

               Számos válaszadó hangsúlyozta, hogy a Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban meghatározott alábbi problémákkal összhangban akadályai vannak a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók tényleges részvételének:

                           a)

                           a magas minimális ajánlati mennyiség;

                           b)

                           a legalább 110 kV feszültségű hálózatra való csatlakozás követelménye;

                           c)

                           a terhelések összevonásának kizárása;

                           d)

                           az alternatív költségek megtérítésének hiánya;

                           e)

                           a tesztek igen nagy száma;

                           f)

                           az a követelmény, amely szerint a szerződés teljes időtartamára kell villamos energiát vásárolni;

                           g)

                           a maximális aktiválási időtartam és a rendelkezésre állás felfüggesztési időszaka meghatározásának hiánya; továbbá

                           h)

                           annak kizárása, hogy a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók visszatérjenek a piacra, jóllehet a fogyasztási mintáik idővel változhatnak.

         b)   Határokon átnyúló részvétel

               (59)

               Ugyan néhány válaszadó úgy vélte, hogy főszabályként minden lehetséges kapacitás tartalékban való részvételét lehetővé kell tenni, a válaszadók többsége nem támogatta a tartalékban való, határokon átnyúló részvételt. Úgy ítélték meg, hogy ki kell meríteni a külföldi kapacitásokat, mielőtt a tartalékot aktiválnák, és azok nem köthetők le a kapacitástartalékhoz hasonló végső megoldásként. A külföldi kapacitások tartalékban való részvételének megengedése így nem megfelelő ösztönzőket teremthet. Ezenkívül ahhoz, hogy külföldi kapacitásra hagyatkozhassanak, rendszerösszekötő kapacitást kellene lekötni, ami csökkentené a tartalék aktiválását megelőzően rendelkezésére álló kapacitást, és kedvezőtlenül hatna a határokon átnyúló kereskedelemre.

         4.2.4.   A versenyre és a kereskedelemre gyakorolt indokolatlan negatív hatások elkerülésével kapcsolatos észrevételek

               (60)

               A Bizottsághoz érkezett be néhány észrevétel a kiesett terhelés értéke meghatározásának, valamint ezen érték napon belüli felső árkorlátként és a kiegyensúlyozási díj megállapításához való alkalmazásának szükségességével kapcsolatban. E tekintetben azonban az észrevételek vegyesek voltak. Egyes válaszadók hangsúlyozták annak szükségességét, hogy meghatározzák a kiesett terhelés értékét, és a piaci tervben figyelembe vegyék a fogyasztók ellátásbiztonságért történő fizetésre való hajlandóságának e becslését. Más piaci szereplők ugyanakkor hangsúlyozták, hogy a javasolt tervben jelenleg meghatározotthoz hasonlóan magas kiegyensúlyozási díj arra ösztönözné a piaci szereplőket, hogy a kiesett terhelés tényleges értékétől függetlenül kiegyensúlyozást végezzenek.

         5.   NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

               (61)

               Ez a szakasz a Németországtól 2017. május 17-én (5.1. szakasz) és 2017. július 14-én (5.2. szakasz) érkezett észrevételeket foglalja össze.

               (62)

               Németország a 6. szakaszban ismertetett kötelezettségvállalások megtételét megelőzően nyújtotta be ezeket az észrevételeket.

         5.1.   Az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételek

               (63)

               2017. május 17-én Németország levélben reagált az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatra. Németország két részből álló levelének első része Németország és a Bizottság villamosenergia-piacokkal kapcsolatos közös céljait, valamint a kapacitástartalék e célokhoz való illeszkedését ismerteti. A második rész a Bizottság által a javasolt program állami támogatásra vonatkozó szabályoknak való megfelelése kapcsán megfogalmazott konkrét aggodalmakkal foglalkozik. E szakasz Németország levelének második, a Bizottság által a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerint megindított eljáráshoz közvetlenül kapcsolódó részét foglalja össze.

               (64)

               Németország általánosságban úgy tekinti, hogy a kapacitástartalék az országban folyamatban lévő energetikai átállási folyamatot kísérő kis terjedelmű, de hatékony intézkedés. Hangsúlyozta, hogy az intézkedés semmilyen módon nem érinti a piac működését. Ezenkívül kifejtette, hogy a tartalék méretével kapcsolatban nincs lehetőség pontos matematikai számításokra.

         5.1.1.   A program szükségességével kapcsolatos észrevételek

               (65)

               A program szükségességét illetően Németország a levelében hangsúlyozta, hogy a piac egészére kiterjedő kapacitásmechanizmusokkal ellentétben a kapacitástartalék a kizárólag az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb esetben bekövetkező kivételes körülmények orvoslására szolgál. A legkedvezőtlenebb eset, illetve az annak alapjául szolgáló feltételezések bekövetkezése valószínűségének meghatározása nehéz, és természeténél fogva kevésbé pontos, mint több forgatókönyv hatásának valószínűségen alapuló modellezése, amelyet a piac egészére kiterjedő mechanizmusok esetében alkalmaznak.

               (66)

               Az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb eset alapjául szolgáló feltételezések tekintetében Németország kifejtette, hogy konzervatív becslésen alapul az a feltételezés, hogy 2020-ig további 10 GW hagyományos termelési kapacitás lép ki a piacról. Németország ezt azzal szemléltette, hogy a villamosenergia-piaci átvitelirendszer-üzemeltetők európai hálózata (ENTSO-E) a megfelelőségi előrejelzésében lefelé – éves szinten – 35 GW-ról – 41 GW rendelkezésre álló kapacitásra – korrigálta a 2020-as hagyományos termelésre vonatkozó rendelkezésre állási feltételezéseit 2013 és 2015 között.

               (67)

               A kiegyenlítési csalással kapcsolatos feltételezés vonatkozásában Németország jelezte, hogy az elfogadás előtt álló új jogszabály valószínűleg csökkenteni fogja a nagy léptékű csalások ismételt előfordulásának valószínűségét, ugyanakkor a kiegyenlítési csalás ismételt bekövetkezése nem zárható ki teljes bizonyossággal.

               (68)

               A Bizottság arra vonatkozó aggodalmait illetően, hogy nem áll rendelkezésre a tartalék gazdasági hatékonyságát alátámasztó költség-haszon elemzés, Németország elmagyarázta, hogy nehéz kiszámítani a tartalék előnyeit, hiszen az olyan előreláthatatlan körülmények kezelésére szolgál, amelyekről nem tudható, hogy milyen gyakorisággal fognak bekövetkezni.

               (69)

               Németország ezenkívül jelezte, hogy továbbfejleszti az ellátásbiztonság nyomon követésének folyamatát.

