title: Provedbena uredba Vijeća (EU) 2019/757 od 13. svibnja 2019. o provedbi članka 17. stavka 3. Uredbe (EU) br. 224/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Srednjoafričkoj Republici

text:
                  14.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 125/1

         PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) 2019/757
         od 13. svibnja 2019.
         o provedbi članka 17. stavka 3. Uredbe (EU) br. 224/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Srednjoafričkoj Republici
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 224/2014 od 10. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Srednjoafričkoj Republici (1), a posebno njezin članak 17. stavak 3.,
         uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 10. ožujka 2014. donijelo Uredbu (EU) br. 224/2014.

                     (2)

                     Odbor Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda, osnovan na temelju Rezolucije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 2127 (2013), 18. travnja 2019. ažurirao je informacije koje se odnose na jednu osobu koja podliježe mjerama ograničavanja.

                     (3)

                     Prilog I. Uredbi (EU) br. 224/2014 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELO JE OVU UREDBU:

            Članak 1.
            Prilog I. Uredbi (EU) br. 224/2014 mijenja se kako je navedeno u Prilogu ovoj Uredbi.

            Članak 2.
            Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

            Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
            Sastavljeno u Bruxellesu 13. svibnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednica

               F. MOGHERINI

            (1)  SL L 70, 11.3.2014., str. 1.

            PRILOG
            U Uredbi (EU) br. 224/2014, Prilogu I, dijelu A (Osobe) unos za osobu navedenu u nastavku zamjenjuje se sljedećim unosom:

               „12.   Abdoulaye HISSENE (poznat i kao: (a) Abdoulaye Issène, (b) Abdoulaye Hissein, (c) Hissene Abdoulaye, (d) Abdoulaye Issène Ramadane, (e) Abdoulaye Issene Ramadan, (f) Issene Abdoulaye)

                  Datum rođenja: (a) 1967., (b) 1. siječnja 1967.

                  Mjesto rođenja: (a) Ndele, Bamingui-Bangoran, Srednjoafrička Republika, (b) Haraze Mangueigne, Čad

                  Državljanstvo: (a) Srednjoafrička Republika, (b) Čad

                  Br. putovnice: diplomatska putovnica Srednjoafričke Republike br. D00000897, izdana 5. travnja 2013. (valjana do 4. travnja 2018.)

                  Nacionalni identifikacijski br.: osobna iskaznica Čada br. 103-00653129-22, izdana 21. travnja 2009. (istječe 21. travnja 2019.)

                  Adresa: (a) KM5, Bangui, Srednjoafrička Republika, (b) Nana-Grebizi, Srednjoafrička Republika, (c) Nidjari, N'Djamena, Čad

                  Datum uvrštenja na popis UN-a:17. svibnja 2017.

                  Ostale informacije: Hissène je bio ministar mladih i sporta u kabinetu bivšeg predsjednika Srednjoafričke Republike Michela Djotodije. Prije toga bio je predsjednik političke stranke Konvencija domoljuba za pravdu i mir. Također se etablirao kao vođa naoružanih paravojnih snaga u Banguiju, posebno u četvrti ‚PK5’ (treći okrug). Ime oca je Abdoulaye. Ime majke je Absita Moussa. Fotografija dostupna za uvrštenje u posebnu objavu Interpola i Vijeća sigurnosti UN-a. Poveznica na internetske stranice s posebnim objavama Interpola i Vijeća sigurnosti UN-a: https://www.interpol.int/en/notice/search/un/6098910

                  Informacije iz sažetka razloga za uvrštavanje na popis Odbora za sankcije:

               Abdoulaye Hissène uvršten je na popis 17. svibnja 2017. na temelju stavka 16. i stavka 17. točke (g) Rezolucije 2339 (2017) kao osoba koja ‚sudjeluje u radnjama kojima se podrivaju mir, stabilnost ili sigurnost u Srednjoafričkoj Republici ili im pruža potporu, što uključuje radnje koje ugrožavaju ili ometaju proces političke tranzicije ili proces stabilizacije i pomirenja i kojima se potiče nasilje,’ i ‚koja sudjeluje u planiranju, usmjeravanju, sponzoriranju ili izvođenju napada na misije UN-a ili međunarodne sigurnosne snage, uključujući MINUSCA-u, misije Europske unije i francuske operacije koje im pružaju potporu’.

                     Dodatne informacije:

               Abdoulaye Hissène i drugi članovi ex-Séléke surađivali su sa saboterima anti-Balake, koji su u savezu s bivšim predsjednikom Srednjoafričke Republike Françoisom Bozizéom, uključujući Maximea Mokoma, kako bi potaknuli nasilne prosvjede i sukobe u rujnu 2015. u okviru neuspjelog pokušaja državnog udara kako bi se srušila vlada dok je tadašnja prijelazna predsjednica Catherine Samba-Panza sudjelovala na Općoj skupštini UN-a 2015. Mokoma, Hissènea i druge osobe vlada Srednjoafričke Republike optužila je za različita kaznena djela, uključujući ubojstvo, podmetanje požara, mučenje i pljačku proizišle iz neuspjelog državnog udara.
               Hissène je od 2015. postao jedan od glavnih vođa naoružanih paravojnih snaga u četvrti ‚PK5’ u Banguiju sastavljenih od preko 100 muškaraca. U tom svojstvu sprečavao je slobodu kretanja i povratak državne vlasti na to područje, među ostalim nezakonitim oporezivanjem aktivnosti u području prometa i trgovine. U drugoj polovici 2015. Hissène je djelovao kao predstavnik ‚nairobista’ iz ex-Séléke u Banguiju čije je djelovanje bilo povezano s borcima anti-Balake pod Mokomovim vodstvom. Naoružani muškarci pod kontrolom Harouna Gayea i Hissènea sudjelovali su u nasilnim događajima do kojih je došlo u Banguiju između 26. rujna i 3. listopada 2015.
               Sumnja se da su članovi Hissèneove skupine bili upleteni u napad na vozilo Mohameda Mousse Dhaffanea, vođe ex-Séléke, izvršen 13. prosinca 2015., na dan održavanja ustavnog referenduma. Hissène je optužen za organiziranje nasilnih događaja u četvrti KM5 u Banguiju u kojem je ubijeno petero i ranjeno dvadeset osoba, a stanovnicima je spriječeno glasovanje na ustavnom referendumu. Hissène je ugrozio izbore pokretanjem ciklusa napada u svrhu odmazde između različitih skupina.
               Policija je 15. ožujka 2016. uhitila Hissènea u zračnoj luci Bangui M'poko i prevezla ga u odjel za istraživanja i istrage nacionalne žandarmerije. Njegove su ga paravojne snage kasnije oslobodile upotrebom sile te su ukrale jedan komad oružja koji je ranije predala MINUSCA u okviru zahtjeva za izuzeće koji je Odbor odobrio.
               Nakon što su unutarnje sigurnosne snage uhitile muslimanske trgovce u četvrti ‚PK12’, paravojne snage Gayea i Hissènea 19. lipnja 2016. u Banguiju otele su petoricu pripadnika nacionalne policije. MINUSCA je 20. lipnja pokušala osloboditi pripadnike policije. Došlo je do razmjene vatre između naoružanih muškaraca pod kontrolom Hissènea i Gayea i pripadnika mirovnih snaga koji su pokušavali osloboditi taoce. Kao rezultat toga ubijeno je najmanje šestero pojedinaca, a jedan je pripadnik mirovnih snaga ranjen.
               Hissène je 12. kolovoza 2016. predvodio konvoj od šest vozila s teško naoružanim pojedincima. Konvoj, koji je bježao iz Banguija, južno od Sibuta presrela je MINUSCA. Na putu prema sjeveru na nekoliko je kontrolnih točaka došlo do razmjene vatre između konvoja i unutarnjih sigurnosnih snaga. Konvoj je na kraju zaustavila MINUSCA 40 km južno od Sibuta. Nakon višestruke pucnjave MINUSCA je zarobila 11 muškaraca, ali su Hissène i nekoliko drugih osoba pobjegli. Uhićeni pojedinci naveli su MINUSCA-i da je Hissène bio vođa konvoja, čiji je cilj bio doći do Brije i sudjelovati na skupštini skupina ex-Séléke koju je organizirao Nourredine Adam.
               Skupina stručnjaka u kolovozu i rujnu 2016. dvaput je putovala u Sibut kako bi pregledala predmete iz konvoja Hissènea, Gayea i Hamita Tidjanija koje je MINUSCA zaplijenila 13. kolovoza. Odbor je također pregledao streljivo zaplijenjeno u Hissèneovoj kući 16. kolovoza. U šest vozila i kod uhićenih pojedinaca pronađena je smrtonosna i nesmrtonosna vojna oprema. Središnja žandarmerija 16. kolovoza 2016. pretresla je Hissèneov dom u Banguiju. Pronađeno je više od 700 komada oružja.
               Skupina članova ex-Séléke koja je iz Kaga-Bandora na šest motocikala dolazila po Hissènea i njegove suradnike 4. rujna 2016. otvorila je vatru na MINUSCA-u u blizini Dékoe. Tijekom tog incidenta ubijen je jedan borac ex-Séléke, a ranjena su dva pripadnika mirovnih snaga i jedan civil.”


title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/760 оd 13. svibnja 2019. o odobravanju stavljanja na tržište biomase kvasca Yarrowia lipolytica kao nove hrane u skladu s Uredbom (EU) 2015/2283 Europskog parlamenta i Vijeća i o izmjeni Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/2470 (Tekst značajan za EGP.)

text:
                  14.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 125/13

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/760
         оd 13. svibnja 2019.
         o odobravanju stavljanja na tržište biomase kvasca Yarrowia lipolytica kao nove hrane u skladu s Uredbom (EU) 2015/2283 Europskog parlamenta i Vijeća i o izmjeni Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/2470
         (Tekst značajan za EGP)
         EUROPSKA KOMISIJA,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2015/2283 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o novoj hrani, o izmjeni Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 258/97 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1852/2001 (1), a posebno njezin članak 12.,
         budući da:

                     (1)

                     Uredbom (EU) 2015/2283 predviđeno je da se samo nova hrana koja je odobrena i uvrštena na popis Unije smije stavljati na tržište u Uniji.

                     (2)

                     U skladu s člankom 8. Uredbe (EU) 2015/2283 donesena je Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/2470 (2) kojom je utvrđen Unijin popis odobrene nove hrane.

                     (3)

                     Komisija na temelju članka 12. Uredbe (EU) 2015/2283 podnosi nacrt provedbenog akta kojim se odobrava stavljanje nove hrane na tržište Unije i ažurira popisa Unije.

                     (4)

                     U skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 258/97 Europskog parlamenta i Vijeća (3) društvo Skotan S.A. („podnositelj zahtjeva”) podnijelo je 10. travnja 2017. nadležnom tijelu Poljske zahtjev za stavljanje na tržište Unije biomase kvasca Yarrowia lipolytica kao nove hrane u smislu članka 1. stavka 2. točke (d) te uredbe. Zahtjev se odnosio na upotrebu biomase kvasca Yarrowia lipolytica u dodacima prehrani. Podnositelj zahtjeva predložio je najveće dopuštene količine upotrebe u iznosu od 3 g dnevno za djecu u dobi od 3 do 9 godina i 6 g dnevno za opću populaciju stariju od 9 godina.

                     (5)

                     Nadležno tijelo Poljske izdalo je 15. studenoga 2017. izvješće o početnoj ocjeni. U tom je izvješću zaključeno da biomasa kvasca Yarrowia lipolytica ispunjava kriterije za novu hranu utvrđene u članku 3. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 258/97.

                     (6)

                     U skladu s člankom 35. stavkom 1. Uredbe (EU) 2015/2283 svi zahtjevi za stavljanje nove hrane na tržište u Uniji koji su podneseni državi članici u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 258/97 i za koje nije donesena konačna odluka prije 1. siječnja 2018. tretiraju se kao zahtjevi u skladu s Uredbom (EU) 2015/2283.

                     (7)

                     Zahtjev za stavljanje na tržište u Uniji biomase kvasca Yarrowia lipolytica kao nove hrane podnesen je državi članici u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 258/97 te ispunjava i zahtjeve utvrđene u Uredbi (EU) 2015/2283.

