title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1328 оd 29. srpnja 2016. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije

text:
               4.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 210/1

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2016/1328
   оd 29. srpnja 2016.
   o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske Unije (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9. stavak 4.,
   budući da:
   1.   POSTUPAK

   1.1.   Privremene mjere

               (1)

               Europska komisija („Komisija”) uvela je 12. veljače 2016. Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2016/181 (2) („Privremena uredba”) privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz u Uniju određenih plosnatih valjanih proizvoda od željeza ili nelegiranog čelika ili ostalih legiranih čelika osim nehrđajućeg čelika, svih širina, hladnovaljanih (hladnoreduciranih) koji nisu platirani niti prevučeni i samo su hladnovaljani (hladnoreducirani) i dalje neobrađeni, („hladnovaljani plosnati proizvodi od čelika”) podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK”) i Ruske Federacije („Rusija”) (zajedno dalje u tekstu „predmetne zemlje”).

               (2)

               Ispitni postupak pokrenut je 14. svibnja 2015. (3) nakon zahtjeva koji je 1. travnja 2015. podnijela Europska federacija proizvođača željeza i čelika („Eurofer” ili „podnositelj zahtjeva”) u ime proizvođača koji predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje određenih hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda u Uniji.

               (3)

               Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 19. Privremene uredbe, ispitnim postupkom o dampingu i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. travnja 2014. do 31. ožujka 2015. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanjem kretanja važnih za procjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2011. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).

         1.2.   Evidentiranje

               (4)

               Komisija je Provedbenom uredbom (EU) 2015/2325 (4) evidentiranjem uvjetovala uvoz predmetnog proizvoda koji je podrijetlom i poslan iz NRK-a i Rusije. Evidentiranje uvoza prekinuto je uvođenjem privremenih mjera 12. veljače 2016.

               (5)

               Izdavanje registracije i moguće retroaktivne primjene antidampinške pristojbe i primjedbi zaprimljenih u vezi s time opisani su u Provedbenoj uredbi Komisije (EU) 2016/1329 (5). U ovoj se Uredbi razmatraju samo primjedbe koje su primljene na temelju privremenih nalaza o dampingu, šteti, uzročnosti i interesu Unije te konačno stajalište Komisije o tim pitanjima.

         1.3.   Daljnji postupak

               (6)

               Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je uvedena privremena antidampinška pristojba (privremena objava) nekoliko zainteresiranih strana dostavilo je pisane podneske u kojima je iznijelo svoje stavove o privremenim nalazima. Stranama koje su to zatražile omogućeno je da budu saslušane.

               (7)

               Povezani servisni centar za čelik i trgovac zatražili su intervenciju službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima („službenik za saslušanje”) u pogledu pitanja povrata. Službenik za saslušanje ispitao je zahtjev i odgovorio u pisanom obliku. Nadalje, 3. svibnja 2016. održano je saslušanje sa službenikom za saslušanje na zahtjev Eurofera.

               (8)

               Komisija je nastavila tražiti i provjeravati sve podatke koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. Kako bi na raspolaganju imala sveobuhvatne podatke o profitabilnosti, od proizvođača iz Unije u uzorku zatraženo je da dostave podatke o profitabilnosti za razdoblje 2005. – 2010. u pogledu prodaje proizvoda iz ispitnog postupka u Uniji. Svi proizvođači iz Unije u uzorku dostavili su zatražene podatke.

               (9)

               Kako bi se provjerili odgovori na upitnik navedeni u uvodnoj izjavi 8., obavljeni su posjeti na licu mjesta radi provjere podataka koje su dostavili sljedeći proizvođači iz Unije:

                           —

                           ThyssenKrupp Germany, Duisburg, Njemačka

                           —

                           ArcelorMittal Belgium NV, Gent, Belgija

                           —

                           ArcelorMittal Sagunto SL, Puerto de Sagunto, Španjolska

               (10)

               Komisija je sve strane obavijestila o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih namjerava uvesti konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz u Uniju hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz NRK-a i Rusije te konačno naplatiti iznose osigurane privremenom pristojbom (konačna objava). Svim je stranama odobreno razdoblje unutar kojeg su mogle podnijeti primjedbe na konačnu objavu.

               (11)

               Primjedbe koje su dostavile zainteresirane strane razmotrene su i, prema potrebi, uzete u obzir.

         1.4.   Tvrdnje u pogledu zahtjeva za dodatne informacije, provjere i upotrebe

               (12)

               Nakon konačne objave određeni su proizvođači izvoznici dostavili primjedbe u pogledu roka koji je proizvođačima iz Unije dan za dostavljanje zatraženih informacija i postavili su pitanje točnosti tih podataka te postupka njihove provjere. Te su strane zaključile da industrija Unije možda nije prijavila točne podatke te da je iskoristila povoljni tretman kršenjem prava drugih strana na objektivan, nepristran i nediskriminirajući ispitni postupak. Navodni povoljni tretman industrije Unije mogao bi se vidjeti i u popustljivosti Komisije prema njoj kad nije dostavila određene važne podatke (stranke su uputile na račune koji nedostaju).

               (13)

               Odbija se tvrdnja o navodnom povoljnom tretmanu. Predmetno pitanje odnosi se na tekst uvodne izjave 59. Privremene uredbe. U toj je uvodnoj izjavi objašnjeno da se za unutarnje transfere ne izdaju računi što je u skladu s prihvaćenim računovodstvenim praksama. Nije riječ o tome da je industriji Unije dopušteno ne dostaviti zatražene podatke.

               (14)

               Isti su proizvođači izvoznici tvrdili da se prikupljanjem i provjerom dodatnih podataka proizvođača iz Unije diskriminiralo ruske proizvođače izvoznike koji su zatražili drugu provjeru.

               (15)

               Najprije je potrebno napomenuti da Komisija, kao tijelo koje provodi ispitni postupak, jasno ima pravo zatražiti dodatne podatke kad to smatra potrebnim i primjerenim za svoju analizu tijekom privremene ili konačne faze ispitnog postupka. U tom je slučaju, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 154., Komisija imala opravdan razlog zatražiti te dodatne podatke i naknadno ih provjeriti. Provjere su se odnosile samo na dodatne dostavljene podatke koji ranije nisu zatraženi i njima je osigurano da su podaci na kojima je Komisija u konačnici temeljila svoje nalaze pouzdani. Drugo, zahtjevi ruskih proizvođača izvoznika za drugom provjerom zapravo su se odnosili na iste podatke koji su obuhvaćeni početnom provjerom, dok je druga provjera u poslovnim prostorima određenih proizvođača iz Unije bila potrebna za provjeru dodatnih podataka iz uvodne izjave 8. i za utvrđivanje moguće retroaktivne naplate antidampinških pristojbi. Stoga su prethodne tvrdnje odbijene.

         1.5.   Predmetni proizvod i istovjetan proizvod

               (16)

               U uvodnim izjavama 21. i 22. Privremene uredbe utvrđena je privremena definicija predmetnog proizvoda. Nijedna strana nije dostavila nikakav podnesak u pogledu definicije koja je ondje navedena.

               (17)

               Predmetni proizvod konačno je definiran kao plosnati valjani proizvodi od željeza ili nelegiranog čelika ili ostalih legiranih čelika osim nehrđajućeg čelika, svih širina, hladnovaljani (hladnoreducirani) koji nisu platirani niti prevučeni i samo su hladnovaljani i dalje neobrađeni (hladnoreducirani), trenutačno obuhvaćeni oznakama KN ex 7209 15 00, 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, ex 7209 18 99, ex 7209 25 00, 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7211 23 30, ex 7211 23 80, ex 7211 29 00, 7225 50 80, 7226 92 00 i podrijetlom su iz NRK-a i Rusije.
               Sljedeće vrste proizvoda isključene su iz definicije predmetnog proizvoda:

                           —

                           plosnati valjani proizvodi od željeza ili nelegiranog čelika, svih širina, hladnovaljani (hladnoreducirani), koji nisu platirani niti prevučeni, samo hladnovaljani i dalje neobrađeni, u kolutima ili nenamotani, svih debljina, elektrolimovi,

                           —

                           plosnati valjani proizvodi od željeza ili nelegiranog čelika, svih širina, hladnovaljani (hladnoreducirani), koji nisu platirani niti prevučeni, u kolutima, debljine manje od 0,35 mm, žareni (poznati i kao „crne ploče”),

                           —

                           plosnati valjani proizvodi od ostalih legiranih čelika, svih širina, od silicijskog elektročelika, i

                           —

                           plosnati valjani proizvodi od legiranog čelika, samo hladnovaljani (hladnoreducirani) i dalje neobrađeni, od brzoreznog čelika.

               (18)

               Budući da nije bilo primjedaba na predmetni proizvod i istovjetni proizvod, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava 22. do 24. Privremene uredbe.

         2.   DAMPING

   2.1.   NRK

   2.1.1.   Tretman tržišnoga gospodarstva („MET”)

               (19)

               Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 34. Privremene uredbe, nijedan od proizvođača izvoznika obuhvaćenih ovim ispitnim postupkom nije zatražio primjenu tretmana tržišnoga gospodarstva.

         2.1.2.   Analogna zemlja

               (20)

               U Privremenoj uredbi Komisija je odabrala Kanadu kao primjerenu analognu zemlju u skladu s člankom 2. stavkom 7. Osnovne uredbe.

               (21)

               Jedna je zainteresirana strana tvrdila da zbog razlike između marže štete i dampinške marže postoji sumnja u pogledu točnosti Komisijinih izračuna. Ista je zainteresirana strana tvrdila da se, ako je ta razlika činjenično točna, zbog nje ne bi smjelo odabrati Kanadu kao analognu zemlju s obzirom na razine cijena predmetnog proizvoda u toj zemlji.

               (22)

               Komisija potvrđuje svoje izračune. Nadalje, Komisija podsjeća da je analogna zemlja odabrana među zemljama u kojima se cijena istovjetnog proizvoda utvrđuje u okolnostima koje su u najvećoj mogućoj mjeri slične okolnostima u zemlji izvoza. Razina cijena kao takva nije kriterij u tom odabiru.

               (23)

               S obzirom na prethodno navedeno odbija se tvrdnja da Kanada nije primjerena analogna zemlja. Komisija potvrđuje obrazloženje iz uvodnih izjava 27. do 34. Privremene uredbe te izbor Kanade kao analogne zemlje u smislu članka 2. stavka 7. Osnovne uredbe.

         2.1.3.   Uobičajena vrijednost

               (24)

               S obzirom na to da nisu dostavljene primjedbe u pogledu određivanja uobičajene vrijednosti, potvrđuju se uvodne izjave 35. do 45. Privremene uredbe.

         2.1.4.   Izvozna cijena

               (25)

               U svojim je primjedbama u pogledu Privremene uredbe jedna grupa društava primijetila nedosljednost između izračuna štete i izračuna dampinga, za koju je tvrdila da je posljedica administrativne pogreške Komisije. Međutim, Komisija je utvrdila da je nedosljednost posljedica male administrativne pogreške te grupe društava koja je utjecala na izvoznu cijenu. Komisija je ispravila tu administrativnu pogrešku.

         2.1.5.   Usporedba

               (26)

               Budući da nisu dostavljene nikakve primjedbe u pogledu usporedbe uobičajene vrijednosti i izvozne cijene, potvrđuju se uvodne izjave 49. i 50. Privremene uredbe.

         2.1.6.   Dampinške marže

               (27)

               Zbog promjene izvozne cijene navedene u prethodnoj uvodnoj izjavi 25. dampinška marža jedne grupe društava ponovno je izračunana, što je dovelo do njezina blagog povećanja. Zbog tog se povećanja mijenja i dampinška marža svih ostalih kineskih društava jer se ta marža temelji na toj grupi društava.

               (28)

               Konačne dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:

                  Tablica 1.

                  Dampinške marže, NRK

                           Društvo

                           Konačna dampinška marža (%)

                           Grupa Angang

                           59,2

                           Grupa Shougang

                           52,7

                           Ostala društva koja surađuju

                           56,9

                           Sva ostala društva

                           59,2

         2.2.   Rusija

   2.2.1.   Uvod

               (29)

               Nakon privremene objave jedan je ruski proizvođač izvoznik osporavao primjenu članka 18. Osnovne uredbe. Dostavio je nove podatke kako bi osporio nalaze opisane u uvodnoj izjavi 60. Privremene uredbe u kojoj je Komisija dokazala za je taj proizvođač izvoznik prijavio prodanu količinu veću od količine koju je fizički moguće proizvesti.

               (30)

               Komisija je organizirala dva saslušanja na kojima je predmetnom proizvođaču izvozniku omogućila da iznese primjedbe i objasni svoje tvrdnje.

               (31)

               Tijekom tih saslušanja Komisija je naglasila da se svaki podnesak/svako objašnjenje nakon provjere može prihvatiti samo ako su podaci na kojima se temelji već dostavljeni ili ako se mogu povezati s podacima koji su dostavljeni u odgovoru na upitnik ili najkasnije tijekom posjeta radi provjere. Proizvođač izvoznik nije mogao potkrijepiti svoje argumente ni podacima koji su već sadržani u njegovu odgovoru na upitnik ni podacima u okviru dokaza koji su prikupljeni na licu mjesta. Stoga se potvrđuju nalazi u privremenoj fazi zbog kojih je Komisija primijenila članak 18. Osnovne uredbe i koji su utvrđeni u uvodnim izjavama 60. i 61. Privremene uredbe. Stoga je, u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe, Komisija konačno utvrdila dampinšku maržu za predmetno društvo na temelju dostupnih činjenica.

