title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/1795 оd 5. listopada 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine te o završetku ispitnog postupka u vezi s uvozom određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Srbije

text:
                  6.10.2017

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 258/24

            PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/1795
      оd 5. listopada 2017.
      o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine te o završetku ispitnog postupka u vezi s uvozom određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Srbije
      EUROPSKA KOMISIJA,
      Uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (1), a posebno njezin članak 9. stavak 4.,
      nakon savjetovanja s državama članicama,
      budući da:
      1.   POSTUPAK

      1.1   Pokretanje postupka

                  (1)

                  Europska komisija („Komisija”) pokrenula je 7. srpnja 2016. antidampinški ispitni postupak u vezi s uvozom u Uniju određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije, Srbije i Ukrajine („predmetne zemlje”) na temelju članka 5. Uredbe (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća („osnovna uredba”). Objavila je Obavijest o pokretanju postupka u Službenom listu Europske unije
                      (2) („Obavijest o pokretanju postupka”).

                  (2)

                  Ispitni postupak pokrenut je nakon što je Europska federacija proizvođača željeza i čelika („Eurofer” ili „podnositelj pritužbe”) 23. svibnja 2016. podnijela pritužbu u ime proizvođača koji čine više od 90 % ukupne proizvodnje određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika u Uniji.

            1.2   Zainteresirane strane

                  (3)

                  Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka pozvala zainteresirane strane da joj se jave radi sudjelovanja u ispitnom postupku. O pokretanju ispitnog postupka posebno je obavijestila podnositelja pritužbe, druge poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike, nadležna tijela predmetnih zemalja, poznate uvoznike, dobavljače, korisnike, trgovce i udruženja za koja se zna da se postupak na njih odnosi, te ih je pozvala na sudjelovanje.

                  (4)

                  Zainteresirane strane dobile su priliku iznijeti svoja stajališta u pisanom obliku i zatražiti saslušanje pred Komisijom i/ili službenikom za saslušanje u trgovinskim postupcima. Saslušanje je odobreno svim zainteresiranim stranama koje su to zatražile i dokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša.

            1.3   Odabir uzorka

                  (5)

                  U Obavijesti o pokretanju postupka Komisija je navela da bi mogla provesti odabir uzorka zainteresiranih strana u skladu s člankom 17. osnovne uredbe.

            (a)   Odabir uzorka proizvođača iz Unije

                  (6)

                  Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. Komisija je uzorak odabrala na temelju najvećeg reprezentativnog obujma proizvodnje i prodaje, pri čemu je osigurala geografsku pokrivenost. Komisija je pozvala zainteresirane strane da dostave primjedbe o privremenom uzorku, no nije zaprimila nikakve primjedbe.

                  (7)

                  Kao rezultat toga, konačni uzorak sastojao se od šest proizvođača iz Unije koji se nalaze u pet različitih država članica. Konačni uzorak čini više od 45 % proizvodnje u Uniji.

            (b)   Odabir uzorka nepovezanih uvoznika

                  (8)

                  Komisija je od nepovezanih uvoznika zatražila da dostave informacije određene u Obavijesti o pokretanju postupka kako bi odlučila je li uzorak potreban i ako jest, kako bi ga odabrala. Svih sedam uvoznika koji su se javili bili su članovi konzorcija pod nazivom „Consortium for Imports of Hot-Rolled Flats” („Konzorcij”). Taj je Konzorcij za potrebe ispitnog postupka ad hoc osnovalo više od 30 korisnika i nepovezanih uvoznika koji se uglavnom, ali ne i isključivo, nalaze u Italiji. Uglavnom ga čine MSP-ovi.

                  (9)

                  Stemcor London Ltd, član Konzorcija, dobrovoljno se javio za punu suradnju i dostavio odgovor na upitnik. Taj je nepovezani uvoznik iz Londona, u Ujedinjenoj Kraljevini, a tijekom razdoblja ispitnog postupka trgovao je predmetnim proizvodom u vrijednosti višoj od 30 milijuna GBP. Obavljen je posjet tom nepovezanom uvozniku na licu mjesta.

            (c)   Odabir uzorka proizvođača izvoznika

                  (10)

                  S obzirom na mali broj poznatih proizvođača izvoznika u Iranu, Rusiji, Srbiji i Ukrajini za te zemlje nije predviđen odabir uzorka.

                  (11)

                  S obzirom na potencijalno velik broj proizvođača izvoznika u Brazilu, Komisija je od svih proizvođača izvoznika u Brazilu zatražila da dostave informacije navedene u Obavijesti o pokretanju postupka kako bi odlučila je li uzorak potreban i ako jest, kako bi ga odabrala. Osim toga, Komisija je zatražila od Misije Brazila u Europskoj uniji da utvrdi ostale proizvođače izvoznike, ako postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da stupi u kontakt s njima.

                  (12)

                  Pet proizvođača dostavilo je zatražene informacije i pristalo da ih se uključi u uzorak. Komisija je utvrdila da su dva od tih društava povezana i stoga ih se smatralo jednom skupinom proizvođača izvoznika.

                  (13)

                  U skladu s člankom 17. stavkom 1. osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak od tri proizvođača izvoznika na temelju najvećeg reprezentativnog obujma izvoza u Uniju koji se razumno može ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 17. stavkom 2. osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim poznatim proizvođačima izvoznicima te s brazilskim nadležnim tijelima. Nisu zaprimljene nikakve primjedbe.

                  (14)

                  Odabrani uzorak čini 97,3 % ukupnog izvoza Brazila u Uniju, kako je prijavilo četvero proizvođača izvoznika koji surađuju.

            1.4   Odgovori na upitnik

                  (15)

                  Komisija je upitnike poslala podnositelju pritužbe, svim proizvođačima iz Unije u uzorku, svim poznatim proizvođačima izvoznicima u Iranu, Rusiji, Srbiji i Ukrajini, trima proizvođačima u uzorku u Brazilu, korisnicima i uvoznicima koji su se javili u rokovima navedenima u Obavijesti o pokretanju postupka.

                  (16)

                  Odgovore na upitnik dostavili su Eurofer, šest proizvođača iz Unije u uzorku i njihovi povezani servisni centri za čelik, jedan korisnik u ime Konzorcija, jedan nepovezani uvoznik u uzorku i devet skupina proizvođača izvoznika u predmetnim zemljama.

                  (17)

                  Nadalje, Konzorcij je dostavio primjedbe nakon pokretanja ovog postupka. Osim toga, nakon pokretanja postupka primjedbe je podnijelo i nekoliko drugih korisnika, uglavnom iz Poljske i baltičkih država, Konfederacija poslodavaca Latvije te Udruženje strojarskih i metaloprerađivačkih industrija Latvije.

            1.5   Posjeti radi provjere

                  (18)

                  Komisija je zatražila i provjerila sve informacije koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje dampinga, nastale štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 16. osnovne uredbe obavljeni su u prostorima sljedećih društava:

                              proizvođači iz Unije:

                                          —

                                          ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Njemačka,

                                          —

                                          Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Nizozemska,

                                          —

                                          Tata Steel UK Limited, Port Talbot, South Wales, Ujedinjena Kraljevina,

                                          —

                                          ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Francuska,

                                          —

                                          ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine, Dunkerque, Francuska,

                                          —

                                          ArcelorMittal España SA, Gozón, Španjolska;

                              korisnik:

                                          —

                                          Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italija;

                              nepovezani uvoznik:

                                          —

                                          Stemcor London Ltd, London, Ujedinjena Kraljevina;

                              proizvođač izvoznik u Iranu:

                                          —

                                          Mobarakeh Steel Company, Mobarakeh, Esfahan, Iran;

                              povezani trgovac u Uniji:

                                          —

                                          Tara Steel Trading GmbH, Düsseldorf, Njemačka;

                              proizvođači izvoznici u Rusiji:

                                          —

                                          „Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron & Steel Works” („PJSC MMK” ili „MMK”), Magnitogorsk,

                                          —

                                          Novolipetsk Steel (u nastavku: „NLMK”), Lipetsk,

                                          —

                                          PAO Severstal („Severstal”) Cherepovets.

                              povezani servisni centar za čelik/trgovac/uvoznik u Uniji:

                                          —

                                          SIA Severstal Distribution, Riga, Latvija;

                              povezani trgovci/uvoznici izvan Unije:

                                          —

                                          NOVEX Trading (Swiss) SA („Novex”), Lugano, Švicarska,

                                          —

                                          MMK Steel Trade AG, Lugano, Švicarska,

                                          —

                                          Severstal Export GmbH („SSE”), Lugano, Švicarska;

                              proizvođač izvoznik u Srbiji:

                                          —

                                          Železara Smederevo d.o.o., Smederevo, Srbija;

                              povezani uvoznik u Uniji:

                                          —

                                          Pikaro, s.r.o., Košice, Slovačka;

                              proizvođači izvoznici u Ukrajini:

                                          Metinvest Group

                                                      —

                                                      Integrated Iron and Steel Works „Zaporizhstal”, PJSC, Zaporožje, Ukrajina,

                                                      —

                                                      Ilyich Iron and Steel Works of Mariupol, PJSC, Mariupol, Ukrajina (provjera na daljinu iz ureda društva Metinvest International SA, Ženeva, Švicarska);

                                          povezani trgovac u Ukrajini:

                                                      —

                                                      Limited Liability Company Metinvest-SMC, LLC, Kijev, Ukrajina;

                              povezani trgovac izvan Unije:

                                          —

                                          Metinvest International SA, Ženeva, Švicarska;

                              povezani uvoznik u Uniji:

                                          —

                                          Ferriera Valsider S.p.A, Vallese di Oppeano VR, Italija;

                              proizvođači izvoznici u Brazilu:

                                          —

                                          ArcelorMittal Brasil S.A, Serra, Brazil

                                          —

                                          Companhia Siderúrgica Nacional, São Paulo, Brazil,

                                          —

                                          Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A., Belo Horizonte, Brazil;

                              povezani servisni centar za čelik/trgovac/uvoznik u Uniji:

                                          —

                                          Lusosider Aços Planos S.A, Lisabon, Portugal.

            1.6   Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje

                  (19)

                  Ispitnim postupkom u vezi s dampingom i štetom obuhvaćeno je razdoblje od 1. srpnja 2015. do 30. lipnja 2016. („razdoblje ispitnog postupka”). Ispitivanjem kretanja relevantnih za procjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2013. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).

            1.7   Evidentiranje uvoza

                  (20)

                  Podnositelj pritužbe podnio je 11. listopada 2016. zahtjev za evidentiranje uvoza određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika iz predmetnih zemalja u skladu s člankom 14. stavkom 5. osnovne uredbe. Podnositelj pritužbe dostavio je 21. studenoga 2016. ažurirane podatke o uvozu koji se odnose na njegov zahtjev za evidentiranje. Nakon pažljivog analiziranja zahtjeva i popratnih podataka Komisija je zaključila da su uvjeti za evidentiranje ispunjeni samo u pogledu uvoza iz Brazila i Rusije.

                  (21)

                  U skladu s tim Komisija je 6. siječnja 2017. objavila Provedbenu uredbu Komisije o nametanju obveze evidentiranja uvoza određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili ostalih legiranih čelika podrijetlom iz Rusije i Brazila (3) od 6. siječnja 2017. nadalje.

            1.8   Naknadni postupak

                  (22)

                  Komisija je 4. travnja 2017. u okviru dokumenta s informacijama („dokument s informacijama”) sve zainteresirane strane obavijestila da će nastaviti ispitni postupak bez uvođenja privremenih mjera na uvoz u Uniju predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja. Dokument s informacijama sadržavao je bitne činjenice i razmatranja na temelju kojih je Komisija odlučila nastaviti ispitni postupak bez uvođenja privremenih mjera.

                  (23)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama zainteresirane strane dostavile su pisane podneske s primjedbama na objavljene informacije i nalaze. Zainteresiranim stranama koje su zatražile saslušanje to je i omogućeno.

                  (24)

                  Saslušanje podnositelja pritužbe održano je 4. svibnja 2017. u prisutnosti službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima. Saslušanje dvaju ruskih proizvođača izvoznika, odnosno društava MMK i PAO Severstal održano je 15. svibnja 2017. Saslušanje Konzorcija održano je 1. lipnja 2017. Drugo saslušanje podnositelja pritužbe održano je 8. lipnja 2017. Nadalje, saslušanje ukrajinskog proizvođača izvoznika Metinvest Group održano je 13. lipnja 2017.

                  (25)

                  Prije donošenja konačne odluke Komisija je razmotrila sve usmene i pisane primjedbe na dokument s informacijama koje su dostavile zainteresirane strane. Te se primjedbe razmatraju u ovoj Uredbi.

                  (26)

                  Osim toga, Komisija je od korisnika koji su se javili u fazi pokretanja postupka zatražila da dostave više podataka o sektoru strojarstva i drugim sektorima kako bi točnije procijenila mogući učinak mjera na sektore na kraju proizvodnog lanca, osim sektora cijevi. Pozvala je i zainteresirane strane da dostave moguće primjedbe u pogledu primjerenog oblika mjera.

                  (27)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama dodatnih 18 korisnika javilo se i zatražilo da ih se evidentira kao zainteresirane strane. Od tih 18 korisnika 17 ih se moglo evidentirati kao zainteresirane strane. Sedam od tih 18 korisnika zatražilo je anonimnost zbog straha od odmazde. Taj je zahtjev odobren za šest od sedam korisnika. Preostali korisnik nije evidentiran kao zainteresirana strana jer, iako mu je poslano nekoliko podsjetnika, nije opravdao svoj zahtjev za anonimnost.

                  (28)

                  Nadalje, Komisija je nastavila tražiti i provjeravati sve informacije koje je smatrala potrebnima za donošenje konačnih nalaza. U tu je svrhu poslala dodatne upitnike o razdoblju nakon razdoblja ispitnog postupka („razdoblje nakon RIP-a”) na adrese šest proizvođača iz Unije u uzorku, 74 korisnika (uključujući članove Konzorcija) i 12 udruženja korisnika.

                  (29)

                  Odgovore na upitnik o razdoblju nakon razdoblja ispitnog postupka dostavili su svih šest proizvođača iz Unije i 23 korisnika. Osim toga, dva od 12 udruženja korisnika dostavila su dodatne informacije. Nadalje, podnositelj pritužbe, jedan proizvođač iz Unije (4) i odabrani korisnici (uglavnom (5) na temelju geografske pokrivenosti) obaviješteni su da će službe Komisije doći provjeriti relevantne podatke na licu mjesta.