               (70)

               Az intézkedés időtartama tekintetében Németország hangsúlyozta, hogy az EnWG a tartalék további szükségességére vonatkozó számítások rendszeres újbóli elvégzését írja elő, továbbá arról is rendelkezik, hogy a kapacitástartalék kizárólag akkor és addig alkalmazható, amikor és ameddig a Bizottság az intézkedést az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal összeegyeztethetőként jóváhagyja.

         5..1.2.   A program megfelelőségével kapcsolatos észrevételek

               (71)

               A változó költségek kapcsán Németország kifejtette, hogy az üzemanyag-ellátás biztonságával összefüggő költségeket azért térítik meg külön, hogy biztosítsák a hálózati tartalékban részt vevő és az azon kívüli erőművek közötti egyenlő bánásmódot. A hálózati tartalékban részt vevő erőművek esetében előfordulhat, hogy e költségeket már megtérítették, így ezek az erőművek előnyös helyzetben lehetnek más szereplőkhöz képest.

               (72)

               Németország elmagyarázta továbbá, hogy alacsony változó költségekre számít a létesítmények üzemben tartásával és rendelkezésre állásának biztosításával összefüggő állandó költségekhez képest.

               (73)

               A felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételét illetően Németország kifejtette, hogy a piac és a tartalék szigorú elkülönítése elvének betartása azzal is jár, hogy a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók nem vehetnek részt a kapacitástartalékban, hanem teljes egészében a piac rendelkezésére kell állniuk.

               (74)

               A határokon átnyúló részvétel tekintetében Németország elutasítja a Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban megfogalmazott azon álláspontot, hogy azt lehetővé kellene tenni. Hangsúlyozta, hogy a Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozat (146) preambulumbekezdésében rögzített teljesítménycsökkentési koncepció jelenleg nem alkalmazható olyan stratégiai tartalékokra, amelyeket csupán a piaci erőforrások teljes kimerítése után aktiválnak. Ennek különösen az az oka, hogy az ezeken a rendszerösszekötőkön áthaladó áramlást a piac-összekapcsolási algoritmus alkalmazásával határozzák meg, vagyis arra Németország nem gyakorol hatást.

         5.1.3.   A versenyre és a kereskedelemre gyakorolt hatásokkal kapcsolatos észrevételek

               (75)

               Németország egyetért a Bizottság azon észrevételével, hogy a mérlegkörfelelősöket ösztönözni kell arra, hogy folyamatosan kiegyenlített állapotot biztosítsanak, továbbá hogy nem engedhető meg, hogy a kiegyenlítetlenség orvoslása tekintetében pénzügyileg kedvező legyen számukra az átvitelirendszer-irányítóra való hagyatkozás. Németország elmagyarázta, hogy ennek fényében alkalmazzák azt a szabályt, hogy a kapacitástartalék aktiválásának időpontjában a kiegyensúlyozási díjakat a napon belüli piac műszaki árkorlátjának kétszeresében határozzák meg.

         5.2.   Németország válasza az érdekeltek észrevételeire

               (76)

               Németország 2017. július 14-én válaszolt az érdekeltek Bizottság által továbbított észrevételeire. Németország a válaszát általános észrevételekre, a program szükségességével, az azzal összefüggő támogathatósági szabályokkal és a program külföldi kapacitások befogadására való nyitottságával kapcsolatos észrevételekre tagolta.

         5.2.1.   Általános észrevételek

               (77)

               Általános megjegyzésként Németország megállapította, hogy az észrevételek általánosságban egyetértéssel fogadták a programot és annak kialakítását, továbbá kiemelte, hogy nagyon kevés olyan válaszadó volt, amely teljes egészében elutasította volna a programot.

         5.2.2.   A tartalék szükségességével kapcsolatos észrevételek

               (78)

               Németország kiemelte, hogy a válaszadók többsége a Németországban zajló energetikai átállás összefüggésében hasznos biztosítéknak tekintette a kapacitástartalékot. Németország hangsúlyozta, hogy a 22 válaszadó közül mindössze négy utasította el a kapacitástartalék megvalósítását, amelyek közül kettő inkább egy, a piac egészére kiterjedő kapacitásmechanizmus alkalmazása mellett érvelt.

         5.2.3.   A támogathatósággal kapcsolatos észrevételek (a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók és a külföldi kapacitás tekintetében)

               (79)

               Németország felhívta a figyelmet arra, hogy az e tekintetben beérkezett észrevételek szinte kizárólag a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételére vonatkoztak. Németország válasza a különböző, felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók és beszerzési közösségi szolgáltatók által jelzett fő problémákat és kéréseket érinti. Mivel Németország vállalta a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételére vonatkozó vitatott feltételek módosítását, a kérdéssel részletesebben a Németország kötelezettségvállalásait tárgyaló 6. szakasz foglalkozik.

               (80)

               Németország emellett azt a következtetést vonta le a beérkezett válaszok alapján, hogy a válaszadók többsége egyetért Németországgal abban, hogy a külföldi kapacitás részvételének biztosítása a gyakorlatban nehezen kivitelezhető, és egyúttal csekély hozzáadott értéket képvisel, tekintettel a kitűzött célra és a kapacitástartalék kialakítására. Németország hangsúlyozta, hogy a határokon átnyúló részvételt támogató három válaszadó nem fogalmazott meg konkrét javaslatokat annak gyakorlati megvalósítását illetően.

         6.   NÉMETORSZÁG KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSAI

               (81)

               A Bizottság további vizsgálatai és az érdekeltektől beérkezett észrevételek nyomán Németország kifejezte arra való hajlandóságát, hogy a fennmaradó aggodalmak eloszlatása érdekében több szempontból módosítsa a kapacitástartalékra irányadó feltételeket.

               (82)

               Németország először is vállalta a változó költségek megtérítésére vonatkozó szabályok felülvizsgálatát. Németország a továbbiakban nem fogja megtéríteni ezeket a költségeket, így a kapacitástartalékhoz való hozzájárulás érdekében ajánlatot benyújtó kapacitásszolgáltatóktól elvárják, hogy ajánlatukban mind az állandó, mind a változó költségeiket szerepeltessék. Ez utóbbi azzal jár, hogy fel kell mérni, hány alkalommal kerül sor a kapacitástartalék aktiválására.