                     (8)

                     U skladu s člankom 10. stavkom 3. Uredbe (EU) 2015/2283 Komisija je 22. lipnja 2018. od Europske agencije za sigurnost hrane („Agencija”) zatražila da dostavi znanstveno mišljenje temeljeno na provedenoj ocjeni biomase kvasca Yarrowia lipolytica kao nove hrane.

                     (9)

                     Agencija je 17. siječnja 2019. donijela „Znanstveno mišljenje o sigurnosti biomase kvasca Yarrowia lipolytica kao nove hrane u skladu s Uredbom (EU) br. 2015/2283” (4). To je mišljenje u skladu sa zahtjevima članka 11. Uredbe (EU) 2015/2283.

                     (10)

                     U mišljenju Agencije iznosi se dovoljno informacija na temelju kojih se može utvrditi da je biomasa kvasca Yarrowia lipolytica, kada se upotrebljava u dodacima prehrani, u predloženim upotrebama i količinama upotrebe u skladu s člankom 12. stavkom 1. Uredbe (EU) 2015/2283.

                     (11)

                     Direktivom 2002/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) utvrđeni su zahtjevi za dodatke prehrani. Upotrebu biomase kvasca Yarrowia lipolytica trebalo bi odobriti ne dovodeći u pitanje zahtjeve te direktive.

                     (12)

                     Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje,

               DONIJELA JE OVU UREDBU:

            Članak 1.

               1.   Biomasa kvasca Yarrowia lipolytica, kako je navedena u Prilogu ovoj Uredbi, uvrštava se na Unijin popis odobrene nove hrane utvrđen u Provedbenoj uredbi (EU) 2017/2470.

               2.   Unos na Unijin popis iz stavka 1. uključuje uvjete upotrebe i zahtjeve za označivanje utvrđene u Prilogu ovoj Uredbi.

               3.   Odobrenjem iz ovog članka ne dovode se u pitanje odredbe Direktive 2002/46/EZ.

            Članak 2.
            Prilog Provedbenoj uredbi (EU) 2017/2470 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.

            Članak 3.
            Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
            Sastavljeno u Bruxellesu 13. svibnja 2019.

                  Za Komisiju

                  Predsjednik

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  SL L 327, 11.12.2015., str. 1.

            (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/2470 оd 20. prosinca 2017. o utvrđivanju Unijina popisa nove hrane u skladu s Uredbom (EU) 2015/2283 Europskog parlamenta i Vijeća o novoj hrani (SL L 351, 30.12.2017., str. 72.).

            (3)  Uredba (EZ) br. 258/97 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. siječnja 1997. o novoj hrani i sastojcima nove hrane (SL L 43, 14.2.1997., str. 1.).

            (4)  EFSA Journal 2019.;17(2):5594

            (5)  Direktiva 2002/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. lipnja 2002. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na dodatke prehrani (SL L 183, 12.7.2002., str. 51.).

            PRILOG
            Prilog Provedbenoj uredbi (EU) 2017/2470 mijenja se kako slijedi:

                        (1)

                        Sljedeći unos umeće se abecednim redom u tablicu 1. (Odobrena nova hrana):

                                    „Odobrena nova hrana

                                    Uvjeti pod kojima se nova hrana može upotrebljavati

                                    Dodatni posebni zahtjevi za označivanje proizvoda

                                    Ostali zahtjevi

                                    Biomasa kvasca Yarrowia lipolytica

                                    Određena kategorija hrane

                                    Najveće dopuštene količine

                                    Pri označivanju hrane koja sadržava novu hranu navodi se ‚Biomasa kvasca Yarrowia lipolytica’”

                                    Dodaci prehrani u smislu Direktive 2002/46/EZ, osim dodataka prehrani za dojenčad i malu djecu

                                    6 g dnevno za djecu od 10 godina, adolescente i opću odraslu populaciju
                                    3 g dnevno za djecu u dobi od 3 do 9 godina

                        (2)

                        Sljedeći unos umeće se abecednim redom u tablicu 2. (Specifikacije):

                                    „Odobrena nova hrana

                                    Specifikacije

                                    Biomasa kvasca Yarrowia lipolytica

                                       Opis/definicija:

                                    Suha i termički umrtvljena biomasa kvasca Yarrowia lipolytica.

                                       Svojstva/sastav:

                                    Bjelančevine: 45–55 g/100 g
                                    Dijetetska vlakna: 24–30 g/100 g
                                    Šećeri: < 1,0 g/100 g
                                    Masti: 7–10 g/100 g
                                    Ukupan pepeo: ≤ 12 %
                                    Udio vode: ≤ 5 %
                                    Udio suhe tvari: ≥ 95 %

                                       Mikrobiološki kriteriji:

                                    Ukupan broj aerobnih mikroorganizama: ≤ 5 × 103 CFU/g
                                    Ukupan broj kolonija kvasaca i plijesni: ≤ 102 CFU/g
                                    Žive stanice kvasca Yarrowia lipolytica
                                        (1): < 10 CFU/g (tj. granica detekcije)
                                    Koliformi: ≤ 10 CFU/g

                                       Salmonella spp.: Odsutnost u 25 g

               (1)  Ispituje se neposredno nakon faze toplinske obrade. Moraju biti uspostavljene mjere za sprečavanje unakrsne kontaminacije živim stanicama kvasca Yarrowia lipolytica tijekom pakiranja i/ili skladištenja nove hrane.”


title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/764 оd 14. svibnja 2019. o odobrenju pripravka od Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 kao dodatka hrani za sve životinjske vrste (Tekst značajan za EGP.)

text:
                  15.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 126/1

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/764
         оd 14. svibnja 2019.
         o odobrenju pripravka od Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 kao dodatka hrani za sve životinjske vrste
         (Tekst značajan za EGP)
         EUROPSKA KOMISIJA,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. o dodacima hrani za životinje (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
         budući da:

                     (1)

                     Uredbom (EZ) br. 1831/2003 predviđeno je odobravanje dodataka hrani za životinje te osnove i postupci za izdavanje odobrenja.

                     (2)

                     U skladu s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 1831/2003 podnesen je zahtjev za odobrenje pripravka od Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788. Uz taj su zahtjev priloženi podaci i dokumenti propisani člankom 7. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1831/2003.

                     (3)

                     Zahtjev se odnosi na odobravanje pripravka od Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 kao dodatka hrani za sve životinjske vrste te njegovo razvrstavanje u kategoriju dodataka „tehnološki dodaci”.

                     (4)

                     Europska agencija za sigurnost hrane („Agencija”) u svojem je mišljenju od 2. listopada 2018. (2) zaključila da pripravak od Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 u predloženim uvjetima uporabe nema štetan učinak na zdravlje životinja, sigurnost potrošača ili na okoliš. Zaključila je i da se smatra da taj dodatak hrani može uzrokovati preosjetljivost dišnih organa te da se ne može izvući zaključak o tome izaziva li preosjetljivost ili nadraživanje kože ili očiju. Stoga Komisija smatra da je potrebno poduzeti odgovarajuće mjere zaštite kako bi se spriječili štetni učinci na zdravlje ljudi, posebno u odnosu na korisnike dodatka. Agencija je zaključila i da bi predmetni pripravak mogao poboljšati proizvodnju silaže od krmnih materijala koji se lako ili umjereno teško siliraju. Agencija smatra da ne postoji potreba za posebnim zahtjevima za praćenje nakon stavljanja na tržište. Isto tako, potvrdila je izvješće o metodi analize dodatka hrani za životinje koje je dostavio referentni laboratorij osnovan Uredbom (EZ) br. 1831/2003.

                     (5)

                     Procjena pripravka od Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 pokazala je da su ispunjeni uvjeti za odobrenje predviđeni člankom 5. Uredbe (EZ) br. 1831/2003. U skladu s tim trebalo bi odobriti uporabu tog pripravka kako je navedeno u Prilogu ovoj Uredbi.

                     (6)

                     Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje,

               DONIJELA JE OVU UREDBU:

            Članak 1.
            Pripravak naveden u Prilogu, koji pripada kategoriji dodataka hrani za životinje „tehnološki dodaci” i funkcionalnoj skupini „dodaci silaži”, odobrava se kao dodatak hrani za životinje podložno uvjetima utvrđenima u tom prilogu.

            Članak 2.
            Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
            Sastavljeno u Bruxellesu 14. svibnja 2019.

                  Za Komisiju

                  Predsjednik

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  SL L 268, 18.10.2003., str. 29.

            (2)  EFSA Journal 2018.; 16(10):5455.

            PRILOG

                        Identifikacijski broj dodatka

                        Dodatak

                        Sastav, kemijska formula, opis, analitička metoda

                        Vrsta ili kategorija životinje

                        Najviša dob

                        Najmanja dopuštena količina

                        Najveća dopuštena količina

                        Ostale odredbe

                        Datum isteka važenja odobrenja

                        CFU dodatka/kg svježeg materijala

                           Tehnološki dodaci: dodaci silaži

                        1k20757

                           Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788

                           Sastav dodatka:

                        Pripravak od Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 koji sadržava najmanje 1,5 x 1011 CFU/g dodatka (u omjeru 1:1).

                           Karakteristike aktivne tvari:

                        Žive stanice Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 i Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788.

                           Analitička metoda
                            (1)

                        Određivanje brojnosti u dodatku hrani za životinje i premiksima: metoda razmazivanja na MRS agaru: EN 15787.
                        Identifikacija dodatka hrani za životinje: gel-elektroforeza u pulsirajućem polju (PFGE).

                        Sve životinjske vrste

                        —

                        —

                        —

                                    1.

                                    U uputama za uporabu dodatka hrani za životinje i premiksâ potrebno je navesti uvjete skladištenja.

                                    2.

                                    Najmanja količina dodatka ako se upotrebljava bez kombiniranja s drugim mikroorganizmima kao dodacima silaži: 3 × 108 CFU/kg (L. hilgardii CNCM I-4785 i L. buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 u omjeru 1:1) svježeg materijala koji se lako ili umjereno teško silira (2).

                                    3.

                                    Za korisnike dodatka i premiksâ subjekti koji posluju s hranom za životinje utvrđuju operativne postupke i organizacijske mjere za uklanjanje mogućih rizika koji proizlaze iz njihove uporabe. Ako se tim postupcima i mjerama rizici ne mogu ukloniti ili smanjiti na najmanju moguću mjeru, pri uporabi dodatka i premiksâ potrebno je nositi odgovarajuću osobnu zaštitnu opremu, uključujući zaštitu za dišne organe.

                        4. lipnja 2029.

               (1)  Podaci o analitičkim metodama dostupni su na sljedećoj adresi referentnog laboratorija: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.

               (2)  Krmno bilje koje se lako silira: > 3 % topivih ugljikohidrata u svježem materijalu. Krmno bilje koje se umjereno teško silira: 1,5 – 3,0 % topivih ugljikohidrata u svježem materijalu. Uredba Komisije (EZ) br. 429/2008 od 25. travnja 2008. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu pripreme i podnošenja zahtjeva te procjene i odobravanja dodataka hrani za životinje (SL L 133, 22.5.2008., str. 1.).


title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/765 оd 14. svibnja 2019. o stavljanju izvan snage antidampinške pristojbe na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država i prekidu postupka koji se odnosi na taj uvoz nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća

text:
                  15.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 126/4

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/765
         оd 14. svibnja 2019.
         o stavljanju izvan snage antidampinške pristojbe na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država i prekidu postupka koji se odnosi na taj uvoz nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća
         EUROPSKA KOMISIJA,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 11. stavak 2.,
         nakon savjetovanja s državama članicama,
         budući da:
         1.   POSTUPAK

         1.1.   Mjere na snazi

                     (1)

                     Nakon antidampinškog ispitnog postupka („početni ispitni postupak”) Vijeće je Provedbenom uredbom (EU) br. 157/2013 (2) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu od 62,30 EUR po metričkoj toni („tona”) na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država („SAD” ili „predmetna zemlja”). Dalje u tekstu te se mjere nazivaju „mjere na snazi”.