                  (30)

                  Nakon toga, pet dodatnih posjeta radi provjere obavljeno je u razdoblju od 29. svibnja do 9. lipnja 2017. u prostorima sljedećih zainteresiranih strana u Europskoj uniji:

                              —

                              ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Njemačka (proizvođač iz Unije),

                              —

                              HUS Ltd, Plovdiv, Bugarska (korisnik, član „Konzorcija”, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (8).,

                              —

                              Technotubi SpA, Alfianello, Italija (korisnik, član Konzorcija),

                              —

                              talijanski korisnik; nije član Konzorcija i zatražio je anonimnost,

                              —

                              Eurofer.

                  (31)

                  Sve su strane obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih je Komisija namjeravala uvesti konačne antidampinške mjere. Nakon te konačne objave odobreno im je i razdoblje unutar kojeg su mogle iznijeti prigovore.

                  (32)

                  Nakon konačne objave 17. srpnja 2017. („konačna objava”) u prisutnosti službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima 27. srpnja 2017. održano je još jedno saslušanje podnositelja pritužbe. Na tom je saslušanju Eurofer istaknuo nekoliko postupovnih i materijalnih točaka.

                  (33)

                  U tom pogledu naveo je da Komisija nije provela preporuke službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima koje je isti izdao nakon saslušanja održanog 4. svibnja 2017. (vidjeti uvodnu izjavu (24).). U svojem izvješću od 23. lipnja 2017. službenik za saslušanje iznio je mišljenje da bi službe trebale objaviti marže dampinga i štete prije provedbe ispitivanja interesa Unije „bez stvarnih podataka upotrijebljenih u izračunima” (6). Nadalje, pozvao je službe Komisije „da pravodobno objave konačni dokument zainteresiranim stranama osiguravajući dovoljno vremena za primjedbe, najmanje 30 dana umjesto uobičajenih 10 dana” (7).

                  (34)

                  Komisija je napomenula da je zaprimila preporuke službenika za saslušanje 23. lipnja 2017., što je blizu datuma konačne objave (17. srpnja 2017.). Kad je riječ o marži štete, odlučila je da nije svrsishodno krajem lipnja objaviti neobrađene podatke bez odgovarajućih izračuna kao dodatan korak ako će se zainteresiranim stranama ionako u potpunom i konačnom obliku objaviti cjelokupni izračuni marže štete u okviru potpune konačne objave. Na saslušanju održanom 27. srpnja 2017. Eurofer je zaista potvrdio da je zaprimio sveobuhvatne informacije o marži štete uz dokument o općoj objavi te da to pitanje više nije relevantno. Kad je riječ o roku za dostavu primjedbi nakon konačne objave, člankom 20. stavkom 5. osnovne uredbe predviđeno je da se prigovore uzima u obzir samo ako su primljeni „unutar razdoblja koje je odredila Komisija za svaki pojedinačni slučaj, a koje nije kraće od deset dana”. Konačna objava dostavljena je zainteresiranim stranama 17. srpnja 2017. s rokom za dostavu primjedbi do 7. kolovoza 2017., odnosno tri tjedna. Iako je taj rok kraći od roka od 30 dana koji je preporučio službenik za saslušanje, njime je ipak osigurano dvostruko više vremena nego što je zakonom propisano kao minimum. Komisija je stoga smatrala da je ispunila bit preporuke službenika za saslušanje, odnosno da je osigurala „dovoljno” vremena za dostavu korisnih primjedbi na dokument u kojem su u velikoj mjeri ponovljene informacije koje je Komisija već podijelila sa stranama u dokumentu s informacijama od 4. travnja (vidjeti uvodnu izjavu (22).).

                  (35)

                  U odnosu na važna pitanja istaknuta pred službenikom za saslušanje Komisija je odlučila rješavati ih u okviru relevantnih dijelova ove Uredbe u nastavku jer su ponovno istaknuta u pisanim primjedbama zaprimljenima nakon konačne objave.

                  (36)

                  Saslušanje iranskog proizvođača izvoznika, odnosno društva Mobarakeh Steel Company, održano je 3. kolovoza 2017. Taj iranski proizvođač izvoznik na saslušanju je istaknuo administrativnu pogrešku do koje je došlo u njegovu izračunu dampinga. Taj proizvođač izvoznik pojasnio je da su određene vrijednosti pogrešno zaokružene, vjerojatno zbog duljine.

                  (37)

                  Komisija je analizirala tu tvrdnju i zaključila da je doista došlo do administrativne pogreške u izračunu dampinga iranskog proizvođača izvoznika te da ju je potrebno ispraviti. Zbog toga je trebalo ponovno izračunati damping i izračune temeljene na dampingu sa sljedećim ishodom: revidirana dampinška marža i stopa antidampinške pristojbe za Mobarakeh Steel Company iznosila je 17,9 %, a slijedom toga revidirana najniža uvozna cijena prilagođena zbog povećanja cijena sirovina iznosila je 468,49 EUR po toni.

                  (38)

                  Sve su strane na odgovarajući način obaviještene o toj reviziji dodatnom konačnom objavom od 4. kolovoza 2017. te su pozvane da dostave primjedbe na nju.

                  (39)

                  Prije donošenja konačne odluke Komisija je razmotrila sve usmene i pisane primjedbe na konačnu objavu i dodatnu konačnu objavu koje su dostavile zainteresirane strane. Te se primjedbe razmatraju u ovoj Uredbi, a prema potrebi nalazi su izmijenjeni na odgovarajući način.

            2.   PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD

      2.1   Predmetni proizvod

                  (40)

                  Toplovaljani plosnati proizvodi od čelika proizvode se toplim valjanjem; to je postupak oblikovanja metala pri kojem se topli metal povlači kroz jedan ili više parova toplih valjaka kako bi mu se smanjila debljina i kako bi se debljina učinila jednolikom, pri čemu je temperatura metala iznad njegove temperature rekristalizacije. Isporučiti se mogu u različitim oblicima: u kolutima (podmazani ili nepodmazani, dekapirani ili ne), rezani u limene ploče ili uske trake.

                  (41)

                  Dva su glavna načina upotrebe toplovaljanih plosnatih proizvoda od čelika. Prvo, oni su osnovni materijal za proizvodnju raznih proizvoda od čelika na kraju proizvodnog lanca koji imaju dodanu vrijednost, počevši od hladnovaljanih (8) plosnatih i prevučenih proizvoda od čelika. Drugo, industrijski proizvedene toplovaljane plosnate proizvode krajnji korisnici kupuju za razne primjene, među ostalim za građevinarstvo (proizvodnja čeličnih cijevi), brodogradnju, plinske spremnike, automobile, tlačne posude i energetske vodove.

                  (42)

                  Komisija je alatni čelik i brzorezni čelik isključila iz opsega proizvoda u okviru antidampinškog postupka povezanog s uvozom određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (9).

                  (43)

                  Budući da nisu dostavljene primjedbe u pogledu opsega proizvoda i istovjetnog proizvoda tijekom tog konkretnog ispitnog postupka te kako bi imala isti opseg proizvoda u različitim postupcima povezanima s određenim toplovaljanim plosnatim proizvodima od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika, Komisija je odlučila isključiti alatni čelik i brzorezni čelik iz opsega proizvoda i u ovom predmetu.

                  (44)

                  Zainteresirane strane obaviještene su o tim isključenjima u okviru dokumenta s informacijama. Komisija u tom pogledu nije zaprimila nikakve primjedbe.

                  (45)

                  Predmetni proizvod („toplovaljani plosnati proizvodi”) stoga je definiran kao određeni plosnati valjani proizvodi od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika, neovisno jesu li u kolutima ili ne (uključujući proizvode koji su odrezani na određenu dužinu i „uske trake”), samo toplovaljani i dalje neobrađeni, koji nisu platirani niti prevučeni, podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine.
                  Predmetni proizvod ne uključuje:

                              —

                              proizvode od nehrđajućeg čelika i silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima,

                              —

                              proizvode od alatnog čelika i brzoreznog čelika,

                              —

                              proizvode, koji nisu u kolutima, bez reljefnih uzoraka, debljine veće od 10 mm i širine 600 mm ili veće, i

                              —

                              proizvode, koji nisu u kolutima, bez reljefnih uzoraka, debljine veće od 4,75 mm ili veće, no ne veće od 10 mm, te širine 2 050 mm ili veće.

                        Predmetni je proizvod trenutačno obuhvaćen oznakama KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 i 7226 91 99.

            2.2   Istovjetni proizvod

                  (46)

                  Ispitnim postupkom pokazalo se da sljedeći proizvodi imaju ista osnovna fizička svojstva te iste osnovne namjene:

                              (a)

                              predmetni proizvod;

                              (b)

                              proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu predmetnih zemalja;

                              (c)

                              proizvod koji u Uniji proizvodi i prodaje industrija Unije.

                  (47)

                  Budući da nije zaprimila nikakve primjedbe, Komisija je potvrdila da su predmetni proizvod koji se proizvodi i prodaje u predmetnim zemljama te proizvod koji proizvodi i prodaje industrija Unije istovjetni proizvodi u smislu članka 1. stavka 4. osnovne uredbe.

            3.   DAMPING

      3.1   Opća metodologija

                  (48)

                  Komisija je u ovom odjeljku utvrdila opću metodologiju koju je upotrijebila za izračune dampinga. Ako je bilo opravdano, sva pitanja utvrđena za određenu zemlju i društvo koja su relevantna za te izračune razmotrena su u odjeljcima koji se odnose na pojedinu zemlju u nastavku.

            3.1.1   Uobičajena vrijednost

                  (49)

                  Komisija je najprije ispitala je li ukupni obujam domaće prodaje svakog proizvođača izvoznika koji surađuje bio reprezentativan u skladu s člankom 2. stavkom 2. osnovne uredbe. Domaća je prodaja reprezentativna ako ukupni obujam domaće prodaje istovjetnog proizvoda nezavisnim kupcima na domaćem tržištu po proizvođaču izvozniku čini najmanje 5 % njegova ukupnog obujma izvozne prodaje predmetnog proizvoda u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka.
                  Uobičajena vrijednost za nereprezentativne vrste (tj. vrste čija je domaća prodaja činila manje od 5 % izvozne prodaje u Uniju ili koje se uopće nisu prodavale na domaćem tržištu) izračunana je na temelju troška proizvodnje po vrsti proizvoda uvećanog za iznos troškova prodaje, općih i administrativnih troškova i iznos dobiti. Za domaću prodaju u uobičajenom tijeku trgovine upotrijebljena je dobit po vrsti proizvoda za predmetne vrste proizvoda. Za sve ostale transakcije koje nisu izvršene u uobičajenom tijeku trgovine upotrijebljena je prosječna dobit.
                  Komisija je naknadno utvrdila vrste proizvoda koje se prodaju na domaćem tržištu i koje su identične ili usporedive s vrstama proizvoda koje se prodaju radi izvoza u Uniju te ispitala je li domaća prodaja svakog proizvođača izvoznika koji surađuje reprezentativna za svaku vrstu proizvoda u skladu s člankom 2. stavkom 2. osnovne uredbe. Domaća prodaja vrste proizvoda reprezentativna je ako ukupni obujam domaće prodaje te vrste proizvoda nezavisnim kupcima tijekom razdoblja ispitnog postupka čini najmanje 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje identične ili usporedive vrste proizvoda u Uniji.

                  (50)

                  Komisija je zatim za svaku vrstu proizvoda definirala udio profitabilne prodaje nezavisnim kupcima na domaćem tržištu tijekom razdoblja ispitnog postupka kako bi odlučila hoće li za izračun uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 4. osnovne uredbe upotrebljavati stvarne domaće prodajne cijene.

                  (51)

                  Uobičajena vrijednost temeljila se na stvarnoj domaćoj cijeni po vrsti proizvoda bez obzira na to je li ta prodaja bila profitabilna ili nije:

                              (d)

                              ako je obujam prodaje vrste proizvoda prodanog po neto prodajnoj cijeni jednakoj izračunanom trošku proizvodnje ili višoj od tog troška činio više od 80 % ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda i

                              (e)

                              ako je ponderirana prosječna prodajna cijena te vrste proizvoda jednaka jediničnom trošku proizvodnje ili viša od njega.

                  (52)

                  U ovom je slučaju uobičajena vrijednost bila ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje te vrste proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (53)

                  Uobičajena vrijednost temeljila se na stvarnoj domaćoj cijeni po vrsti proizvoda isključivo profitabilne domaće prodaje predmetnih vrsta proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka:

                              (a)

                              ako obujam profitabilne prodaje vrste proizvoda čini 80 % ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda ili manje ili

                              (b)

                              ako je ponderirana prosječna cijena te vrste proizvoda niža od jediničnog troška proizvodnje.

                  (54)

                  Kad nije bilo prodaje vrste istovjetnog proizvoda u uobičajenom tijeku trgovine ili ona nije bila dostatna ili ako se vrsta proizvoda nije prodavala u reprezentativnim količinama na domaćem tržištu, Komisija je izračunala uobičajenu vrijednost u skladu s člankom 2. stavcima 3. i 6. osnovne uredbe.

                  (55)

                  Uobičajena vrijednost izračunana je dodavanjem sljedećih vrijednosti prosječnom trošku proizvodnje istovjetnog proizvoda svakog proizvođača izvoznika koji surađuje tijekom razdoblja ispitnog postupka:

                              (a)

                              ponderiranih prosječnih troškova prodaje te općih i administrativnih troškova koje je svaki proizvođač izvoznik koji surađuje imao u pogledu domaće prodaje istovjetnog proizvoda u uobičajenom tijeku trgovine tijekom razdoblja ispitnog postupka i

                              (b)

                              ponderirane prosječne dobiti koju je svaki proizvođač izvoznik koji surađuje ostvario od domaće prodaje istovjetnog proizvoda u uobičajenom tijeku trgovine tijekom razdoblja ispitnog postupka.

            3.1.2   Izvozna cijena

                  (56)

                  Proizvođači izvoznici izvozili su u Uniju izravno nezavisnim kupcima ili preko povezanih društava koja djeluju kao trgovci i/ili uvoznici.

                  (57)

                  Kad je proizvođač izvoznik predmetni proizvod izvozio izravno nezavisnim kupcima u Uniji, uključujući preko trgovaca, izvozna cijena utvrđena je na temelju cijene koja je stvarno plaćena ili plativa za predmetni proizvod pri prodaji za izvoz u Uniju, u skladu s člankom 2. stavkom 8. osnovne uredbe.