               (83)

               Másodszor – a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók tekintetében – Németország vállalta, hogy a következőképpen módosítja a támogatási programot (10):

                           a)

                           megengedett a közepes feszültségű hálózatokhoz csatlakozó terhelési egységek részvétele, ami jelentősen kiterjeszti a részvételre jogosult, felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók körét;

                           b)

                           megengedett a terhelések összevonása (azaz a különböző terhelések egyetlen felhasználóoldali válasszal kapcsolatos termékké történő egyesítése), ami jobb és hatékonyabb felhasználóoldali válaszszolgáltatás biztosítását teszi lehetővé, és nagyban megkönnyíti a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételét;

                           c)

                           a kisebb terhelési egységek külön-külön történő részvételének megkönnyítése érdekében a minimális mennyiséget 10 MW-ról 5 MW-ra csökkentették;

                           d)

                           a teljes energiamennyiséget immár nem két évre, hanem hat hónapra előre kell megvásárolni, ami csökkenti a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók számára a részvétellel összefüggő kockázatot, és következésképpen a költségeket is (11);

                           e)

                           az évente elvégzendő tesztek számát 12-ről 2-re csökkentették. Mivel a tesztek végrehajtása a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók számára viszonylag költséges (magas aktiválásonkénti változó költséggel jár), e módosítás várhatóan lehetővé teszi a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatóknak, hogy versenyképesebb ajánlatokat nyújtsanak be, és ezáltal fokozódjon a verseny a közbeszerzési eljárás során;

                           f)

                           a tartalékban kizárólag nem rugalmas terheléssel lehet részt venni, amit annak előírásával biztosítanak, hogy a részvétel kizárólag olyan terheléssel lehetséges, amely az elmúlt 36 hónapban nem vett részt az ABLAV szerinti megszakíthatósági rendszerben vagy a kiegyenlítő piacon; továbbá

                           g)

                           a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételének időtartama korlátozott, amivel arra kívánják ösztönözni azokat, hogy végső soron közvetlenül a villamosenergia-piacon értékesítsék a rugalmas kapacitásukat. A tartalékban való részvételüket követően (amely vagy két évig tart, vagy négy évig egy év várakozási időszakkal) részt vehetnek a piacon (az ABLAV-támogatáson alapuló megszakíthatósági rendszerben azonban nem). Az üzemeltetőknek a közbeszerzési eljáráson való részvételük előtt dönteniük kell, hogy a két rendszer (kétéves részvétel, illetve négyéves részvétel és egyéves várakozási időszak) közül melyiket választják.

               (84)

               Harmadrészt Németország vállalta, hogy felülvizsgálja az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb esettel kapcsolatos számítások módszertanát annak érdekében, hogy azok a termelés megfelelőségére vonatkozó értékelés legkorszerűbb módszereit tükrözzék. E felülvizsgálat magában fogja foglalni egy megbízhatósági szabvány kiszámítását, amelynek során figyelembe veszik az ellátásbiztonság megnövekedett mértékével járó, tágabb értelemben vett társadalmi költségeket és előnyöket. Németország vállalta továbbá, hogy e felülvizsgált módszertan és a megbízhatósági szabvány alapján meghatározza a kapacitástartalék szükségességét és méretét az első teljesítési időszakra vonatkozóan.

               (85)

               Negyedrészt Németország vállalta, hogy a tartalék volumenét a három teljesítési időszak tekintetében legfeljebb 2 GW-ra korlátozza.

               (86)

               Ötödrészt Németország vállalta, hogy 2,5 GW-ról 1 GW-ra csökkenti az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb helyzetre vonatkozó forgatókönyv összefüggésében a kiegyenlítési csalással kapcsolatos feltételezéshez meghatározott mennyiséget. Németország szerint ez tükrözi azt, hogy a villamosenergia-törvény (Strommarktgesetz) (12) immár rendelkezik a csalás visszaszorításáról, még ha az teljesen nem is kerülhető el. Mindazonáltal a csalás továbbra is megmarad bizonytalansági tényezőként, ezért a kiegyenlítési csalást az ellátás biztonságával összefüggő okokból továbbra is figyelembe kell venni. Németország jelezte továbbá, hogy módosítani fogja az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb helyzetre vonatkozó forgatókönyv hagyományos erőművek rendelkezésre állásával kapcsolatos feltételezését, tekintettel az üzemeltetők által a Bundesnetzagentur felé tett, bezárási szándékra vonatkozó bejelentések nagy számára. Németország abból a feltételezésből indul ki, hogy a bejelentett bezárások a jelenlegi ütemben fognak folytatódni, ami további 2 GW bezárással érintett kapacitást jelent. A felülvizsgált feltételezések ezenkívül a (84) preambulumbekezdésben említett felülvizsgált megfelelőségértékelés részét fogják képezni.

         7.   AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE

   7.1.   A támogatás megléte

               (87)

               A 3. szakaszban leírtaknak megfelelően a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban azt az előzetes következtetést vonta le, hogy a kapacitástartalék a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak minősül.

               (88)

               Bár Németország azt állította, hogy a kapacitástartalék szerinti kifizetések az Altmark-ítéletben meghatározott feltételeknek megfelelő általános gazdasági érdekű szolgáltatásért járó ellentételezésnek tekintendők, és így nem minősülnek állami támogatásnak, a Bizottság kétségeit fejezte ki az első és a negyedik Altmark-kritérium teljesülésével összefüggésben.

               (89)

               Az első Altmark-kritérium vonatkozásában a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban aggodalmainak adott hangot azzal kapcsolatban, hogy a program megfelel-e a 2009/72/EK irányelvnek. Erre különösen az adott okot, hogy a támogatási program diszkriminatív lehet, mivel úgy tűnik, hogy de facto kizárja a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók, illetve de jure a külföldi kapacitásszolgáltatók tartalékban való érdemi részvételét. Az eljárás megindításáról szóló határozatban emellett megkérdőjelezték azt, hogy a program szükséges-e a németországi villamosenergia-ellátás biztonsága szempontjából, tehát indokolható-e az ellátásbiztonság garantálásának célkitűzésével. Végül az eljárás megindításáról szóló határozatban emlékeztettek arra, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás kizárólag akkor lehet indokolt, ha igazolják, hogy a piac nem volt képes kielégítő eredményt biztosítani, továbbá hogy fontos piaci reformok hiányában Németországban a piac erre nem képes.

               (90)

               A Bizottság a megkülönböztetés fent említett gyanúja miatt kételkedett továbbá abban, hogy teljesült a negyedik Altmark-kritérium. A Bizottság megjegyzi, hogy ugyan az eljárás megindításáról szóló határozatban megfogalmazott kétségek némelyikét eloszlatták, azok közül több továbbra is fennáll.

               (91)

               A Bizottság először is tudomásul veszi a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók tekintetében javított – a (83), valamint a (118)-(122) preambulumbekezdésben bemutatott és értékelt – támogathatósági kritériumokat. Ezek a módosítások megszüntetik a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók és más kapacitásszolgáltatók közötti megkülönböztetést. Ezenkívül növelik a lehetséges résztvevők számát, és ezáltal fokozzák a versenyt, valamint arányosabb ellentételezést biztosítanak a közbeszerzési eljárás során.

               (92)

               Másodszor a Bizottság úgy tekinti, hogy a külföldi részvétel kizárása indokolt lehet, mivel azokban a rendkívüli helyzetekben, amelyekben a kapacitástartalékot aktiválják, a behozatali kapacitást a (125) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően eleve teljesen kimerítették.