               1.2.   Zahtjev za reviziju zbog predstojećeg isteka mjera

                     (2)

                     Nakon objave obavijesti o skorom isteku (3) mjera na snazi Komisija je 7. studenoga 2017. primila zahtjev za pokretanje revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EU) 2016/1036.

                     (3)

                     Zahtjev je podnio ePure („podnositelj zahtjeva”) u ime proizvođača koji čine više od 25 % ukupne proizvodnje bioetanola u Uniji.

                     (4)

                     Zahtjev se temeljio na činjenici da bi istekom mjera vjerojatno došlo do nastavka i ponavljanja dampinga te nastavka i ponavljanja štete za industriju Unije.

               1.3.   Pokretanje revizije zbog predstojećeg isteka mjera

                     (5)

                     Nakon što je utvrdila da postoje dostatni dokazi za pokretanje revizije zbog predstojećeg isteka mjera Komisija je 20. veljače 2018. objavljivanjem obavijesti u Službenom listu Europske unije (4) („Obavijest o pokretanju postupka”) najavila pokretanje revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. osnovne uredbe.

               1.4.   Zainteresirane strane

                     (6)

                     Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka pozvala zainteresirane strane da joj se obrate radi sudjelovanja u ispitnom postupku. Osim toga, Komisija je o pokretanju ispitnog postupka obavijestila druge poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike, trgovce/proizvođače i tijela iz SAD-a, poznate uvoznike, dobavljače, korisnike i trgovce te ih je pozvala na sudjelovanje.

                     (7)

                     Zainteresirane strane imale su priliku dostaviti primjedbe na pokretanje ispitnog postupka i zatražiti saslušanje pred Komisijom i/ili službenikom za saslušanje u trgovinskim postupcima.

               1.5.   Odabir uzorka

                     (8)

                     U Obavijesti o pokretanju postupka Komisija je navela da bi mogla provesti odabir uzorka zainteresiranih strana u skladu s člankom 17. osnovne uredbe.

               1.5.1.   Odabir uzorka proizvođača izvoznika i trgovaca/proizvođača iz SAD-a

                     (9)

                     Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika i trgovaca/proizvođača iz SAD-a zatražila da dostave informacije navedene u Obavijesti o pokretanju postupka. Usto, Komisija je zatražila od relevantnih tijela SAD-a da utvrde ostale proizvođače izvoznike i trgovce/proizvođače koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku, i/ili da stupe u kontakt s njima.

                     (10)

                     Javilo se osam proizvođača biogoriva. No nijedan od njih nije proizvodio proizvod iz postupka revizije.

                     (11)

                     Nadalje, javila su se tri udruženja proizvođača biogoriva iz SAD-a te su evidentirana kao zainteresirane strane.

               1.5.2.   Odabir uzorka proizvođača iz Unije

                     (12)

                     Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. Uzorak se ponajviše temeljio na obujmu proizvodnje, no postignuti su i dobra zemljopisna rasprostranjenost te zastupljenost različitih skupina. Predloženi su uzorak sastojao od četiriju proizvođača iz Unije i Komisija je pozvala zainteresirane strane da dostave primjedbe o privremenom uzorku.

                     (13)

                     Na temelju dobivenih primjedbi jedan je proizvođač iz privremenog uzorka zamijenjen zbog povezanosti s drugim proizvođačem iz privremenog uzorka. Četiri proizvođača u uzorku činila su 25 % proizvodnje bioetanola u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije. Uzorak je reprezentativan za industriju Unije.

               1.5.3.   Odabir uzorka uvoznika

                     (14)

                     Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od nepovezanih uvoznika zatražila da dostave informacije navedene u Obavijesti o pokretanju postupka.

                     (15)

                     Tri nepovezana uvoznika dostavila su zatražene informacije i pristala da ih se uključi u uzorak. Komisija je na temelju toga odlučila da odabir uzorka nije potreban.

               1.6.   Nesuradnja

                     (16)

                     Kako nijedan proizvođač iz SAD-a koji se javio tijekom odabira uzorka nije proizvodio proizvod iz postupka revizije u razdoblju ispitnog postupka revizije, Komisija je morala iskoristiti raspoložive činjenice o proizvođačima izvoznicima u skladu s člankom 18. osnovne uredbe.

                     (17)

                     Komisija je obavijestila tijela SAD-a o primjeni članka 18. stavka 1. osnovne uredbe i dala im priliku da dostave primjedbe. Komisija nije primila nikakve primjedbe.

                     (18)

                     Premda nijedan proizvođač izvoznik nije surađivao, tri udruženja proizvođača biogoriva iz SAD-a koja su se javila dostavljala su podneske tijekom ispitnog postupka. Ti su podnesci uzeti u obzir.

               1.7.   Odgovori na upitnik

                     (19)

                     Komisija je poslala upitnike četirima proizvođačima iz Unije u uzorku i trima nepovezanim uvoznicima koji su se javili.

                     (20)

                     Odgovori na upitnik primljeni su od četiriju proizvođača iz Unije u uzorku i triju nepovezanih uvoznika. Dva od triju nepoveznih uvoznika tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije nisu uvozili proizvod iz postupka revizije iz predmetne zemlje pa nisu dalje razmatrani. Odgovor na upitnik koji je dostavio preostali nepovezani uvoznik propisno je uzet u obzir.

               1.8.   Posjeti radi provjere

                     (21)

                     Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje vjerojatnosti nastavka ili ponavljanja dampinga, vjerojatnosti nastavka ili ponavljanja štete te za utvrđivanje interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 16. osnovne uredbe obavljeni su u prostorima sljedećih društava:
                     Proizvođači iz Unije

                                 —

                                 Pannonia Ethanol Zrt., Dunaföldvar, Mađarska

                                 —

                                 CropEnergies Bioethanol GmbH, Mannheim, Njemačka

                                 —

                                 Cristanol, Bazancourt, Francuska

                                 —

                                 Alco Bio Fuel N.V., Gent, Belgija

                           Uvoznici

                                 —

                                 Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nizozemska

               1.9.   Daljnji postupak

                     (22)

                     Unatoč nesuradnji proizvođača izvoznika, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 10. i od 16. do 18., tri udruženja proizvođača biogoriva iz SAD-a i podnositelj pritužbe dostavili su nekoliko grupa primjedbi o pokretanju postupka. S obzirom na zaključke u poglavlju 3. u nastavku, o tim se primjedbama u ovom dokumentu više ne govori.

                     (23)

                     Komisija je 1. ožujka 2019. objavila bitne činjenice i razmatranja na temelju kojih je namjeravala staviti izvan snage antidampinšku pristojbu na snazi („objava”). Svim je stranama odobreno razdoblje u kojem su mogle podnijeti primjedbe na objavu.

                     (24)

                     Podnositelj zahtjeva dostavio je 12. ožujka 2019. podnesak u kojem je iznio stajališta o nalazima Komisije. Ukratko, podnositelj zahtjeva osporio je početni zaključak Komisije da nije vjerojatno da će se šteta ponoviti ako se dopusti istek mjera.

                     (25)

                     S obzirom na te primjedbe, tri udruženja proizvođača biogoriva iz SAD-a zatražila su saslušanje pred službama Komisije i ono je održano 19. ožujka 2019. Nakon saslušanja ta su udruženja Komisiji poslala dodatne dokumente u prilog određenim izjavama. Podnositelj zahtjeva svoja je stajališta objasnio na saslušanju 20. ožujka 2019.

                     (26)

                     Primjedbe koje su dostavile zainteresirane strane razmotrene su i, prema potrebi, uzete u obzir.

               1.10.   Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje

                     (27)

                     Ispitnim postupkom o dampingu i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2017. do 31. prosinca 2017. („razdoblje ispitnog postupka revizije”). Ispitivanjem kretanja relevantnih za procjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2014. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).

               2.   PROIZVOD IZ POSTUPKA REVIZIJE I ISTOVJETNI PROIZVOD

         2.1.   Proizvod iz postupka revizije

                     (28)

                     Proizvod iz postupka revizije jest bioetanol, ponekad zvan „etanol za gorivo”, tj. etilni alkohol proizveden od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije), denaturirani ili nedenaturirani, isključujući proizvode s udjelom vode većim od 0,3 % (m/m), mjereno u skladu s normom EN 15376, ali uključujući etilni alkohol proizveden od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije) koji je podrijetlom iz SAD-a i sastojak je mješavina s benzinom s udjelom etilnog alkohola većim od 10 % (v/v) namijenjenih za uporabu kao gorivo, a trenutačno je obuhvaćen oznakama KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 50, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 i ex 3824 99 92 (oznake TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125011, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 i 3824999266). Bioetanol se može proizvoditi od raznih poljoprivrednih sirovina kao što su šećerna trska, šećerna repa, krumpir, manioka i kukuruz. Proizvodni proces može se donekle razlikovati među proizvođačima.

                     (29)

                     Sve vrste bioetanola i bioetanola u mješavinama koje su predmet ove revizije zbog predstojećeg isteka mjera, unatoč mogućim razlikama u smislu sirovina upotrijebljenih u proizvodnji ili odstupanja u proizvodnom procesu, imaju jednaka ili vrlo slična osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva te se upotrebljavaju u iste svrhe. Moguće manje razlike proizvoda iz ispitnog postupka ne mijenjaju njegovu osnovnu definiciju ili njegova svojstva.

                     (30)

                     Bioetanol koji nije namijenjen za uporabu kao gorivo nije bio predmet početnog ispitnog postupka pa nije ni predmet ove revizije zbog predstojećeg isteka mjera.

               2.2.   Istovjetni proizvod

                     (31)

                     U početnom ispitnom postupku Komisija je utvrdila da bioetanol koji proizvodi industrija Unije i koji se prodaje na tržištu Unije ima slična osnovna izička, kemijska i tehnička svojstva kao bioetanol koji se izvozi u Uniju iz SAD-a. Premda se proizvodi od nekoliko različitih poljoprivrednih sirovina, bioetanol podrijetlom iz SAD-a odgovara bioetanolu proizvedenom u Uniji.

                     (32)

                     Glavna razlika između većine bioetanola koji se prodaje na tržištu SAD-a i bioetanola koji se prodaje na tržištu Unije proizlazi iz različitih normi o udjelu vlage. Proizvođači iz SAD-a obično proizvode bioetanol s udjelom vode od 0,5 % ili više, a za tržište Unije specificiran je niži udio vode, najviše 0,3 %, mjereno prema normi EN 15376, što znači da proizvođači iz trećih zemalja bioetanol moraju dodatno prilagoditi kako bi poštovali specifikacije za tržište Unije.

                     (33)

                     Komisija nije primila nikakve primjedbe o istovjetnom proizvodu od zainteresiranih strana koje su iznijele primjedbe u ovoj reviziji zbog predstojećeg isteka mjera. Komisija je u ovoj fazi stoga potvrdila da su ti proizvodi istovjetni u smislu članka 1. stavka 4. osnovne uredbe.

               3.   VJEROJATNOST NASTAVKA ILI PONAVLJANJA DAMPINGA

         3.1.   Uvodne napomene

                     (34)

                     Nijedan proizvođač izvoznik ili trgovac/proizvođač iz SAD-a koji proizvodi proizvod iz postupka revizije nije surađivao u ispitnom postupku. Komisija je stoga, u skladu s člankom 18. osnovne uredbe, upotrijebila raspoložive činjenice kako bi utvrdila vjerojatnost nastavka ili ponavljanja dampinga. Upotrijebila je statističke podatke (tj. bazu podataka iz članka 14. stavka 6. i podatke Centra za tržišne resurse u poljoprivredi (Agricultural Marketing Resource Center, „AGMRC”), Komisije za međunarodnu trgovinu (US International Trade Commission, „US ITC”) i Uprave za informiranje o energetici (US Energy Information Administration, „US EIA”) iz SAD-a) te informacije koje je u zahtjevu dostavio podnositelj zahtjeva za reviziju.

                     (35)

                     Komisija je obavijestila tijela SAD-a o primjeni članka 18. stavka 1. osnovne uredbe i dala im priliku da dostave primjedbe. Komisija nije primila nikakve primjedbe.