               (32)

               Nakon konačne objave jedan je proizvođač izvoznik istaknuo da je bio diskriminiran u kontekstu ovog antidampinškog ispitnog postupka, što je utjecalo na njegova postupovna prava, uključujući prava na obranu. Taj je proizvođač izvoznik tvrdio da Komisija nije prihvatila drugu provjeru u poslovnim prostorima njegova društva kćeri u Belgiji, dok je druga provjera obavljena u poslovnim prostorima proizvođača i uvoznika industrije Unije. Zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi 15. ta se tvrdnja mora odbiti.

               (33)

               Taj je proizvođač izvoznik tvrdio i da je Komisija mogla upotrijebiti izvozne cijene njegova povezanog trgovca/uvoznika i podatke o trošku proizvodnje jedinog proizvođača izvoznika koji je u potpunosti surađivao s Komisijom. Time je Komisija navodno mogla izbjeći primjenu članka 18. Osnovne uredbe jer je tog povezanog trgovca/uvoznika posebno provjerila i nije istaknula nikakva pitanja u pogledu njegove suradnje. Kako je prethodno objašnjeno, zbog činjenice da je ukupan obujam prodaje (nakon odbitka vlastite upotrebe i prilagodbe za promjene u zalihama) koji je prijavio taj proizvođač izvoznik premašio proizvedene količine, Komisija nije mogla zaključiti da je izvozna prodaja u Uniju bila u cijelosti prijavljena. Komisija je stoga odbila prijedlog tog društva o upotrebi skupa transakcija koje možda samo djelomično predstavljaju ukupnu prodaju u Uniji. Stoga Komisija nije upotrijebila nikakve podatke o trošku proizvodnje jer nije postojala dostupna izvozna prodaja koja se mogla upotrijebiti za usporedbu.

               (34)

               Dva su proizvođača izvoznika dostavila primjedbe u pogledu obavljenih posjeta radi provjere i zatražila od Komisije da obustavi ispitni postupak dok ne ispita njihove tvrdnje. U tom su kontekstu ti proizvođači izvoznici osporavali Komisijinu primjenu članka 18. Osnovne uredbe. Osim toga, Ministarstvo gospodarskog razvoja Ruske Federacije zatražilo je obustavu primjene konačnih antidampinških mjera koje će se uvesti dok nadležne institucije Unije valjano ne razmotre službeni zahtjev tih dvaju proizvođača izvoznika.

               (35)

               Komisija napominje da je provjera jedna od faza ispitnog postupka koju Komisija provodi kao tijelo koje provodi ispitni postupak. Komisija je opširno objasnila materijalne razloge na temelju kojih je odlučila primijeniti članak 18. Osnovne uredbe. Primjena članka 18. Osnovne uredbe temelji se na dokazima koje su društva pisanim putem dostavila Komisiji te na pouzdanosti i dosljednosti tih podataka. Proizvođači izvoznici dobili su priliku u potpunosti iskoristiti svoja prava na obranu tijekom cijelog postupka podnošenjem podataka i primjedbi te u okviru saslušanja i sastanaka, uključujući dva sastanka koja su posebno posvećena istaknutim pitanjima.

               (36)

               U pogledu zahtjeva za obustavu Komisija napominje da je jedina osnova za obustavu bilo koje mjere uvedene u skladu s Osnovnom uredbom članak 14. stavak 4. Komisija nadalje napominje da uvjeti za obustavu utvrđeni u navedenom članku nisu ispunjeni. U tom se članku navodi da se mjere mogu obustaviti samo u interesu Unije ako su se uvjeti na tržištu privremeno promijenili tako da nije vjerojatno da bi se šteta nastavila zbog te obustave. Ne postoji naznaka da bi se ti uvjeti ispunili u ovom predmetu te Komisija napominje da se nije uputilo na takve okolnosti. Naprotiv, na temelju ispitnog postupka pokazalo se da su ispunjeni uvjeti za uvođenje konačnih mjera, kako su utvrđene u članku 9. stavku 4. Osnovne uredbe. Stoga je Komisija odbila taj zahtjev.

         2.2.2.   Uobičajena vrijednost

               (37)

               Nakon privremene objave jedan je proizvođač izvoznik osporavao Komisijinu prilagodbu njegovih troškova proizvodnje hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 76. i obrazloženo u uvodnoj izjavi 80. Privremene uredbe. Međutim, predmetni proizvođač izvoznik nije iznio nikakve argumente zbog kojih bi Komisija mogla promijeniti svoje stajalište da na temelju omjera potrošnje sirovine koje je to društvo prijavilo u svojem odgovoru Komisija nije mogla točno procijeniti troškove materijala koje je to društvo upotrijebilo za proizvodnju hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

               (38)

               Isti je proizvođač izvoznik tvrdio i da bi gubitke zbog likvidacije njegovih dvaju prekomorskih društava kćeri trebalo isključiti iz troškova prodaje te općih i administrativnih troškova. Osim toga, tvrdio je da su troškovi pakiranja dvaput uračunani, u trošku proizvodnje te u troškovima prodaje te općim i administrativnim troškovima. Komisija je u skladu s tim revidirala svoje nalaze jer su objašnjenja koja je društvo dalo nakon privremene objave potkrijepljena podacima koji su propisno dostavljeni u njegovu odgovoru na upitnik ili tijekom ili prije posjeta radi provjere.

               (39)

               Nakon što je ponovno razmotrila troškove prodaje te opće i administrativne troškove, Komisija je utvrdila da je dio domaće prodaje bio profitabilan. Stoga je Komisija mogla izračunati dampinšku maržu na temelju vlastitih troškova prodaje te općih i administrativnih troškova te dobiti tog društva. U privremenoj fazi Komisija nije utvrdila profitabilnu domaću prodaju i stoga je dampinšku maržu izračunala primjenom troškova prodaje te općih i administrativnih troškova te dobiti iz vanjskih izvora.

               (40)

               Dva proizvođača izvoznika nisu se slagala s načinom na koji je Komisija izračunala njihove troškove prodaje te opće i administrativne troškove, kako je opisano u uvodnoj izjavi 75. Privremene uredbe. Objasnili su da Komisija nije trebala uzeti u obzir gubitke od revalorizacije zajmova u stranoj valuti kao dio troškova prodaje te općih i administrativnih troškova jer ta društva de facto nisu imala troškove i samo su revalorizirala iznose primjenom tečajne stope posljednjeg dana financijskog razdoblja izvješćivanja. Komisija se ne slaže s tim argumentom i upućuje na međunarodne standarde financijskog izvještavanja i sustav opće prihvaćenih računovodstvenih načela u Rusiji. Ti su gubici bili propisno knjiženi u poslovnim knjigama proizvođača te su nastali tijekom razdoblja ispitnog postupka. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

               (41)

               Nakon konačne objave proizvođači izvoznici ponovili su svoje tvrdnje, a da pritom nisu iznijeli nikakve nove činjenice o spornim gubicima. Ti su proizvođači izvoznici uputili na Uredbu Vijeća (EZ) br. 2852/2000 (6) (poliesterska rezana vlakna podrijetlom iz Indije i Republike Koreje) u kojoj je Komisija odbacila neto dobitak od tečajnih razlika uključen u troškove prodaje te opće i administrativne troškove.

               (42)

               Komisija napominje da se činjenično stanje predmeta na koji proizvođači izvoznici upućuju razlikuje. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 34. prethodno navedene Uredbe (EZ) br. 2852/2000, utvrđeno je da se dobici od tečajnih razlika uglavnom nisu odnosili na proizvodnju i prodaju.

               (43)

               Proizvođači izvoznici nisu doveli u pitanje važnost svojih zaduživanja u odnosu na trošak proizvodnje istovjetnog proizvoda. Komisija je stoga zaključila da se gubici odnose na ta zaduživanja koja su upotrijebljena za financiranje dugotrajne imovine potrebne za proizvodnju istovjetnog proizvoda. Kao rezultat toga, te je gubitke potrebno uzeti u obzir pri određivanju troškova prodaje te općih i administrativnih troškova društva. Stoga je Komisija odbila tu tvrdnju.

               (44)

               Ruski proizvođač izvoznik još je jednom ponovio svoju tvrdnju nakon konačne objave. Međutim, ta tvrdnja nadilazi specifične aspekte dodatne objave. Komisija zadržava stajalište izraženo u prethodnim stavcima.

               (45)

               Jedan je proizvođač izvoznik osporavao metodologiju koju je Komisija upotrijebila za izračun ukupnih troškova prodaje te općih i administrativnih troškova povezanih domaćih trgovaca i u kojoj je Komisija troškove prodaje te opće i administrativne troškove upotrijebila kako su prijavljeni za prodaju nepovezanim kupcima na domaćem tržištu. Komisija je prihvatila tu tvrdnju i ispravila konačni izračun. Budući da se ti ispravljeni troškovi prodaje te opći i administrativni troškovi nisu značajno razlikovali od troškova koji su prvotno upotrijebljeni i jer su utjecali samo na ograničeni broj prodaja, taj ispravak nije imao nikakav utjecaj na dobivenu dampinšku maržu.

               (46)

               Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da je Komisija dvaput uračunala troškove pakiranja za potrebe utvrđivanja ukupnih troškova proizvodnju tijekom ispitivanja profitabilnosti. Komisija je tu tvrdnju odbila. Kako je u potpunosti detaljno opisano u privremenoj objavi, Komisija je prije izračuna ukupnih troškova proizvodnje troškove pakiranja uklonila iz troškova prodaje te općih i administrativnih troškova.

               (47)

               Nakon konačne objave proizvođači izvoznici nisu se slagali s metodologijom upotrijebljenom za izračun uobičajene vrijednosti. Tvrdili su da je Komisija upotrijebila pogrešan postotak troškova prodaje te općih i administrativnih troškova te da je upotrebom troškova prodaje te općih i administrativnih troškova samo za profitabilnu prodaju Komisija uvelike precijenila uobičajenu vrijednost.

               (48)

               Komisija objektivno provodi ispitne postupke. Metodologija upotrijebljena za izračun uobičajene vrijednosti dosljedno se upotrebljava u svim predmetima u kojima su ispunjeni relevantni kriteriji. Komisija primjenjuje članak 2. stavak 6. Osnovne uredbe u kojem se zahtijeva da se iznosi troškova prodaje te općih i administrativnih troškova i dobiti temelje na prodaji ostvarenoj u uobičajenom tijeku trgovine. Tvrdnja proizvođača izvoznika u pogledu upotrebe fiksnog iznosa troškova prodaje te općih i administrativnih troškova, bez obzira na to odnose li se ti troškovi na prodaju u uobičajenom tijeku trgovine, protivna je toj odredbi. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

               (49)

               Nakon konačne objave jedan je proizvođač izvoznik istaknuo negativne unose u popisu domaćih transakcija u pogledu izračuna uobičajene vrijednosti. Taj je proizvođač izvoznik objasnio da se ti unosi odnose na ispravke računa i posljedica su konfiguracije njegova računovodstvenog sustava u kojem se računi mogu ispraviti samo ukupnim ispravljanjem početnog unosa odgovarajućim negativnim unosom. Tvrdio je da se u Komisijinu izračunu uobičajene vrijednosti nije uzela u obzir specifična konfiguracija njegova računovodstvenog sustava te da stoga on nije točan.

               (50)

               Komisija najprije napominje da je, protivno uputama u Komisijinu upitniku, proizvođač izvoznik te ispravke u popisu naveo kao transakcije, umjesto da ih je prijavio kao ispravke u odgovarajućem stupcu Komisijina upitnika. Drugo, nakon konačne objave proizvođač izvoznik doista je dostavio revidiranu dampinšku maržu, ali bez revidiranog popisa domaćih transakcija ili revidiranog izračuna dampinga. Treće, Komisija napominje da se ta tvrdnja stvarno odnosi na kvalitetu podataka koje je taj proizvođač izvoznik sam dostavio Komisiji tijekom ispitnog postupka. Četvrto, izračun uobičajene vrijednosti, uključujući popis domaćih transakcija koji je dostavio taj proizvođač izvoznik, primjereno je objavljen u privremenoj fazi ispitnog postupka. Unatoč tome proizvođač izvoznik nije iznio nikakve primjedbe na taj izračun u svojim primjedbama u pogledu privremene objave. Isti je popis domaćih transakcija upotrijebljen u konačno objavljenim izračunima dampinga. Proizvođač izvoznik ne objašnjava zašto to pitanje nije mogao istaknuti u ranijoj fazi ispitnog postupka.

               (51)

               Unatoč svim tim manjkavostima u ponašanju tog proizvođača izvoznika u pogledu tog pitanja Komisija je, kao objektivno i nepristrano tijelo koje provodi ispitni postupak, analizirala tu tvrdnju i zaključila da je izračun uobičajene vrijednosti doista trebalo ispraviti kako bi se izbjeglo moguće dvostruko brojenje. Nakon konačne objave taj je izvoznik dostavio ključ prema kojem se njegov popis transakcija mogao filtrirati kako bi se isključili svi ispravci i ostavili samo konačni unosi. Komisija je metodu ispravka popisa koju je taj proizvođač izvoznik predložio nakon konačne objave primijenila na podatke koji su provjereni i stoga je u cijelosti prihvatila tu tvrdnju.

               (52)

               Komisija je svim zainteresiranim stranama poslala dodatnu konačnu objavu u kojoj ih je obavijestila o prihvaćanju te tvrdnje i pozvala strane da dostave primjedbe.