               (93)

               Harmadszor a Bizottság tudomásul veszi a Németország által a szükségesség értékelése kapcsán eszközölt – a (84) és a (85) preambulumbekezdésben meghatározott és a 7.3.2. szakaszban értékelt – javításokat. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a szükségesség rendkívüli események valószínűségével kapcsolatban reális információkkal szolgáló értékelésének fontossága abban rejlik, hogy megalapozhatja a beavatkozás mértékének megfelelő meghatározását.

               (94)

               A Bizottság ugyanakkor továbbra is kételkedik abban, hogy a szóban forgó intézkedés általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak tekinthető. A Bizottság emlékeztet arra, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás kizárólag akkor értelmezhető, ha a piac nem képes az elvárt szinten biztosítani az ellátás biztonságát. Nem lenne helyénvaló általános gazdasági érdekű szolgáltatásként meghatározni egy olyan tevékenységet, amely rendes piaci körülmények között is biztosítható. Annak elemzése során, hogy egy adott szolgáltatást a piac is képes-e nyújtani, figyelembe kell venni a piac működésének lehetséges változásait is.

               (95)

               A Bizottság megjegyzi, hogy Németország ugyan az elkövetkező években több piaci reformot és infrastrukturális projektet tervez megvalósítani, a villamosenergia-piacon továbbra is jelentős piaci elégtelenségek figyelhetők meg, amelyeket nem kezeltek. Jelentős regionális egyensúlyhiányok figyelhetők meg például a villamosenergia-kereslet és -kínálat tekintetében, amelyek az észak–déli irányú átviteli hálózatok szűk keresztmetszeteire, valamint a kereslet és a kínálat alakulásának Észak- és Dél-Németország közötti eltéréseire vezethetők vissza; ez utóbbit különösen a szélenergia jelentős léptékű észak-németországi fejlesztésének folytatódása, valamint a különösen Dél-Németországra hatást gyakorló atomerőművek bezárására irányuló döntés okozza. Ennek következtében a regionális egyensúlyhiányok súlyosbítják a németországi piac forráshiánnyal kapcsolatos problémáját, különösen a dél-németországi villamosenergia-kapacitás tekintetében, ott ugyanis az árak jellemzően alacsonyabbak annál, mint amilyenek abban az esetben lennének, ha a regionális hiány teljes mértékben megjelenne az árképzésben. Dél-Németországban így fennáll annak a kockázata, hogy olyan kapacitások tűnnek el a piacról, amelyek egy teljes mértékben működőképes piacon nyereségesek lennének, és amelyekre az atomenergia kivezetését követően szükség lehet. Ez a helyzet fokozza az ellátás biztonságával kapcsolatos kockázatot.

               (96)

               A Bizottság ezen túlmenően megjegyzi, hogy a kereslet kielégítéséhez szükséges beruházásokat a villamosenergia-piac rendes működésének kellene ösztönöznie. Németország intézkedéseket tesz a piac működésének javítása érdekében, így például a rugalmas kapacitásba történő beruházások nyereségességének növelése érdekében javítja az árjelzéseket. A Bizottság üdvözli ezeket az intézkedéseket, és úgy véli, hogy azok a jövőben valószínűleg ösztönzik a kapacitásba történő beruházások növekedését. Ugyanakkor időbe fog telni, amíg ezek a reformok kézzelfogható hatást gyakorolnak a piacra, és az azok által az ellátásbiztonság németországi helyzetére kifejtett hatást nehéz előre jelezni. Mindenesetre a dolgok jelenlegi állása szerint a piac nem képes teljes mértékben arra, hogy a rugalmas kapacitásba történő szükséges beruházások beindításával garantálja az ellátásbiztonság megfelelő szintjét.

               (97)

               A Bizottság ismételten rámutat arra, hogy amíg a piac számára nem teszik lehetővé azt, hogy a lehető legteljesebb mértékben elérje a kitűzött szakpolitikai célt, azaz az ellátás biztonságát, addig az általános gazdasági érdekű szolgáltatás nem lehet indokolt. A Bizottság ezért úgy tekinti, hogy az intézkedés nem minősülhet tényleges általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak, és ezért nem zárható ki, hogy előnyhöz juttatja a kedvezményezetteket.

               (98)

               A Bizottság éppen ellenkezőleg azt állapítja meg, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban leírtaknak megfelelően az intézkedést állami forrásokból finanszírozzák, és az az államnak betudható, tekintettel az EnWG 13e. cikkében foglalt jogszabályi rendelkezésekre. Ez abból következik, hogy a programot a német állam dolgozta ki, amely jogszabályban rendelkezik arról, hogy annak költségei a hálózati díjak emelése útján az összes fogyasztóra átháríthatók. A Vent de Colère-ítélet alapján tehát állami források bevonása történik, és a program az államnak betudható. Emellett a kapacitástartalék-rendelet előírja, hogy az átvitelirendszer-irányítók levonják a költségeikből a program keretében szerzett bevételeiket. Ebből az következik, hogy az állam hatalmazza fel jogszabály alapján az átvitelirendszer-irányítókat arra, hogy a szükséges forrásokat megállapítsák és beszedjék. A források alapjául a kapacitástartalék-rendelet szolgál, és azokat az átvitelirendszer-irányítók együttesen kezelik. Így tehát azok mindvégig az állami hatóságok befolyása alatt maradnak. Mivel a finanszírozási mechanizmust és a jogszabályt e tekintetben nem módosították az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadása óta, a Bizottság megerősíti azt az eljárás megindításáról szóló határozatban rögzített előzetes következtetést, hogy a programot állami forrásokból finanszírozzák és az az államnak betudható.

               (99)

               A Bizottság ezenkívül az eljárás megindításáról szóló határozatban foglaltakkal összhangban úgy tekinti, hogy az intézkedés alkalmas a villamosenergia-piacon zajló verseny és kereskedelem befolyásolására, ugyanis a németországi villamosenergia-piac – a (33) preambulumbekezdésnek megfelelően – a verseny szempontjából nyitott, továbbá összeköttetésben áll a szomszédos villamosenergia-piacokkal.

               (100)

               mivel nem zárható ki, hogy a program előnyhöz juttatja a kedvezményezetteket, és hogy teljesülnek a támogatás meglétének egyéb feltételei, a Bizottság nem zárhatja ki annak lehetőségét, hogy a szóban forgó program támogatásnak minősül, ezért elvégzi az annak összeegyeztethetőségére vonatkozó értékelést.

         7.2.   A támogatás jogszerűsége

               (101)

               Németország bejelentette a támogatási programot a Bizottságnak, és még nem hajtotta azt végre. Németország ezzel eleget tett a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdése értelmében rá háruló kötelezettségeknek.