               3.2.   Vjerojatnost nastavka dampinga u Uniji ako se dopusti istek mjera

                     (36)

                     U skladu s člankom 11. stavkom 2. osnovne uredbe Komisija je ispitala postoji li damping trenutačno i je li vjerojatno da bi istek mjera doveo do nastavka ili ponavljanja dampinga.

                     (37)

                     Tijekom razmatranog razdoblja, uključujući razdoblje ispitnog postupka revizije, izvoz bioetanola podrijetlom iz SAD-a u Uniju bio je zanemariv. Prema bazi podataka iz članka 14. stavka 6., uvoz iz predmetne zemlje u razdoblju ispitnog postupka revizije bio je samo 4 213,5 tona, što čini tržišni udio od 0,1 %. Većina tog obujma (odnosno 99 %) uvezena je u jednu državu članicu tijekom jednog mjeseca u, čini se, jednoj isporuci.

                     (38)

                     Na temelju takvog činjeničnog stanja Komisija je privremeno zaključila da nema dovoljno podataka za zaključak da reprezentativna količina uvoza proizvoda iz postupka revizije tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije potvrđuje nastavak dampinga u Uniji.

                     (39)

                     Komisija je zatim ispitala vjerojatnost ponavljanja dampinga iz SAD-a na temelju raspoloživih činjenica, u skladu s člankom 18. osnovne uredbe.

               3.3.   Vjerojatnost ponavljanja dampinga ako se dopusti istek mjera

                     (40)

                     Komisija je analizirala postoji li vjerojatnost ponavljanja dampinga u slučaju isteka mjera. Pritom su analizirani sljedeći elementi: domaće cijene u SAD-u, izvozne cijene iz SAD-a u treće zemlje, proizvodni kapacitet, rezervni kapacitet, potrošnja i zalihe bioetanola svih proizvođača iz SAD-a, bez obzira na usklađenost s propisanim udjelom vlage na tržištu Unije, te privlačnost tržišta Unije.

            Uobičajena vrijednost

                     (41)

                     U skladu s člankom 18. osnovne uredbe zbog izostanka suradnje proizvođača izvoznika bioetanola iz SAD-a uobičajena vrijednost temeljila se na podacima koje je u zahtjevu za reviziju dostavio podnositelj zahtjeva.

                     (42)

                     Zahtjev za reviziju temeljio se na javno dostupnim podacima AGMRC-a (5). Uobičajena vrijednost u zahtjevu za reviziju utvrđena je pomoću cijene bioetanola u Illinoisu, američkoj saveznoj državi koja je jedan od najvećih proizvođača bioetanola u SAD-u.

                     (43)

                     Radi potpunosti, Komisija je u izračun uobičajene vrijednosti uključila godišnju prosječnu kotaciju za domaće prodajne cijene u Iowi, Illinoisu, Nebraski i Južnoj Dakoti, četiri savezne države koje su među najvećim proizvođačima bioetanola u SAD-u i za koje je AGMRC dao potpune podatke za razdoblje ispitnog postupka revizije.

                     (44)

                     Usto, Komisija je ocijenila tržišne cijene bioetanola kotirane na čikaškoj burzi (Chicago Board of Trade, „CBOT”). Prosječna cijena na CBOT-u u razdoblju ispitnog postupka revizije bila je malo viša od prosječne domaće prodajne cijene koju je naveo AGMRC.

                     (45)

                     Komisija je na temelju javnih informacija utvrdila da se norme koje za bioetanol vrijede u SAD-u razlikuju s obzirom na zahtjeve u pogledu udjela vode od normi za druga tržišta, uključujući Brazil, Kanadu i Peru, tri najveća američka izvozna tržišta. U usporedbi s tržištima Brazila, Kanade i Perua, američke norme dopuštaju najveći udio vode.

                     (46)

                     Podnositelj je u zahtjevu za reviziju tvrdio da bi Komisija pri ispitivanju potencijalnog izvoza bioetanola iz SAD-a u Uniju trebala uzeti u obzir dodatne troškove proizvodnje zbog smanjenja udjela vode u bioetanolu („premija zbog konverzije za Uniju”). Budući da je ta metodologija bila korištena u početnom ispitnom postupku, Komisija je taj zahtjev prihvatila.

                     (47)

                     Kako bi omogućila pravednu usporedbu u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (a) osnovne uredbe, Komisija je domaću prodajnu cijenu u SAD-u temeljenu na informacijama dobivenima od AGMRC-a i CBOT-a prilagodila za dodatne konverzijske troškove zbog smanjenja udjela vode u izvoznom bioetanolu. Zbog izostanka suradnje proizvođača izvoznika iz SAD-a Komisija se oslonila na podatke podnositelja zahtjeva u kojima je premija zbog konverzije za Uniju procijenjena na 12,30 EUR po toni. Kako bi primijenila konzervativni pristup, Komisija je tu premiju obračunala na uobičajenu vrijednost. Ta je uobičajena vrijednost korištena u svim dampinškim izračunima, čak i onima u kojima je korišten izvoz na tržišta na kojima norme za bioetanol dopuštaju veći udjel vode od normi Unije.

            Izvozna cijena

                     (48)

                     Izvozne cijene tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije utvrđene su na temelju javnih podataka, tj. statističkih podataka US ITC-a. U zahtjevu za reviziju podnositelj je naveo Brazil, Kanadu i Peru kao tri glavna izvozna tržišta SAD-a i sugerirao da bi vjerojatnost ponavljanja dampinga trebalo ispitati na temelju izvoza SAD-a u te zemlje. Podnositelj zahtjeva dao je i procjene troškova međunarodnog i domaćeg prijevoza te premije zbog konverzije za Uniju, kako je dodatno objašnjeno u uvodnoj izjavi 47. Komisija je prihvatila pristup koji je predložio podnositelj zahtjeva i procijenila prodajne cijene bioetanola na trima glavnim izvoznim tržištima SAD-a tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije.

                     (49)

                     Usto, Komisija je, radi cjelovitosti, analizirala prosječnu izvoznu cijenu ukupne prodaje bioetanola iz SAD-a na trećim tržištima, bez Unije.

                     (50)

                     Izvozne cijene iz statističke baze US ITC-a dostavljene su na razini franko uz bok broda. Komisija je te podatke ispravila na razinu franko tvornica umanjivši ih za troškove domaćeg prijevoza u SAD-u. Zbog izostanka suradnje proizvođača izvoznika iz SAD-a Komisija se oslonila na informacije o domaćim prijevoznim troškovima u SAD-u koje je dostavio podnositelj zahtjeva.

                     (51)

                     U nedostatku dokaza koji bi upućivali na suprotno, Komisija je smatrala da izvozne cijene SAD-a na pojedinačna izvozna tržišta već uključuju konverzijske troškove zbog smanjenja udjela vode u bioetanolu. Komisija stoga nije radila nikakvu prilagodbu za dodatne troškove proizvođača izvoznika iz SAD-a.

            Usporedba

                     (52)

                     Prosječna uobičajena vrijednost uspoređena je s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom iz SAD-a na tri glavna izvozna tržišta SAD-a, kako je prethodno utvrđeno, u skladu s člankom 2. stavkom 11. osnovne uredbe, pri čemu su obje vrijednosti bile na razini franko tvornica. Također su uspoređene prosječna uobičajena vrijednost i ponderirana prosječna izvozna cijena iz SAD-a na sva treća tržišta osim Unije.

                     (53)

                     Kako bi procjena bila konzervativna, Komisija je upotrijebila uobičajenu vrijednost uvećanu za premiju zbog konverzije za Uniju, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 47., i izvoznu cijenu za koju je pretpostavila da već uključuje eventualne konverzijske troškove pa je nije trebalo prilagođavati za te troškove.

            Dampinška marža na temelju izvoznih cijena za treće zemlje tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije

                     (54)

                     Kako bi utvrdila dampinšku maržu na izvoz u treće zemlje, Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost temeljenu na podacima AGMRC-a i CBOT-a s izvoznom cijenom na trima glavnim izvoznim tržištima SAD-a i na svim trećim tržištima bez Unije, propisno prilagođenom na razinu franko tvornica.

                     (55)

                     Komisija je utvrdila da nije bilo dampinga u razdoblju ispitnog postupka revizije za izvoz na tri glavna izvozna tržišta SAD-a ispitana pojedinačno, niti za izvoz na sva treća tržišta ukupno bez Unije, čak i ako se za izračun uobičajene vrijednosti u obzir uzmi podaci AGMRC-a ili cijena na CBOT-u.

                     (56)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva ustvrdio je da je Komisija nepravilno zaključila da u razdoblju ispitnog postupka nije utvrđen damping. U primjedbama na objavu podnositelj zahtjeva naveo je damping na dva izvozna tržišta SAD-a (Indija i UAE), kao i damping povezan s izvozom u dvije države članice (Španjolska i Ujedinjena Kraljevina).

                     (57)

                     Kad je riječ o tvrdnji podnositelja zahtjeva koja se odnosi na izvoz iz SAD-a u dvije države članice, trebalo bi napomenuti da se analiza Komisije temeljila na uvozu evidentiranom u bazi podataka iz članka 14. stavka 6., koju se smatra pouzdanijom za određivanje obujma uvoza iz SAD-a u Uniju od statističkih podataka SAD-a o izvozu. Za ispitni postupak nije bilo važno ispitati taj uvoz u pojedinačne države članice jer se Uniju smatra jedinstvenim tržištem i jer u dokumentaciji nije bilo tvrdnji ili dokaza o ciljanom dampingu (među uvozom u Uniju iz uvodne izjave 37. nije otkriven uzorak izvoznih cijena koji se znatno razlikovao među regijama ili razdobljima, pa se nisu ispunili uvjeti za ciljanu analizu dampinga; više je od 99 % uvoza, naime, bilo u jednu državu članicu).

                     (58)

                     U svakom slučaju, uvoz iz SAD-a u Uniju u razdoblju ispitnog postupka revizije smatran je zanemarivim i nereprezentativnim, kako je utvrđeno u uvodnim izjavama 37. i 38.

                     (59)

                     Komisija je provjerila izračun podnositelja zahtjeva iz podneska nakon objave i, za razliku od proizvođača, nije utvrdila damping iznad razine de minimis za izvoz iz SAD-a u Indiju, a za izvoz iz SAD-a u UAE utvrdila je samo ograničeni damping iznad razine de minimis od 3,1 %. No samo izvoz u UAE ne može se smatrati reprezentativnim jer je činio samo 3 % ukupnog izvoza bioetanola iz SAD-a. Komisija je utvrdila da je razlika u rezultatima tih dvaju izračuna uzrokovana primijenjenom tečajnom stopom i time što je podnositelj zahtjeva za izračun uobičajene vrijednosti upotrijebio samo podatke za Illinois premda su mu bili dostupni potpuni podaci za četiri države SAD-a. Za pretvaranje izvoznih vrijednosti iz USD u EUR podnositelj zahtjeva primijenio je jednu godišnju prosječnu tečajnu stopu, a Komisija je pretvorila izvozne vrijednosti u pojedinačnim mjesecima razdoblja ispitnog postupka revizije po odgovarajućoj prosječnoj mjesečnoj tečajnoj stopi. Istodobno je podnositelj zahtjeva primijenio prilagodbu za troškove domaćeg prijevoza u SAD-u u EUR na razini predloženoj u zahtjevu. Budući da je u zahtjevu podnositelj te prilagodbe procijenio u USD, Komisija je procijenjenu vrijednost u USD pretvorila u EUR za pojedinačne mjesece razdoblja ispitnog postupka revizije po odgovarajućoj prosječnoj mjesečnoj tečajnoj stopi.

                     (60)

                     Na temelju nalaza iz uvodne izjave 59. Komisija je smatrala da priroda ograničenog dampinga koji je utvrđen za izvoz u UAE nije takva da bi poništila prijašnje Komisijine nalaze o ponašanju američkih proizvođača i/ili izvoznika na trećim tržištima kad je riječ o određivanju cijena. Stoga se tvrdnja iz uvodne izjave 56. mora odbaciti.