               (53)

               Nakon te dodatne objave jedna je strana tvrdila da su dodatnom objavom dodatno naglašene manjkavosti u suradnji ruskih proizvođača izvoznika. Ta je strana, nadalje, tvrdila da se u dodatnoj objavi zapravo upućuje na to da su se dodatni skupovi podataka mogli zanemariti i da ih nije trebalo prihvatiti. Komisija je doista istaknula pitanje kvalitete dostavljenih podataka i suradnje, ali je u ovom specifičnom slučaju odlučila da se ta tvrdnja mogla objektivno prihvatiti.

               (54)

               Nakon konačne objave ruski proizvođač izvoznik složio se s tim načelom i opsegom ispravka koji je Komisija primijenila na njegovu dampinšku maržu.

               (55)

               Taj je proizvođač izvoznik tvrdio da je popis domaćih transakcija dostavio s odgovorom na upitnik. Ta činjenica nije sporna. Osporava se kvaliteta tog podneska. Taj je proizvođač izvoznik, nadalje, tvrdio da nakon privremene objave nije dostavio nikakve primjedbe u pogledu navedenog popisa transakcija jer taj skup podataka nije utjecao na izračun dampinške marže. Komisija napominje da je proizvođač izvoznik više puta ponovio svoje tvrdnje o metodologiji i aspektima izračuna koji bi Komisiju, da ih je prihvatila (quad non), naveli da upotrijebi taj skup podataka. Stoga je bilo nužno da predmetna strana osigura da je skup podataka objavljen u privremenoj fazi točan i da se mogao upotrijebiti za izračun dampinške marže. Iako je tijekom posjeta radi provjere društvo istaknulo pitanje poništavanja i proizišlih višestrukih identičnih unosa, puni opseg problema nije bio vidljiv sve do konačne objave, što je dokazano i utjecajem na izračun dampinške marže. Iako društvo tvrdi da ti unosi nisu odobrenja, ključ za utvrđivanje tih unosa, koji je dostavilo samo društvo, naziva se broj odobrenja. Unatoč tome, Komisija je u cijelosti prihvatila tu tvrdnju te društvo nije osporavalo novi izračun dampinške marže.

               (56)

               Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da Komisija u izračun troškova prodaje te općih i administrativnih troškova nije uključila prihod od oslobađanja pričuva koji je ostvaren prije razdoblja ispitnog postupka. Prema mišljenju tog proizvođača izvoznika Komisija primjenjuje dvostruke standarde i asimetričnu procjenu u usporedbi s gubicima od revalorizacije stranih valuta koje je Komisija uključila.

               (57)

               Komisija napominje da je njezin pristup dosljedan. Troškovi prodaje te opći i administrativni troškovi ne uključuju ni prihod ni troškove koji utječu na dobit konkretne godine, za koje je Komisija utvrdila da su povezani s prekomorskim poslovanjem proizvođača izvoznika. Ta je činjenica objavljena u konačnoj objavi te je proizvođač izvoznik nije osporavao. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

         2.2.3.   Izvozna cijena

               (58)

               Komisija je dodatno istražila prodaju jednog od proizvođača izvoznika nepovezanom trgovcu sa sjedištem u Švicarskoj, kako je opisano u uvodnoj izjavi 84. Privremene uredbe. Komisija se obratila tom proizvođaču izvozniku i nepovezanom trgovcu te je to samostalno istražila kako bi dobila dodatne podatke o njihovu odnosu.

               (59)

               Eurofer je u svojem podnesku nakon privremene objave od Komisije zatražio da pažljivo ispita odnos između tog proizvođača izvoznika i švicarskog trgovca te da na temelju rezultata tog ispitivanja taj izračun primjereno prilagodi.

               (60)

               Nakon ocjene rezultata tog ispitivanja Komisija je odlučila da će tog švicarskog trgovca smatrati nepovezanim trgovcem tog ruskog proizvođača izvoznika. Komisija nije utvrdila nikakve elemente kojima bi se potkrijepila tvrdnja da su te strane bile povezane tijekom razdoblja ispitnog postupka te je stoga ta tvrdnja odbijena.

               (61)

               Taj je proizvođač izvoznik dostavio i dodatne podatke na temelju kojih je Komisija mogla ispraviti prodaju nezavisnim stranama u Uniji. Taj je proizvođač izvoznik prethodno prijavio tu prodaju na temelju unutarnjih računa u ruskim rubljima. U tim se računima odražava njihova izvorna vrijednost u stranim valutama, konvertirana primjenom dnevne stope tog društva. Komisija je mogla povezati taj novi podnesak s podacima koji su provjereni na licu mjesta. Zbog tog ispravka došlo je to malog smanjenja dampinške marže u usporedbi s privremenim izračunom.

               (62)

               Nakon privremene objave proizvođači izvoznici osporavali su primjenjivost prilagodbi troškova prodaje te općih i administrativnih troškova te dobiti na temelju članka 2. stavka 9. Osnovne uredbe za prodaju preko njihovih povezanih švicarskih trgovaca/uvoznika.

               (63)

               Smatrali su da su te prilagodbe primjerene samo za pojedinačne transakcije u slučaju transakcija kod kojih se u uvjetima prodaje zahtijeva da se proizvod isporuči nakon carinjenja, tj. transakcija kod kojih povezana strana djeluje kao uvoznik, kao što su uvjeti DPP-a. Istovremeno su tvrdili da bi se njihovi povezani trgovci/uvoznici sa sjedištem u Švicarskoj trebali smatrati dijelom izvozne mreže proizvođača.

               (64)

               U odgovoru na to Komisija potvrđuje da bi prilagodbu za troškove prodaje te opće i administrativne troškove i razumnu profitnu maržu na temelju članka 2. stavka 9. drugog i trećeg podstavka Osnovne uredbe trebalo primijeniti na sve vrste prodajnih transakcija preko povezanih švicarskih trgovaca/uvoznika.

               (65)

               Iako se u uvjetima transakcije koje su prijavili proizvođači izvoznici roba isporučuje prije njezina puštanja u slobodan promet te čak i ako je carinjenje odgovornost kupca (za razliku od transakcija po uvjetima DPP-a), to ne mijenja činjenicu da prodaju obavlja povezani trgovac/uvoznik koji snosi troškove prodaje te opće i administrativne troškove i koji obično za svoje usluge očekuje ostvarivanje dobiti.

               (66)

               S obzirom na činjenicu da je trgovac/uvoznik povezan s proizvođačem izvoznikom člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe podrazumijeva se da su podaci tog trgovca/uvoznika po definiciji nepouzdani i da bi tijelo koje provodi ispitni postupak trebalo utvrditi njegovu dobit na razumnoj osnovi. Osim toga, člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe ne isključuju se prilagodbe za troškove nastale prije uvoza ako te troškove obično snosi trgovac/uvoznik. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

               (67)

               Proizvođači izvoznici ponovili su tu tvrdnju nakon konačne objave, a da pritom nisu iznijeli nikakve nove podatke o funkcijama švicarskih trgovaca/uvoznika. Komisija napominje da je njezino stajalište u skladu sa sudskom praksom sudova Unije. U svakom slučaju, činjenicom da povezana društva obavljaju samo određene funkcije ne sprječava se Komisiju u provedbi prilagodbi u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe, ali se ona može odraziti u nižem iznosu troškova prodaje te općih i administrativnih troškova koji se odbijaju od cijene po kojoj se predmetni proizvod prvi put preprodaje nezavisnom kupcu. Teret je dokazivanja na zainteresiranim stranama koje namjeravaju osporavati opseg prilagodbi na temelju članka 2. stavka 9. Osnovne uredbe. Stoga, ako te strane prilagodbe smatraju prekomjernima, one moraju dostaviti posebne dokaze i izračune kojima se opravdavaju te tvrdnje. Međutim, proizvođači izvoznici nisu dostavili nikakve dokaze kojima bi se doveli u pitanje upotrijebljeni troškovi prodaje te opći i administrativni troškovi ili postotak dobiti. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

         2.2.4.   Usporedba

               (68)

               U svojim se primjedbama proizvođači izvoznici nisu složili s upotrebom datuma ugovora o kupoprodaji/narudžbenice za konverziju izvozne prodaje u stranim valutama u ruske rublje. Međutim, proizvođači izvoznici složili su se da bi se bitni uvjeti prodaje mogli primjerenije utvrditi na temelju toga nego na temelju datuma računa, iako su tvrdili da Komisija do sada nikad nije upotrijebila tu mogućnost. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

               (69)

               Proizvođači izvoznici ponovili su tu tvrdnju nakon konačne objave naglasivši da Komisija nije dostavila dostatno obrazloženje upotrebe datuma ugovora/narudžbenice. Osim toga, tvrdili su da je Komisija trebala primijeniti devizni tečaj koji vrijedi najviše 60 dana prije datuma računa, uz upućivanje na kontinuirano kretanje deviznog tečaja u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (j) Osnovne uredbe.

               (70)

               Komisija u tom slučaju nije odobrila prilagodbu za kontinuirano kretanje jer prema isteku razdoblja ispitnog postupka devizni tečaj EUR/RUB bilježi jaku volatilnost, a ne kontinuirano kretanje. Osim toga, da je Komisija u kontekstu deprecijacije valute proizvođača izvoznika primijenila prilagodbu za kontinuirano kretanje, time bi se smanjila izvozna cijena i povećale dampinške marže. Nadalje, prilagodba za ravnomjerno kretanje trebala bi se primijeniti tako da se u njoj odražava povezano kretanje deviznog tečaja, a ne da se uvodi najdulji dopušteni rok od 60 dana od datuma računa, kako predlažu proizvođači izvoznici. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

               (71)

               Primjenom pristupa u kojem se upotrebljava datum ugovora/narudžbenice Komisija je uvelike smanjila utjecaj znatnih i predvidivih fluktuacija tečajne stope pri isteku razdoblja ispitnog postupka na najmanju moguću mjeru. Komisija se ne slaže s tvrdnjom proizvođača izvoznika da je to neopravdana promjena metodologije. Komisija je upotrijebila devizni tečaj na datum prodaje, u potpunosti u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (j) Osnovne uredbe, i dostatno objasnila razloge zbog kojih se u ovom slučaju datumom ugovora/narudžbenice primjereno utvrđuju bitni uvjeti prodaje. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

         2.2.5.   Dampinške marže

               (72)

               Uzimajući u obzir promjene u utvrđivanju uobičajene vrijednosti iz prethodnih uvodnih izjava 37. do 51. i potvrđujući ostale nalaze iz uvodnih izjava 65. do 93. Privremene uredbe, konačne dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:

                  Tablica 2.

                  Dampinške marže, Rusija

                           Društvo

                           Konačna dampinška marža (%)

                           Magnitogorsk Iron & Steel Works OJSC

                           18,7

                           PAO Severstal

                           35,9

                           PJSC Novolipetsk Steel (7)

                           38,9

                           Sva ostala društva

                           38,9

         3.   ŠTETA

   3.1.   Definicija industrije Unije i proizvodnje u Uniji

               (73)

               Jedna je zainteresirana strana postavila pitanje aktivne legitimacije podnositelja zahtjeve, čime je uputila na to da postrojenja za ponovno valjanje nisu bila uključena u izračune. U tom se pogledu napominje da je obujam proizvodnje postrojenja za ponovno valjanje doista bio uključen u izračun ukupne proizvodnje. Ta je primjedba stoga odbijena.

               (74)

               Budući da nije bilo drugih primjedaba u odnosu na definiciju industrije Unije i proizvodnje u Uniji, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava 94. do 98. Privremene uredbe.

         3.2.   Potrošnja u Uniji

               (75)

               Nekoliko je strana, među ostalim, navelo da je potrošnju trebalo analizirati ukupno, kombiniranjem potrošnje na tržištu za vlastitu potrošnju i potrošnje na slobodnom tržištu.

               (76)

               U tom je pogledu u tablicama 5. i 6. Privremene uredbe iskazan i objašnjen razvoj potrošnje na tržištu za vlastitu potrošnju i na slobodnom tržištu. Spajanjem tih dviju tablica ukupna potrošnja (koja tako uključuje tržište za vlastitu potrošnju i slobodno tržište) razvijala se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:

                  Tablica 3.

                  Ukupna potrošnja (tržište za vlastitu potrošnju i slobodno tržište) (u tonama)

                           2011.

                           2012.

                           2013.

                           2014.

                           RIP

                           Ukupna potrošnja

                           36 961 744

                           34 375 474

                           36 277 064

                           37 461 260

                           37 306 302

                              Indeks (2011. = 100)

                              100

                              93

                              98

                              101

                              101

                              Izvor: Provjereni odgovor Eurofera na upitnik i Eurostat.

               (77)

               U prethodnoj tablici prikazano je da se nakon naglog smanjenja potrošnje 2012. ukupna potrošnja povećala na razinu koja je bila nešto viša tijekom razdoblja ispitnog postupka nego na početku razmatranog razdoblja. Kretanje se objašnjava povećanjem potrošnje za vlastite potrebe koja je, u apsolutnom smislu, bila veća od smanjenja potrošnje na slobodnom tržištu.

               (78)

               Jedna je zainteresirana strana navela da je izjavu da se vlastita upotreba ne natječe s uvozom potrebno obrazložiti. Ta strana vjeruje da bi proizvođači iz Unije upotrebljavali uvoz da je dostupan pod konkurentnim uvjetima. Stoga bi vlastitu upotrebu trebalo uzeti u obzir.