                  (58)

                  Kad su proizvođači izvoznici predmetni proizvod izvozili u Uniju preko povezanog društva koje djeluje kao uvoznik, izvozna cijena izračunana je na temelju cijene po kojoj je uvezeni proizvod prvi put preprodan nezavisnim kupcima u Uniji, u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe. U skladu s istim člankom izvozna cijena izračunana je i kad predmetni proizvod nije preprodan u stanju u kojem je uvezen. U tim je slučajevima cijena prilagođena za sve troškove nastale između uvoza i preprodaje, uključujući troškove prodaje, opće i administrativne troškove te za dobit.

            3.1.3   Usporedba

                  (59)

                  Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu proizvođača izvoznika na temelju cijena franko tvornica.

                  (60)

                  U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala primjerena usporedba Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na cijene i usporedivost cijena, u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne uredbe.

            3.2   Brazil

                  (61)

                  Tijekom razdoblja ispitnog postupka u Brazilu je bilo pet proizvođača izvoznika. Nakon odabira uzorka jedno društvo izvoznik, Aperam Inox América do Sul S.A., objasnilo je Komisiji da je pogrešno prijavilo prodaju u Afriku koja je bila samo u provozu kroz Uniju kao izvoznu prodaju u Uniju. Stoga tijekom razdoblja ispitnog postupka nije izvršilo izvoz predmetnog proizvoda u Uniju. Objasnilo je i da ima zajedničke dioničare s društvom ArcelorMittal Brasil S.A („AMB”). Na temelju toga Komisija je odlučila ta dva društva smatrati povezanim društvima.
                  Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. („Usiminas”) i Companhia Siderúrgica Nacional („CSN”) isto tako imaju zajedničke dioničare. Usiminas je tvrdio da bi ih trebalo smatrati nepovezanim društvima jer se pred brazilskim tijelima nadležnima za tržišno natjecanje trenutačno vodi postupak zbog kojeg CSN ne smije ostvarivati nikakva prava u pogledu društva Usiminas. Komisija je provjerila tu tvrdnju i dokaze koje je dostavio Usiminas te zaključila da CSN ne može ostvarivati svoja prava u pogledu društva Usiminas. Komisija je prihvatila tu tvrdnju i ta društva smatrala nepovezanima. Ni jedno od tih društava nije podnijelo prigovor kad je Komisija svoju odluku objavila u dokumentu kojim društva obavješćuje o neuvođenju privremenih mjera. Odluka o tome jesu li ta dva društva povezana može se promijeniti u naknadnim revizijama ako brazilsko tijelo nadležno za tržišno natjecanje u budućnosti donese drukčiju odluku.

                  (62)

                  Na domaćem su tržištu svi proizvođači izvoznici istovjetni proizvod prodavali izravno te preko povezanih i nepovezanih trgovaca. Većina prodanog istovjetnog proizvoda dalje se obrađivala u proizvod koji je ostao istovjetni proizvod ili koji je postao drugi proizvod na kraju proizvodnog lanca.

                  (63)

                  Usiminas je predmetni proizvod u Uniji izvozio izravno nezavisnim kupcima. Druga dva proizvođača izvoznika uglavnom su u Uniju izvozila neobrađene (neprerezane) kolutove koje je preprodavalo ili dalje obrađivalo njihovo povezano društvo u Uniji.

            3.2.1   Uobičajena vrijednost

                  (64)

                  Uobičajena vrijednost za ta tri proizvođača izvoznika utvrđena je u skladu s općom metodologijom iz prethodnog odjeljka 3.1.1.

                  (65)

                  Za ta tri proizvođača izvoznika uobičajena vrijednost temeljila se na domaćoj cijeni za 14 %, 35 % odnosno 91 % vrsta proizvoda izvezenih u Uniju koje su činile 54 %, 78 % odnosno 99 % izvezenog obujma prodaje u Uniji. Uobičajena vrijednost za preostale vrste proizvoda utvrđena je kako je određeno u uvodnim izjavama (54). i (55).

                  (66)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Usiminas je tvrdio da iznos troškova prodaje te općih i administrativnih troškova nije izračunan na razini franko tvornica i da se određeni troškovi nisu odnosili na predmetni proizvod te da ih je stoga trebalo isključiti iz iznosa troškova prodaje te općih i administrativnih troškova.

                  (67)

                  Komisija je prihvatila tu tvrdnju i u skladu s tim ispravila iznos troškova prodaje te općih i administrativnih troškova.

                  (68)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama CSN je tvrdio da je posljednju verziju tablice s troškovima prodaje te općim i administrativnim troškovima koja je dostavljena tijekom posjeta radi provjere trebalo upotrijebiti za utvrđivanje iznosa troškova prodaje te općih i administrativnih troškova. Smatrao je da bi ta verzija bila točnija jer su određeni troškovi koji se odnose na izvoz dodijeljeni samo izvoznoj, ali ne i domaćoj prodaji.

                  (69)

                  Komisija je odbila tu tvrdnju jer se metoda dodjele iz posljednje verzije tablice s troškovima prodaje te općim i administrativnim troškovima koju je dostavilo to društvo nije mogla provjeriti jer je dostavljena na kraju posjeta radi provjere. Umjesto toga, Komisija je izračunala iznos troškova prodaje te općih i administrativnih troškova na temelju prethodne verzije koja je dostavljena tijekom posjeta radi provjere i koja se mogla provjeriti. Međutim, ta je verzija sadržavala neke pogreške koje je Komisija ručno ispravila i objavila CSN-u. CSN nije dostavio dodatne primjedbe na tu objavu. U tom izračunu Komisija nije dodijelila trošak izvoza domaćoj prodaji. CSN nije osporavao metodu dodjele koju je upotrijebila Komisija.

            3.2.2   Izvozna cijena

                  (70)

                  Izvozna cijena za ta tri proizvođača izvoznika utvrđena je u skladu s općom metodologijom iz prethodnog odjeljka 3.1.2.

                  (71)

                  Za Usiminas, koji je predmetni proizvod u Uniji prodavao izravno nezavisnim kupcima, izvozna cijena utvrđena je u skladu s člankom 2. stavkom 8. osnovne uredbe.

                  (72)

                  Druga dva proizvođača izvoznika prodavala su predmetni proizvod u Uniji preko povezanih strana. Neovisno o tome, i za te je proizvođače izvoznike izvozna cijena utvrđena u skladu s člankom 2. stavkom 8. osnovne uredbe jer je Komisija mogla provjeriti jesu li cijene između povezanih strana nepristrane i jesu li održavale tržišne cijene.

            3.2.3   Usporedba

                  (73)

                  Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu proizvođača izvoznika na temelju cijena franko tvornica.

                  (74)

                  U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala primjerena usporedba Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na usporedivost cijena, u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne uredbe. Provedene su prilagodbe za troškove prijevoza, osiguranja, manipuliranja, utovara i popratne troškove (u rasponu između 3,4 % i 4,6 %, izražene u neto prometu), popuste, rabate i količine (u rasponu između 0,2 % i 3,5 %, izražene u neto prometu) i troškove kredita (u rasponu između 1,8 % i 2,3 %, izražene u neto prometu).

                  (75)

                  Svi su proizvođači izvoznici u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (b) osnovne uredbe podnijeli zahtjev za prilagodbu povrata carina, tvrdeći da bi postojanje programa povrata carina za određene sirovine podrazumijevao da njihova ukupna domaća prodaja uključuje neizravni porez u usporedbi s izvoznom prodajom.

                  (76)

                  Međutim, proizvođači izvoznici nisu mogli dokazati da bi se samim postojanjem programa povrata carina utjecalo na usporedivost cijena. Osim toga, tijekom posjeta radi provjere proizvođači izvoznici potvrdili su da se programom povrata carina ne utječe na prodajnu cijenu. Stoga se taj zahtjev nije mogao prihvatiti.

                  (77)

                  Usiminas je u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (d) podtočkom i. osnovne uredbe podnio zahtjev za prilagodbu razine trgovine, tvrdeći da je njegova ukupna domaća prodaja izvršena prema krajnjim korisnicima, dok je njegova ukupna izvozna prodaja u Uniji izvršena prema povezanim ili nepovezanim trgovcima.

                  (78)

                  Međutim, taj proizvođač izvoznik nije mogao dokazati nikakve stalne i očite razlike u cijenama za različite razine trgovine na svojem domaćem ili izvoznom tržištu. Stoga se taj zahtjev nije mogao prihvatiti.

                  (79)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Usiminas je tvrdio da bi pri izračunu uobičajene vrijednosti trebalo odbiti i prilagodbu troška kredita.

                  (80)

                  Komisija je odbila taj zahtjev jer je prilagodba troška kredita prilagodba stvarnih cijena kako bi se uzelo u obzir dogovoreno trajanje kredita, bez obzira na stvarni datum plaćanja. To je čista prilagodba cijena koja nije opravdana za izračun uobičajene vrijednosti.

            3.2.4   Dampinška marža

                  (81)

                  Za proizvođače izvoznike Komisija je usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda, u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. osnovne uredbe.

                  (82)

                  U svojim je primjedbama na konačnu objavu CSN tvrdio da je revidirane CIF vrijednosti upotrijebljene u izračunu marže sniženja cijena trebalo upotrijebiti i za izračun dampinške marže. Ta je tvrdnja prihvaćena te je izračun dampinga ispravljen na odgovarajući način.

                  (83)

                  Ponderirana prosječna dampinška marža za proizvođače koji surađuju, a koji nisu uključeni u uzorak, izračunana je u skladu s člankom 9. stavkom 6. osnovne uredbe. Ta je marža utvrđena na temelju marži utvrđenih za ta tri proizvođača izvoznika u uzorku.

                  (84)

                  Razina suradnje u Brazilu visoka je jer je izvoz proizvođača izvoznika koji surađuju činio gotovo 100 % ukupnog brazilskog izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga Komisija je odlučila dampinšku maržu na razini zemlje koja se primjenjuje na sva ostala društva odrediti na istoj razini kao za društvo u uzorku s najvišom dampinškom maržom, tj. Usiminas.

                  (85)

                  Dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:

                              Društvo

                              Dampinška marža

                              ArcelorMittal Brasil S.A

                              16,3 %

                              Aperam Inox América do Sul S.A.

                              16,3 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              73,0 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              65,9 %

                              Drugo društvo koje surađuje (Gerdau Açominas S.A.)

                              49,3 %

                              Sva ostala društva

                              73,0 %

            3.3   Iran

                  (86)

                  U Iranu postoji samo jedan proizvođač izvoznik predmetnog proizvoda koji je u potpunosti surađivao u ovom ispitnom postupku. Većina njegove prodaje u Uniji bila je izravna prodaja nezavisnim kupcima, no dio je izvršen preko povezanog trgovca s poslovnim nastanom u Njemačkoj.

            3.3.1   Uobičajena vrijednost

                  (87)

                  Uobičajena vrijednost za tog jedinog proizvođača izvoznika utvrđena je u skladu s općom metodologijom iz prethodnog odjeljka 3.1.1. Kao rezultat toga, uobičajena vrijednost za 61 % vrsta proizvoda koje čine 67 % obujma koji je taj proizvođač izvoznik izvezao u Uniju temeljila se na domaćoj cijeni u uobičajenom tijeku trgovine. Uobičajena vrijednost za preostale vrste proizvoda izračunana je. Međutim, ako je ponderirana prosječna cijena neke vrste proizvoda bila niža od jediničnog troška proizvodnje, uobičajena vrijednost izračunana je u skladu s metodologijom određenom u prethodnoj uvodnoj izjavi (55).

                  (88)

                  Taj je proizvođač izvoznik tvrdio i da je Komisija za ispitivanje uobičajenog tijeka trgovine i za izračun uobičajene vrijednosti upotrijebila pogrešan omjer troškova prodaje te općih i administrativnih troškova. Doista je riječ bila o pogrešci u zaokruživanju vrijednosti koja je naknadno ispravljena. Ta promjena nije utjecala na dampinške marže utvrđene u uvodnoj izjavi (98).

            3.3.2   Izvozna cijena

                  (89)

                  Izvozna cijena utvrđena je primjenom opće metodologije iz prethodnog odjeljka 3.1.2. te, posebno, članka 2. stavka 8. osnovne uredbe.

            3.3.3   Usporedba

                  (90)

                  Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu jedinog proizvođača izvoznika na temelju cijena franko tvornica.

                  (91)

                  U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala primjerena usporedba Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na usporedivost cijena, u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne uredbe. Provedene su prilagodbe za troškove prijevoza, osiguranja, manipuliranja, utovara i popratne troškove (u rasponu između 1 % i 3 %), pakiranje (u rasponu između 0 % i 1 %), troškove kredita (u rasponu između 1 % i 3 %), provizije (u rasponu između 0,1 % i 2 %), ostale popuste (u rasponu između 0 % i 0,5 %) i ostale čimbenike (u rasponu između 0 % i 1 %). Prilagodba na temelju članka 2. stavka 10. točke i. provedena je i za izvoznu prodaju preko povezanog trgovca u Uniji (u rasponu između 2 % i 6 %).

                  (92)

                  U svojim primjedbama na konačnu objavu podnositelj pritužbe tvrdio je da se te prilagodbe čine visokima te je pozvao Komisiju da ih dodatno pojasni. Komisija ne može dostaviti dodatne pojedinosti o tim prilagodbama bez otkrivanja povjerljivih poslovnih informacija. Komisija je sve te prilagodbe analizirala i provjerila u skladu sa svojim obvezama u okviru članka 9. stavka 6. osnovne uredbe.

                  (93)

                  U svojim primjedbama na dokument s informacijama proizvođač izvoznik tvrdio je da pri izračunu uobičajene vrijednosti Komisija nije odbila rezervacije povezane s troškom. Ta je tvrdnja činjenično netočna jer je Komisija odbila te rezervacije. Proizvođač izvoznik ponovio je tu tvrdnju u svojim primjedbama na konačnu objavu. Komisija je proizvođaču izvozniku pojasnila svoju metodologiju u odnosu na to pitanje te nisu zaprimljene dodatne primjedbe.