                     (61)

                     Usto, nužno je napomenuti da je, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 48., Komisija ispitala izvoz iz SAD-a na tri glavna izvozna tržišta SAD-a za bioetanol prema navodima podnositelja zahtjeva. Pritom je, zbog izostanka suradnje proizvođača izvoznika iz SAD-a, slijedila pristup koji je podnositelj predložio u zahtjevu. U vezi s tim podnositelj zahtjeva nije ni na koji način obrazložio zašto tri izvozna tržišta SAD-a koja je naveo u zahtjevu, i koja je Komisija ispitala, više nisu prikladan temelj za analizu potencijalnih dampinških praksi američkih proizvođača i/ili izvoznika na trećim tržištima. Slično, podnositelj zahtjeva nije naveo zašto bi četiri zemlje navedene u primjedbama o objavi bile reprezentativnije, kao ni zašto bi bile reprezentativnije od prosječnih izvoznih cijena ukupnog izvoza iz SAD-a u treće zemlje osim Unije.

                     (62)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva još je ustvrdio da Komisija nije razmotrila mjesečnu analizu koju je dostavio a koja otkriva znatne dampinške marže izvoza iz SAD-a na strana tržišta.

                     (63)

                     Komisija je uzela u obzir prethodne podneske podnositelja zahtjeva o mjesečnoj analizi. Podsjetila je da, prema članku 6. stavku 1. osnovne uredbe, razdoblje ispitnog postupka u slučaju dampinga u pravilu ne bi trebalo biti kraće od šest mjeseci kako bi se dobio reprezentativan nalaz. U ovom predmetu Komisija je predložila razdoblje ispitnog postupka od 12 mjeseci, uz uobičajenu praksu određivanja dampinga i štete. Na temelju razdoblja ispitnog postupka koji je predložila Komisija izračunana je prosječna dampinška marža za razdoblje ispitnog postupka revizije. Analiza Komisije pokazala je da u cijelom razdoblju ispitnog postupka revizije nije bilo dampinga povezanog s izvozom na tri tržišta koja je odabrao podnositelj zahtjeva niti na sva tržišta trećih zemalja ukupno bez Unije. Ti nalazi nisu upućivali na vjerojatnost daljnjeg štetnog dampinga, kako se zahtijeva člankom 11. stavkom 2. osnovne uredbe, nego na upravo suprotno. To što se damping mogao opaziti u određenim mjesecima nije bilo razlog za suprotan zaključak o tome. Kao pokazatelj dampinga gleda se cijelo razdoblje ispitnog postupka. Budući da podnositelj zahtjeva nije imao prigovora na dvanaestomjesečno razdoblje ispitnog postupka u fazi Obavijesti o pokretanju postupka (a ni poslije), Komisija nije imala razloga skratiti razdoblje za procjenu dampinga. U svakom slučaju, Komisija je napomenula da bi razdoblje kraće od šest mjeseci trebalo primjenjivati samo u iznimnim okolnostima. Podnositelj zahtjeva nije tvrdio da takve okolnosti postoje, a to nije smatrala ni Komisija. Slično tome, to što je damping postojao samo za određena izvozna odredišta također se ne može smatrati presudnim za potvrdu dampinških praksa proizvođača i/ili izvoznika na treća tržišta iz SAD-a niti se na temelju toga može zaključiti da bi se damping u Uniji ponovio. Stoga se ta tvrdnja mora odbaciti.

               3.3.1.   Proizvodni kapacitet, rezervni kapacitet, potrošnja i zalihe

                     (64)

                     Prema statističkim podacima US EIA-e (6), SAD je u razdoblju ispitnog postupka revizije imao proizvodni kapacitet od 46,4 milijuna tona bioetanola. To je desetorostruko više od veličine tržišta Unije, na kojem je potrošnja u razdoblju ispitnog postupka revizije bila 4,3 milijuna tona.

                     (65)

                     U ispitnom se postupku, međutim, pokazalo da SAD nema rezervni kapacitet. Prema statističkim podacima US EIA-e, tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije proizvodnja industrije SAD-a bila je na više od 100 % (47,6 milijuna tona) njezina nominalnog proizvodnog kapaciteta.

                     (66)

                     Podnositelj je u zahtjevu za reviziju zbog predstojećeg isteka mjera dostavio dokaze za prekomjernu ponudu na tržištu SAD-a zbog ograničenog potencijala rasta domaće potrošnje. Tu je tvrdnju ponovio u podnesku od 20. studenoga 2018.

                     (67)

                     Komisija je ispitala domaću potrošnju i izvoz na temelju statističkih podataka US ITC-a i US EIA-e te utvrdila da su proizvođači iz SAD-a tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije izvezli samo 8 % obujma proizvodnje. Glavnina bioetanola proizvedenog u SAD-u potrošena je, dakle, na domaćem tržištu. U razdoblju ispitnog postupka revizije potrošnja u SAD-u bila je 43,3 milijuna tona, odnosno 91 % proizvodnje SAD-a i 93 % proizvodnog kapaciteta SAD-a.

                     (68)

                     Zalihe bioetanola bile su 2,9 milijuna tona, odnosno 6 % ukupne proizvodnje bioetanola u SAD-u tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije. Premda taj obujam zaliha odgovara 68 % potrošnje u Uniji u razdoblju ispitnog postupka revizije, Komisija je smatrala da je riječ o normalnoj razini, potrebnoj da se izbjegne bilo kakav poremećaj u opskrbi. Komisija je to zaključila na temelju javnih statističkih podatka US EIA-e. Prema arhivskim podacima, završne zalihe činile su između 9 % i 12 % ukupne proizvodnje SAD-a od 1992. do 2003. i između 5 % i 7 % od 2004. do razdoblja ispitnog postupka revizije.

                     (69)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva tvrdio je da to što je u razdoblju ispitnog postupka revizije izvezeno 8 % proizvodnje bioetanola u SAD-u dokazuje prekomjernu ponudu, što bi trebalo promatrati u kontekstu veličine tržišta Unije jer je takav obujam izvoza odgovarao 98 % potrošnje Unije. Istodobno je tvrdio da bi se stanje prekomjerne ponude pogoršalo zbog ograničenog potencijala rasta domaće potrošnje, čemu u prilog govori trend kontinuiranog rasta obujma izvoza SAD-a.

                     (70)

                     Komisija je prihvatila da je tržište SAD-a mnogo veće od tržišta Unije po proizvodnji, potrošnji i izvoznoj prodaji. Ipak, podnositelj zahtjeva nije utemeljeno obrazložio zašto bi veličina industrije SAD-a upućivala na vjerojatnost ponavljanja dampinga. Također, ničim nije dokazao da se izvoz kontinuirano povećava zbog ograničenog potencijala rasta domaće potrošnje u SAD-u, a ne zbog drugih čimbenika, ponajprije sve veće potražnje za bioetanolom na tržištima trećih zemalja. Zapravo, ispitni je postupak pokazao da se potrošnja etanola za gorivo na trima glavnim izvoznim tržištima SAD-a povećala za 1,3 milijuna tona, dok je proizvodnja u tim zemljama porasla za samo 200 000 tona. Usto, pokazao je da u SAD-u nisu rasli samo proizvodnja i izvoz nego i domaća potrošnja. U razmatranom razdoblju proizvodnja SAD-a povećala se za 4,8 milijuna tona, izvoz za 1,5 milijuna tona i domaća potrošnja za 3,1 milijuna tona. Stoga se ta tvrdnja mora odbaciti.

                     (71)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva iznio je i tvrdnju da je Komisija trebala ispitati najveći održivi proizvodni kapacitet prema podacima agencije US EIA i koji je za 4,5 % veći od nominalnog kapaciteta te premašuje proizvodnju u SAD-u tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije. Podnositelj zahtjeva smatrao je da je, ako se najveći održivi proizvodni kapacitet uzme kao stvarni proizvodni kapacitet industrije SAD-a, u razdoblju ispitnog postupka revizije postojao rezervni kapacitet od 0,8 milijuna tona.

                     (72)

                     Osim toga, kako bi potkrijepio svoje navode o rezervnom kapacitetu u SAD-u, podnositelj zahtjeva dostavio je novinske članke objavljene od rujna 2018. do siječnja 2019. o planiranom zatvaranju postrojenja za proizvodnju etanola nekoliko proizvođača iz SAD-a.

                     (73)

                     Prema podnositelju zahtjeva Komisija je u tom pogledu odstupila od svoje dotadašnje prakse prema kojoj je dodatni kapacitet „znatne količine u usporedbi s potrošnjom u Uniji tijekom RIPR-a […]. Ako bi se taj kapacitet uporabio za izvoz u Uniju i ako bi cijenom konkurirao proizvođačima iz Unije ili glavnom uvozu iz trećih zemalja, vrlo je vjerojatno da bi taj izvoz bio izvršen po dampinškim cijenama” (7).

                     (74)

                     U vezi s tvrdnjama iz uvodne izjave 71. mora se napomenuti da je agencija US EIA izvijestila o nominalnom kapacitetu i najvećem održivom proizvodnom kapacitetu samo za 2011. i 2012. (8) Tijekom sljedećih godina izvješćivanje je bilo ograničeno na podatke o nominalnom kapacitetu. Podaci o najvećem održivom proizvodnom kapacitetu nisu bili dostupni za razdoblje ispitnog postupka revizije ili razmatrano razdoblje. S tim u vezi Komisija je potvrdila da za mnoge tvornice etanola nominalni kapacitet nije nužno fizička proizvodna granica. Primjenom učinkovitijih operativnih tehnika mnoge tvornice etanola mogu proizvoditi na razinama koje premašuju njihov nominalni proizvodni kapacitet. Ta razina proizvodnje, nazvana najveći održivi kapacitet, sama je po sebi subjektivna (9) i među ostalim ovisi o udjelu vode koji proizvođač namjerava postići (10). Iz dokaza u spisu proizlazi da je za postizanje niskog udjela vode, koji se zahtijeva za izvoz u Uniju, najveći održivi proizvodni kapacitet znatno manji nego za viši udio vode. Stoga je Komisija smatrala da povijesni podaci o najvećem održivom proizvodnom kapacitetu za 2011. i 2012., koji u međuvremenu nisu ažurirani, nisu pouzdan pokazatelj sposobnosti industrije SAD-a da proizvodi iznad razine koja je već postignuta tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije, i koji su, kao što je Komisija već potvrdila, bili veći od nominalnog proizvodnog kapaciteta. Komisija je stoga potvrdila svoj početni nalaz da dokazi iz dokumentacije, ako se promatraju u cijelosti, ne upućuju na znatan rezervni kapacitet u SAD-u.

                     (75)

                     Kada je riječ o mogućem zatvaranju proizvodnih postrojenja u SAD-u, informacije se nisu odnosile na razdoblje ispitnog postupka revizije ni razmatrano razdoblje. Iako je revizija zbog predstojećeg isteka mjera postupak usmjeren na budućnost, u ispitnom se postupku razmatra isključivo ono što je vjerojatno da će se dogoditi pod uvjetima koji prevladavaju tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije.

                     (76)

                     Komisija je smatrala da tvrdnje podnositelja zahtjeva o proizvodnom kapacitetu, kako su navedene u uvodnim izjavama od 71. do 73., nisu bile potkrijepljene i stoga ih mora odbaciti.

                     (77)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva tvrdio je da se razine zaliha u iznosu od 6 % proizvodnje ne mogu smatrati uobičajenom razinom za izbjegavanje poremećaja u opskrbi jer su zalihe proizvođača iz Unije iznosile samo od 1,5 % do 4 %. Nadalje, podnositelj zahtjeva naglasio je da su trenutačne razine zaliha daleko od uobičajenih, što dokazuje novinski članak iz veljače 2016. (11)

                     (78)

                     Kada je riječ o razini zaliha, podnositelj zahtjeva tvrdio je i da Komisija nije otklonila jedan veliki izvor zabrinutosti industrije Unije, koja je smatrala da, s obzirom na to da je industrija SAD-a bila sposobna izvoziti po dampinškim cijenama tijekom početnog razdoblja ispitnog postupka (od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011.), nije bilo razloga smatrati da to neće moći učiniti s još većim zalihama.