               (79)

               U tom se pogledu napominje da za integrirane proizvođače kupnja proizvoda namijenjenih proizvodnji na kraju proizvodnog lanca od konkurenata nije ekonomski opravdana ako postoji raspoloživi kapacitet za proizvodnju tih proizvoda. U kapitalno intenzivnom sektoru kao što je sektor čelika, stope iskorištenosti kapaciteta trebalo bi održavati na najvišoj razini kako bi se razrijedili fiksni troškovi, a troškovi proizvodnje zadržali na najnižim razinama. Na temelju toga argument iz uvodne izjave 78. mora se odbiti.

               (80)

               Određene zainteresirane strane nakon konačne objave u svojim su se primjedbama vratile na pitanje potrošnje. Neke su strane tvrdile da tržište za vlastitu potrošnju i slobodno tržište nisu primjereno analizirani ili objašnjeni. Međutim, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 103. do 106. Privremene uredbe, jasno je da je potrošnja na svakom tržištu drukčija i da se u njoj odražavaju rezultati najvećih uključenih industrija na kraju proizvodnog lanca. Tržište za vlastitu potrošnju povećalo se zbog razvoja sektora kao što su automobili. Za razliku od toga, sektori uglavnom općih industrija, koji se opskrbljuju na slobodnom tržištu, razvili su se u manjoj mjeri. Odbija se tvrdnja da slobodno tržište i tržište za vlastitu potrošnju nisu primjereno analizirani.

               (81)

               Budući da nije bilo daljnjih primjedaba u pogledu potrošnje u Uniji, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava 99. do 106. Privremene uredbe.

         3.3.   Uvoz iz predmetnih zemalja

   3.3.1.   Kumulativna procjena učinaka uvoza iz predmetnih zemalja

               (82)

               Budući da nije bilo primjedaba u pogledu kumulativne procjene učinaka uvoza iz predmetnih zemalja, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava 107. do 111. Privremene uredbe.

         3.3.2.   Obujam, tržišni udio i cijena uvoza iz predmetnih zemalja

               (83)

               Kako je prethodno navedeno, određene strane tvrdile su da je ukupnu situaciju, uključujući tržište za vlastitu potrošnju i slobodno tržište, trebalo analizirati s obzirom na različite pokazatelje. U pogledu tržišnog udjela napominje se da, s obzirom na nepostojanje tržišnog natjecanja između potrošnje (prodaje) za vlastite potrebe i uvoza iz predmetnih zemalja te specifičnost tržišta proizvoda na kraju proizvodnog lanca za vlastitu potrošnju, ovdje nije zabilježena nikakva analiza tržišnog udjela izraženog kao postotak ukupne potrošnje. To je u skladu i s ustaljenom sudskom praksom sudova Unije (8).

               (84)

               Budući da nije bilo daljnjih primjedaba u pogledu obujma i tržišnog udjela uvoza iz predmetnih zemalja, potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava 112. do 114. Privremene uredbe.

         3.3.3.   Cijene uvoza iz predmetnih zemalja i sniženje cijena

               (85)

               Najprije se napominje da je zbog administrativne pogreške trebalo ispraviti količine koje je prodala industrija Unije. Budući da ta pogreška nije imala nikakav značajan utjecaj na prosječne cijene, neznatno je utjecala na izračunane marže.

               (86)

               Jedna je strana tvrdila da bi postotak dodan vrijednosti CIF za pokriće troškova nakon uvoza trebalo ponovno izračunati na temelju iznosa po toni. Ta je tvrdnja prihvaćena te su izračuni prilagođeni u skladu s tim, uz neznatan utjecaj na marže.

               (87)

               Konačne marže sniženja cijena stoga su revidirane i iznose 8,1 % za NRK i 15,1 % za Rusiju.

               (88)

               Budući da nije bilo daljnjih primjedaba u pogledu obujma, tržišnog udjela i cijene uvoza iz predmetnih zemalja te uz iznimku marži sniženja cijena kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 87., potvrđuju se zaključci iz uvodnih izjava 115. do 119. Privremene uredbe.

         3.4.   Gospodarsko stanje industrije Unije

   3.4.1.   Metodologija

               (89)

               Nekoliko strana dostavilo je primjedbe u pogledu metodologije upotrijebljene za analizu gospodarskog stanja industrije Unije. Strane su posebno navele da je unatoč veličini tržišta za vlastitu potrošnju, u gospodarskoj analizi uglavnom isključeno to tržište i da su se zaključci temeljili isključivo na nalazima u pogledu slobodnog tržišta. Točnije, te su strane tvrdile da je prodajnu cijenu i profitabilnost na tržištu za vlastitu potrošnju trebalo odvojeno analizirati. Nadalje, tvrdile su da je trebalo analizirati ukupno stanje, uključujući tržište za vlastitu potrošnju i slobodno tržište, i da bi ta analiza dovela do zaključka da ne postoji šteta za industriju Unije.

               (90)

               U tom pogledu i kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 123. Privremene uredbe, Komisija je odvojeno analizirala tržište za vlastitu potrošnju, slobodno tržište i, prema potrebi, ukupne rezultate industrije Unije. Većina tržišta za vlastitu potrošnju odnosi se na vlastite transfere unutar pravnog subjekta, pri čemu se ne izdaju nikakvi računi i stoga ne postoji prodajna cijena. U slučaju prodaje za vlastite potrebe među povezanim subjektima jasno je da se zbog različitih politika transfernih cijena koje se primjenjuju među različitih proizvođačima u uzorku nije mogla provesti smislena analiza pokazatelja cijena i profitabilnosti. S druge strane, obujam potrošnje za vlastite potrebe mogao se razvijati te je provedena analiza. U pogledu slobodnog tržišta analizirani su jedinični trošak proizvodnje, prodajna cijena, obujam prodaje i profitabilnost. U pogledu ukupne aktivnosti kojom su obuhvaćena povezana tržišta za vlastitu potrošnju i slobodna tržišta analizirano je nekoliko pokazatelja kao što su obujam proizvodnje, kapacitet, iskorištenost kapaciteta, zaposlenost, produktivnost, zalihe, trošak rada, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja.

               (91)

               Na temelju prethodno navedenog tvrdnju da se analiza gospodarskog stanja industrije Unije temelji isključivo na slobodnom tržištu i da je u nju trebalo uključiti tržišta za vlastitu potrošnju i ukupnu aktivnost mora se odbiti. Analizirani su svi smisleni aspekti kojima je obuhvaćen razvoj gospodarskog stanja na tim tržištima, i to zasebno i ukupno.

               (92)

               Jedna je strana tvrdila da je u analizu slobodnog tržišta trebalo uključiti analizu drugih pokazatelja kao što su proizvodnja, zalihe i novčani tok samo za slobodno tržište. Zaključila je da se analizom ne pruža stvarno stanje u pogledu navodne štete.

               (93)

               U tom se pogledu napominje da je analiza drugih pokazatelja štete samo za slobodno tržište bila nepraktična s obzirom na povezanost aktivnosti na tržištu za vlastitu potrošnju i na slobodnom tržištu. Nadalje, ta analiza ne bi dovela ni to smislenih zaključaka. Stoga se ta tvrdnja morala odbiti.

               (94)

               Nakon konačne objave određeni su se proizvođači izvoznici u svojim primjedbama vratili na to pitanje. Tvrdili su da se metodologijom usvojenom za analizu tržišta za vlastitu potrošnju i slobodnog tržišta dokazala povreda načela poštenog i objektivnog ispitivanja. Međutim, tržište za vlastitu potrošnju i slobodno tržište ispitani su gdje god je to bilo moguće i kad su postojali smisleni podaci te je, kad je to bilo primjereno, napravljena i kumulativna procjena. Stoga se jasno dokazalo da je zaključak o šteti donesen na temelju trostrane procjene (procjene tržišta za vlastitu potrošnju i slobodnog tržišta te kumulativne analize) upotrebom svih relevantnih podataka. Ako procjena nije bila moguća, navedeni su i razlozi za to.

               (95)

               Nadalje, zbog te sveobuhvatne metodologije pitanja koja su istaknuli proizvođači izvoznici odnose se na pitanja prikaza, a ne na bit jer su svi relevantni podaci prikazani. Na temelju prikazanih podataka vidljivo je da se obujam prodaje industrije Unije na slobodnom tržištu i na tržištu za vlastitu potrošnju blago povećao za manje od 1 %, ali da je to povećanje niže od rasta potrošnje na tim tržištima. Cijene i profitabilnost na tržištu Unije relevantne su samo ako su cijene prodane nepovezanim stranama. Zbog razloga koji su već navedeni u uvodnoj izjavi 142. Privremene uredbe ne postoje prodajne cijene za vlastite transfere ni pouzdane prodajne cijene za prodaju za vlastite potrebe. Stoga se mogla provesti smislena analiza profitabilnosti na tržištu za vlastitu potrošnju. U pogledu troška proizvodnje podsjeća se na činjenicu da je razvoj tog pokazatelja na slobodnom tržištu analiziran iako se to posebno ne zahtijeva u Osnovnoj uredbi. Razvoj troška proizvodnje na tržištu za vlastitu potrošnju nije analiziran zbog razloga navedenih u istoj uvodnoj izjavi.

               (96)

               Na temelju prethodno navedenog jasno se dokazalo da je zaključak o šteti donesen na temelju trostrane procjene (procjene tržišta za vlastitu potrošnju i slobodnog tržišta te kumulativne analize) upotrebom svih relevantnih podataka. Odbija se tvrdnja da je došlo do povrede načela poštenog i objektivnog ispitivanja.

               (97)

               Na temelju prethodno navedenog i s obzirom na to da nije bilo drugih primjedaba na to pitanje, potvrđuje se metodologija za procjenu stanja industrije Unije, kako je opisana u uvodnim izjavama 120. do 123. Privremene uredbe.

         3.4.2.   Makroekonomski pokazatelji

   3.4.2.1.   Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta

               (98)

               Jedna je zainteresirana strana navela da se industrija Unije preusmjerila sa slobodnog tržišta na tržište za vlastitu potrošnju i da je postala zainteresiranija za prodaju na tržištu za vlastitu potrošnju na kojem se prodaju proizvodi više dodane vrijednosti.

               (99)

               U tom se pogledu napominje da industrija Unije ne odlučuje samostalno o tome hoće li se usmjeriti na tržište za vlastitu potrošnju ili na slobodno tržište. Naprotiv, s obzirom na to da tržište hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda pokreće potražnja, a ne ponuda, što dokazuje raspoloživi kapacitet proizvođača iz Unije, industrija Unije nije se odlučila usmjeriti na tržište za vlastitu potrošnju, nego je izgubila tržišni udio i obujam prodaje na slobodnom tržištu zbog znatne i sve veće dostupnosti dampinškog uvoza iz predmetnih zemalja. Taj problem nije postojao na tržištu za vlastitu potrošnju. Stoga se argument mora odbiti.

               (100)

               Ista je zainteresirana strana tvrdila da povećanje iskorištenosti kapaciteta nije povezano sa smanjenjem kapaciteta, nego s povećanjem obujma proizvodnje.

               (101)

               U tom se pogledu napominje da, iako povećanje iskorištenosti kapaciteta nije povezano samo sa smanjenjem kapaciteta jer se povećao i obujam proizvodnje, smanjenje kapaciteta daleko je najvažniji uzrok povećanja iskorištenosti kapaciteta. Ako se promatraju apsolutne brojke, obujam proizvodnje povećao se samo za 337 348 tona, dok se kapacitet smanjio za 1 873 141 tona. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja morala odbiti.

               (102)

               Budući da nisu dostavljene druge primjedbe, potvrđuju se zaključci navedeni u uvodnim izjavama 124. do 126. Privremene uredbe.

         3.4.2.2.   Obujam prodaje i tržišni udio

               (103)

               Ruski proizvođači izvoznici naveli su da se smanjenje obujma prodaje ne može smatrati dokazom štete jer je uglavnom bilo u skladu sa smanjenjem potrošnje tijekom razmatranog razdoblja. Tvrdili su da je smanjenje povezano s padom cijena sirovine u svijetu što je dovelo do nižih cijena predmetnog proizvoda, povećanog obujma uvoza iz trećih zemalja od 2012. i uvoza predmetnog proizvoda za industriju Unije.

               (104)

               U tom se pogledu najprije napominje da se razlika između smanjenja prodaje (– 14 %) i potrošnje (– 9 %) ne može smatrati neznatnom. Nadalje, smanjenje cijena sirovine u svijetu ne može se smatrati valjanim razlogom za smanjenje obujma prodaje jer ti elementi, tj. cijene sirovine i obujam prodaje, nisu izravno povezani. Nadalje, svako smanjenje cijena sirovine u svijetu primijenilo bi se na industriju Unije i na uvoz. Kretanje uvoza iz trećih zemalja potrebno je analizirati tijekom razmatranog razdoblja, a ne od sredine tog razdoblja. U tom se kontekstu napominje da se uvoz iz trećih zemalja smanjio u apsolutnom (– 206 571 tona) i relativnom smislu (sa 10,9 % na 9,1 % tržišnog udjela). Nadalje, u pogledu uvoza industrije Unije iz predmetnih zemalja napominje se da je ta nabava bila stabilna u razmatranom razdoblju i da je predstavljala manje od 1 % ukupnog prihoda industrije Unije od prodaje. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja morala odbiti.