                  (94)

                  Pri ocjeni tih rezervacija Komisija je preispitala dokaze koji se odnose na prilagodbe koje se temelje na programu povrata carina. Iz dokaza koji su Komisiji bili na raspolaganju bilo je vidljivo da, iako je proizvođač izvoznik primio, kako je tvrdio, naknadu za carine, nije bilo dokaza da je uopće platio bilo kakvu carinu jer su, u skladu s informacijama koje je dostavio, sve glavne sirovine nabavljene na domaćem tržištu. Stoga carina nije „obračunana […] za materijale fizički ugrađene [u proizvod]” u smislu članka 2. stavka 10. točke (b) osnovne uredbe, što je preduvjet za prilagodbu. Stoga ta prilagodba nije provedena.

            3.3.4   Dampinška marža

                  (95)

                  Komisija je usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda, u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. osnovne uredbe.

                  (96)

                  U svojim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik istaknuo je da je u izračunu dampinga došlo do administrativne pogreške. Komisija je ispravila administrativnu pogrešku do koje je došlo zbog nepotrebnog zaokruživanja određenih dugih vrijednosti te je na odgovarajući način izmijenila svoj izračun. Sve su zainteresirane strane obaviještene o toj promjeni dodatnom konačnom objavom.

                  (97)

                  Razina suradnje iz Irana bila je vrlo visoka jer je izvoz proizvođača izvoznika koji surađuje činio otprilike 100 % ukupnog izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga Komisija je utvrdila dampinšku maržu na razini zemlje na istoj razini kao za tog jedinog proizvođača izvoznika.

                  (98)

                  Dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:

                              Društvo

                              Dampinška marža

                              Mobarakeh Steel Company

                              17,9 %

                              Sva ostala društva

                              17,9 %

                  (99)

                  U svojim primjedbama na dokument s informacijama podnositelj pritužbe tvrdio je da je dampinška marža izračunana na temelju podataka koje je on prikupio bila znatno viša. Ta je zainteresirana strana pozvala Komisiju da dostavi dodatne pojedinosti o načinu izračuna dampinške marže za Iran.

                  (100)

                  Komisija je svoj izračun temeljila na stvarnim podatcima društva koji su provjereni na licu mjesta. Predmetna zainteresirana strana nije imala pristup toj razini informacija i stoga bi se time mogla objasniti ta razlika. Komisija ne može dostaviti više pojedinosti o izračunu jer bi pritom objavila povjerljive poslovne informacije tog proizvođača izvoznika.

                  (101)

                  U svojim je primjedbama na dodatnu konačnu objavu podnositelj pritužbe zatražio dodatne informacije o toj administrativnoj pogrešci do koje je došlo zaokruživanjem i istaknuo da smanjenje dampinške marže od pet postotnih bodova vjerojatno nije rezultat pogreške pri zaokruživanju.

                  (102)

                  Komisija detaljni izračun dampinga smije objaviti samo zainteresiranoj strani na koju se on izravno odnosi jer to podrazumijeva otkrivanje povjerljivih poslovnih informacija. Kako je pojašnjeno u prethodnoj uvodnoj izjavi (96)., pogreška se odnosila na nepotrebno zaokruživanje određenih dugih vrijednosti od više od 13 znamenaka (na primjer 112 769 871 468,69 pogrešno je u izračunu zaokruženo na 1,13). Te su se duge vrijednosti odnosile na najvažnije izvozne transakcije preračunane u lokalnu iransku valutu za potrebe izračuna dampinga. Iz toga proizlazi pad dampinške marže od 5,1 postotnih bodova.

            3.4   Rusija

                  (103)

                  U Rusiji postoje tri proizvođača izvoznika predmetnog proizvoda koji su u potpunosti surađivali u ovom ispitnom postupku. Oni su tijekom razdoblja ispitnog postupka činili gotovo čitavi uvoz predmetnog proizvoda iz Rusije u Uniju.

            3.4.1   Uobičajena vrijednost

                  (104)

                  Uobičajena vrijednost za sva tri proizvođača izvoznika utvrđena je u skladu s općom metodologijom iz prethodnog odjeljka 3.1.1. Kao rezultat toga, uobičajena vrijednost za većinu vrsta proizvoda izvezenih u Uniju za sva tri proizvođača izvoznika temeljila se na domaćoj cijeni (76 % što čini 98,9 % izvezenih količina, 49 % što čini 86,7 % izvezenih količina odnosno 73 % što čini 96,6 % izvezenih količina).

                  (105)

                  Uobičajena vrijednost za preostale vrste proizvoda izračunana je u skladu s prethodno opisanom metodologijom iz uvodnih izjava (54). i (55). jer nije bilo domaće prodaje ili jer su količine prodane na domaćem tržištu bile premale da bi ih se smatralo reprezentativnima (manje od 75 MT po vrsti proizvoda).

            3.4.2   Izvozna cijena

                  (106)

                  Proizvođači izvoznici izvozili su u Uniju izravno, preko povezanih uvoznika u Uniji, ili preko povezanih trgovaca/uvoznika s poslovnim nastanom u Švicarskoj. Povezana društva u Švicarskoj kupovala su predmetni proizvod od proizvođača izvoznika i dalje ga prodavala u Uniji i drugim zemljama.

                  (107)

                  Izvozna cijena utvrđena je primjenom opće metodologije iz prethodnog odjeljka 3.1.2.

                  (108)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Severstal je osporavao primjenjivost prilagodbi provedenih za troškove prodaje, opće i administrativne troškove te dobit u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe za prodaju preko povezanog švicarskog trgovca/uvoznika, SSE-a.

                  (109)

                  Smatrao je da su prilagodbe primjerene samo za pojedine transakcije i to za transakcije u kojima se u skladu s uvjetima prodaje proizvod mora isporučiti nakon carinjenja, tj. za transakcije u kojima povezana strana djeluje kao uvoznik. Međutim, za većinu prodaje preko njegova povezanog trgovca/uvoznika u Švicarskoj u uvjetima isporuke ne zahtijeva se da trgovac/uvoznik u Švicarskoj obavi carinjenje robe. Istodobno je Severstal tvrdio da bi se njegovi povezani trgovci/uvoznici s poslovnim nastanom u Švicarskoj trebali smatrati dijelom njegove izvozne mreže, a ne uvoznicima.

                  (110)

                  Komisija je odbila tu tvrdnju. Ispitnim postupkom utvrđeno je da je SSE tijekom razdoblja ispitnog postupka uvozio predmetni proizvod radi prodaje. Zbog različitih Incoterms pariteta (CIF, CFR, FOB, DAP ili CIF) ne mijenja se činjenica da je SSE poslovao kao povezani uvoznik na tržištu Unije. S obzirom na činjenicu da je taj trgovac/uvoznik povezan s proizvođačem izvoznikom, u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe podatci tog trgovca/uvoznika smatraju se nepouzdanima te je stoga prilagodba opravdana.

                  (111)

                  Nadalje, Komisija je utvrdila da se SSE ne može smatrati dijelom izvozne mreže tog proizvođača. U pogledu prodaje u EU-u ne postoji ekskluzivan odnos između matičnog društva i društva kćeri u Švicarskoj. Ispitnim postupkom utvrđeno je i da unutar grupacije postoje drugi prodajni odjeli koji se bave izvozom u EU. Točnije, matično društvo u Rusiji održavalo je tri različita kanala za izvoz predmetnog proizvoda u EU, odnosno izravnu prodaju, prodaju preko povezanog servisnog centra u Latviji i prodaju preko svojeg povezanog trgovca/uvoznika u Švicarskoj.

                  (112)

                  Stoga je Komisija zaključila da bi prilagodbe za troškove prodaje, opće i administrativne troškove te za dobit za sve vrste prodajnih transakcija preko povezanog švicarskog trgovca/uvoznika trebalo primijeniti u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe.

                  (113)

                  Severstal je nakon objave ponovio da se nikako ne slaže s Komisijinom primjenom članka 2. stavka 9. osnovne uredbe. Nadalje, tvrdio je da Komisija nije dosljedno postupala u usporedbi s drugim proizvođačima izvoznicima s povezanim uvoznicima/trgovcima u Uniji ili izvan nje.

                  (114)

                  Komisija je potvrdila svoj pristup na temelju kojeg bi se s povezanim trgovcima/uvoznicima moglo postupati u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe kad izvršavaju funkcije uvoza, čak i ako su smješteni izvan Unije. Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (110)., o tome je bila riječ u slučaju SSE-a, dok su se povezani trgovci/uvoznici drugih proizvođača izvoznika nalazili u drukčijim situacijama, ovisno o raznolikim funkcijama svakog društva.

                  (115)

                  Nadalje, Severstal se nije složio s Komisijinom tvrdnjom da se SSE ne može smatrati dijelom njegove izvozne mreže. Međutim, Komisija je smatrala da temeljna obrazloženja Severstala, kao što su potpuna kontrola koju nad SSE-om ima matično društvo i dodjela dobiti i gubitaka matičnom društvu, nisu bila relevantnija od čimbenika navedenih u uvodnoj izjavi (111). koji pokazuju suprotno. U skladu s tim SSE se ne može smatrati unutarnjim odjelom Severstala za izvoz.

                  (116)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama proizvođač izvoznik NLMK isto je tako osporavao primjenjivost prilagodbi za troškove prodaje, opće i administrativne troškove te za dobit u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe za prodaju preko svojeg povezanog švicarskog društva kćeri Novex.

                  (117)

                  Tvrdio je da Novex nije djelovao kao povezani uvoznik u dijelu u kojem nije uvozio predmetni proizvod u Uniju. Smatrao je da se, u dijelu u kojem se u primjeni članka 2. stavka 9. podrazumijeva da povezana strana mora djelovati kao uvoznik, na izvoznu cijenu društva Novex ne može primijeniti nikakva prilagodba na temelju članka 2. stavka 9.

                  (118)

                  U potporu toj tvrdnji NLMK je tvrdio da na izvoznim tržištima sustavno prodaje proizvode od željeza i čelika preko dvaju povezanih trgovaca, društva Novex u Švicarskoj i društva Novexco (Cyprus) Limited na Cipru. Novex je nadležan za izvoznu prodaju u Uniji, dok Novexco prodaje u ostatku svijeta. Ta društva djeluju kao odjeli NLMK-a za izvoznu prodaju te unutar grupacije NLMK ne postoje druge funkcije ili odjeli nadležni za tu izvoznu prodaju. NLMK ne izvršava izravnu izvoznu prodaju proizvoda od željeza i čelika.

                  (119)

                  Novex i Novexco su društva kćeri u stopostotnom vlasništvu NLMK-a, kojima je NLMK povjerio svoju funkciju izvozne prodaje, ne samo za predmetni proizvod, nego i za sve proizvode iz svojeg portfelja. Ta dva povezana društva djeluju pod gospodarskom kontrolom NLMK-a, zbog strukture kapitala grupacije NLMK i s gospodarskog stajališta. Važno je napomenuti da Novex i Novexco na tržište stavljaju samo proizvode koje su nabavili od svojih povezanih društava u okviru grupacije NLMK. Stoga ne obavljaju samostalnu gospodarsku djelatnost koja bi se mogla izvršavati neovisno od grupacije NLMK.

                  (120)

                  Iako se ukupna izvozna prodaja proizvoda od željeza i čelika NLMK-a izvršava preko društava Novex i Novexco, ta povezana društva obično ne djeluju kao uvoznici tih proizvoda u EU ili drugdje, osim za proizvode od silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima koji se prodaju uz uvjete isporuke DDP. Sva ostala izvozna prodaja koju izvršavaju Novex i Novexco temelji se na uvjetima isporuke kojima se od njih ne zahtijeva da djeluju kao uvoznici relevantnih proizvoda od željeza i čelika.

                  (121)

                  NLMK je stoga smatrao da se Novex ne može smatrati „uvoznikom” relevantnih proizvoda u mjeri u kojoj nije obavljao carinjenje robe ili druge funkcije uvoznika.

                  (122)

                  Nadalje, NLMK je tvrdio da osoblje društva Novex sudjeluje u odboru grupacije NLMK za strateško planiranje prodaje te da, na temelju svojeg znanja o izvoznim tržištima, pridonosi planiranju prodaje i određivanju cijena u grupaciji. Stoga NLMK nije samo u potpunosti upoznat s cijenom društva Novex za prvog nepovezanog kupca, nego tu cijenu osoblje NLMK-a i društva Novex zajedno određuju. Jednako tako, u sektoru predmetnog proizvoda glavni su kupci, barem u slučaju NLMK-ova izvoza u Uniju, trgovačka društva koja radije sama obavljaju carinjenje proizvoda kako bi optimizirala troškove. Osim toga, kupnjom predmetnog proizvoda u skladu s uvjetima FOB, POE ili CIF trgovačka društva mogu u kratkom roku prodati teret za bilo koje odredište na kojem se nudi najbolja cijena, što ne mora nužno biti u Uniji. Stoga trgovcima ne znači puno ako dobavljač proizvod carini u Uniji.

                  (123)

                  Ukratko, NLMK je smatrao da, dok se silicijski elektročelik s orijentiranim kristalima prerađivačima uglavnom dobavlja izravno, drugi se proizvodi od željeza i čelika uglavnom dostavljaju nepovezanim trgovcima u Uniji. Zbog različitih vrsta kupaca dolazi do razlike u uvjetima dogovorenih Incoterms pariteta i odgovarajuće uloge koju imaju Novex i Novexco. To dovodi do situacije u kojoj, prema mišljenju NLMK-a, situacija iz ispitnog postupka u pogledu silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima ne odgovara stvarnoj ulozi društva Novex koju ono ima u pogledu predmetnog proizvoda ili drugih proizvoda od željeza i čelika. NLMK je zaključio da bi Novex trebalo smatrati unutarnjim prodajnim odjelom NLMK-a.

                  (124)

                  Komisija je podsjetila da se pri ocjenjivanju treba li proizvođača i povezanog trgovca smatrati jednim gospodarskim subjektom te povezanog trgovca unutarnjim prodajnim odjelom proizvođača moraju razmotriti opće funkcije povezanog trgovca te se stoga moraju uzeti u obzir i djelatnosti povezane s proizvodima koji nisu predmetni proizvod (10).