         7.3.   A támogatás összeegyeztethetősége a belső piaccal

               (102)

               A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban arra az előzetes álláspontra helyezkedett, hogy a kapacitástartalék a kielégítő termelés és az ellátásbiztonság biztosítására irányuló támogatási programnak tekinthető, és ezért az iránymutatás 3.9. szakaszának hatálya alá tartozik, amely meghatározza azon feltételeket, amelyek alapján a kielégítő termelés biztosítására irányuló támogatás a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető. A kielégítő termelés biztosítására irányuló intézkedések akkor tekinthetők összeegyeztethetőnek, ha az iránymutatás (27) bekezdésében felsorolt alábbi összeegyeztethetőségi kritériumok teljesülnek: (13)

                           a)

                           pontosan meghatározott közös érdekű célkitűzéshez való hozzájárulás (7.3.1. szakasz);

                           b)

                           az állami beavatkozás szükségessége (7.3.2. szakasz);

                           c)

                           megfelelőség (7.3.3. szakasz);

                           d)

                           ösztönző hatás (7.3.4. szakasz);

                           e)

                           arányosság (7.3.5. szakasz);

                           f)

                           a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt indokolatlan negatív hatások elkerülése (7.3.6. szakasz); továbbá

                           g)

                           átláthatóság (7.3.7. szakasz).

         7.3.1.   Pontosan meghatározott közös érdekű célkitűzéshez való hozzájárulás

               (103)

               Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a kapacitástartalék célkitűzése a villamosenergia-ellátás biztonságával kapcsolatos aggodalmak orvoslása. A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket azon – az iránymutatás (220) bekezdéséhez kapcsolódó – előzetes megjegyzéssel kapcsolatban, amely szerint valószínűtlen, hogy a kapacitástartalék aláássa a környezeti szempontból káros támogatások kivezetésének célkitűzését, valamint hogy elsősorban a kielégítő termelés biztosításának e negatív környezeti hatásokkal nem járó alternatív megoldásait kell megfontolni (14).

               (104)

               A Bizottsághoz nem érkeztek be erre a kérdésre vonatkozó észrevételek, ezért továbbra is valószínűtlennek tartja, hogy a kapacitástartalék aláássa a környezeti szempontból káros támogatások kivezetésének célkitűzését, mivel szükséges Németország azon jelenlegi erőfeszítései szempontjából, hogy a fenntarthatóbb energiaszerkezetre való energetikai átállását kezelje, továbbá kiegészíti azokat.

               (105)

               Ennek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a váratlan hiány eseteinek kezelésére szolgáló kapacitástartalék révén elért ellátásbiztonság olyan közös érdekű célkitűzést képvisel, amelynek megvalósításához a kapacitástartalék hozzájárul.

         7.3.2.   Az állami beavatkozás szükségessége

               (106)

               Az iránymutatásban meghatározott kulcsfontosságú követelmények egyike az, hogy az intézkedés szükségességét úgynevezett megfelelőségértékelés alapján kell igazolni. A (35) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban az alábbiakra való tekintettel megkérdőjelezte az intézkedés szükségességét:

                           a)

                           a beavatkozás objektív értékeléséhez szükséges alapvető paraméterek (különösen a kiesett terhelés értékére vonatkozó gazdasági mutató és a megbízhatósági szabvány) hiánya, valamint

                           b)

                           a legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyv alapjául szolgáló feltételezések némelyikének észszerűségével kapcsolatos kétségek.

               (107)

               A 6. szakaszban leírtaknak megfelelően Németország vállalta, hogy ezen aggodalmak eloszlatása érdekében javítja a megfelelőségértékelési módszertanát és felülvizsgálja a feltételezéseket.

               (108)

               A Bizottság tudomásul veszi a Németország által a kapacitástartalék szükségességének meghatározására szolgáló módszertan (84) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően történő felülvizsgálata iránt tett kötelezettségvállalást. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a legkedvezőtlenebb eset hatásainak kiszámítására vonatkozó módszertan felülvizsgált – a második közbeszerzési eljárástól kezdődően alkalmazandó – változata a kapacitástartalék szükségességének és jövőbeli méretének objektívabb meghatározását eredményezi majd. A Bizottság különösen üdvözli a megbízhatósági szabvány mint az ellátásbiztonság gazdasági viszonyítási alapjának kiszámítását, amely lehetővé teszi az ellátásbiztonsággal összefüggő kockázatok elleni további védőintézkedések költség-haszon elemzését. A Bizottság megjegyzi, hogy Németország ugyan nem tett kötelezettségvállalást arra vonatkozóan, hogy a kiesett terhelés értékéhez kapcsolódó mérőszámokat használ az ellátásbiztonságért történő fizetésre való fogyasztói hajlandóság kiszámítása során, azonban vállalta, hogy kiszámítja a kapacitástartalék tágabb értelemben vett gazdasági-társadalmi hatásait. E számítások célkitűzése az, hogy elkerüljék a túlzott mértékű kapacitás költséges beszerzését. Ezzel el kívánják kerülni azt, hogy az állam olyan mértékű „biztosítékot” vásároljon, amely meghaladja a fogyasztók ellátásbiztonságért történő fizetésre való hajlandóságát. A Bizottság úgy tekinti, hogy a Németország által vállalt megközelítéssel elkerülhető a költséges, túlzott mértékű beszerzés.

               (109)

               A legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyv alapjául szolgáló fő feltételezések kapcsán a Bizottság tudomásul veszi a Németország által a kiegyenlítési csalás mértékének visszaszorítása érdekében a (86) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően tett kötelezettségvállalást. A Bizottság elfogadja, hogy a kiegyenlítési csalás valószínűsége akkor a legnagyobb, ha a kínálat szűkös, az árak pedig magasak. A Bizottság ugyanakkor úgy véli, hogy észszerű csökkenteni a feltételezéshez kapcsolódó mértéket, mivel a jogszabálymódosítások megnehezítették az ilyen jellegű csalások elkövetését. A Bizottság ezenkívül a Bundesnetzagentur felé bejelentett legújabb, bezárásokra vonatkozó információk fényében elfogadja a hagyományos termelést folytató belföldi erőművek bezárásai számának várható növekedését. E számadatokból az derül ki, hogy az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb helyzetre vonatkozó, a Bizottsághoz az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadása előtt benyújtott forgatókönyv kidolgozása (azaz 2016 novembere) és 2017 szeptembere között további 1,4 GW kapacitásnak megfelelő erőműbezárást jelentettek be a Bundesnetzagentur felé. Ez jelentősen magasabb, mint az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb helyzetre vonatkozó forgatókönyv szerint várt bezárási ütem, amely az ENTSO-E alapeseti forgatókönyve szerintin felül éves szinten 670 MW-nak megfelelő bezárási ütemmel számolt. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy az előadott bizonyítékok fényében észszerű felfelé kiigazítani a feltételezést.