               (105)

               U pogledu tržišnog udjela iste su strane pitale kako je Komisija privremeno zaključila da je smanjenje tržišnog udjela industrije Unije (sa 74,8 % na 70,8 %) bilo pokazatelj štete, dok se tržišnim udjelom uvoza iz Indije, Irana i Ukrajine od 5,4 % nije mogla prekinuti uzročno-posljedična veza između navedene štete i uvoza iz predmetnih zemalja.

               (106)

               U tom je pogledu potrebno napomenuti da bi tržišni udio prethodno navedenih zemalja trebalo analizirati tijekom razmatranog razdoblja, a ne se usmjeriti na specifično jednogodišnje razdoblje. Iz toga proizlazi da se tržišni udio uvoza iz Indije, Irana i Ukrajine tijekom razmatranog razdoblja povećao sa 4 % na samo 5,4 %; tj. samo za 1,4 postotna boda, dok se, kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 105., ukupan uvoz iz trećih zemalja smanjio sa 10,9 % na 9,1 % u korist uvoza iz predmetnih zemalja. Iz toga proizlazi da se smanjenje tržišnog udjela industrije Unije ne može u strogom smislu usporediti s tržišnim udjelom prethodno navedenih zemalja i da se to smanjenje može smatrati pokazateljem štete. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja morala odbiti.

               (107)

               Budući da nisu dostavljene druge primjedbe, potvrđuju se zaključci navedeni u uvodnim izjavama 127. do 132. Privremene uredbe.

         3.4.2.3.   Zaposlenost, troškovi rada i produktivnost

               (108)

               Jedna je zainteresirana strana navela da se smanjenje zaposlenosti ne bi smjelo povezivati s dampinškim uvozom iz predmetnih zemalja, nego s modernizacijom opreme koja je dovela do zapošljavanja kvalificiranijih osoba i viših troškova rada.

               (109)

               U tom se pogledu napominje da navodi izneseni u pogledu modernizacije opreme i zapošljavanja kvalificiranijih osoba nisu potkrijepljeni dokazima te bi ih stoga trebalo odbiti.

               (110)

               Druga je zainteresirana strana izrazila sumnje u pogledu suprotnog kretanja zaposlenosti (– 10 %) i troška rada (+ 11 %) tijekom razmatranog razdoblja. Osim toga, pitala je li to kretanje bilo jednako na tržištu za vlastitu potrošnju i na slobodnom tržištu.

               (111)

               U tom se pogledu upućuje na uvodnu izjavu 144. Privremene uredbe u kojoj se navodi da je to povećanje troška rada doista povezano s oštrim rezovima broja zaposlenih, što je dovelo do plaćanja otpremnina i, posljedično, do povećanja troška rada po EPRV-u. Napominje se i da se smanjenje broja zaposlenih nije odnosilo samo na zaposlenike na slobodnom tržištu ili na tržištu za vlastitu potrošnju, nego je utjecalo na ukupnu zaposlenost jer proizvode namijenjene slobodnom tržištu ili tržištu za vlastitu potrošnju proizvode isti zaposlenici na istoj opremi. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja morala odbiti.

               (112)

               Budući da nisu dostavljene nikakve druge primjedbe, potvrđuju se zaključci navedeni u uvodnim izjavama 133. i 134. Privremene uredbe.

         3.4.2.4.   Zalihe, visina dampinške marže, rast, cijene, profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja

               (113)

               Budući da nisu dostavljene primjedbe u pogledu zaliha, visine dampinške marže, rasta, cijena, profitabilnosti, novčanog toka, ulaganja i povrata ulaganja, potvrđuju se zaključci navedeni u uvodnim izjavama 135. do 151. Privremene uredbe.

         3.4.3.   Zaključak o šteti

               (114)

               Nekoliko zainteresiranih strana navelo je da se analiza štete temeljila samo na negativnom kretanju pokazatelja na slobodnom tržištu i da zaključci te analize nisu dovoljni za obrazloženje da je industrija Unije, u cjelini, pretrpjela materijalnu štetu.

               (115)

               U tom se pogledu, i kako je navedeno u uvodnoj izjavi 96., podsjeća da Komisija nije ograničila svoju analizu posebno na slobodno tržište, nego da je, ako je bilo primjenjivo, analizirala i donijela zaključke o razvoju gospodarskog stanja industrije Unije u cjelini, a posebno na tržištu za vlastitu potrošnju.

               (116)

               Nadalje, trebalo bi napomenuti da se zaključak da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu ne temelji samo na negativnom kretanju mikropokazatelja i makropokazatelja na slobodnom tržištu. Iako su određeni mikropokazatelji i makropokazatelji doista zabilježili negativno kretanje na slobodnom tržištu, i drugi pokazatelji koji se odnose na ukupne rezultate industrije Unije, kao što su zaposlenost, trošak rada po EPRV-a, ulaganja i povrat ulaganja, upućuju na pogoršanje stanja industrije Unije. Uzimajući u obzir odgovarajuću veličinu slobodnog tržišta i tržišta za vlastitu potrošnju, napominje se da pozitivno kretanje rezultata industrije Unije na tržištu za vlastitu potrošnju (u pogledu određenih pokazatelja) nije bilo dovoljno da se time nadoknade negativni rezultati na slobodnom tržištu, što je vidljivo iz negativnog kretanja prethodno navedenih pokazatelja koji se odnose na ukupnu aktivnost. S obzirom na prethodno navedeno ta se tvrdnja mora odbiti.

               (117)

               Na temelju analize primjedaba, kako je sažeto u prethodnim uvodnim izjavama 73. do 115., potvrđuju se zaključci navedeni u uvodnim izjavama 152. do 155. Privremene uredbe.

         4.   UZROČNOST

               (118)

               Nekoliko zainteresiranih strana tvrdilo je da se šteta ne može pripisati dampinškom uvozu iz predmetnih zemalja i da je uzročno-posljedična veza prekinuta zbog drugih čimbenika. U nekim su tvrdnjama samo ponovljene tvrdnje koje su već iznesene u privremenoj fazi, bez novih elemenata. Nove su primjedbe analizirane u nastavku.

         4.1.   Oporavak europskoga gospodarstva

               (119)

               Jedna je zainteresirana strana osporavala postojanje sporog procesa oporavka nakon krize 2012. i tvrdila je da se uvozom iz predmetnih zemalja nije spriječilo industriju Unije da iskoristi taj oporavak. U biti je tvrdila da je izostanak oporavka od krize 2012. bio posljedica navodno stalno niske potražnje za hladnovaljanim plosnatim čeličnim proizvodima.

               (120)

               Potrebno je najprije napomenuti da se potrošnja od 2012. do razdoblja ispitnog postupka povećala za 4,4 %, što se, iako nije postigla razinu iz 2011., može smatrati znakom sporog oporavka. U pogledu uvoza iz predmetnih zemalja važno je napomenuti da se u kontekstu sporog oporavka njihov tržišni udio povećao sa 13,5 % u 2012. na 18,7 % u 2013. te čak 20,1 % u razdoblju ispitnog postupka. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja mora odbiti.

         4.2.   Ulaganja, kapacitet i povećanje proizvodnje

               (121)

               Ista je zainteresirana strana tvrdila da je industrija Unije nehotično donijela pogrešne poslovne odluke provođenjem skupih ulaganja 2011. i 2012. te povećanjem kapaciteta 2011.

               (122)

               U tom se pogledu podsjeća na činjenicu da je u ovom ispitnom postupku analiza usmjerena na razvoj gospodarskog stanja industrije Unije u razdoblju od 2011. do razdoblja ispitnog postupka. Stoga se povećanje kapaciteta od 2010. do 2011. ne može smatrati dijelom područja primjene te analize. Nadalje, napominje se da tvrdnja da je industrija Unije 2011. i 2012. navodno provela skupa ulaganja nije potkrijepljena nikakvim činjeničnim dokazima. Konačno, napominje se da su ulaganja koja je industrija Unije u uzorku provela u razmatranom razdoblju predstavljala manje od 2,5 % njezine neto imovine i da su se uglavnom sastojala od ulaganja u zamjene i racionalizaciju. Uzimajući u obzir tu razinu ulaganja i njihovu prirodu, ta se ulaganja ne mogu smatrati dovoljno značajnima da bi utjecala na gospodarske rezultate industrije Unije. Stoga se ta tvrdnja mora odbiti.

               (123)

               Nakon uvođenja privremenih mjera i ponovno nakon konačne objave određene su zainteresirane strane tvrdile da se uzrokom štete ne bi trebao smatrati uvoz iz predmetnih zemalja, nego povećanje obujma proizvodnje industrije Unije u vrijeme kad je potrošnja padala.

               (124)

               U tom se pogledu, i kako je navedeno u uvodnoj izjavi 152. Privremene uredbe, podsjeća da je industrija Unije povećala obujam svoje proizvodnje kako bi odgovorila na povećanje potrošnje za vlastite potrebe. Budući da industrija Unije uglavnom proizvodi prema narudžbi, kako je potvrđeno relativno niskim razinama zaliha (vidi uvodnu izjavu 136. Privremene uredbe), to se povećanje ne može smatrati uzrokom štete. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja mora odbiti.

         4.3.   Cijene sirovine

               (125)

               Nekoliko je zainteresirani strana osporavalo zaključke donesene u pogledu utjecaja sniženja cijena sirovine na cijene koje naplaćuje industrija Unije. Najprije su osporavale da je sniženje uvoznih cijena bilo niže od sniženja cijena sirovine te su navele primjer željezne rudače. U svojem je podnesku ta strana navela da je tijekom razmatranog razdoblja cijena željezne rudače (RMB/tona) snižena za 39 %. Zatim su tvrdile da Komisijinom argumentacijom u uvodnim izjavama od 171. do 175. Privremene uredbe nije opovrgnuta tvrdnja da je snižene cijena sirovine dovelo do pada cijena proizvoda iz ispitnog postupka te da Komisija nije u dovoljnoj mjeri uzela u obzir smanjenje cijena sirovine u svijetu.

               (126)

               U tom se pogledu najprije podsjeća da su tijekom razmatranog razdoblja uvozne cijene iz predmetnih zemalja u prosjeku snižene za 20 %, što je više od smanjenja troška proizvodnje za industriju Unije. Nadalje, u pogledu željezne rudače te nakon konverzije dostavljenih podataka o cijenama iz RMB-a u EUR/tona čini se da su tijekom razmatranog razdoblja cijene željezne rudače snižene samo za oko 31 %. Uz konzervativnu pretpostavku da bi udio željezne rudače činio 35 % troškova u predmetnim zemljama, smanjenje cijena sirovine moglo bi dovesti samo do smanjenja od manje od otprilike 11 %, dok su se, kako je prethodno objašnjeno, uvozne cijene iz predmetnih zemalja snizile za 20 %.

               (127)

               U pogledu druge tvrdnje važno je napomenuti da Komisija nije isključila činjenicu da se smanjenjem cijena sirovine utjecalo na cijenu proizvoda iz ispitnog postupka tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, iz toga proizlazi da se cijena proizvoda iz ispitnog postupka u Uniji nije kretala u skladu s jedinstvenim kretanjem cijena u svijetu u kojem se u biti održava kretanje cijena sirovine. Nadalje, Komisija je analizirala ostale čimbenike koji utječu na cijene, odnosno regionalne razlike i višak kapaciteta. Navela je i to da bi uvjeti tržišnog natjecanja na tržištu ostali pošteni te da bi industrija Unije mogla ostvariti koristi od smanjenja troškova i ponovno postići profitabilnost da se cijena predmetnog proizvoda nije smanjila više od smanjenja cijena sirovine. Na temelju prethodno navedenog prethodne se tvrdnje moraju odbiti.

               (128)

               Određeni su se proizvođači izvoznici vratili na to pitanje u svojim primjedbama u pogledu konačne objave. Međutim, nisu dostavljeni nikakvi novi argumenti.

         4.4.   Uvoz koji je ostvarila industrija Unije

               (129)

               Jedna je zainteresirana strana tvrdila da uvoz predmetnog proizvoda koji je ostvarila industrija Unije nije u dovoljnoj mjeri uzet u obzir u Komisijinoj procjeni uzročnosti, što je dovelo do nepotpune i netočne procjene uzročnosti.

               (130)

               Kako je navedeno u prethodnoj uvoznoj izjavi 104., uvoz industrije Unije iz predmetnih zemalja bio je stabilan u razmatranom razdoblju i predstavljao je manje od 1 % ukupnog prihoda industrije Unije od prodaje. Nastavno na to i kako je navedeno u uvodnoj izjavi 191. Privremene uredbe, te su proizvode kupovali trgovinski ogranci koji slobodno nabavljaju hladnovaljane plosnate čelične proizvode iz više izvora. Ti trgovinski ogranci moraju nuditi najjeftinije moguće materijale kako bi održali svoje komercijalne odnose. S obzirom na mali uključeni obujam i činjenicu da se taj obujam nije povećavao tijekom razmatranog razdoblja, smatra se da je uvoz iz predmetnih zemalja u dovoljnoj mjeri uzet u obzir. Stoga se ta tvrdnja mora odbiti.

               (131)

               Određeni proizvođači izvoznici vratili su se na to pitanje u svojim primjedbama nakon konačne objave i tvrdili da je Komisija ponovno tumačila brojke kako bi opravdala štetu ponovnom procjenom omjera koji je u ukupnoj prodaji predstavljao uvoz. Komisija zapravo nije ponovno tumačila brojke, već je dala preciznije podatke (manje od 1 %) od šireg raspona koji je naveden u Privremenoj uredbi (0 % – 5 %).