                  (125)

                  Iako je ispitnim postupkom potvrđeno da tijekom razdoblja ispitnog postupka Novex nije izvršavao funkcije uvoza predmetnog proizvoda, u pogledu kvalifikacije društva Novex za potrebe ovog predmeta potrebno je napomenuti sljedeće. Novex je osnovan kao trgovac u skladu sa švicarskim pravom (11). U skladu s njegovim statutom njegova je svrha kupnja, prodaja i distribucija proizvoda od čelika i sirovina te trgovina njima u Švicarskoj i inozemstvu. Ne postoji formalno ograničenje dobavljača proizvoda kojima se trguje. Nadalje, NLMK i Novex potpisali su sveobuhvatne okvirne ugovore kojima se uređuju prodaja i kupnja između tih strana. Na primjer, u tim se ugovorima utvrđuju detaljni postupci podnošenja pritužbi na nesukladnu robu, predviđaju kazne u slučaju kašnjenja plaćanja ili isporuke robe te osigurava arbitraža s trećim osobama u slučaju sporova. Nadalje, Komisija je napomenula da su, u skladu s financijskim izvještajima društva Novex za 2015., njegove glavne djelatnosti trgovina čelikom, uključujući djelatnosti kojima se ostvaruju prihodi od kamata, te da je znatan dio čelika kupio od društava grupacije NLMK.

                  (126)

                  Nadalje, NLMK je sam u svojem podnesku od 7. lipnja 2017. priznao da za proizvode od silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima Novex djeluje kao povezani uvoznik, što je u skladu sa zaključkom da Novex ne odgovara unutarnjem prodajnom odjelu NLMK-a.

                  (127)

                  Zbog tih je razloga Komisija zaključila da Novex i NLMK nisu bili u takvom odnosu koji bi postojao u slučaju integriranog unutarnjeg prodajnog odjela na temelju kojeg bi dva pravna subjekta mogla činiti jedan gospodarski subjekt, nego da se, umjesto toga, on smatrao odnosom s posrednikom koji posluje na temelju provizije u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom i. osnovne uredbe.

                  (128)

                  Nakon konačne objave NLMK je ponovio svoju tvrdnju da on i njegov povezani trgovac Novex čine jedan gospodarski subjekt. Smatrao je da Komisija nije uzela u obzir gospodarsku stvarnost odnosa između tih dvaju subjekata. Konkretno, kritizirao je Komisijin pristup Novexu kao formalistički i teoretski. Novex nije bio registriran kao trgovačko društvo, a nepostojanje formalnog ograničenja bilo je nematerijalno jer u stvarnosti nije izvršavao nabavu iz drugih izvora. Nadalje, čak i da je postojao ugovor sklopljen između NLMK-a i Novexa, između tih dvaju subjekata postojala bi učinkovita solidarnost. Rezultati Novexa navodno su bili u potpunosti konsolidirani u računima grupe.

                  (129)

                  Komisija je odbila te tvrdnje. Kako bi se procijenio odnos između Novexa i NLMK-a, postojanje okvirnog ugovora kojim su uređeni prodaja i kupnja između tih dvaju subjekata ne može se odbaciti kao teoretsko ili formalno. Naprotiv, pokazuje da ta dva subjekta imaju različite funkcije i da između njih nema subordinacije. Osim toga, nije uobičajeno da unutarnji prodajni odjel izvršava funkcije uvoza, što je Novex činio za barem jedan proizvod od čelika (silicijski elektročelik s orijentiranim kristalima). Konačno, Novex je u bilo kojem trenutku mogao odlučiti kupovati toplovaljane plosnate proizvode iz drugih izvora, što integrirani odjel za izvoznu prodaju ne bi činio. Stoga je Komisija zadržala svoje stajalište da je prilagodba u okviru članka 2. stavka 10. točke i. osnovne uredbe opravdana.

                  (130)

                  Nakon konačne objave MMK je isto tako, po prvi put, osporio primjenu članka 2. stavka 9. osnovne uredbe u pogledu svojeg povezanog trgovca MMK Trade Steel AG. Odražavajući pravna stajališta Severstala, isto je tako tvrdio da je potpuna kontrola matičnog društva i dodjela dobiti i gubitaka ruskom matičnom društvu pokazala da je MMK Trade Steel AG dio jedne izvozne mreže.

                  (131)

                  Komisija je ponovila svoje pravno stajalište na temelju kojeg bi se s povezanim trgovcima/uvoznicima moglo postupati u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe kad izvršavaju funkcije uvoza, čak i ako su smješteni izvan Unije. MMK Trade Steel AG pripadao je toj kategoriji, kako je već utvrđeno u istraživanju hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda iz Narodne Republike Kine (12).

                  (132)

                  Iz toga slijedi da Komisija nije mogla prihvatiti ni tvrdnju da bi MMK i MMK Trade Steel AG mogli činiti jedan gospodarski subjekt. U svakom je slučaju MMK u Rusiji imao i vlastiti odjel za izvoz te je dio svojeg čelika prodavao izravno Europi. U skladu s tim, MMK Trade Steel AG ne može se smatrati unutarnjim odjelom MMK-a za izvoz.

            3.4.3   Usporedba

                  (133)

                  Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu proizvođača izvoznika na temelju cijena franko tvornica.

                  (134)

                  U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala primjerena usporedba Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na usporedivost cijena, u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne uredbe. Provedene su prilagodbe za fizička svojstva (u rasponu između 0 % i 2 %), troškove prijevoza, osiguranja, manipuliranja, utovara i popratne troškove (u rasponu između 1 % i 8 %), pakiranje (u rasponu između 0 % i 1 %), troškove kredita (u rasponu između 0 % i 2 %), provizije (u rasponu između 0 % i 4 %) i ostale čimbenike (u rasponu između 0 % i 1 %).

                  (135)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Severstal je tvrdio da su neke prilagodbe za troškove prodaje te opće i administrativne troškove netočno provedene, točnije prilagodbe za financijske prihode i troškove prijevoza.

                  (136)

                  To je društvo smatralo da je financijske prihode trebalo uzeti u obzir pri utvrđivanju postotka troškova prodaje te općih i administrativnih troškova. Nadalje, taj je prihod za povezano društvo kćer u Švicarskoj istodobno bilo trošak za Severstal, kako je prijavljeno u tablici G-PL u njegovu odgovoru na upitnik, koja je, pak, uzeta u obzir pri određivanju je li prodaja na domaćem tržištu ostvarena u uobičajenom tijeku trgovine.

                  (137)

                  Komisija je odbila tu tvrdnju. Severstal proizvodi i prodaje širok raspon proizvoda te nije mogao dokazati da je predmetni financijski prihod, koji se odnosi na opći zajam koje je švicarsko društvo kći odobrilo matičnom društvu, bio povezan s predmetnim proizvodom.

                  (138)

                  Severstal je nakon objave ponovio svoju tvrdnju i naveo da prethodno navedene financijske prihode čine „kamate iz zajmova namijenjenih financiranju proizvoda Severstala s dugim proizvodnim ciklusom, među koje pripada i predmetni proizvod”. Nadalje, zatražio je dodjelu relevantnog iznosa samo za predmetni proizvod. Ipak, Komisija smatra da se ta tvrdnja nije mogla prihvatiti jer nije bilo više pojedinosti o tome zašto je općeniti zajam za „proizvode s dugim proizvodnim ciklusom” bio povezan i s predmetnim proizvodom.

                  (139)

                  U pogledu prilagodbe za troškove prijevoza Severstal je tvrdio da je Komisija odbila pogrešan iznos troškova prijevoza kao dio troškova prodaje te općih i administrativnih troškova.

                  (140)

                  Komisija je prihvatila tvrdnju društva Severstal u pogledu troškova prijevoza te je za izračune upotrijebila stvarne troškove prijevoza koje je prijavilo to društvo. Kako bi se izbjeglo dvostruko računanje, ti su troškovi određeni na nulu jer su već uzeti u obzir pri izračunu rezervacija.

            3.4.4   Dampinška marža

                  (141)

                  Za proizvođače izvoznike Komisija je usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda, u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. osnovne uredbe.

                  (142)

                  Razina suradnje u Rusiji visoka je jer je izvoz proizvođača izvoznika koji surađuju činio gotovo 100 % ukupnog izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Stoga je Komisija odlučila dampinšku maržu na razini zemlje koja se primjenjuje na sva ostala društva odrediti na istoj razini kao za društvo u uzorku s najvišom dampinškom maržom, tj. grupu Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron & Steel Works (PJSC MMK).

                  (143)

                  Dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:

                              Društvo

                              Dampinška marža

                              Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              33,0 %

                              PAO Severstal

                              5,3 %

                              Novolipetsk Steel

                              15,0 %

                              Sva ostala društva

                              33,0 %

            3.5   Srbija

                  (144)

                  U Srbiji postoji samo jedan proizvođač izvoznik predmetnog proizvoda koji je u potpunosti surađivao u ovom ispitnom postupku. Većina njegove prodaje u Uniji bila je izravna prodaja nezavisnim kupcima, no dio je izvršen preko povezanog uvoznika s poslovnim nastanom u Slovačkoj.

            3.5.1   Uobičajena vrijednost

                  (145)

                  Uobičajena vrijednost za tog jedinog proizvođača izvoznika utvrđena je u skladu s općom metodologijom iz prethodnog odjeljka 3.1.1. Kao rezultat toga, uobičajena vrijednost za 23 % vrsta proizvoda koje čine 71 % obujma koji je taj proizvođač izvoznik izvezao u Uniju temeljila se na domaćoj cijeni u uobičajenom tijeku trgovine. Kad god je ukupni obujam domaće prodaje neke vrste proizvoda nezavisnim kupcima tijekom razdoblja ispitnog postupka činio manje od 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje identične ili usporedive vrste proizvoda u Uniji, uobičajena vrijednost za tu vrstu izračunana je primjenom troškova prodaje, općih i administrativnih troškova te dobiti za tu vrstu, a ne ponderiranog prosjeka troškova prodaje, općih i administrativnih troškova te dobiti. Međutim, ako je ponderirana prosječna cijena neke vrste proizvoda bila niža od jediničnog troška proizvodnje, uobičajena vrijednost izračunana je u skladu s metodologijom određenom u prethodnoj uvodnoj izjavi (55).

            3.5.2   Izvozna cijena

                  (146)

                  Izvozna cijena utvrđena je primjenom opće metodologije iz prethodnog odjeljka 3.1.2. te, posebno, članka 2. stavka 8. osnovne uredbe. Za prodaju preko povezanog uvoznika izvozna cijena izračunana je na temelju članka 2. stavka 9. osnovne uredbe.

            3.5.3   Usporedba

                  (147)

                  Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu jedinog proizvođača izvoznika na temelju cijena franko tvornica.

                  (148)

                  U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala primjerena usporedba Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na usporedivost cijena, u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne uredbe. Provedene su prilagodbe za troškove prijevoza, osiguranja, manipuliranja, utovara i popratne troškove (u rasponu između 5 % i 9 %), troškove kredita (u rasponu između 0 % i 1,5 %), bankovne naknade (u rasponu između 0 % i 1 %) i provizije (u rasponu između 0,5 % i 2 %).

            3.5.4   Dampinška marža

                  (149)

                  Komisija je usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda, u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. osnovne uredbe.

                  (150)

                  Razina suradnje iz Srbije bila je vrlo visoka jer je izvoz proizvođača izvoznika koji surađuje činio otprilike 100 % ukupnog izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga Komisija je utvrdila dampinšku maržu na razini zemlje na istoj razini kao za tog jedinog proizvođača izvoznika.

                  (151)

                  Dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:

                              Društvo

                              Dampinška marža

                              Železara Smederevo d.o.o.

                              38,7 %

                              Sva ostala društva

                              38,7 %

            3.6   Ukrajina

                  (152)

                  U Ukrajini postoji jedna skupina triju povezanih proizvođača izvoznika predmetnog proizvoda (koji se u ovom odjeljku zajedno nazivaju „proizvođač izvoznik”), koja je u potpunosti surađivala u ovom ispitnom postupku. Dvije se proizvodne lokacije nalaze u Mariupolu, u regiji Donjeck, koja je tijekom ispitnog postupka bila zona sukoba. U skladu sa zahtjevom proizvođača izvoznika Komisija je odlučila iz izračuna isključiti jednu od tih lokacija koja je u Uniju izvezla samo manji obujam.

                  (153)

                  U svojim primjedbama na dokument s informacijama podnositelj pritužbe zatražio je od Komisije da objasni svoju odluku o isključivanju jednog ukrajinskog društva iz izračuna dampinške marže.

                  (154)

                  Komisija je to društvo isključila jer se manjim udjelom njegove prodaje u odnosu na prodaju skupine ne bi utjecalo na dampinšku maržu. Nadalje, zbog vojnih aktivnosti na tom području nisu se mogli provjeriti relevantni podatci. Komisija je tu situaciju smatrala višom silom.

                  (155)

                  Na domaćem je tržištu proizvođač izvoznik istovjetni proizvod prodavao izravno i preko povezanog trgovca.

                  (156)

                  Ukupna prodaja proizvođača izvoznika u Uniju izvršena je preko povezanog trgovca u Švicarskoj. Taj je trgovac predmetni proizvod prodavao povezanim i nepovezanim uvoznicima u Uniji.

            3.6.1   Uobičajena vrijednost

                  (157)

                  Uobičajena vrijednost za tog proizvođača izvoznika utvrđena je u skladu s općom metodologijom iz prethodnog odjeljka 3.1.1. Uobičajena vrijednost za jednu od proizvodnih lokacija temeljila se isključivo na domaćim cijenama u uobičajenom tijeku trgovine. Uobičajena vrijednost za drugu proizvodnu lokaciju djelomično se temeljila na domaćim cijenama u uobičajenom tijeku trgovine (za 38 % vrsta proizvoda koje čine 12 % ukupnog obujma izvoza u Uniju s te lokacije), a djelomično je izračunana. Kad god je ukupni obujam domaće prodaje neke vrste proizvoda nezavisnim kupcima tijekom razdoblja ispitnog postupka činio manje od 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje identične ili usporedive vrste proizvoda u Uniji, uobičajena vrijednost za tu vrstu izračunana je primjenom troškova prodaje, općih i administrativnih troškova te dobiti za tu vrstu, a ne ponderiranog prosjeka troškova prodaje, općih i administrativnih troškova te dobiti. Međutim, ako je ponderirana prosječna cijena neke vrste proizvoda bila niža od jediničnog troška proizvodnje, uobičajena vrijednost izračunana je u skladu s metodologijom određenom u prethodnoj uvodnoj izjavi (55).