                     (79)

                     Kada je riječ o tvrdnji navedenoj u uvodnoj izjavi 77., podnositelj zahtjeva nije dostavio nikakve dokaze na temelju kojih bi Komisija mogla zaključiti jesu li razine zaliha u SAD-u neobično visoke i stoga predstavljaju prijetnju. U članku iz veljače 2016. koji je podnositelj zahtjeva naveo opisana je iznimna situacija. Na temelju podataka koje je dostavila agencija US EIA završne zalihe, ako se izraze kao postotak proizvodnje tijekom prethodnih 12 mjeseci zaključno s mjesecom za koji su te zalihe prijavljene, u siječnju i veljači 2016. bile su najviše tijekom razmatranog razdoblja.

                     (80)

                     U vezi s tvrdnjom iz u uvodne izjave 78. Komisija je potvrdila da su se zalihe povećale u apsolutnim vrijednostima u odnosu na početno razdoblje ispitnog postupka. Međutim, povećanje izraženo kao udio proizvodnje bilo je neznatno (s 5,6 % u početnom razdoblju ispitnog postupka na 6 % u razdoblju ispitnog postupka revizije). Nadalje, zalihe u SAD-u bile su stabilne u zadnjih 14 godina te su iznosile od 5 % do 7 % proizvodnje, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 68. Budući da podnositelj zahtjeva nije pružio nikakve dokaze za tvrdnju da bi se razina zaliha u Uniji mogla smatrati normalnijom od razine u SAD-u, Komisija nije imala nikakvog razloga razine zaliha SAD-a smatrati neobično visokima.

                     (81)

                     Stoga se tvrdnje o zalihama navedene u uvodnim izjavama 77. i 78. moraju odbaciti.

               3.3.2.   Privlačnost tržišta Unije

                     (82)

                     Kako bi utvrdila bi li tržište Unije bilo privlačno proizvođačima iz SAD-a u slučaju isteka mjera, Komisija je ispitala veličinu tržišta Unije i cijenu na tržištu Unije, posebno s obzirom na moguće preusmjeravanje trgovine.

                     (83)

                     Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 64., tržište Unije relativno je malo, posebno u usporedbi s proizvodnjom u SAD-u.

                     (84)

                     Uvoz u Uniju bio je ograničen te je tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije industrija Unije imala tržišni udjel od 96 %.

                     (85)

                     Kako bi procijenila privlačnost tržišta Unije u smislu cijene, Komisija je usporedila cijenu na tržištu Unije s uvoznom cijenom robe iskrcane u Uniji na temelju izvoznih cijena američkih proizvođača izvoznika tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije na trima glavnim izvoznim tržištima SAD-a i na svim izvoznim tržištima trećih zemalja, osim Unije (na temelju izvoznih statističkih podataka US ITC-a na razini franko uz bok broda).

                     (86)

                     Budući da su specifikacije za vlagu na tržištu Unije različite od onih na domaćem tržištu SAD-a i većini drugih izvoznih tržišta, ako bi proizvođači iz SAD-a odlučili nastaviti izvoziti u Uniju, nastali bi dodatni troškovi proizvodnje povezani sa smanjenjem udjela vode u bioetanolu, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 45. do 47. Stoga je Komisija primjereno prilagodila izvozne cijene SAD-a u skladu s premijom zbog konverzije za Uniju.

                     (87)

                     Nadalje, trebalo bi pojasniti da je u svibnju 2012. Komisija objavila uredbu za utvrđivanje ispravnog razvrstavanja u carinsku tarifu određene robe u kombiniranoj nomenklaturi (12). Otad se uvoz dotičnog proizvoda, koji je u početnom razdoblju ispitnog postupka mogao biti razvrstan pod druge carinske oznake, treba razvrstavati u oznaku KN 2207 20 00 i na njega se primjenjuje uvozna carina koja ima odvraćajući učinak na izvoznike. Tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije uobičajena je carina na uvoz proizvoda iz postupka revizije iznosila 129 EUR po toni ili 243 EUR po toni, ovisno o carinskoj oznaci u koju je proizvod iz postupka revizije razvrstan. U tom su razdoblju takve uobičajene uvozne carine činile su od 18 % do 34 % uvozne cijene robe iskrcane u Uniji, kako je izračunana u uvodnoj izjavi 88., ili od 18 % do 36 % uvozne cijene robe iskrcane u Uniji, kako je izračunana u uvodnoj izjavi 89.

                     (88)

                     Za izvoz proizvoda iz postupka revizije iz SAD-a na tri glavna izvozna tržišta SAD-a i na sva izvozna tržišta trećih zemalja, osim Unije, izračunana cijene robe iskrcane u Uniji, uzimajući u obzir troškove međunarodnog prijevoza, premiju zbog konverzije za Uniju te uobičajenu uvoznu carinu, iznosila je od 694 EUR po toni do 719 EUR po toni. Dakle, čak je i niža cijena robe iskrcane u Uniji bila viša od cijene na tržištu Unije, koja je u razdoblju ispitnog postupka revizije utvrđena na razini od 655 EUR po toni. To znači da proizvođači izvoznici iz SAD-a ne bi mogli na tržištu Unije prodavati po cijenama koje su tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije u pravilu postizali na tržištima trećih zemalja.

                     (89)

                     Radi cjelovitosti i kako bi se primijenio konzervativni pristup, Komisija je izračunala i cijenu robe iskrcane u Uniji za koju nije uzela u obzir premiju zbog konverzije za Uniju jer bi izvozne cijene SAD-a trebale u pravilu već uključivati neke troškove konverzije, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 45. do 47. Slijedeći taj pristup, cijena robe iskrcane u Uniji, kako je navedena u prethodnoj uvodnoj izjavi, smanjila bi se na razinu od 682 EUR po toni do 707 EUR po toni. Stoga, čak i bez premije zbog konverzije za Uniju, proizvođači izvoznici iz SAD-a ne bi na tržištu Unije mogli postići cijene po kojima su proizvod iz postupka revizije prodavali na tržištima trećih zemalja tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije.

                     (90)

                     Stoga je Komisija zaključila da, ako bi se dopustilo da mjere isteknu, proizvođači izvoznici iz SAD-a ne bi bili cjenovno motivirani da izvoz preusmjere u Uniju.

                     (91)

                     U zahtjevu za reviziju pozivalo se na postojeće antidampinške mjere na bioetanol podrijetlom iz SAD-a koje su na snazi u Kini, Peruu i Brazilu, te u skladu s tim mogući rizik od preusmjeravanja trgovine prema Uniji, kao još jedan motiv za moguće ponavljanje dampinga.

                     (92)

                     Komisija je potvrdila da bi postajanje tih mjera moglo dovesti do preusmjeravanja izvoza bioetanola podrijetlom iz SAD-a. Međutim, kako je navedeno u nastavku, smatrala je da bi u ukupnoj procjeni vjerojatnosti ponavljanja dampinga rizik od preusmjeravanja trgovine bio ograničen.

                     (93)

                     Prvo, antidampinške i kompenzacijske mjere u Kini uvedene su na osušeni destilacijski trop, a ne bioetanol, i te su mjere uvedene mnogo prije razdoblja ispitnog postupka revizije. Stoga se one odnose na drugi proizvod, iz čega se ne može lako zaključiti da bi one mogle izravno prouzročiti povećanje uvoza bioetanola u Uniju.

                     (94)

                     Zatim je podnositelj zahtjeva u podnesku od 5. srpnja 2018. tvrdio da su kineske vlasti povećale uvoznu carinu na bioetanol iz SAD-a s 5 % u 2016. na 30 % u 2017., uz daljnja povećanja na 45 % i 70 % u 2018. Međutim, prema bazi podataka WTO-a o pristojbama prema načelu najpovlaštenije nacije i povlaštenim tarifama (13), uvozna carina u Kini za tarifni podbroj HS-a 2207 10 iznosila je 5 % u 2009., a nakon toga se povećala na 40 % i ponovno smanjila na 8 % u 2017. Uvozna carina za tarifni podbroj HS-a 2207 20 HS-a iznosila je 80 % od 2006. nadalje, smanjila se na 30 % u 2016. te se u razdoblju ispitnog postupka revizije zadržala na toj razini. S obzirom na navedene činjenice, Komisija nije mogla potvrditi tvrdnju podnositelja zahtjeva.

                     (95)

                     S tim u vezi statistički podaci US ITC-a pokazali su da je izvoz proizvoda iz postupka revizije iz SAD-a u Kinu u svakom slučaju već apsorbiran povećanim izvozom u ostale treće zemlje tijekom posljednjih godina. Stoga je, ako se dopusti istek mjere, mogući rizik od preusmjeravanja tog izvoza u Uniju ograničen. Čak i da se sav izvoz bioetanola iz SAD-a u Kinu koji je ostvaren u razdoblju ispitnog postupka revizije, a to je bilo 140 tisuća tona po prosječnoj cijeni od 442 EUR po toni na razini franko uz bok broda, preusmjerio u Uniju nakon povećanja uvoznih carina, on bi činio samo 3 % potrošnje u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije.

                     (96)

                     Drugo, kad je riječ o Brazilu, u zahtjevu za reviziju upućivalo se na carinsku kvotu uvedenu u kolovozu 2017., kojom se utvrdila carina od 20 % na uvoz bioetanola iznad kvote od 600 milijuna litara (14) (473 tisuće tona). Međutim, čak i uz tu carinu, izvoz bioetanola iz SAD-a u Brazil iznosio je 318 milijuna litara (251 tisuća tona) tijekom posljednjeg tromjesečja razdoblja ispitnog postupka revizije, što je više nego dvostruko više od kvote za to tromjesečje. Proizvod iz postupka revizije izvozio se iz SAD-a u Brazil po prosječnoj cijeni od 522 EUR po toni. To pokazuje da je, unatoč carini od 20 %, Brazil i dalje bio privlačan za izvoz iz SAD-a. Komisija stoga ne smatra vjerojatnim da bi se taj izvoz preusmjerio u Uniju.

                     (97)

                     Treće, kad je riječ o mjerama koje je uveo Peru, pod pretpostavkom da bi kompenzacijske mjere na razini od gotovo 48 USD po toni koje je uveo u studenome 2018. (15), imale potpuni učinak zabrane na izvoz bioetanola iz SAD-a u Peru (za što Komisija nije mogla pronaći dokaze), preusmjeravanje prema Uniji tog uvoza, koji je u razdoblju ispitnog postupka revizije iznosio 127 tisuća tona, činilo bi samo 3 % potrošnje u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije. Čak ni najnepovoljniji scenarij za preusmjeravanje trgovine zbog peruanskih mjera ne bi kao takav mogao dovesti do nepobitnog zaključka o ponavljanju dampinga bioetanola iz SAD-u.

                     (98)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva tvrdio je da su, suprotno zaključcima Komisije o privlačnosti, proizvođači bioetanola iz SAD-a smatrali tržište Unije vrlo privlačnim. Podnositelj zahtjeva tu tvrdnju temeljio je na činjenici da je industrija SAD-a počela obnavljati certifikate o održivosti koji su potrebni za prodaju bioetanola na tržištu Unije u skladu s Direktivom o obnovljivim izvorima energije (16). Prema podnositelju zahtjeva, jedini razlog zašto bi proizvođači i trgovci iz trećih zemalja ulagali u certificiranje na temelju Direktive o obnovljivim izvorima energije jest kako bi mogli izvoziti u Uniju. Podnositelj zahtjeva dostavio je popis sedam proizvođača iz SAD-a (Marquis Energy, Archer Daniels Midland, Green Plains, Cargill, Conestoga Energy Partners (dva certifikata) i Plymouth Energy) koji su navodno obnovili certifikate Unije o održivosti.