         4.5.   Postojanje prethodno primjenjivog sporazuma o trgovini određenim proizvodima od čelika između Rusije i Unije

               (132)

               Iste su zainteresirane strane, nakon privremene te nakon konačne objave, ponovile argument da je ruski uvoz ostao unutar neštetnih kvota koje su utvrđene u prethodno primjenjivom sporazumu o trgovini određenim proizvodima od čelika između Rusije i Unije. Točnije, nije se slagala sa zaključkom da je razina kvote „previsoka” i navela je da postoji znatno preklapanje između područja primjene proizvoda iz ovog ispitnog postupka i kategorije „ostali plosnati valjani proizvodi” (kako je definirano u sporazumima).

               (133)

               U tom se pogledu podsjeća da je prethodno navedeni sporazum prestao vrijediti prije razdoblja ispitnog postupka, tj. 22. kolovoza 2012. nakon pristupanja Ruske Federacije Svjetskoj trgovinskoj organizaciji (WTO). Nadalje se napominje da u sporazumu nisu predviđene nikakve odredbe o indeksiranju uvoznih kvota u skladu sa stvarnim godišnjim kretanjem potražnje/potrošnje. Drugim riječima, smanjenje tržišta ne bi dovelo do odgovarajuće prilagodbe kvota. Osim toga, u članku 10. prethodno navedenog sporazuma navedeno je da bi nakon svakog godišnjeg produljenja količine trebalo povećati za 2,5 % u svakoj skupini proizvoda. Stoga ne iznenađuje da kvota za tu skupinu proizvoda, uključujući proizvode obuhvaćene ovim ispitnim postupkom, nikad nije ostvarena tijekom razdoblja valjanosti sporazuma.

               (134)

               S obzirom na prethodno navedeno čini se da kvote navedene u prilozima tim godišnjim sporazumima nisu imale uporište u stanju na tržištu i kretanju potrošnje jer je kvota automatski prilagođena prema gore bez obzira na kretanje potrošnje/potražnje. Nadalje, s obzirom na to da kvota nikad nije bila iscrpljena tijekom razdoblja valjanosti sporazuma, može se smatrati da je ta kvota doista „previsoka”, ne samo za razdoblje valjanosti sporazuma, nego i usporedbi s razvojem potrošnje u razmatranom razdoblju. Kao posljedica toga, svaka je usporedba između razine te kvote, koja više nije primjenjiva od 22. kolovoza 2012. nadalje, i razine uvoza iz Rusije tijekom razmatranog razdoblja besmislena. Stoga se ta tvrdnja mora odbiti.

               (135)

               Dodatno je analizirano navodno preklapanje područja primjene proizvoda iz ovog ispitnog postupka i odgovarajućih „ostalih plosnatih valjanih proizvoda”. Najprije se činilo da se područje primjene proizvoda iz trenutačnog ispitnog postupka odnosi i na proizvode obuhvaćene skupinom proizvoda „hladnovaljane i obložene ploče od legura”. Osim toga, činilo se da od 42 oznake Taric obuhvaćene sporazumom u okviru prethodno navedenih skupina proizvoda, samo sedam potpuno odgovara oznakama koje su navedene u Privremenoj uredbi (7209169000, 7209179000, 7209189100, 7209269000, 7209279000, 7209289000 i 7225508000). Kao posljedica toga, 35 oznaka Taric iskazanih u Prilogu sporazumu isključeno je iz područja primjene proizvoda iz ovog ispitnog postupka. S druge strane, otprilike 10 oznaka Taric obuhvaćenih ovim ispitnim postupkom nije obuhvaćeno prethodno navedenim sporazumom. Ne temelju prethodno navedenog čini se da navodno preklapanje nije potkrijepljeno činjeničnim dokazima i ti se navodi moraju odbiti.

         4.6.   Višak kapaciteta industrije Unije

               (136)

               Druga je zainteresirana strana tvrdila da je na industriju Unije znatno utjecao njezin višak kapaciteta koji je doveo do prekomjerne ponude, povećanih troškova i smanjene dobiti, ali i odgađanja daljnjih ulaganja. Nadalje je navela da bi u izostanku uvoza iskorištenost kapaciteta premašila tek 72 %.

               (137)

               Najprije se podsjeća da je industrija Unije smanjila svoj kapacitet za 3 % tijekom razmatranog razdoblja kako bi se prilagodila stanju na svjetskom tržištu koje se mijenjalo. Iako se stopa iskorištenosti kapaciteta koju je industrija Unije ostvarila tijekom razmatranog razdoblja ne može smatrati zadovoljavajućom te se ne osporava da su niske razine iskorištenosti kapaciteta možda utjecale na rezultate industrije, napominje se da je 2011. industrija Unije još uvijek bila profitabilna kad je njezin uspostavljeni kapacitet premašio kapacitet iz razdoblja ispitnog postupka i kad je njezina iskorištenost bila niža od iskorištenosti tijekom razdoblja ispitnog postupka. Stoga se s obzirom na poboljšanje iskorištenosti kapaciteta povezano sa smanjenjem kapaciteta zaključuje da se razina iskorištenosti kapaciteta ne može smatrati elementom kojim bi se prekinula uzročno-posljedična veza. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja mora odbiti.

         4.7.   Uvoz iz trećih zemalja

               (138)

               Nekoliko je strana tvrdilo da Komisija nije pravilno procijenila utjecaj uvoza iz trećih zemalja. Tvrdile su da je razina njihova uvoza bila slična razini ruskog uvoza te da je uvoz iz Irana i Ukrajine ostvaren po cijenama koje su bile niže od uvoza iz Rusije i Kine. Osim toga i kako je navedeno u uvodnoj izjavi 105., jedna je zainteresirana strana tvrdila da uvoz iz Ukrajine, Indije i Irana koji je tijekom razmatranog razdoblja činio 5,4 % tržišnog udjela nije pravilno procijenjen u odnosu na smanjenje tržišnog udjela industrije Unije.

               (139)

               U tom se pogledu najprije napominje da se, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 104., tržišni udio uvoza iz trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja smanjio sa 10,9 % na 9,1 % (sa 854 281 na 647 710 tona), dok se tržišni udio uvoza samo iz Rusije povećao sa 5,9 % na 9,8 % (i sa 466 165 na 697 661 tona). Iz prethodno navedenog proizlazi da su uvoz iz Rusije i uvoz iz ostalih trećih zemalja zabilježili suprotna kretanja. Napominje se i da je u okviru ovog ispitnog postupka uvoz iz Rusije dodan uvozu iz Kine te da se tržišni udio predmetnih zemalja povećao sa 14,3 % u 2011. na 20,1 % tijekom razdoblja ispitnog postupka.

               (140)

               Drugo, iako se ne osporava da je uvoz iz Irana i Ukrajine doista ostvaren po prosječnim cijenama koje su niže od prosječnih cijena predmetnih zemalja, napominje se da je zbog prosječne cijene tog uvoza snižena cijena uvoza iz predmetnih zemalja tijekom cijelog razmatranog razdoblja te da tijekom tog razdoblja nije bilo znatne promjene u kretanju cijena. Budući da se tržišni udio tog uvoza samo blago povećao sa 2,9 % na 3,4 %, nije vjerojatno da bi se njime prekinula uzročno-posljedična veza.

               (141)

               Treće i kako je navedeno u uvodnoj izjavi 106., tržišni udio Ukrajine, Indije i Irana trebalo bi analizirati tijekom razmatranog razdoblja, a ne se usmjeriti na specifično jednogodišnje razdoblje. Iz toga proizlazi da se tržišni udio uvoza iz Indije, Irana i Ukrajine doista blago povećao sa 4 % na 5,4 % tijekom razmatranog razdoblja, dok se uvoz iz ostalih trećih zemalja (uključujući prethodno navedene zemlje) općenito smanjio sa 10,9 % na 9,1 %. Iz prethodno navedenog proizlazi da se smanjenje tržišnog udjela industrije Unije (– 4 %) ne može usporediti s tržišnim udjelom prethodno navedenih zemalja samo tijekom razdoblja ispitnog postupka i da se povećanje tržišnog udjela ne može smatrati dovoljno velikim da bi se zbog toga prekinula uzročno-posljedična veza.

               (142)

               Nakon konačne objave određeni su proizvođači izvoznici tvrdili da je, kad ga se procjenjuje u apsolutnom smislu, uvoz iz svih trećih zemalja usporediv s uvozom iz Rusije te da bi ih trebalo smatrati jednako štetnima. U tom se pogledu najprije napominje da su, kako je navedeno u uvodnim izjavama od 107. do 111. Privremene uredbe, uvjeti za kumulativnu procjenu ruskog i kineskog uvoza ispunjeni. Stoga se ruski uvoz ne bi trebao analizirati zasebno. Drugo, napominje se i da bi, iako bi analizu uvoza doista trebalo provesti kad se gledaju apsolutni podaci, trebalo analizirati i razvoj tih apsolutnih podataka. U tom se pogledu i kako je prethodno navedeno napominje da se tijekom razmatranog razdoblja uvoz iz svih trećih zemalja smanjio za 206 571 tonu, dok se uvoz iz Rusije povećao za 231 496 tona. Kumulativno procijenjeni uvoz iz predmetnih zemalja zabilježio je slično kretanje i povećao se za 312 224 tone. Kako je prethodno opisano, uvoz iz svih trećih zemalja u razmatranom je razdoblju bio znatno manji od uvoza iz predmetnih zemalja. Osim toga, zabilježio je suprotno kretanje od kretanja ruskog uvoza ili uvoza iz predmetnih zemalja. Na temelju toga potvrđuje se da je uvoz iz trećih zemalja točno analiziran, uzimajući u obzir kretanja njegova obujma, cijene i tržišnog udjela. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

         4.8.   Zaključak o uzročnosti

               (143)

               Na temelju prethodno navedenog i s obzirom na to da nisu dostavljene nikakve druge primjedbe, potvrđuju se zaključci navedeni u uvodnim izjavama 202. do 204. Privremene uredbe.

         5.   INTERES UNIJE

   5.1.   Interes industrije Unije

               (144)

               Budući da nije bilo primjedaba u pogledu interesa industrije Unije, potvrđuje se zaključak iz uvodne izjave 209. Privremene uredbe.

         5.2.   Interes uvoznika i korisnika

               (145)

               Nakon privremene objave nekoliko je strana tvrdilo da uvođenje antidampinških mjera protiv predmetnih zemalja ne bi bilo u interesu Unije. Ta je tvrdnja ponovljena nakon konačne objave. Tvrdile su da bi antidampinške mjere bile protivne interesima malih korisnika jer će se time narušiti tržišno natjecanje (proizvođači iz Unije povećat će svoje cijene) i jer proizvođači iz Unije ne proizvode određene vrste hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda.

               (146)

               Ti su navodi već razmatrani u uvodnim izjavama 220. do 223. Privremene uredbe, no nakon privremene ili konačne objave nisu dostavljeni nikakvi dodatni značajni podaci u potporu tim navodima. Stoga je taj argument odbijen.

         5.3.   Ostali argumenti

               (147)

               Neke su strane tvrdile da je Komisija bila pristrana prema proizvođačima iz Unije te da je pod svaku cijenu pokušala utvrditi damping.

               (148)

               Ta prethodna tvrdnja nije bila dodatno potkrijepljena. Komisija naglašava da se ispitni postupak provodi na temelju mjerodavnog pravnog okvira uz pridržavanje najviših standarda neutralnosti i transparentnosti.

               (149)

               Neke su strane smatrale da činjenica da su proizvođači iz Unije uvozili proizvod iz ispitnog postupka pokazuje da ne mogu zadovoljiti potražnju u Uniji.

               (150)

               Kako je navedeno i u uvodnoj izjavi 191. Privremene uredbe, brojni su proizvođači iz Unije dio integriranih skupina za proizvodnju čelika s neovisnim društvima za trgovinu. Ti trgovci mogu slobodno kupovati od kojeg god izvora žele, uključujući predmetne zemlje. Potrebno je ponoviti da je ta nabava predstavljala manje od 1 % prodaje podnositelja zahtjeva. Osim radi samoobrane i održavanja komercijalnih odnosa, ničime se u spisu ne upućuje na to da je taj uvoz ostvaren zbog toga što proizvođači iz Unije nisu mogli zadovoljiti potražnju.

         5.4.   Zaključak o interesu Unije

               (151)

               Budući da nije bilo drugih primjedaba u pogledu interesa Unije, potvrđeni su zaključci iz uvodnih izjava 229. do 232. Privremene uredbe.

         6.   KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE

   6.1.   Razina uklanjanja štete

               (152)

               Nakon privremene objave nekoliko je strana dostavilo primjedbe u pogledu ciljne dobiti od 5 % koja je privremeno upotrijebljena za izračun sniženja cijena, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 237. do 238. Privremene uredbe. Jedna je zainteresirana strana tvrdila da dobit u sektoru ne bi bila viša od 5 %, dok je druga zainteresirana strana navela da je ciljna dobit od 5 % pretjerana. Te tvrdnje nisu potkrijepljene.