               (110)

               A Bizottság megállapítja, hogy a stratégiai tartalék méretének megállapítása alapulhat az észszerűen feltételezhető legkedvezőtlenebb helyzetre vonatkozó forgatókönyv kiszámításán, feltéve, hogy e számítás figyelembe veszi a további védelem biztosátásának költségét annak társadalmi előnyeihez viszonyítva. A Bizottság megállapítja, hogy Németország kötelezettségvállalásainak eredményeként a kapacitástartalék meg fog felelni e megközelítésnek.

               (111)

               A program időtartamát illetően a Bizottság a befejező időpont hiányával kapcsolatos aggodalmakat fogalmazott meg az eljárás megindításáról szóló határozatban. A Bizottság megjegyzi, hogy Németország jelezte, hogy kétévente megfelelőségértékelést fognak végezni a kapacitástartalék további szükségességének megállapítása érdekében. Németország hangsúlyozza, hogy a kapacitástartalék méretét e számításoknak megfelelően ki fogják igazítani.

               (112)

               A Bizottság megítélése szerint a felülvizsgált megfelelőségértékelés alkalmas lesz a kapacitástartalék szükségességének és méretének meghatározására, valamint igazolták a tartalék szükségességét.

               (113)

               A Bizottság megismétli az eljárás megindításáról szóló határozatban rögzített érvelését (15), miszerint a stratégiai tartalékok megfelelő átmeneti intézkedések, amelyek például piaci reformokat kísérhetnek mindaddig, amíg a piac megfelelően nem működik, és a piaci szereplők megfelelően meg nem ismerik annak működését.

               (114)

               E megfontolások alapján a Bizottság hat évre, azaz három egymást követő kétéves teljesítési időszakra korlátozza a jóváhagyását, amelyek az első, 2019. október 1-jén lezáruló közbeszerzési eljárástól a harmadik teljesítési időszak végéig, tehát 2025. szeptember 30-ig tartanak.

         7.3.3.   Megfelelőség

               (115)

               A kapacitástartalék megfelelősége tekintetében a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban kétségeit fejezte a változó költségeknek a tartalék aktiválása esetén külön történő megtérítését, valamint a támogathatósági szabályokat illetően.

         7.3.3.1.   A változó költségek külön történő megtérítése

               (116)

               A változó költségeknek a tartalék aktiválása esetén külön történő megtérítése tekintetében a Bizottság megkérdőjelezte, hogy változó költségnek minősül-e az összes olyan költségkategória, amelyhez e külön megtérítést előirányozták. A Bizottság megjegyezte, hogy e költségek külön, a közbeszerzési eljárástól függetlenül történő megtérítéséből az következik, hogy e költségek tekintetében nem állna fenn verseny, amely biztosítaná, hogy azok a minimálisan szükséges mértékre korlátozódnak.

               (117)

               A Bizottság tudomásul vette Németország azon kötelezettségvállalását, hogy a (82) preambulumbekezdésben leírtaknak megfelelően az összes résztvevő tekintetében kizárja a változó költségek külön történő megtérítését. A Bizottság várakozásai szerint ez a módosítás fokozza a közbeszerzési eljárás során fennálló versenyt, mivel az eljárás résztvevőit arra ösztönzi, hogy az összes költségüket feltüntessék az ajánlatukban. Változó költségeik felmérése során a résztvevőknek feltételezésekkel kell élniük arra vonatkozóan, hogy a kapacitástartalék hány alkalommal kerül aktiválásra, tekintettel arra, hogy kizárólag a tartalék aktiválása esetén merülnek fel változó költségek. A Bizottság megjegyzi, hogy mivel az üzemanyag-ellátás biztonságának költségeit többé nem térítik meg külön, ez a költségelem beépül a versenyfolyamatba, és egyenlő feltételeket teremt az összes lehetséges kapacitásszolgáltató számára. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy az e tekintetben megfogalmazott kétségeit megfelelően eloszlatták.

         7.3.3.2.   Támogathatósági kritériumok

      A felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvétele

               (118)

               A kapacitástartalékra vonatkozó támogathatósági kritériumok tekintetében a Bizottság aggodalmát fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók több részvételi feltétel miatt is hátrányos helyzetbe kerülhetnek a termelő létesítményekhez képest, és így de facto ki lennének zárva a tartalékban való részvételtől.

               (119)

               A Bizottság tudomásul vette a Németország által e tekintetben tett, a (83) preambulumbekezdésben ismertetett kötelezettségvállalásokat, és úgy tekinti, hogy a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételére irányadó módosított feltételek egyenlő versenyfeltételeket teremtenek a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók és más kapacitásszolgáltatók számára.

               (120)

               E kötelezettségvállalások két fontos szempontból javítják a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók versenyhelyzetét. A kötelezettségvállalások egyik csoportja kiterjeszti a támogathatósági kritériumokat olyan terhelésekre, amelyekkel az eredetileg bejelentett feltételek alapján egyébként nem lett volna lehetséges a részvétel. Ezek közé tartoznak a kisebb (5 és 10 MW közötti) terhelések, azok a terhelések, amelyek aktiválása csak beszerzési közösségi szolgáltatón keresztül lehetséges, továbbá az átviteli hálózat helyett közepes feszültségű hálózathoz csatlakozó terhelések. A módosítások második csoportja pénzügyi szempontból vonzóbbá és kevésbé kockázatossá teszi a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók számára a kapacitástartalékban való részvételt. Különösen a tesztek maximális számának csökkentése, valamint a villamos energia felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók általi előre történő megvásárlására előírt időtartam lerövidítése fogja csökkenteni a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók várható költségeit és adott esetben javítani azok termelő létesítményekkel szembeni versenyképességét a közbeszerzési eljáráson.

               (121)

               Bár ezek a módosítások a termelő létesítményekéivel egyenlő versenyfeltételeket biztosítanak a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatóknak, a Bizottság elfogadja, hogy az utóbbiakra bizonyos korlátozások érvényesek. Így különösen a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók részvételét a rugalmatlan terhelést biztosító felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatókra korlátozó rendelkezés azt hivatott megakadályozni, hogy a rugalmas kapacitásukat eleve a piacon felkínáló meglévő rugalmas erőforrások a kapacitástartalékot választva kivonuljanak a piacról. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a rendelkezés megakadályozza, hogy a rugalmas terhelési egységek a kapacitástartalékhoz csatlakozva kivonuljanak a piacról, és egyúttal biztosítja a rugalmatlan terhelési egységek rugalmassá válását. Ehhez hasonlóan indokolt a részvétel időtartamának korlátozása is, mivel az arra ösztönzi a rugalmassá vált felhasználóoldali válaszkapacitást, hogy a kapacitástartalékból való kilépést követően aktív legyen a villamosenergia-piacon, ami hosszú távon csökkentheti a kapacitástartalék szükségességét.