                  (158)

                  Proizvođač izvoznik zatražio je prilagodbu za troškove proizvodnje na jednoj od proizvodnih lokacija u zoni sukoba, odnosno lokaciji Ilyich Iron and Steel Works of Mariupol („Ilyich”), jer su neuobičajeni troškovi proizvodnje izravno i neizravno prouzročeni vojnim operacijama na tom području. Proizvođač izvoznik predložio je da se razina prilagodbe utvrdi usporedbom razvoja jediničnog troška na lokaciji Ilych i razvoja jediničnog troška na proizvodnoj lokaciji koja nije pogođena sukobom, odnosno lokaciji Integrated Iron and Steel Works Zaporizhstal („Zaporizhstal”). Kako bi se utvrdilo što proizvođač izvoznik smatra „jediničnim troškom”, za svaku je proizvodnu lokaciju proizvođač izvoznik uzeo troškove ukupne prodane robe i podijelio ih s obujmom toplovaljanih proizvoda od čelika proizvedenih u konkretnoj kalendarskoj godini. Proizvođač izvoznik primjenjivao je taj obrazac od 2013. (razdoblje prije sukoba) do 2015. te je na temelju toga predložio smanjenje troškova za Ilych za određeni postotak.

                  (159)

                  Nakon pažljivog razmatranja Komisija je smatrala da je predložena metoda izračuna prilagodbe neprimjerena. Prvo, ono što se smatralo „jediničnim troškom” nije bio trošak jedinice toplovaljanog plosnatog čelika jer je uključivao troškove ukupne prodane robe koja je uključivala i druge proizvode. Ti su drugi proizvodi činili znatan dio proizvodnje na lokaciji Zaporizhstal i još veći dio proizvodnje na lokaciji Ilyich. U metodi izračuna prilagodbe potpuno je zanemareno kretanje proizvodnje i troškova drugih proizvoda. Proizvodnja i troškovi drugih proizvoda nisu bili stalni tijekom razdoblja koje je proizvođač izvoznik predložio za tu metodu. Naime, proizvođač izvoznik u svojem je podnesku priznao da je na lokaciji Ilyich između 2012. i 2016. zabilježeno znatno povećanje proizvodnje nekih drugih proizvoda. U metodi izračuna prilagodbe to je povećanje troškova pripisano smanjenoj proizvodnji toplovaljanog plosnatog čelika čime je, možda znatno, povećan jedinični trošak, kako ga on naziva. Kao drugo, čak i da su troškovi koje je proizvođač izvoznik predložio bili stvarni trošak proizvodnje toplovaljanih plosnatih proizvoda od čelika, predložio je usporedbu količine proizvodnje s troškom prodaje, čime je zanemarena promjena zaliha. Proizvođač izvoznik trebao je usporediti količinu proizvodnje s troškom proizvodnje ili prodanu količinu s troškom prodaje. Treće, metodom izračuna prilagodbe uspoređena su kretanja do kalendarske godine 2015. te se predlaže primjena rezultata tog izračuna, tj. smanjenje, na podatke za razdoblje ispitnog postupka (od 1. srpnja 2015. do 30. lipnja 2016.). To je netočno je su se metodom trebala pratiti kretanja do razdoblja ispitnog postupka.

                  (160)

                  U svojim primjedbama na dokument s informacijama proizvođač izvoznik nije uzeo u obzir prethodno razmotrene nedostatke metode izračuna prilagodbe. Umjesto toga, usporedio je trošak proizvodnje po vrsti proizvoda na tim dvjema lokacijama tijekom razdoblja ispitnog postupka, tvrdeći da je ishod tog postupka sličan rezultatu metode izračuna prilagodbe. Međutim, proizvođač izvoznik zanemario je činjenicu da je metoda izračuna prilagodbe osmišljena upravo zato što se trošak na tim dvjema lokacijama za određenu godinu ne može jednostavno usporediti jer se on razlikovao već prije sukoba. Naime, prema podatcima koji su upotrijebljeni za metodu izračuna „jedinični trošak” 2013. na lokaciji Ilyich bio je znatno viši od „jediničnog troška” na lokaciji Zaporizhstal. Ta je razlika izražena kao omjer veća od razlike u trošku proizvodnje po vrsti proizvoda na dvjema lokacijama tijekom razdoblja ispitnog postupka, koji je proizvođač izvoznik htio upotrijebiti kako bi potkrijepio tu metodu.

                  (161)

                  U svojim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik tvrdio je da Komisija nije sudjelovala u konstruktivnom dijalogu s proizvođačem izvoznikom tako da je zatražila ili navela dodatne informacije koje je možda smatrala potrebnima za odgovarajuću ocjenu tvrdnje. Prema proizvođaču izvozniku Komisija je samo jedanput navela koje su informacije i metodologija potrebne za ocjenu tvrdnje, i to u konačnoj objavi od 17. srpnja 2017.

                  (162)

                  Komisija je napomenula da je ta tvrdnja činjenično netočna. Detaljno objašnjenje nedostataka predložene metode prilagodbe dostavljeno je proizvođaču izvozniku 4. travnja 2017. u Prilogu 4. dokumentu s informacijama. Taj je detaljni opis uključen kako bi se proizvođaču izvozniku omogućilo dovoljno vremena da ispravi te nedostatke. Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi (160) above, proizvođač izvoznik to nije učinio.

                  (163)

                  U svojim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik tvrdio je da roba osim toplovaljanih proizvoda od čelika navedenih u prethodnoj uvodnoj izjavi (159) above nije činila znatan dio proizvodnje u Zaporizhstalu i Ilyichu. U potporu toj tvrdnji proizvođač izvoznik uputio je na podatke dostavljene Komisiji 16. veljače 2017. u pogledu proizvedenih količina na lokaciji Ilyich.

                  (164)

                  Komisija je u odnosu na to pitanje napomenula da su podatci na koje upućuje proizvođač izvoznik dostavljeni nakon posjeta radi provjere te ih se stoga nije moglo provjeriti. Nadalje, ti se podatci odnose na proizvedene količine u tonama, a ne na njihov trošak ili vrijednost. U podatcima o proizvedenoj količini ne odražavaju se troškovi proizvodnje, posebno s obzirom na to da drugi proizvodi imaju veću dodanu vrijednost te stoga i dodatne troškove, na primjer hladnovaljani i galvanizirani čelik. Kad je riječ o podatcima koje je Komisija upotrijebila u svojim tvrdnjama, proizvođač izvoznik uz svoj odgovor na upitnik o antidampingu dostavio je podatke o prometu koji je ostvarila cijela valjaonica, prometu koji je ostvario relevantni odjel valjaonice i prometu koji je ostvaren za predmetni proizvod. Komisija je tijekom svojeg posjeta provjerila te podatke o prometu te ih je upotrijebila kao zamjensku vrijednost za troškove kako bi pokazala da proizvodi koji nisu toplovaljani proizvodi od čelika čine znatan dio proizvodnje na lokaciji Ilyich.

                  (165)

                  U daljnjim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik nije se složio s primjedbom Komisije u prethodnoj uvodnoj izjavi (159) above o tome da su se zbog povećanja proizvodnje proizvoda koji nisu toplovaljani proizvodi od čelika neopravdano povećali „jedinični troškovi” upotrijebljeni u metodi. Proizvođač izvoznik tvrdio je da je ukupno povećanje ukupnih troškova robe prodane na lokaciji Ilyich protivno logici Komisije da zbog povećanja proizvodnje drugih proizvoda može doći do povećanja „jediničnih troškova” izračunanih za toplovaljane proizvode od čelika.

                  (166)

                  Komisija se nije složila s tom primjedbom. Kako je prethodno navedeno, proizvođač izvoznik utvrdio je „jedinične troškove” podijelivši ukupne troškove prodane robe (uključujući proizvode koji nisu toplovaljani proizvodi od čelika) s količinom toplovaljanih proizvoda od čelika koje je proizvelo postrojenje tijekom relevantnih razdoblja. Proizvođač izvoznik priznao je da se u razdoblju koje je uzeto u obzir u metodi izračuna količina nekih proizvoda koji nisu toplovaljani proizvodi od čelika znatno povećala. Povećani troškovi proizvodnje koji su iz toga proizašli metodom koju je predložio proizvođač izvoznik pripisani su toplovaljanim proizvodima od čelika, što je dovelo do povećanja „jediničnih troškova” (odnosno pridonijelo povećanju „jediničnih troškova” u relevantnom razdoblju) na temelju kojih je proizvođač izvoznik predložio prilagodbu troškova na lokaciji Ilyich. To je i dalje točno bez obzira na to jesu li se ukupni troškovi robe koja se prodaje u valjaonici povećali, smanjili ili ostali isti.

                  (167)

                  Kad je riječ o Komisijinoj primjedbi u uvodnoj izjavi (159). da je metoda trebala pratiti kretanja sve do razdoblja ispitnog postupka, proizvođač izvoznik u svojim je primjedbama na konačnu odluku tvrdio da nije mogao dostaviti podatke za razdoblje ispitnog postupka kako bi ih se upotrijebilo u metodi jer je revidirani izvještaj za 2016. tek nedavno postao dostupan.

                  (168)

                  U tom je pogledu Komisija naglasila kako je proizvođač izvoznik mogao dostaviti znatnu količinu podataka za razdoblje ispitnog postupka za potrebe ispunjivanja upitnika o antidampingu. Stoga nije jasno zašto proizvođač izvoznik nije mogao prikupiti podatke za razdoblje ispitnog postupka za potrebe obrazloženja metode koju predlaže. Tim više što je proizvođač izvoznik, kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi (162) above, imao priliku to učiniti, a i dovoljno vremena da to učini.

                  (169)

                  Konačno, u svojim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik ustrajao je na tome da razlika u troškovima proizvodnje po vrsti proizvoda između dviju proizvodnih lokacija tijekom razdoblja ispitnog postupka, navedena u prethodnoj uvodnoj izjavi (160) above, ide u prilog metodi prilagodbe jer je razlika slična onoj koja proizlazi iz metode.

                  (170)

                  Komisija se nije složila s tom primjedbom. Proizvođač izvoznik u svojim primjedbama nije se osvrnuo na činjenicu da je, prema podatcima upotrijebljenima u metodi izračuna, „jedinični trošak” 2013. (odnosno u uobičajenim uvjetima u razdoblju prije sukoba) u Ilyichu bio znatno viši od „jediničnog troška” u Zaporizhstalu. Ta je razlika izražena kao omjer veća od razlike u trošku proizvodnje po vrsti proizvoda na dvjema lokacijama tijekom razdoblja ispitnog postupka. To znači ili da se razlika između jediničnih troškova Ilyicha i Zaporizhstala smanjila između 2013. i razdoblja ispitnog postupka (odnosno jedinični trošak Ilyicha smanjio se razmjerno jediničnim troškovima Zaporizhstala) ili da su „jedinični troškovi” upotrijebljeni u metodi potpuno nepouzdani. Kako je pojašnjeno u prethodnoj uvodnoj izjavi (159)., barem je potonje istinito jer su „jedinični troškovi” u okviru metode narušeni uključivanjem troška prodaje drugih proizvoda koji se razvijao drukčije na objema lokacijama tijekom relevantnog razdoblja. Iz toga slijedi da razlika u trošku proizvodnje po vrsti proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka ne ide u prilog točnosti metode koju je predložio proizvođač izvoznik.

                  (171)

                  Ta je tvrdnja odbijena zbog prethodno opisanih razloga.

                  (172)

                  Zaporizhstal je u svojim financijskim izvještajima priznao da su znatni gubitci posljedica tečajnih razlika zbog konverzije transakcija koje nisu denominirane u ukrajinskim grivnjama. Proizvođač izvoznik tvrdio je da bi te troškove, koji nisu nastali u uobičajenom tijeku trgovine, trebalo utvrditi u skladu s člankom 2. stavkom 6. točkom (c) osnovne uredbe i ograničiti na razini koja predstavlja uobičajene uvjete poslovanja društva.

                  (173)

                  Komisija se nije složila s tim argumentom. Ti su gubitci primjereno knjiženi u poslovnim knjigama društva i nastali su tijekom razdoblja ispitnog postupka. Stoga je Komisija odbila tu tvrdnju jer je smatrala da se velik dio troškova prodaje te općih i administrativnih troškova društva odnosio na njegovo poslovanje te ih je uključila u izračun uobičajene vrijednosti.

                  (174)

                  U svojim primjedbama na dokument s informacijama proizvođač izvoznik priznao je da su financijski troškovi upotrijebljeni za izračun troškova prodaje te općih i administrativnih troškova na lokaciji Zaporizhstal primjereno knjiženi u poslovnim knjigama društva i da su nastali tijekom razdoblja ispitnog postupka. Proizvođač izvoznik zatim je ponovio svoj argument da su se predmetni troškovi prodaje te opći i administrativni troškovi trebali temeljiti na članku 2. stavku 6. točki (c) osnovne uredbe jer se neki financijski troškovi nisu odnosili na proizvodnju i/ili prodaju proizvoda. Kako bi potkrijepio taj argument, proizvođač izvoznik dostavio je novi skup podataka, dosta vremena nakon posjeta radi provjere i podnošenja izvornog zahtjeva. Konačno, proizvođač izvoznik istaknuo je nekoliko odredbi osnovne uredbe kojima se uređuje izračun troškova prodaje te općih i administrativnih troškova i kojima se zahtijeva „razuman” izračun.