                     (99)

                     Kako bi potkrijepio tvrdnje opisane u uvodnoj izjavi 98., podnositelj zahtjeva dostavio je novinski članak iz kolovoza 2017. o planovima američkog proizvođača i trgovca Archer Daniels Midland („ADM”) da „postrojenje za proizvodnju etanola iz suhe mase u Peoriji (Illinois) prenamijeni za profitabilniju proizvodnju industrijskog alkohola, alkohola za piće i gorivo za izvozno tržište,.” (17)

                     (100)

                     Iako podnositelj zahtjeva nije dostavio nikakve dokaze u vezi s certificiranjem Unije o održivosti na temelju Direktive o obnovljivim izvorima energije za proizvođače i trgovce iz SAD-a, Komisija je ispitala tu tvrdnju. Treba napomenuti da je certificiranje Unije o održivosti na temelju Direktive o obnovljivim izvorima energije de iure dobrovoljno, tj. da se u Uniju može uvoziti i bez toga. Međutim, svaka upotreba necertificiranih biogoriva ne bi se uzela u obzir pri mjerenju usklađenosti države članice sa zahtjevima iz te direktive u pogledu nacionalnih ciljeva za ukupni udio energije iz obnovljivih izvora u konačnoj bruto potrošnji energije i za udio energije iz obnovljivih izvora u prometu i pri mjerenju usklađenosti s obvezama u pogledu energije iz obnovljivih izvora (18). Budući da je bioetanol skuplji od običnog goriva, na temelju dokaza u spisu nema ekonomskih razloga za uvoz bioetanola koji nema certifikat o održivosti na temelju Direktive o energiji iz obnovljivih izvora. Stoga je Komisija zaključila da na tržištu Unije postoji jasan poticaj za prodaju etanola certificiranog na temelju Direktive o energiji iz obnovljivih izvora, čime certifikat o održivosti postaje de facto nužan za izvoz u Uniju. Komisija je utvrdila da su samo četiri (Marquis Energy, Green Plains, jedan od Conestoga Energy Partners, Plymouth Energy) od sedam američkih društava koja je podnositelj zahtjeva naveo imala certifikat o održivosti valjan u Uniji (certificiranje EU-ISCC (19)). Ostala tri društva (Archer Daniels Midland, Cargill i jedan od poduzetnika Conestoga Energy Partners) obnovila su certifikat ISCC-PLUS (20), koji se primjenjuje na isporuke izvan Unije, posebno za Japan. Nadalje, svi proizvođači i trgovci iz SAD-a koji imaju certifikat Unije kontinuirano su certificirani još od 2011 (21). Ta društva obnavljala su certifikat i tijekom razdoblja primjene antidampinških mjera, unatoč činjenici da nisu prodavali u Uniji. Stoga dokazi iz spisa upućuju na činjenicu da je certifikat Unije na temelju Direktive o energiji iz obnovljivih izvora ekonomski važan i za prodaju na drugim tržištima, kao globalni znak kvalitete. Stoga je na temelju dostupnih podataka Komisija zaključila da se obnavljanje certifikata ne može tumačiti samo kao naznaka namjere proizvođača iz SAD-a da nastave izvoziti u Uniju, nego u širem smislu kao dokaz održivosti, što je važno i za izvoz na druga tržišta. Nadalje, uz zahtjev u pogledu udjela vode i postojeće uvozne carine, obveza certificiranja dodatan je čimbenik kojim se ograničava pristup proizvođača i/ili izvoznika iz SAD-a tržištu Unije, čime se smanjuje njegova privlačnost.

                     (101)

                     Kada je riječ o planovima društva ADM, iako je Komisija potvrdila da se to društvo namjeravalo usredotočiti na izvoz etanola za gorivo proizvedenog u postrojenju u Peoriji, nema dokaza da mu je ciljano izvozno odredište bilo tržište Unije, posebno jer ADM nije imao certifikat na temelju Direktive o energiji iz obnovljivih izvora. Usto treba napomenuti da je namjera prenamjene bila preusmjeravanje s proizvodnje etanola za gorivo na proizvodnju etanola za piće i industrijskog etanola. Zapravo bi se tom promjenom proizvodni kapacitet postrojenja smanjio za 100 milijuna galona (približno 300 tisuća tona), kako je detaljnije opisano u drugom novinskom članku (22).

                     (102)

                     Stoga se obje tvrdnje o namjerama proizvođača i trgovaca iz SAD-a da preusmjere prodaju na tržište Unije, opisane u uvodnim izjavama 98. i 99., moraju odbaciti.

                     (103)

                     Nadalje, podnositelj zahtjeva dostavio je studiju vanjskog tima ekonomista u kojoj se tvrdilo da izračuni Komisije o privlačnosti tržišta Unije u smislu cijena nisu bili točni i da je, suprotno zaključcima Komisije, tržište Unije privlačno za izvoz iz SAD-a.

                     (104)

                     Komisija je potvrdila da bi, u usporedbi s nekim drugim izvoznim tržištima SAD-a, tržište Unije moglo biti privlačno tržište u smislu cijene. Unatoč tomu, u okviru procjene vjerojatnosti daljnjeg štetnog dampinga u skladu sa zahtjevom iz članka 11. stavka 2. osnovne uredbe i kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 48. i 59., Komisija je provela svoju analizu privlačnosti tržišta Unije u smislu cijena na temelju triju pojedinačnih izvoznih tržišta koje je predložio podnositelj zahtjeva. Kako bi dobila što potpunije podatke, to je učinila i s cijenama cjelokupnog izvoza iz SAD-a u treće zemlje ukupno, isključujući izvoz u Uniju. Komisija nije pravno obvezna ispitati svako izvozno tržište pojedinačno. U ovom slučaju Komisija je ispitala dva najveća izvozna tržišta SAD-a i treće tržište koje je odabrao podnositelj zahtjeva. Bilo bi nerazmjerno pojedinačno ispitati svih 36 izvoznih tržišta (osim Unije) proizvođača i/ili izvoznika dotičnog proizvoda iz SAD-a ako analiza najvećih izvoznih tržišta ne otkrije dovoljno dokaza o privlačnosti u smislu cijene. Nadalje, kako je već zaključeno u uvodnoj izjavi 59., podnositelj zahtjeva nije ničim utemeljio tvrdnju zašto tri izvozna tržišta SAD-a koja je isprva sam predložio, a Komisija ih je ispitala, više nisu prikladna osnova za Komisijinu analizu. U odnosu na Brazil, Kanadu i Peru, tri tržišta koja je predložio podnositelj zahtjeva, u studiji se navode isti nalazi o privlačnosti tržišta Unije u smislu cijene kao oni koje je utvrdila Komisija. Stoga je Komisija smatrala da u dostavljenoj studiji nisu izneseni nikakvi dokazi o pogrešci u izračunu Komisije. Naprotiv, Komisija je smatrala da studija koju je dostavio podnositelj zahtjeva podupire njezine početne nalaze.

                     (105)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva dostavio je dokaze o razini uvoznih carina u Kini. Kad je riječ o Kini, podnositelj zahtjeva nadalje je tvrdio da je činjenica da su izvoz u Kinu već apsorbirale ostale treće zemlje trebala biti tumačena kao jasna potvrda toga da je preusmjeravanje trgovine već bilo u tijeku.

                     (106)

                     Komisija je potvrdila da je podnositelj zahtjeva dostavio dostatne dokaze o razini uvoznih carina u Kini na etanol podrijetlom iz SAD-a. Komisija nije opovrgnula tvrdnju da su izvoznici iz SAD-a tražili nova tržišta nakon povećanja uvoznih carina u Kini. Ipak, smatrala je da su razine izvoza iz SAD-a u Kinu tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije najrelevantnije za analizu prijetnje od mogućeg preusmjeravanja trgovine na tržište Unije. Obujam izvoza koji je već pronašao nova tržišta ne smatra se relevantnim.

                     (107)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva tvrdio je da brazilsko tržište proizvođačima i/ili izvoznicima iz SAD-a nije privlačno s obzirom na to da se na uvoz koji premašuje uvoznu kvotu primjenjuje uvozna carina od 20 %, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 96. Kako bi potkrijepio tu tvrdnju, podnositelj zahtjeva pozvao se na novinski članak iz listopada 2018. u kojem se navodi da je „izvoz iz SAD-a u Brazil etanola na bazi kukuruza u kolovozu pao na najnižu razinu u gotovo tri godine” (23). Podnositelj zahtjeva nadalje je tvrdio da je Komisija trebala uzeti u obzir činjenicu da Brazil ima snažnu domaću potražnju, ali da ponuda i stoga uvozne potrebe variraju. Podnositelj zahtjeva naveo je da su većina brazilskih rafinerija šećera i bioetanola „mješovita postrojenja” koja se mogu prebacivati između proizvodnje šećera i bioetanola na temelju cijena i profitabilnosti tih dvaju proizvoda.

                     (108)

                     S obzirom na učinak carinske kvote, treba napomenuti da se u citiranom novinskom članku samo navodi da je mjesečni obujam izvoza u kolovozu 2018. bio na najnižoj razini od listopada 2015. Statistički podaci o izvozu US ITC-a zaista su pokazivali nulti obujam izvoza u kolovozu 2018., što je situacija koja je zadnji put zabilježena u listopadu 2015. Međutim, osim te usporedbe između kolovoza 2018. i listopada 2015. u tom novinskom članku nisu navedene nikakve druge informacije o izvoznim kretanjima. Zapravo, izvoz iz SAD-a u Brazil nastavljen je u rujnu 2018., te se u 2018. ukupno povećao u odnosu na prethodnu godinu.

                     (109)

                     Osim toga, Komisija je smatrala da podnositelj zahtjeva nije dostavio dostatne dokaze o strukturi i funkcioniranju brazilske industrije bioetanola niti je Komisija mogla pronaći te dokaze. Suprotno tvrdnjama podnositelja zahtjeva, iz statističkih podataka US ITC-a o izvozu iz SAD-a vidljivo je da je izvoz goriva u Brazil u razmatranom razdoblju stalno rastao te se povaćao i 2018. Stoga se tvrdnje podnositelja zahtjeva o privlačnosti brazilskog tržišta za proizvođače i/ili izvoznike iz SAD-u moraju odbaciti.

                     (110)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva tvrdio je da je Komisija umjetno smanjila vjerojatni učinak peruanskih mjera na tržište Unije jer je moguće preusmjeravanje trgovine iz Kine i Perua promatrala odvojeno.

                     (111)

                     Uzimajući u obzir posebnosti tržišta Unije, odnosno najveći dopušteni udio vode u proizvodu iz postupka revizije i certificiranje o održivosti na temelju Direktive o energiji iz obnovljivih izvora, koje je de facto nužno za prodaju na tržištu Unije kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 100., Komisija je smatrala da nije vjerojatno da će se izvoz iz SAD-a u Peru i Kinu preusmjeriti na tržište Unije u punom opsegu. Nadalje, podnositelj zahtjeva nije dostavio nikakve dokaze kojima bi potkrijepio svoju tvrdnju. Stoga se ta tvrdnja mora odbaciti.

               3.3.3.   Zaključak o vjerojatnosti ponavljanja dampinga

                     (112)

                     S obzirom na prethodno navedenu procjenu vjerojatnosti ponavljanja dampinga ako se dopusti istek mjera, Komisija je zaključila da nije vjerojatno da bi, ako se dopusti istek mjera, proizvođači bioetanola iz SAD-a izvozili znatne količine bioetanola u Uniju po dampinškim cijenama.

                     (113)

                     Nakon objave podnositelj zahtjeva tvrdio je da je Komisija trebala slijediti svoju prethodnu praksu i zaključiti da nesuradnja proizvođača iz SAD-a čini dodatan i bitan dokaz da „proizvođači izvoznici nisu željeli ili nisu mogli pokazati da u slučaju da mjere prestanu vrijediti ne bi došlo do nikakvog dampinga”. (24)

                     (114)

                     U svojem odgovoru na to, Komisija je, kao prvo, podsjetila da njezina praksa odlučivanja, koja se temelji na pojedinačnoj procjeni svakog slučaja, ne može biti obvezujuća za buduće ispitne postupke te da stoga nije pokazatelj načina na koji bi se određeni nalazi Komisije trebali utvrditi. Drugo, nalaz u navedenom ispitnom postupku smatrao se dodatnim čimbenikom, među brojnim drugima, koji je doveo do zaključka Komisije u tom konkretnom slučaju. Treće, kao dodatni čimbenik, može se smatrati da nesuradnja američkih proizvođača izvoznika onemogućuje prikupljanje detaljnih podataka za procjenu vjerojatnosti nastavka i ponavljanja dampinga, što nužno navodi na korištenje raspoloživih podataka u skladu s člankom 18. osnovne uredbe. Međutim, Komisija je smatrala da nesuradnja ne može biti razlog za produljenje mjera. U ovom konkretnom slučaju Komisija je doista smatrala da je činjenica da proizvođači izvoznici iz SAD-a ne surađuju element koji onemogućuje potpunu i temeljitu procjena svih čimbenika i stoga je primijenila činjenice koje su bile raspoložive. Nakon što je razmotrila sve dostupne dokaze i na temelju primjene članka 18. osnovne uredbe, Komisija je zaključila da, ako se dopusti istek tih mjera, ponavljanje dampinga nije vjerojatno. Stoga se i ta tvrdnja mora odbaciti.