               (122)

               E megfontolások alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatókkal szembeni, kapacitástartalékon belüli de facto megkülönböztetéssel kapcsolatos aggodalmait eloszlatták.

      A külföldi kapacitás részvétele

               (123)

               A (42) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban kétségeit fejezte ki és észrevételek benyújtását kérte a külföldi termelők kizárásával kapcsolatban. A németországi hatóságok az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadását megelőzően tartott, bejelentés előtti tárgyalások keretében elmagyarázták, hogy a külföldi kapacitás kizárásának két fő oka van. Először is a külföldi kapacitásszolgáltatók részvételének lehetővé tétele rendszerösszekötő kapacitás lekötését követelné meg. Másodszor a rendszerösszekötő kapacitás kapacitástartalék kapcsán történő lekötése azt követelné meg, hogy e kapacitás szolgáltatója ne termelhessen, illetve értékesíthessen energiát a saját nemzeti piacán, hanem teljes egészében a németországi átvitelirendszer-irányító rendelkezésére álljon.

               (124)

               A Bizottság tudomásul veszi, hogy a piaci szereplőktől az eljárás megindításáról szóló határozattal összefüggésben beérkezett válaszok e tekintetben nem tartalmaztak új érveket. Ugyan két válaszadó hangsúlyozta, hogy elviekben minden kapacitásmechanizmusnak nyitottnak kellene lennie a külföldi szereplők részvétele előtt, nem fogalmaztak meg érveket azzal kapcsolatban, hogy miért torzulna a piac, illetve hogyan lehetne ezt a részvételt hatékonyan megszervezni.

               (125)

               A Bizottság először is úgy véli, hogy a kapacitástartalék aktiválásához vezető hiány esetében nincs hozzáadott érték, ugyanis ekkor minden esetben behozatalra használják fel a teljes rendszerösszekötő kapacitást. Másodszor a program kialakításánál fogva biztosítja, hogy a kapacitástartalék teljes mértékben elkülönüljön a piactól, tehát az sem a piac rövid távú működését, sem pedig a hosszú távú beruházási jelzéseket nem torzítja. Ez egyúttal biztosítja azt is, hogy a tartalék nem érinti a külföldi kapacitást, vagyis nem indokolt a külföldi kapacitásnak a torzulások megszűntetése céljából történő részvétele, ahogy arra például egy, a piac egészére kiterjedő mechanizmus esetében szükség lenne. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy helyénvaló csak a belföldi kapacitás kapacitástartalékban való részvételét lehetővé tenni.

               (126)

               E megfontolások alapján a Bizottság a kapacitástartalékot megfelelőnek ítéli a közös érdekű célkitűzés elérésére.

         7.3.4.   Ösztönző hatás

               (127)

               Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kapacitástartalék a kedvezményezettek magatartását befolyásoló ösztönző hatást fejt ki. Mivel harmadik felektől nem érkeztek ezzel kapcsolatos észrevételek, a Bizottság megerősíti ezt a következtetést.

         7.3.5.   Arányosság

               (128)

               Az intézkedés arányossága vonatkozásában a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban megismételte a korlátozó támogathatósági követelményekkel kapcsolatos aggodalmait. Amennyiben a pályázaton való részvétel lehetőségét szükségtelenül korlátozzák, fennáll annak a kockázata, hogy a támogatás nem a szükséges minimumra korlátozódik.

               (129)

               Ezenkívül annak biztosításához, hogy a szükséges mértéken felül nem nyújtanak támogatást, igazolni kell, hogy a stratégiai tartalék formájában fenntartott kapacitástöbblet gazdaságilag célszerű, továbbá a fogyasztók kapacitásért történő fizetésre való hajlandóságát tükrözi. Emellett az is szükséges, hogy a tartalékot kivezessék, miután a piaci reformokat végrehajtották és a folyamatban lévő energetikai átállás kapacitásra gyakorolt hatása nagyobb bizonyossággal ismert.

               (130)

               A Bizottság aggodalmait Németország 0. szakaszban részletezett kötelezettségvállalásai eloszlatták. A Bizottság így különösen megjegyzi, hogy a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltatók javított részvételi lehetőségei biztosítani fogják a közbeszerzési eljárás során a kellő mértékű versenyt, valamint ezáltal a támogatás arányos mértékét. A Bizottság úgy véli továbbá, hogy a felülvizsgált megfelelőségértékelés biztosítani fogja, hogy arányos mennyiségű kapacitást szerezzenek be. Végezetül a Bizottság megismétli, hogy a határozat a jóváhagyás időtartamát a (114) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően hat évre korlátozza.

               (131)

               E megfontolások alapján a Bizottság meggyőződött arról, hogy a kapacitástartalék kialakításánál fogva biztosítani fogja a támogatás arányosságát.

         7.3.6.   A versenyre és a kereskedelemre gyakorolt indokolatlan negatív hatások elkerülése

               (132)

               A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban kiemelte, hogy a kiegyensúlyozási díjakat a napon belüli piacon érvényes műszaki árkorlát kétszeresében határozták meg. Megjegyezte, hogy e megközelítés gazdaságilag kevésbé hatékonynak bizonyulhat, mint a napon belüli felső árkorlátnak a maximális kiegyensúlyozási díjjal megegyező összegben történő meghatározása, amely utóbbinak pedig a kiesett terhelés értékét kell tükröznie. A Bizottság ezért ismételten kifejtette, hogy a kiesett terhelés értékének meghatározására lenne szükség annak érdekében, hogy elkerüljék a túlzott és torzító hatású kiegyensúlyozási díjak alkalmazását.

               (133)

               A Bizottság aggodalmaival összefüggésben Németország kifejtette, hogy a 10 000 EUR/MWh összegű napon belüli felső árkorlát nem a napon belüli piacon jogilag meghatározott maximális ár, hanem pusztán a piacot működtető tőzsdéken alkalmazott műszaki korlátot jelenti. Az árak akár 20 000 EUR/MWh-ig is emelkedhetnek – például a tőzsdén kívüli ügyletek esetében –, és ezen árszint elérése esetén történik a tartalék aktiválása. Ez lehetővé teszi a piaci szereplőknek, hogy „fedezzék” a pozíciójukat a kitettségüknek megfelelő összegig.

               (134)

               A Bizottság megjegyzi, hogy a Németország által tett pontosítások valóban eloszlatják azt az aggodalmat, hogy a piaci szereplők nem lennének képesek bebiztosítani magukat az esetleges szankciókkal szemben. Mivel lehetővé tették, hogy az ár elérje a tartalék aktiválásakor fizetendő kiegyensúlyozási díj értékét, a piaci szereplők teljes mértékben kihasználhatják a tartalék aktiválásának elkerülése érdekében az összes rendelkezésre álló erőforrást.