               (153)

               Eurofer je smatrao da je ciljna dobit od 5 % daleko preniska. Prvo, odbio je upućivanje na ciljnu dobit za elektročelik s orijentiranim kristalima jer se, među ostalim, istraživanje i razvoj, tržišta i priroda čelika razlikuju. Drugo, Eurofer je tvrdio da se dostupnim dokazima iz 2009. koji se mogu provjeriti upućuje na to da bi upotrijebljena ciljna dobit trebala biti najmanje 10 %. Iako je to tvrdio, Eurofer se djelomično oslanjao na podatke koje su dostavili proizvođači koji su podnijeli zahtjev i koji nisu bili u uzorku te koji su na Komisijin zahtjev dostavili podatke za, među ostalim, razdoblje 2005. – 2008. te djelomično na profitabilnost koju su određeni drugi proizvođači u Uniji ostvarili u tom razdoblju. Eurofer je dodao da ciljna dobit ne trebala proizlaziti iz godina na koje je utjecala gospodarska kriza ili dampinški uvoz iz predmetnih zemalja. Treće, Eurofer je tvrdio da bi ciljnu dobit trebalo prilagoditi prema uvozu nakon razdoblja ispitnog postupka i stalnom dodatnom nepoštenom smanjenju cijena predmetnog uvoza. Istaknuo je i da su se prije institucije Unije već oslanjale na razinu dobiti višu od uobičajene kako bi nadoknadile štetu prouzročenu dampinškim uvozom (9).

               (154)

               Te su primjedbe propisno analizirane. Najprije bi trebalo podsjetiti da je, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 236. Privremene uredbe, na temelju ispitnog postupka utvrđeno da je tijekom cijelog razmatranog razdoblja postojao znatan obujam uvoza iz predmetnih zemalja koji je negativno utjecao na, među ostalim, profitabilnost industrije Unije. Stoga se nijedna godina razmatranog razdoblja ne bi mogla smatrati pokazateljem dobiti koja bi se razumno mogla ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja. Budući da jedini podnesak primljen u tom pogledu tijekom privremene faze nije bio dovoljno potkrijepljen, Komisija je odlučila privremeno utvrditi ciljnu dobit na temelju nalaza ispitnih postupaka u pogledu drugih čeličnih proizvoda. Međutim, nakon uvođenja privremene mjere Komisija je dodatno razmotrila to pitanje, ne samo s obzirom na primjedbe zaprimljene nakon objave, nego i zahtijevanjem i analiziranjem dodatnih podataka u tom pogledu.

               (155)

               Kako je već navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 8., nakon uvođenja privremenih mjera Komisija je od proizvođača iz Unije u uzorku zatražila da dostave podatke o profitabilnosti za istovjetni proizvod prodan na tržištu Unije u razdoblju od 2005. do 2010. (jednaki su podaci za razdoblje od 2011. do razdoblja ispitnog postupka već dostavljeni u izvornim odgovorima na upitnik). Ti su podaci dostavljeni i odgovarajuće provjereni. Ponderirana prosječna profitabilnost za razdoblje od 2005. do 2008. koja se na temelju toga mogla izračunati za svaku je od tih godina iznosila od 9 % do 15 %. Činilo se da je razdoblje od 2005. do 2008. reprezentativno za utvrđivanje ciljne dobiti jer nije bilo pogođeno gospodarskom krizom koja je znatno utjecala na sektor od 2009. niti je bilo obilježeno iznimno povoljnim okolnostima na tržištu. Nadalje, obujam uvoza iz predmetnih zemalja i drugih zemalja upućuje na jako tržišno natjecanje.

               (156)

               Na temelju prethodno navedenog Komisija stoga smatra da je profitna marža koju je ta industrija ostvarila u posljednjoj reprezentativnoj godini, tj. u 2008., primjerenija osnova za ciljnu dobiti za tu industriju od ciljne dobiti od 5 % koje je privremeno upotrijebljena. Ta ponderirana prosječna profitna marža iznosi 9,9 % te su izračuni sniženja cijena prilagođeni u skladu s tim. Budući da se ona temelji na stvarnim podacima o profitabilnosti za predmetni proizvod, najbolji je dostupni podatak u tu svrhu.

               (157)

               Određeni su se proizvođači izvoznici nakon konačne objave u svojim primjedbama vratili na pitanje marža štete upotrijebljenih za utvrđivanje razine uklanjanja štete. Citirajući točku 60. presude u predmetu EFMA (10) istaknuli su da se „pri izračunu ciljne cijene kojom će se ukloniti predmetna šteta [profitna marža koja će se upotrijebiti] mora ograničiti na profitnu maržu na koju je industrija Unije mogla razumno računati u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja da nema dampinškog uvoza”. Nadalje su naveli da dobit ostvarena 2011. čini razumnu profitnu maržu ako nema dampinškog uvoza. Uzimajući u obzir činjenicu da podaci u spisu za razdoblje od 2009. do razdoblja ispitnog postupka očito nisu bili primjereni zbog znatne prisutnosti jeftinog dampinškog uvoza i financijske krize 2009. koja je utjecala na sektor čelika i 2010. i 2011., bilo je jasno da je Komisija imala opravdane razloge vratiti se dalje u prošlost (ako su podaci bili dostupni) kako bi utvrdila posljednju reprezentativnu godinu te da se stoga trebalo ispitati razdoblje od 2005. do 2008. Iz dostupnih je podataka zaključeno da je 2008. bila najprimjerenija godina zbog prethodno navedenih razloga. Tvrdnja da se na taj način „biraju samo najpovoljnije opcije” nije utemeljena jer 2008. ni u kojem slučaju nije bila najprofitabilnija godina u razdoblju od 2005. do 2008. Odabrana je 2008. jer je to bila posljednja godina s uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja. Ispitivanjem cijena na tržištu Unije, podataka o uvozu i potrošnje u Uniji pokazalo se da su na tržištu doista postojali uobičajeni uvjeti tržišnog natjecanja.

               (158)

               Stoga je ta metoda upotrijebljena za utvrđivanje uobičajene dobiti za razinu uklanjanja štete u potpunosti u skladu s presudom u predmetu EFMA te je ta tvrdnja odbijena.

               (159)

               Isti su proizvođači izvoznici tvrdili da je, kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 122., Komisija u svojoj analizi stanja industrije Unije zanemarila događaje iz 2010. uz objašnjenje da je do njih došlo prije razdoblja analize, ali je upotrijebila 2008. kako bi odredila ciljnu dobit. U tom se pogledu napominje da, iako je razdoblje razmatrano za analizu stanja industrije Unije bilo ograničeno na razdoblje od 2011. do razdoblja ispitnog postupka, kako je definirano u uvodnoj izjavi 20. Privremene uredbe, ne postoje pravna ograničenja zbog kojih se Komisija ne bi mogla okrenuti razdobljima izvan razmatranog razdoblja kako bi utvrdila razumnu ciljnu dobit dok je god odabrano razdoblje reprezentativno za razinu dobiti koja bi se ostvarila da nema dampinškog uvoza. To je detaljno objašnjeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 157. Stoga se ta tvrdnja mora odbiti.

               (160)

               Iste su strane tvrdile da, s obzirom na to da nije bilo „drugih pokazatelja štete” za razdoblje od 2005. do 2008., zainteresirane strane nisu mogle dostaviti smislene primjedbe u pogledu primjerenosti razine ciljne dobiti. U tom se pogledu napominje da su određivanje posljednje godine u kojoj su prevladavali uobičajeni tržišni uvjeti i procjenjivanje stanja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja dvije zasebne aktivnosti u kojima Komisiji nije potreban isti skup podataka niti ga ona analizira. „Drugi pokazatelji štete” nisu relevantni za kako bi se utvrdilo prevladavaju li u određenoj godini uobičajeni tržišni uvjeti. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

               (161)

               Određeni su proizvođači izvoznici tvrdili da se podaci o profitabilnosti za 2008. nisu trebali upotrijebiti jer nisu obuhvaćeni razdobljem od 2011. do razdoblja ispitnog postupka. Međutim, iz prethodno navedene presude u predmetu EFMA jasno je da podaci iz razmatranog razdoblja ne ispunjuju uvjete za utvrđivanje ciljne dobiti. Budući da Komisija u privremenoj fazi nije raspolagala pouzdanim podacima industrije o profitabilnosti koji se mogu provjeriti i upotrijebiti, oslanjala se na stope profitabilnosti upotrijebljene u drugim ispitnim postupcima. Međutim, s obzirom na to da je nakon privremene objave dobila i provjerila dodatne podatke o profitabilnosti i da su se ti podaci pokazali pokazateljem dobiti koja se razumno mogla ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja u tom sektoru, upotreba takve dobiti primjerenija je od upotrebe podataka na koje su utjecale različite okolnosti na tržištu (proizvodi, uvjeti tržišnog natjecanja), čak i ako su noviji. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

               (162)

               Jedan je ruski proizvođač izvoznik naveo da nikakva marža sniženja cijena nije izračunana za vrste proizvoda koje povezani uvoznici obrađuju nakon ulaska na tržište Unije. Budući da su bili raspoloživi podaci na temelju kojih se moglo uključiti tu prodaju, ta je tvrdnja prihvaćena te su marže sniženja cijena ažurirane u skladu s tim.

               (163)

               Isti je ruski proizvođač izvoznik tvrdio da je određivanje razine sniženja cijena bilo netočno. Naveo je da su vrijednosti troška proizvodnje industrije Unije koje su upotrijebljene za izračune sniženja cijena za neke vrste proizvoda bile vrlo visoke u usporedbi s gotovo jednakim vrstama proizvoda i da ih je Komisija trebala zanemariti ili prilagoditi na realnu razinu. Izjavio je i da je marža sniženja cijena ruskih izvoznika dvostruka iako su prosječne izvozne cijene CIF za kineski uvoz 3 % više. Konačno je izjavio da obujam usporedivih proizvoda koje prodaje industrija Unije predstavlja samo 6,4 % njegova ukupnog obujma izvoza.

               (164)

               Međutim, nakon ponovne provjere Komisija je utvrdila da su podaci o trošku proizvodnje industrije Unije bili točni. U pogledu razlike u vrijednosti CIF i marži sniženja cijena napominje se da je ta usporedba pojednostavnjena i da se u njoj ne uzimaju u obzir moguće promjene cijena i troškova među vrstama proizvoda na strani Unije ili na strani proizvođača izvoznika. Nadalje se napominje da u Osnovnoj uredbi nije predviđen nikakav prag u pogledu usporedbe izvezenog obujma i odgovarajućeg obujma koji industrija Unije prodaje za slične proizvode. U svakom slučaju, nakon što je uzeta u obzir tvrdnja iz uvodne izjave 162., obujam usporedivih proizvoda koji prodaje industrija Unije predstavljao je 10 % njegova ukupnog obujma izvoza. U tom se pogledu napominje i da bi više od 90 % proizvoda ovog specifičnog proizvođača izvoznika koji su izvezeni u Uniju odgovaralo usporedivom proizvodu iz Unije. Na temelju prethodno navedenog ta se tvrdnja mora odbiti.

               (165)

               Nekoliko je proizvođača izvoznika osporavalo Komisijinu primjenu članka 2. stavka 9. za izračun štete, navodeći kako se članak 2. stavak 9. nalazi među odredbama o dampingu Osnovne uredbe i da se nije mogao analogno upotrijebiti za izračun štete. Tvrdili su da bi se cijena u slobodnom prometu trebala temeljiti na cijeni koju su njihovi povezani uvoznici u Uniji stvarno naplatili prvim nezavisnim kupcima u Uniji.

               (166)

               Svrha izračuna marže štete jest utvrditi bi li to što se na izvoznu cijenu dampinškog uvoza primjenjuje niža stopa pristojbe (od one koja se temelji na dampinškoj marži) bilo dostatno za uklanjanje štete prouzročene dampinškim uvozom. Ta bi se procjena trebala temeljiti na razini izvozne cijene na granici Unije, za koju se smatra da je slična razini cijene industrije Unije franko tvornica. U slučaju izvozne prodaje putem povezanih uvoznika, prema analogiji s pristupom koji se primjenjivao za izračun dampinške marže, izvozna je cijena izračunana na temelju preprodajne cijene za prvog nezavisnog kupca, propisno prilagođene u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe. Budući da je izvozna cijena ključni element izračuna marže štete te zbog toga što je ovaj članak jedini članak Osnovne uredbe kojim se daju smjernice o postavljanju izvozne cijene, analogna je primjena ovog članka opravdana.

               (167)

               Nadalje, smatra se da bi metoda za koje se zalaže ta strana dovela do nejednakog postupanja u izračunu njezinih marži i marži drugih proizvođača izvoznika u uzorku koji prodaju proizvode nezavisnim uvoznicima. Metodologija koja je upotrijebljena za druge proizvođače izvoznike u uzorku temeljila se na izvoznoj cijeni na razini CIF koja, naravno, isključuje troškove prodaje, opće i administrativne troškove te dobit za preprodaju u Uniji nakon carinjenja. Komisija smatra da na utvrđivanje relevantne uvozne cijene za izračune sniženja cijena ne bi trebalo utjecati to je li izvoz ostvaren prema povezanim ili nezavisnim subjektima u Uniji. Metodologijom koju je Komisija primijenila osigurava se jednako postupanje u oba slučaja.

               (168)

               Stoga je Komisija smatrala da je primijenjeni pristup točan pa je te zahtjeve odbila.

               (169)

               Nakon konačne objave jedna je zainteresirana strana tvrdila da se zbog odbitka troškova prodaje, općih i administrativnih troškova te dobiti od prodajne cijene stope sniženja cijena i dampinga više ne mogu točno usporediti jer nazivnik u izračunu (tj. cijena CIF) više nije isti. Ta je tvrdnja odbijena jer odbitak troškova prodaje, općih i administrativnih troškova te dobiti utječe samo na brojnik omjera, a ne na nazivnik.