                  (175)

                  Komisija se nije složila s tom analizom. U skladu s člankom 2. stavkom 6. osnovne uredbe troškovi prodaje te opći i administrativni troškovi temelje se na stvarnim podatcima o proizvodnji i prodaji. Članak 2. stavak 6. točka (c) aktivira se samo kad se ti iznosi ne mogu utvrditi. Kao što je proizvođač izvoznik priznao, stvarni podatci o troškovima prodaje te općim i administrativnim troškovima dostupni su u njegovim poslovnim knjigama i uključuju predmetne financijske troškove. Argument da se neki financijski troškovi ne odnose na proizvodnju i/ili prodaju proizvoda potrebno je odbiti. Prvo, podatci koje je proizvođač izvoznik dostavio kako bi potkrijepio tu tvrdnju ne mogu se provjeriti u ovoj fazi ispitnog postupka. Proizvođač izvoznik dobio je dovoljno vremena za dostavljanje tih informacija i o tome je obaviješten prije posjeta, ali nije iskoristio tu priliku. Drugo, Zaporizhstal je aktivan samo u proizvodnji i prodaji svojih proizvoda. Proizvođač izvoznik nikad nije dostavio nikakve dokaze o suprotnom. Upućivanje na zahtjev prema kojem izračun troškova prodaje te općih i administrativnih troškova treba biti razuman nije primjereno jer Komisija nije izračunala predmetne troškove prodaje te opće i administrativne troškove, nego ih je utvrdila u skladu sa zahtjevima iz članka 2. stavka 6. osnovne uredbe. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

                  (176)

                  U svojim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik tvrdio je da su se predmetni troškovi odnosili na sveukupno gospodarsko upravljanje postrojenjem, ali ne i na upravljanje proizvodnjom i prodajom predmetnog proizvoda. Proizvođač izvoznik nadalje je tvrdio da se Komisija nije očitovala o dokazima koji se odnose na njegov zahtjev za isključivanje tih troškova. Proizvođač izvoznik zatim je tvrdio da je Komisija odbacila i samu činjenicu da su uopće dostavljeni dokazi kojima se potkrepljuje ta tvrdnja, navodeći da nisu dostavljeni dokazi koji bi bili proturječni tomu da je Zaporizhstal aktivan samo u proizvodnji i prodaji svojih proizvoda. Konačno, kao odgovor na primjedbu Komisije da je novi skup podataka dostavljen u potporu isključivanju određenih financijskih troškova proizvođač izvoznik izjavio je da je ta tvrdnja navedena kao odgovor na upitnik o antidampingu te da se relevantni podatci nalaze u revidiranom izvješću dostavljenom uz taj odgovor.

                  (177)

                  U odgovoru na prethodno navedeno Komisija je napomenula da je proizvođač izvoznik podnio dva zahtjeva povezana s tom tvrdnjom. Prvi je zahtjev podnio kao odgovor na upitnik o antidampingu i potkrijepio ga u svojoj komunikaciji od 5. siječnja 2017., a odnosio se na prilagodbu financijskih troškova Zaporizhstala povijesnoj razini pod uobičajenim uvjetima poslovanja. Drugi je zahtjev prvi put izrazio u primjedbama na dokument s informacijama 2. svibnja 2017., nakon provjere Zaporizhstala, a odnosio se na prilagodbu troškova prodaje, općih i administrativnih troškova isključivanjem troškova koji navodno nisu povezani s proizvodnjom i/ili prodajom predmetnog proizvoda.

                  (178)

                  Kako je pojašnjeno u prethodnoj uvodnoj izjavi (175)., Komisija ne može prilagoditi financijske troškove Zaporizhstala povijesnoj razini u uobičajenim uvjetima poslovanja jer se u skladu s člankom 2. stavkom 6. osnovne uredbe troškovi prodaje, opći i administrativni troškovi temelje na stvarnim podatcima o proizvodnji i prodaji. Ti su podatci bili dostupni Komisiji i upotrijebljeni su u relevantnom izračunu. Proizvođač izvoznik u svojim primjedbama na konačnu objavu nije dostavio nikakve nove argumente o tom pitanju pa nije potrebno dodatno pojašnjenje.

                  (179)

                  Kad je riječ o drugom zahtjevu, odnosno o prilagodbi uobičajene vrijednosti Zaporizhstala kako bi se isključili troškovi koji navodno nisu povezani s proizvodnjom i/ili prodajom predmetnog proizvoda, Komisija je napomenula da iz primjedbi na dokument s informacijama nije jasno da se ti troškovi ne odnose izravno ili neizravno na proizvodnju i/ili prodaju predmetnog proizvoda. Kako je prethodno navedeno, prema saznanjima Komisije aktivnosti Zaporizhstala ograničene su na proizvodnju i prodaju vlastitog proizvoda. Stoga bi njegovi financijski troškovi obično na neki način bili povezani s tim aktivnostima. Točno je da stavke za koje je proizvođač izvoznik u svojim primjedbama na dokument s informacijama spomenuo da nisu povezane s proizvodnjom i/ili prodajom predmetnog proizvoda uključuju ulaganja povezana s novčanim tokom, zajmove društvima kćerima koja proizvode sirovine ili obveze koje proizlaze iz naknada za zaposlenike. Čini se da su ti troškovi barem neizravno povezani s proizvodnjom i/ili prodajom predmetnog proizvoda.

                  (180)

                  Dodatna provjera tog pitanja nije bila moguća jer je taj zahtjev dostavljen tek 2. svibnja 2017., dugo nakon završetka relevantnog posjeta radi provjere (odnosno 24. studenoga 2016.). U Komunikaciji od 5. siječnja 2017., koja je isto tako dostavljena nakon relevantnog posjeta radi provjere, proizvođač izvoznik spomenuo je da su neki od financijskih troškova povezanih sa zajmovima preuzeti za općenite svrhe i nisu bili povezani s proizvodnjom i prodajom predmetnog proizvoda. U tom trenutku nisu dostavljene dodatne pojedinosti o tom pitanju jer proizvođač izvoznik nije zatražio isključivanje tih zajmova, nego je i dalje zahtijevao prilagodbu financijskih troškova Zaporizhstala povijesnoj razini u uobičajenim uvjetima poslovanja.

                  (181)

                  U svojim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik o tom je pitanju izjavio da je Komisiji tijekom posjeta radi provjere u Zaporizhstalu osigurana „potpuna i sveobuhvatna verzija izvješćâ revizora u kojima je jasno postavljeno pitanje dodatnih financijskih troškova valjaonice koji nisu povezani s proizvodnjom i prodajom predmetnog proizvoda”. Proizvođač izvoznik zatim je tvrdio da je Komisija mogla iskoristiti tu priliku kako bi provjerila i, prema potrebi, zatražila dodatna pojašnjenja dokaza koje je dostavio Zaporizhstal.

                  (182)

                  Komisija je najprije napomenula da, kako je istaknuo proizvođač izvoznik, potpuni godišnji izvještaji Zaporizhstala nisu bili dostavljeni do posjeta radi provjere iako su zatraženi u upitniku o antidampingu. Zatim je Komisija napomenula da je, kako je proizvođač izvoznik obaviješten u dopisu prije provjere od 27. listopada 2016., svrha posjeta bila provjera informacija u odgovorima na upitnike usporedbom pojedinosti navedenih u njima s izvornim dokumentima, računovodstvenim podatcima o troškovima i financijama te revidiranim financijskim izvještajima. Pitanje jesu li neki od financijskih troškova Zaporizhstala navodno nepovezani s proizvodnjom i prodajom predmetnih proizvoda postavljeno je tek 2. svibnja 2017., a samo ga se spomenulo u komunikaciji od 5. siječnja 2017. Oboje je nastupilo nakon dovršetka posjeta radi provjere u poslovnim prostorima Zaporizhstala. Stoga ispitivanje tog pitanja i provjera tih troškova nisu bili i nisu mogli biti uključeni u Komisijin radni program za taj posjet. Tvrdnjom da je pitanje financijskih troškova koji nisu povezani s proizvodnjom ili prodajom postavljeno jednostavno uključivanjem tih troškova u revidirane izvještaje zanemaruje se svrha posjeta radi provjere i uloga Komisije u tom posjetu, kako su navedene u dopisu proizvođaču izvozniku prije provjere prije njegova početka. Kad se to tumači zajedno s činjenicom da su potpuna revidirana izvješća dostavljena tek tijekom posjeta radi provjere i, kako je prethodno navedeno, nije bilo nimalo jasno da relevantni troškovi nisu povezani s proizvodnjom i prodajom predmetnog proizvoda, taj se dio zahtjeva mora odbiti.

                  (183)

                  Ta je tvrdnja odbijena zbog prethodno opisanih razloga.

            3.6.2   Izvozna cijena

                  (184)

                  Izvozna cijena utvrđena je primjenom opće metodologije iz prethodnog odjeljka 3.1.2. te, posebno, članka 2. stavka 8. osnovne uredbe. Za prodaju preko povezanih uvoznika izvozna cijena izračunana je na temelju članka 2. stavka 9. osnovne uredbe.

                  (185)

                  Proizvođač izvoznik tvrdio je da švicarski trgovac, Metinvest International SA („MISA”), djeluje samo kao izvozni odjel proizvodnih lokacija jer ne provodi carinjenje robe koja se dostavlja u Uniju. Nadalje, proizvođač izvoznik tvrdio je da nije trebalo odbiti troškove prodaje, opće i administrativne troškove te dobit trgovca (ili nominalnu proviziju) jer se članak 2. stavak 9. osnovne uredbe ne primjenjuje na ovaj predmet s obzirom na to da se taj trgovac ne nalazi u Uniji.

                  (186)

                  Komisija nije izračunala izvoznu cijenu u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe za izvoznu prodaju nezavisnim kupcima preko švicarskog trgovca. Međutim, čak i ako je kupac odgovoran za carinjenje, time se ne mijenja činjenica da prodaju izvršava povezani trgovac koji snosi troškove prodaje te opće i administrativne troškove i koji obično nastoji ostvariti dobit za svoje usluge. Stoga je, kako se napominje u uvodnoj izjavi (194), Komisija smatrala da je prilagodba u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom i. osnovne uredbe opravdana.

                  (187)

                  U svojim primjedbama na dokument s informacijama proizvođač izvoznik tvrdio je da MISA nije trgovac koji posluje radi ostvarivanja dobiti, nego povezano društvo kojem su povjereni zadatci za koje je obično odgovoran unutarnji odjel za izvoznu prodaju.

                  (188)

                  Na temelju dokaza koji su joj bili na raspolaganju Komisija se nije složila s tom tvrdnjom. MISA je društvo koje posluje radi dobiti i koje sebe opisuje kao društvo koje nastoji pronaći pravu ravnotežu između profitabilnosti, zadovoljstva kupaca i upravljanja rizikom. Djelatnosti MISA-e nisu ograničene na prodaju proizvoda grupacije Metinvest. MISA i proizvodne lokacije imaju različite vlasnike. Konačno, MISA potpisuje detaljne kupoprodajne ugovore s proizvodnim lokacijama. Ti sporazumi sadržavaju odredbe o kaznama za neizvršenje i nedostatno izvršenje odgovarajućih obveza te za rješavanje sporova s trećim osobama koje se obično nalaze u ugovorima između nezavisnih trgovaca, a ne između proizvodnog i prodajnog odjela jednog društva. Na temelju tih dokaza Komisija zaključuje da odnos MISA-e i dviju proizvodnih lokacija više odgovara odnosu s posrednikom nego integriranim prodajnim odjelom. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (194), relevantna prilagodba opravdana je kad god MISA sudjeluje u transakciji.

                  (189)

                  Proizvođač izvoznik u svojim je primjedbama na konačnu objavu iz činjenice da se članak 2. stavak 8. osnovne uredbe primjenjuje na prodaju putem MISA-e zaključio da je Komisija suglasna s tim da MISA djeluje kao odjel grupe za izvoznu prodaju. Proizvođač izvoznik zatim se ponovno nije složio s primjenom članka 2. stavka 10. točke i. osnovne uredbe, tvrdeći da MISA ne djeluje kao posrednik ili trgovac. Kako bi to dodatno naglasio, proizvođač izvoznik tvrdio je da MISA prodaje samo neznatan udio nišnih proizvoda koje ne proizvodi grupa. Proizvođač izvoznik zatim je tvrdio da je to što MISA nastoji pronaći ravnotežu između profitabilnosti, zadovoljstva kupaca i upravljanja rizikom ili sklapa detaljne kupoprodajne ugovore s proizvodnim lokacijama ili ima vlastitog direktora i osoblje, za razliku od valjaonica u Ukrajini, nešto što se zahtijeva kako bi se ispunili odgovarajući pravni zahtjevi u Ukrajini i Švicarskoj.

                  (190)

                  Kako je prethodno pojašnjeno, Komisija nije prihvatila tvrdnju da je MISA djelovala kao odjel grupe za izvoznu prodaju. MISA je djelovala kao povezani trgovac te je stoga Komisija primijenila članak 2. stavak 8. u vezi s člankom 2. stavkom 10. točkom i. osnovne uredbe. Nadalje, MISA ne prodaje samo neznatan ili nišni udio proizvoda koje ne proizvodi grupa, iako je ta činjenica sama dovoljno važna za ovaj zaključak. MISA grupi prodaje i znatne količine proizvoda trećih strana. Kad je riječ o dokazima opisanima u prethodnoj uvodnoj izjavi (188) above, proizvođač izvoznik tvrdio je samo da se ti elementi zahtijevaju zakonom i da se njima ne osporava položaj MISA-e kao odjela za izvoz. Nisu dostavljene pojedinosti o tome koji se elementi zahtijevaju kojim zakonima. Nadalje, proizvođač izvoznik nije pojasnio zbog čega se elementima kao što su poslovanje radi dobiti (što je proizvođač izvoznik ranije osporavao u svojim primjedbama na dokument s informacijama) ili sklapanje ugovora koji uključuju klauzule o kaznama za neizvršenje ili nedostatno izvršenje odgovarajućih obveza te rješavanje sporova s trećim stranama ne bi osporavao položaj MISA-e kao odjela za izvoz. Stoga nisu potrebne dodatne primjedbe u pogledu tog pitanja.

                  (191)

                  Ta je tvrdnja odbijena zbog prethodno opisanih razloga.

            3.6.3   Usporedba

                  (192)

                  Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu jedinog proizvođača izvoznika na temelju cijena franko tvornica.

                  (193)

                  U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala primjerena usporedba Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na usporedivost cijena, u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne uredbe. Provedene su prilagodbe za uvozne naknade (u rasponu između 0,1 % i 0,7 %), troškove prijevoza, osiguranja, manipuliranja, utovara i popratne troškove (u rasponu između 1 % i 8 %), pakiranje (u rasponu između 0 % i 0,1 %), troškove kredita (u rasponu između 0 % i 0,7 %), troškove nakon prodaje (u rasponu između 0,1 % i 0,4 %), bankovne naknade (u rasponu između 0 % i 0,3 %) i provizije (u rasponu između 0 % i 0,2 %).

                  (194)

                  Nadalje, s obzirom na to da je ukupna prodaja u Uniji izvršena preko povezanog trgovca u Švicarskoj, provedena je relevantna prilagodba na temelju članka 2. stavka 10. točke i. osnovne uredbe.

                  (195)

                  Proizvođač izvoznik zatražio je prilagodbu razine trgovine u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (d) podtočkom i. osnovne uredbe, tvrdeći da su se prodajni kanali istovjetnog proizvoda na domaćem tržištu znatno razlikovali od prodajnih kanala za predmetni proizvod u Uniji te da je to stoga utjecalo na usporedivost cijena. Tvrdio je i da su postojale stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama za različite razine trgovine na domaćem tržištu i u izvoznoj prodaji u Uniji.