               (135)

               A Bizottság tudomásul veszi, hogy Németország nem vállalta a kiesett terhelés értékének kiszámítását vagy meghatározását. Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság hangsúlyozta a kiesett terhelés értéke meghatározásának mind a szükségesség értékelése, mind a maximális piaci ár meghatározása szempontjából fennálló fontosságát. A (108)preambulumbekezdésben a Bizottság kifejtette, hogy a Németország által alkalmazott megközelítés, miszerint a kapacitástartalék tágabb értelemben vett gazdasági-társadalmi hatását számítják ki, ugyanúgy elérte a költséges, túlzott mennyiségű beszerzés elkerülésének célkitűzését. E megközelítés tehát megfelelő, és a tartalék hatását a rendkívüli helyzetekre korlátozza úgy, hogy az ne legyen hatással a villamosenergia-piaci versenyre. Ezenkívül a maximális ár meghatározásának hiánya azt jelenti, hogy az ár elviekben elérheti a kiesett terhelés értékét attól függetlenül, hogy meghatározták-e vagy sem. A Bizottság bizonyos abban, hogy a 20 000 EUR/MWh összegben meghatározott kiegyensúlyozási díj mellett valószínűtlen, hogy az ellátás biztonsága szempontjából fontos kapacitások nem fognak rendelkezésre állni, amikor azokra szükség lesz.

               (136)

               A Bizottság emlékeztet továbbá arra, hogy mivel a tartalékot kizárólag akkor aktiválják, ha a piaci kiegyenlítés elmarad, a piac és a tartalék egyértelműen elkülönül egymástól. Ez a szabály garantálja azt, hogy a program nem gyakorol hatást a villamosenergia-piaci versenyre és kereskedelemre.

               (137)

               A Németország által benyújtott pontosítások alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az intézkedés nem gyakorol indokolatlan negatív hatást a versenyre és a kereskedelemre.

         7.3.7.   Átláthatóság

               (138)

               Az eljárás megindításáról szóló határozatban leírtaknak megfelelően a németországi hatóságok az iránymutatás 3.2.7. szakaszában meghatározott átláthatósági szabályokat fogják alkalmazni, amennyiben azok alkalmazandók a kapacitástartalék alapján nyújtott támogatásra. Ez a követelmény tehát teljesül.

         8.   VÉGKÖVETKEZTETÉS

               (139)

               A fentiek tükrében és a Németország által tett kötelezettségvállalások alapján (6. szakasz) a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a támogatási program a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja és különösen az iránymutatás 3.9. szakasza alapján összeegyeztethető a belső piaccal,

         ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
   1. cikk
   A Németország által kapacitástartalék kialakítása céljából végrehajtani tervezett támogatási program a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján összesen három egymást követő kétéves teljesítési időszakra, 2025. szeptember 30-ig összeegyeztethető a belső piaccal.
   A támogatási program végrehajtása ennek megfelelően engedélyezett.
   2. cikk
   E határozat címzettje a Németországi Szövetségi Köztársaság.

      Kelt Brüsszelben, 2018. február 7-én.

            a Bizottság részéről

         Margrethe VESTAGER

            a Bizottság tagja

      (1)  HL C 159., 2017.5.19., 6. o.

      (2)  A Bizottság határozata (2017. április 7.) az SA.45852 (2017/N) számú állami támogatásról – Németország – Tartalék kapacitás – Felhívás észrevételek benyújtására az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdése értelmében (HL C 159., 2017.5.19., 6. o.).

      (3)  Verordnung zur Regelung des Verfahrens der Beschaffung, des Einsatzes und der Abrechnung einer Kapazitätsreserve (Kapazitätsreserveverordnung – KapResV).

      (4)  Ez nem vonatkozik ugyanakkor azokra a piacokra, amelyeken kilowattonkénti díjat fizetnek, ami a gyakorlatban a megszakítható terhelésekre vonatkozó szerződésekről szóló rendeletben („Verordnung über Vereinbarungen zu abschaltbare Lasten”, a továbbiakban: ABLAV) meghatározott megszakíthatósági rendszert, valamint a kiegyenlítő kapacitás piacát jelenti.

      (5)  Megjegyzendő, hogy ez egy évvel az eredetileg tervezett, 2018. októberi kezdési időpont után van.

      (6)  A C-280/00 sz. Altmark Trans GmbH és Regierungspräsidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH és Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht ügyben hozott 2003. július 24-i bírósági ítélet, ECLI:EU:C:2003:415.

      (7)  A C-262/12 sz. Association Vent De Colère! Fédération nationale és társai kontra Ministre de l'Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement és Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie ügyben hozott 2013. december 19-i bírósági ítélet ECLI:EU:C:2013:851.

      (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009/72/EK irányelve (2009. július 13.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.).

      (9)  HL C 200., 2014.6.28., 1. o.

      (10)  Megjegyzendő, hogy az alábbi szabályok – a (12) preambulumbekezdésben meghatározott, termelőkre is vonatkozó szabályokkal összhangban – létesítményenként, nem pedig üzemeltetőnként alkalmazandók. Így azok az üzemeltetők, amelyek hálózathoz való csatlakozásának alapjául több létesítmény is szolgál, különböző létesítményekkel vehetnek részt a különböző piacokon.

      (11)  Amennyiben a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltató saját maga termeli meg az általa felhasznált energia egy részét, ez a kötelezettség kizárólag az energia azon részére vonatkozik, amelyet a felhasználóoldali válaszintézkedéseket biztosító szolgáltató a hálózatról vételez, a saját termelésű részre azonban nem. Mindenesetre a kapacitástartalékhoz csakis olyan kapacitással járulhat hozzá, amely a hálózatról történő stabil energiafogyasztásának felel meg.

      (12)  Gesetz zur Weiterentwicklung des Strommarktes (Strommarktgesetz), 2016. július 26.

      (13)  A kielégítő termelés biztosítására irányuló intézkedésekkel kapcsolatban az iránymutatás 3.9.1–3.9.6. szakasza tartalmaz részletesebb tájékoztatást.

      (14)  Az Európai Bizottság rámutat arra, hogy jelenleg folynak a tárgyalások egy új, a villamos energia belső piacáról szóló rendeletre irányuló javaslatról (COM(2016) 861 javaslat, 2016. november 30., (átdolgozás)), azonban a jelen intézkedést nem befolyásolják a villamos energia piacának kialakítására vonatkozó jövőbeli szabályok.

      (15)  A kapacitástartalék befejező időpontjának hiányát az eljárás megindításáról szóló határozat 3.2.2.3. szakaszának a) pontja tárgyalja teljeskörűen.