               3.4.   Zaključak

                     (115)

                     Na temelju navedenog i s obzirom na to da ponavljanje dampinškog izvoza iz predmetne zemlje nije vjerojatno, nije potrebno analizirati vjerojatnost ponavljanja štete ni interes Unije. Mjere na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država stoga bi trebalo staviti izvan snage, a postupak prekinuti.

               4.   ZAKLJUČAK

                     (116)

                     Iz prethodno navedenih razmatranja proizlazi da bi, u skladu s člankom 11. stavkom 2. osnovne uredbe, antidampinške mjere koje se primjenjuju na uvoz bioetanola podrijetlom iz SAD-a i koje su uvedene Provedbenom uredbom (EU) br. 157/2013 trebalo staviti izvan snage.

                     (117)

                     Odbor osnovan člankom 15. stavkom 1. Uredbe (EU) 2016/1036 nije dostavio svoje mišljenje,

               DONIJELA JE OVU UREDBU:

            Članak 1.
            Antidampinška pristojba na uvoz bioetanola, koji se ponekad naziva „etanol za gorivo”, tj. etilnog alkohola proizvedenog od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije), denaturiranog ili nedenaturiranog, isključujući proizvode s udjelom vode većim od 0,3 % (m/m) mjereno u skladu s normom EN 15376, ali uključujući etilni alkohol proizveden od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije) koji je sastojak mješavina s benzinom s udjelom etilnog alkohola većim od 10 % (v/v) namijenjenih za uporabu kao gorivo, koji je trenutačno obuhvaćen oznakama KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 50, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 and ex 3824 99 92 (oznake TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125011, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 i 3824999266) i podrijetlom je iz SAD-a, stavlja se izvan snage te se prekida postupak koji se odnosi na taj uvoz.

            Članak 2.
            Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
            Sastavljeno u Bruxellesu 14. svibnja 2019.

                  Za Komisiju

                  Predsjednik

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  SL L 176, 30.6.2016., str. 21.

            (2)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 157/2013 od 18. veljače 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država (SL L 49, 22.2.2013., str. 10.).

            (3)  Obavijest o predstojećem isteku određenih antidampinških mjera (SL C 180, 8.6.2017., str. 37.).

            (4)  Obavijest o pokretanju revizije zbog predstojećeg isteka antidampinških mjera koje se primjenjuju na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država (SL C 64, 20.2.2018., str. 7.).

            (5)  Dostupno na: https://www.agmrc.org/renewable-energy/ethanol/midwest-ethanol-cash-prices-basis-data-and-charts-for-selected-states (posljednji pregled 12. veljače 2019.).

            (6)  Dostupno na: https://www.eia.gov/totalenergy/data/monthly/index.php#renewable (zadnji pristup 12. veljače 2019.).

            (7)  Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 191/2014 od 24. veljače 2014. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih manganovih oksida podrijetlom iz Republike Južne Afrike slijedom revizije nakon isteka mjera na temelju članka 11. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (SL L 59, 28.2.2014., str. 7.).

            (8)  Dostupno na https://www.eia.gov/petroleum/ethanolcapacity/index.php (posljednji pristup 14. ožujka 2019.).

            (9)  Dostupno na https://www.eia.gov/todayinenergy/detail.php?id=31832 (posljednji pristup 28. ožujka 2019.).

            (10)  Vidjeti Prilog II. podneska udruženja iz SAD-a od 20. ožujka sastavljenog nakon saslušanja i dostupnog u otvorenoj verziji dokumentacije.

            (11)  Dostupno na https://www.reuters.com/article/us-usa-biofuels-idUSKCN0VQ2QW (posljednji pristup 18. ožujka 2019.).

            (12)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 211/2012 od 12. ožujka 2012. o razvrstavanju određene robe u kombiniranu nomenklaturu (SL L 73, 13.3.2012., str. 1.).

            (13)  Dostupno na: https://www.wto.org/english/tratop_e/tariffs_e/tariff_data_e.htm (posljednji pristup 13. veljače 2019.).

            (14)  Rezolucija br. 72 od 31. kolovoza 2017. i Ministarska odluka br. 32 od 4. rujna 2017.

            (15)  Rezolucija br. 152 od 6. studenoga 2018.

            (16)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16).

            (17)  Dostupno na: https://www.reuters.com/article/us-adm-results/adm-says-profit-tumbles-and-issues-gloomy-view-shares-drop-idUSKBN1D01EV (posljednji pristup 15. ožujka 2019.).

            (18)  Članak 17. Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16.).

            (19)  Dostupno na: https://www.iscc-system.org/process/audit-and-certification-process/iscc-system-documents/ (posljednji pristup 19. ožujka 2019.).

            (20)  Dostupno na: https://www.iscc-system.org/process/audit-and-certification-process/iscc-system-documents/ (posljednji pristup 19. ožujka 2019.).

            (21)  Dostupno na: https://www.iscc-system.org/certificates/all-certificates/ (posljednji pristup 15. ožujka 2019.).

            (22)  Dostupno na: http://ethanolproducer.com/articles/14531/adm-announces-plans-to-reconfigure-ethanol-complex-in-illinois (posljednji pristup 15. ožujka 2019.).

            (23)  Dostupno na: https://www.reuters.com/article/us-usa-ethanol-brazil/u-s-ethanol-exports-to-brazil-drop-to-nearly-three-year-low-idUSKCN1MF2FI (posljednji pristup 15. ožujka 2019.).

            (24)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1001/2008 od 13. listopada 2008. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog željeznog ili čeličnog pribora za cijevi podrijetlom iz Republike Koreje i Malezije nakon revizije nakon isteka mjera na temelju članka 11. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 384/96 (SL L 275, 16.10.2008., str. 18.).


title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/766 оd 14. svibnja 2019. o odstupanju od Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 u pogledu konačnog datuma za podnošenje jedinstvenog zahtjeva, zahtjevâ za potporu ili zahtjevâ za plaćanje, konačnog datuma za prijavu izmjena jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje i konačnog datuma za podnošenje zahtjevâ za dodjelu prava na plaćanje ili povećanje vrijednosti pravâ na plaćanje u okviru programa osnovnog plaćanja za godinu 2019.

text:
                  15.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 126/18

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/766
         оd 14. svibnja 2019.
         o odstupanju od Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 u pogledu konačnog datuma za podnošenje jedinstvenog zahtjeva, zahtjevâ za potporu ili zahtjevâ za plaćanje, konačnog datuma za prijavu izmjena jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje i konačnog datuma za podnošenje zahtjevâ za dodjelu prava na plaćanje ili povećanje vrijednosti pravâ na plaćanje u okviru programa osnovnog plaćanja za godinu 2019.
         EUROPSKA KOMISIJA,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 485/2008 (1), a posebno njezin članak 78. prvi stavak točku (b) i drugi stavak,
         budući da:

                     (1)

                     Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 809/2014 (2) utvrđuju se konačni datum za podnošenje jedinstvenog zahtjeva, zahtjevâ za potporu ili zahtjevâ za plaćanje, konačni datum za prijavu izmjena jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje i konačni datum za podnošenje zahtjevâ za dodjelu pravâ na plaćanje ili povećanje vrijednosti pravâ na plaćanje u okviru programa osnovnog plaćanja.

                     (2)

                     Zbog novih obveza nastalih u kontekstu Opće uredbe o zaštiti podataka (3) države članice uvode promjene u svoje administrativne sustave za plaćanja po površini, među ostalim, reorganiziraju sustave informacijskih tehnologija, mijenjaju postupke i provode aktivnosti podizanja razine svijesti korisnika kako bi ih obavijestile o novim zakonskim obvezama. Kao rezultat toga države članice suočene su s iznimnim administrativnim poteškoćama.

                     (3)

                     Ta je situacija utjecala na mogućnost korisnika da podnesu jedinstveni zahtjev, zahtjeve za potporu ili zahtjeve za plaćanje i zahtjeve za dodjelu pravâ na plaćanje ili na povećanje vrijednosti pravâ na plaćanje u okviru programa osnovnog plaćanja u rokovima predviđenima u članku 13. stavku 1. i članku 22. stavku 1. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014.

                     (4)

                     S obzirom na tu situaciju primjereno je predvidjeti odstupanje od članka 13. stavka 1. i članka 22. stavka 1. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 kojim bi se državama članicama omogućilo da za 2019. godinu odrede kasniji konačni datum za podnošenje jedinstvenog zahtjeva, zahtjevâ za potporu ili zahtjevâ za plaćanje i kasniji konačni datum za podnošenje zahtjevâ za dodjelu pravâ na plaćanje ili povećanje vrijednosti pravâ na plaćanje u okviru programa osnovnog plaćanja od onih predviđenih u tim člancima. Budući da su datumi i razdoblja iz članka 11. stavka 4. i članka 15. stavaka 2. i 2.a Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 povezani s konačnim datumom propisanim člankom 13. stavkom 1. te uredbe, trebalo bi predvidjeti slično odstupanje za prijavu rezultata prethodnih provjera i izmjena jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje.

                     (5)

                     Budući da bi ta odstupanja trebala obuhvaćati jedinstveni zahtjev, zahtjeve za potporu i zahtjeve za plaćanje, izmjene jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje te zahtjeve za dodjelu pravâ na plaćanje za 2019., primjereno je da se ova Uredba primjenjuje na zahtjeve i zahtjeve za plaćanje koji se odnose na 2019. godinu.

                     (6)

                     Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za upravljanje izravnim plaćanjima i Odbora za ruralni razvoj,

               DONIJELA JE OVU UREDBU:

            Članak 1.
            Odstupajući od članka 13. stavka 1. prvog podstavka Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014, konačni datumi za 2019. godinu koje države članice određuju za podnošenje jedinstvenog zahtjeva, zahtjevâ za potporu ili zahtjevâ za plaćanje ne mogu biti kasniji od 15. lipnja.

            Članak 2.
            Odstupajući od članka 15. stavka 2. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014, u 2019. u državama članicama koje primjenjuju odstupanje utvrđeno u članku 1. ove Uredbe izmjene jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje u skladu s člankom 15. stavkom 1. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014 prijavljuju se nadležnom tijelu do 15. lipnja.

            Članak 3.
            Odstupanja iz članaka 1. i 2. primjenjuju se u predmetnim državama članicama i u svrhu izračuna razdoblja od 26, 35 odnosno 10 kalendarskih dana nakon konačnog datuma za podnošenje jedinstvenog zahtjeva, zahtjevâ za potporu ili zahtjevâ za plaćanje i konačnog datuma za prijavu izmjena iz članka 11. stavka 4. i članka 15. stavka 2.a Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014.

            Članak 4.
            Odstupajući od članka 22. stavka 1. Provedbene uredbe (EU) br. 809/2014, datum za 2019. godinu koji države članice određuju za podnošenje zahtjevâ za dodjelu pravâ na plaćanje ili povećanje vrijednosti pravâ na plaćanje u okviru programa osnovnog plaćanja ne može biti kasniji od 15. lipnja.

            Članak 5.
            Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
            Primjenjuje se na zahtjeve i zahtjeve za plaćanje koji se odnose na 2019. godinu.

            Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
            Sastavljeno u Bruxellesu 14. svibnja 2019.

                  Za Komisiju

                  Predsjednik

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  SL L 347, 20.12.2013., str. 549.

            (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 809/2014 оd 17. srpnja 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, mjera ruralnog razvoja i višestruke sukladnosti (SL L 227, 31.7.2014., str. 69.).

            (3)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).