               (170)

               Osim toga, nastavno na konačnu objavu određene su zainteresirane strane tvrdile da je odbitkom troškova prodaje, općih i administrativnih troškova te dobiti narušen učinak pravila niže pristojbe. Međutim, s obzirom na to da je na izračune dampinga primijenjena usporediva metodologija, jasno je da pravilo niže pristojbe nije narušeno. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

               (171)

               Jedna je zainteresirana strana navela da takozvano pravilo niže pristojbe nije primjereno za uklanjanje štete za industriju Unije u ovom slučaju jer je trošak proizvodnje industrije Unije ostao stabilan nakon razdoblja ispitnog postupka iako su se cijene uvoza iz Rusije i Kine smanjile za 19 % odnosno 22 % od travnja do prosinca 2015. Na temelju toga tvrdila je da je odgovarajuća razina privremenih antidampinških pristojbi (26,2 % i 16 %) nedovoljna jer su te pristojbe već uglavnom ili u cijelosti apsorbirane prethodno navedenim sniženjima cijena. Zbog tih sniženja cijena proizvođači iz predmetnih zemalja nisu mogli znatno povećati svoj obujam izvoza u Uniju. Dodatno je uputila na uvodnu izjavu 26. Uredbe Vijeća (EZ) br. 437/2004 (11) u kojoj je Komisija navela da bi nalaze trebalo ograničiti na razdoblje ispitnog postupka, osim ako se može dokazati da su učinci novih okolnosti očiti, neosporni i trajni, da nisu podložni manipulaciji te da ne proizlaze iz namjernih radnji zainteresiranih strana.

               (172)

               Ova se tvrdnja mora odbiti. S jedne strane, tvrdnja da su troškovi proizvodnje industrije Unije ostali stabilni nije potkrijepljena činjeničnim dokazima. S druge strane, iako su se cijene uvoza iz predmetnih zemalja doista znatno smanjile nakon isteka razdoblja ispitnog postupka, postoji nekoliko naznaka da se uvozne cijene ponovo povećavaju u drugom tromjesečju 2016. Stoga se čini da smanjenje prodajnih cijena nije trajne prirode i da bi ga bilo prerano takvim smatrati.

               (173)

               Budući da je razina suradnje bila visoka, konačna marža štete za NRK koja se primjenjuje na proizvođače izvoznike koji surađuju, a nisu uključeni u uzorak izračunana je kao prosjek dvaju proizvođača izvoznika u uzorku. Konačna marža štete za NRK koja se primjenjuje na proizvođače izvoznike koji ne surađuju utvrđena je na razini najviše marže dvaju društava koja surađuju.

               (174)

               Konačna marža štete koja se primjenjuje na proizvođače izvoznike iz Rusije koji ne surađuju utvrđena je na temelju marže štete za reprezentativnu vrstu proizvoda proizvođača izvoznika koji surađuju. Ta se marža primjenjuje na društvo PJSC Novolipetsk Steel jer se njegova nesuradnja objašnjena u prethodnom dijelu „Damping” povezana i s njegovom izvoznom cijenom te stoga i s njegovom maržom štete.

               (175)

               Uzimajući u obzir prethodno navedena pitanja iz prethodnih uvodnih izjava 152. do 172., konačna marža štete i dampinška marža izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi. Ovdje su prikazane i konačne stope pristojbe.

                  Tablica 4.

                  Konačne marže i stope pristojbe

                           Kineski proizvođači izvoznici

                           Konačna dampinška marža (%)

                           Konačna marža štete (%)

                           Konačna stopa pristojbe (%)

                           Grupa Angang

                           59,2

                           19,7

                           19,7

                           Grupa Shougang

                           52,7

                           22,1

                           22,1

                           Ostala društva koja surađuju

                           56,9

                           20,5

                           20,5

                           Sva ostala društva

                           59,2

                           22,1

                           22,1

                           Ruski proizvođači izvoznici

                           Magnitogorsk Iron & Steel Works OJSC

                           18,7

                           26,4

                           18,7

                           PAO Severstal

                           35,9

                           34,0

                           34,0

                           PJSC Novolipetsk Steel

                           38,9

                           36,1

                           36,1

                           Sva ostala društva

                           38,9

                           36,1

                           36,1

               (176)

               Prethodno navedene marže štete zaokružene su, prema potrebi, prema dolje na najbližu desetinu brojke nakon primjedbi jednog proizvođača izvoznika nakon konačne objave.

               (177)

               Pojedinačne stope antidampinške pristojbe određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u odnosu na ta društva. Te stope pristojbe (za razliku od pristojbe na razini zemlje koja se primjenjuje na „sva ostala društva”) stoga se primjenjuju isključivo na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja koji proizvode ta društva, odnosno navedeni određeni pravni subjekti. Uvezeni predmetni proizvod koji proizvodi neko drugo društvo čiji naziv nije izričito naveden u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s onima koji se navode izričito, ne bi trebao ostvarivati korist od tih stopa i na njega bi se trebala primjenjivati stopa pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.

               (178)

               Svaki zahtjev kojim se traži primjena tih pojedinačnih stopa antidampinških pristojbi (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog subjekta) trebalo bi uputiti Komisiji (12) sa svim odgovarajućim podacima, posebno o promjenama djelatnosti društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog subjekta. Prema potrebi, ova će se Uredba izmijeniti u skladu s tim tako što će se ažurirati popis društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojbi.

               (179)

               Kako bi se rizik od izbjegavanja mjera sveo na minimum, smatra se da su u ovom slučaju potrebne posebne mjere za osiguranje ispravne primjene antidampinških mjera. Navedene posebne mjere uključuju sljedeće: podnošenje carinskim tijelima država članica valjanoga trgovačkog računa koji je u skladu sa zahtjevima utvrđenima u članku 1. stavku 3. ove Uredbe. Na uvoz uz koji nije priložen takav račun primjenjuje se stopa pristojbe koja se primjenjuje na sva ostala društva.

         6.2.   Konačna naplata privremenih pristojbi

               (180)

               S obzirom na utvrđene dampinške marže i razinu štete nanesene industriji Unije, trebalo bi konačno naplatiti iznose osigurane privremenom antidampinškom pristojbom, koja je uvedena Privremenom uredbom.

         6.3.   Provedivost mjera

               (181)

               Nakon privremene objave podnositelj zahtjeva tvrdio je da su neki proizvođači izvoznici počeli apsorbirati uvedene privremene pristojbe tako što su odbili povećati svoje cijene. Ta se tvrdnja ne može provjeriti u okviru ovog ispitnog postupka. Bude li podnesen zasebni antiapsorpcijski zahtjev, mogla bi se pokrenuti revizija na temelju članka 12. stavka 1. Osnovne uredbe, ako budu dostavljeni dokazi prima facie.

               (182)

               Mjere predviđene ovom uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog člankom 15. stavkom 1.Uredbe (EU) 2016/1036,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   1.   Konačna antidampinška pristojba uvodi se na uvoz plosnatih valjanih proizvoda od željeza ili nelegiranog čelika ili ostalih legiranih čelika osim nehrđajućeg čelika, svih širina, hladnovaljanih (hladnoreduciranih) koji nisu platirani niti prevučeni i samo su hladnovaljani i dalje neobrađeni (hladnoreducirani), trenutačno obuhvaćenih oznakama KN ex 7209 15 00 (oznaka TARIC 7209150090), 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, ex 7209 18 99 (oznaka TARIC 7209189990), ex 7209 25 00 (oznaka TARIC 7209250090), 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7211 23 30, ex 7211 23 80 (oznake TARIC 7211238019, 7211238095 i 7211238099), ex 7211 29 00 (oznake TARIC 7211290019 i 7211290099), 7225 50 80 i 7226 92 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije.
   Sljedeće vrste proizvoda isključene su iz definicije predmetnog proizvoda:

               —

               plosnati valjani proizvodi od željeza ili nelegiranog čelika, svih širina, hladnovaljani (hladnoreducirani), koji nisu platirani niti prevučeni, samo hladnovaljani, u kolutima ili nenamotani, svih debljina, električni,

               —

               plosnati valjani proizvodi od željeza ili nelegiranog čelika, svih širina, hladnovaljani (hladnoreducirani), koji nisu platirani niti prevučeni, u kolutima, debljine manje od 0,35 mm, žareni (poznati i kao „crne ploče”),

               —

               plosnati valjani proizvodi od ostalih legiranih čelika, svih širina, od silicijskog elektročelika, i

               —

               plosnati valjani proizvodi od legiranog čelika, samo hladnovaljani (hladnoreducirani) i dalje neobrađeni, od brzoreznog čelika.

         2.   Stopa konačne antidampinške pristojbe primjenjive na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, proizvoda opisanog u stavku 1. koji su proizvela društva navedena u nastavku iznosi:

               Zemlja

               Društvo

               Konačna stopa pristojbe (%)

               Dodatna oznaka TARIC

               NRK

               Angang Steel Company Limited, Anshan

               19,7

               C097

               Tianjin Angang Tiantie Cold Rolled Sheets Co. Ltd., Tianjin

               19,7

               C098

               Ostala društva koja surađuju navedena u Prilogu

               20,5

               Sva ostala društva

               22,1

               C999

               Rusija

               Magnitogorsk Iron & Steel Works OJSC, Magnitogorsk

               18,7

               C099

               PAO Severstal, Čerepovec

               34

               C100

               Sva ostala društva

               36,1

               C999

         3.   Primjena pojedinačnih stopa antidampinških pristojbi utvrđenih za društva navedena u stavku 2. uvjetovana je podnošenjem carinskim tijelima država članica valjanoga trgovačkog računa na kojem se nalazi datirana izjava koju je potpisao službenik tijela koje je izdalo račun, uz navođenje njegova imena i prezimena te funkcije, formulirana kako slijedi: „Ja, niže potpisani, potvrđujem da je (obujam) hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda koji se prodaju za izvoz u Europsku uniju, obuhvaćen ovim računom, proizveo (naziv društva i adresa) (dodatna oznaka TARIC) u (predmetna zemlja). Izjavljujem da su podaci na ovom računu potpuni i točni.” Ako se takav račun ne predoči, primjenjuje se stopa pristojbe koja vrijedi za „sva ostala društva”.
   4.   Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
   Članak 2.
   Konačno se naplaćuju iznosi osigurani privremenim antidampinškim pristojbama na temelju Provedbene uredbe (EU) 2016/181. Oslobađaju se iznosi osigurani iznad konačnih stopa antidampinške pristojbe.
   Članak 3.
   Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 29. srpnja 2016.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  SL L 176, 30.6.2016, str. 21.

      (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/181 od 10. veljače 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije (SL L 37, 12.2.2016., str. 1.).

      (3)  SL C 161, 14.5.2015., str. 9.

      (4)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2325 od 11. prosinca 2015. o uvjetovanju evidentiranjem uvoza određenih hladnovaljanih plosnatih proizvoda od čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije (SL L 328, 12.12.2015., str. 104.).

      (5)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1329 od 29. srpnja 2016. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na registrirani uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije (Vidjeti stranicu 27. ovoga Službenog lista).

      (6)  SL L 332, 28.12.2000., str. 17.

      (7)  Društvo je obavijestilo Komisiju da je, u skladu s promjenama u ruskom pravu, svoj pravni oblik promijenilo iz otvorenog dioničkog društva (engl. open joint stock company, OJSC) u javno dioničko društvo (engl. public joint stock company, PJSC). Ta je promjena stupila na snagu 1. siječnja 2016.

      (8)  Predmet C-315/90, Gimelec i drugi protiv Komisije, presuda, 27. studenoga 1991., EU:C:1991:447, točka 23.

      (9)  Uredba Komisije (EEZ) br. 3262/90 оd 5. studenoga 1990. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz audiovrpca u kazetama podrijetlom iz Japana, Republike Koreje i Hong Konga (SL L 313, 13.11.1990., str. 5.).

      (10)  Predmet T-210/95 Europsko udruženje proizvođača umjetnih gnojiva (EFMA) protiv Vijeća [1999.] ECR II-3291.

      (11)  SL L 72, 11.3.2004., str. 23.

      (12)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Brussels, Belgija.

      PRILOG
      Kineski proizvođači izvoznici koji surađuju, ali nisu uključeni u uzorak:

                  Zemlja

                  Naziv

                  Dodatna oznaka TARIC

                  NRK

                  Hebei Iron and Steel Co., Ltd., Shijiazhuang

                  C103

                  NRK

                  Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd., Handan

                  C104

                  NRK

                  Baoshan Iron & Steel Co., Ltd., Shanghai

                  C105

                  NRK

                  Shanghai Meishan Iron & Steel Co., Ltd., Nanjing

                  C106

                  NRK

                  BX Steel POSCO Cold Rolled Sheet Co., Ltd., Benxi

                  C107

                  NRK

                  Bengang Steel Plates Co., Ltd, Benxi

                  C108

                  NRK

                  WISCO International Economic & Trading Co. Ltd., Wuhan

                  C109

                  NRK

                  Maanshan Iron & Steel Co., Ltd., Maanshan

                  C110

                  NRK

                  Tianjin Rolling-one Steel Co., Ltd., Tianjin

                  C111

                  NRK

                  Zhangjiagang Yangtze River Cold Rolled Sheet Co., Ltd., Zhangjiagang

                  C112

                  NRK

                  Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd., Baotou City

                  C113