                  (196)

                  Proizvođač izvoznik nije dokazao stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama prodavatelja za različite razine trgovine na domaćem tržištu zemlje izvoznice. Naime, podatcima koje je dostavio proizvođač izvoznik nije potkrijepljen taj nalaz. Komisija je stoga odbila tu tvrdnju.

                  (197)

                  U svojim primjedbama na dokument s informacijama proizvođač izvoznik snažno se protivio tom obrazloženju jer ga je smatrao proizvoljnim i nepotkrijepljenim. Međutim, nije dokazao postojanje stalnih i očitih razlika u djelovanju i cijenama prodavatelja za različite razine trgovine na domaćem tržištu zemlje izvoznice. Umjesto toga, usmjerio se samo na prvi dio zahtjeva, tvrdeći da postoje stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama u prodaji za različite razine trgovine na različitim tržištima, pri čemu je ispustio uvjet da je to potrebno dokazati na domaćem tržištu. Naime, Komisija je provjerila cijene prodavatelja za različite razine trgovine na domaćem tržištu te nije mogla pronaći stalne i očite razlike.

                  (198)

                  Proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija, ako je smatrala da se članak 2. stavak 10. točka (d) podtočka i. osnovne uredbe ne primjenjuje, trebala iskoristiti članak 2. stavak 10. točku (d) podtočku ii. osnovne uredbe. Osim nejasnog upućivanja na dokaze prima facie, proizvođač izvoznik pritom nije iznio ni jedan argument zašto bi se ta odredba primjenjivala. Na domaćem su tržištu postojale relevantne razine trgovine te nije jasno dokazano da se određeni poslovi odnose na razine trgovine koje ne uključuju one koje treba upotrijebiti u usporedbi. Stoga se ta odredba ne može primijeniti na predmetni slučaj.

                  (199)

                  Proizvođač izvoznik u svojoj je primjedbi na konačnu objavu tvrdio da je Komisija proturječila sama sebi ističući da, iako postoje različite razine trgovine na domaćem tržištu, proizvođač izvoznik nije dokazao da postoje stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama prodavatelja za te razine.

                  (200)

                  Komisija nije uočila proturječje u toj izjavi.

                  (201)

                  Osim toga, proizvođač izvoznik tvrdio je da je u svojoj komunikaciji od 5. siječnja 2017. dostavio Komisiji svoju analizu i usporedbu različitih razina trgovine na domaćem tržištu utvrdivši i usporedivši razine trgovine na domaćem tržištu i dokazavši da je razlika u cijenama među tim razinama stalna.

                  (202)

                  Komisija je u svojem odgovoru istaknula da je društvo u predmetnoj komunikaciji usporedilo različite domaće kanale prodaje, a ne razine trgovine, jedne od svojih proizvodnih lokacija. U toj već netočnoj usporedbi proizvođač izvoznik tvrdio je i da je kanal koji je najsličniji prodajnom kanalu Unije onaj izravni, odnosno onaj koji ne uključuje sudjelovanje domaćeg trgovca. Nisu dostavljeni dokazi o tome zašto bi tomu bilo tako, posebno imajući na umu činjenicu da su sve njegove prodaje Uniji izvršene putem povezanog trgovca u Švicarskoj, odnosno MISA-e. Komisija je stoga zadržala svoje stajalište da proizvođač izvoznik nije dokazao da postoje stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama prodavatelja za različite razine trgovine na domaćem tržištu zemlje izvoznice.

                  (203)

                  Proizvođač izvoznik u svojim je primjedbama na konačnu objavu tvrdio i da se Komisija nije izjasnila o činjenici da je dostavio revidirani popis izvozne prodaje svojeg povezanog društva, MISA-e. Na tom se popisu proizvođač izvoznik osvrnuo na napomenu Komisije u pogledu utvrđenih razina trgovine za velik broj transakcija, koje su bile netočne u izvornom odgovoru na upitnik o antidampingu. Proizvođač izvoznik tvrdio je da se ne može reći da su te informacije dostavljene prekasno u tijeku ispitnog postupka jer ih je Komisija mogla, prema potrebi, provjeriti tijekom svojeg posjeta radi provjere koji je provela u povezanim subjektima društva u Uniji.

                  (204)

                  Komisija se nije složila s tom tvrdnjom. Dodatne informacije na popisu prodaje MISA-e dostavljene su nakon provjere MISA-e. Kako bi se izbjegla upravo takva situacija, Komisija je prije provjere u poslovnim prostorima MISA-e u svojoj komunikaciji od 17. siječnja 2017. podsjetila to društvo da je, ako je potrebna provjera zahtjeva ili nekih njegovih aspekata, taj zahtjev potrebno dostaviti do razumnog trenutka prije posjeta radi provjere kako bi skupina zadužena za tu provjeru mogla pripremiti relevantan dio posjeta. Konačno, čak i da je Komisija mogla provjeriti te podatke u poslovnim prostorima MISA-e, to ne bi izmijenilo činjenicu da proizvođač izvoznik, kako je prethodno navedeno, nije dokazao da su postojale stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama prodavatelja za različite razine trgovine na domaćem tržištu zemlje izvoznice.

                  (205)

                  U svojim primjedbama na konačnu objavu proizvođač izvoznik ponovio je i tvrdnju da je Komisija, ako je smatrala da dokazi koje je društvo dostavilo kako bi potkrijepilo svoj zahtjev u pogledu članka 2. stavka 10. točke (d) podtočke i. osnovne uredbe nisu bili dostatni kako bi se dokazale stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama prodavatelja za različite razine trgovine na domaćem tržištu, iste dokaze mogla upotrijebiti za primjenu posebne prilagodbe na temelju članka 2. stavka 10. točke (d) podtočke ii., na primjer u slučaju „nepostojanja relevantnih razina na domaćem tržištu”. Međutim, kako je prethodno navedeno, Komisija je utvrdila da relevantne razine trgovine jesu postojale na domaćem tržištu. Proizvođač izvoznik nije dokazao da su postojale stalne i očite razlike u djelovanju i cijenama prodavatelja za te razine, ali to ne mijenja činjenicu da su te razine postojale na domaćem tržištu. Stoga nisu ispunjeni uvjeti za primjenu članka 2. stavka 10. točke (d) podtočke ii. osnovne uredbe.

                  (206)

                  Ta je tvrdnja odbijena zbog prethodno opisanih razloga.

                  (207)

                  Proizvođač izvoznik tvrdio je i da je, kako bi se osigurala primjerena usporedba, uobičajenu vrijednost trebalo prilagoditi zbog troškova prijevoza istovjetnog proizvoda između proizvodne lokacije i povezanog domaćeg trgovca.

                  (208)

                  U skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (e) osnovne uredbe prilagodba se provodi za razlike u izravno povezanim troškovima nastalima prilikom dopremanja predmetnog proizvoda i/ili istovjetnog proizvoda iz poslovnih prostora izvoznika do nezavisnog kupca, ako su ti troškovi uključeni u naplaćene cijene. Tom odredbom nisu obuhvaćeni troškovi prijevoza između dviju povezanih strana, za koje se čini da nisu uključeni u cijenu naplaćenu nezavisnom kupcu. Stoga je Komisija odbila tu tvrdnju.

            3.6.4   Dampinška marža

                  (209)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama proizvođač izvoznik dostavio je novi skup podataka o prodaji povezanih uvoznika. Komisija je naknadno provjerila taj skup podataka. Ti su novi podatci utjecali na izračun dampinga koji je izvorno utvrđen u dokumentu s informacijama.

                  (210)

                  Za tog je proizvođača izvoznika Komisija usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda, u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. osnovne uredbe.

                  (211)

                  Razina suradnje iz Ukrajine bila je vrlo visoka jer je izvoz proizvođača izvoznika koji surađuje činio više od 95 % ukupnog izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga Komisija je utvrdila dampinšku maržu na razini zemlje na istoj razini kao za tog jedinog proizvođača izvoznika.

                  (212)

                  Dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:

                              Društvo

                              Dampinška marža

                              Metinvest Group

                              19,4 %

                              Sva ostala društva

                              19,4 %

            4.   ŠTETA

      4.1   Definicija industrije Unije i proizvodnje u Uniji

                  (213)

                  Unutar Unije 17 društava dostavilo je podatke o proizvodnji i prodaji tijekom ispitivanja reprezentativnosti i navelo da su tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvodili istovjetni proizvod. Na temelju dostupnih informacija iz pritužbe tih 17 društava čini oko 90 % proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji.

                  (214)

                  Osim tih 17 društava, postojalo je još pet drugih društava koja su proizvodila istovjetan proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (215)

                  Jedna zainteresirana strana tvrdila je da bi se uključivanjem podataka talijanskog proizvođača, društva Ilva, narušila slika o šteti za cijelu industriju čelika u Uniji, uzimajući u obzir konkretnu situaciju u tom društvu (13), i da bi tog talijanskog proizvođača stoga trebalo isključiti. Međutim, u skladu s člankom 4. stavkom 1. osnovne uredbe pojam „industrija Unije” odnosi se na proizvođače Unije u cjelini istovjetnih proizvoda ili na njihov većinski udio. Budući da Komisija nije imala razloga svoju analizu ograničiti na većinski udio, morala je analizirati cijelu industriju, uključujući društvo Ilva. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

                  (216)

                  Ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka utvrđena je u iznosu od oko 72,9 milijuna tona. Komisija je tu brojku utvrdila na temelju informacija podnositelja pritužbe i svih poznatih proizvođača u Uniji. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (7), šest proizvođača iz Unije odabrano je u uzorak koji čini više od 45 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji, a koji se smatrao reprezentativnim uzorkom.

                  (217)

                  Poslovni model proizvođača iz Unije i njihov stupanj vertikalne integracije razlikuju se. Neovisno o tome, industrija Unije općenito se može smatrati industrijom s visokim stupnjem vertikalne integracije, kako je dodatno objašnjeno u uvodnoj izjavi (219) u nastavku.

            4.2   Potrošnja u Uniji

                  (218)

                  Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi (45), predmetni proizvod obuhvaćen je nizom oznaka KN, uključujući određene ex oznake. Kako se ne bi podcijenila potrošnja u Uniji i kako bi se uzeo u obzir vidljivi marginalni učinak tih oznaka na ukupnu potrošnju, obujam uvoza oznaka KN ex u potpunosti je uzet u obzir za potrebe izračuna potrošnje u Uniji.

                  (219)

                  Budući da je industrija Unije uglavnom vertikalno integrirana i da se predmetni proizvod smatra osnovnim materijalom za proizvodnju različitih proizvoda s dodanom vrijednosti na kraju proizvodnog lanca, počevši od hladnovaljanih proizvoda, potrošnja na ograničenom i slobodnom tržištu zasebno je analizirana.

                  (220)

                  Razlika između ograničenog i slobodnog tržišta relevantna je za analizu štete. Osim toga, transferne cijene određene su na ograničenom tržištu unutar skupina u skladu s različitim cjenovnim politikama. Nasuprot tome, proizvodnja namijenjena slobodnom tržištu u Uniji izravno se natječe s uvozom predmetnog proizvoda te su cijene određene kao cijene na slobodnom tržištu.

                  (221)

                  Kako bi osigurala što potpuniju sliku industrije Unije, Komisija je pribavila podatke za cjelokupnu djelatnost povezanu s istovjetnim proizvodom te utvrdila je li proizvodnja bila namijenjena ograničenoj upotrebi ili slobodnom tržištu. Komisija je utvrdila da je oko 58 % ukupne proizvodnje proizvođača iz Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka bilo namijenjeno ograničenoj upotrebi.

                  (222)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama srpski proizvođač izvoznik napomenuo je da se između 2015. i razdoblja ispitnog postupka potrošnja predmetnog proizvoda na slobodnom tržištu smanjila za više od 1,2 milijuna tona i da to upućuje na veliko smanjenje potrošnje u Uniji tijekom druge polovine 2015. Stoga je zatražio da Komisija dodatno ispita jesu li podatci o prodaji na slobodnom tržištu koje je dostavila industrija Unije zaista točni.

                  (223)

                  Komisija je analizirala podatke o prodaji i potrošnji koje je dostavila industrija Unije i potvrdila da su podatci o potrošnji na slobodnom tržištu koje je dostavila industrija Unije točni i pouzdani.

            4.2.1   Ograničena potrošnja na tržištu Unije

                  (224)

                  Komisija je utvrdila ograničenu potrošnju u Uniji na temelju ograničene upotrebe i ograničene prodaje svih poznatih proizvođača u Uniji na tržištu Unije. Na temelju toga ograničena potrošnja u Uniji razvijala se kako slijedi:

                     Tablica 1.

                     Ograničena potrošnja na tržištu Unije (u tonama)

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Ograničena potrošnja

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                              42 454 866

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 101.

                                 100

                                 100

                                 Izvor: odgovor Eurofera na upitnik

                  (225)

                  Tijekom razmatranog razdoblja ograničena potrošnja Unije na tržištu Unije ostala je stabilna.

            4.2.2   Potrošnja na slobodnom tržištu u Uniji

                  (226)

                  Komisija je utvrdila potrošnju na slobodnom tržištu Unije na temelju (a) prodaje na tržištu Unije svih poznatih proizvođača u Uniji i (b) uvoza u Uniju iz trećih zemalja, kako je izvijestio Eurostat, čime je uzela u obzir i podatke koje su dostavili proizvođači izvoznici koji surađuju u predmetnim zemljama. Na temelju toga potrošnja na slobodnom tržištu u Uniji razvijala se kako slijedi:

                     Tablica 2.

                     Potrošnja na slobodnom tržištu (u tonama)

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Potrošnja na slobodnom tržištu

                              32 292 192

                              33 139 474

                              35 156 318

                              33 930 726

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 103.

                                 109.

                                 105.

                                 Izvor: odgovor Eurofera na upitnik

                  (227)

                  Tijekom razmatranog razdoblja potrošnja na slobodnom tržištu u Uniji povećala se za oko 5 %. To je povećanje uglavnom rezultat gospodarskog oporavka industrije na kraju proizvodnog lanca.

            4.3   Kumulativna procjena učinaka uvoza iz predmetnih zemalja te obujam uvoza i cijene uvoza iz predmetnih zemalja

      4.3.1   Kumulativna procjena učinka uvoza iz predmetnih zemalja

                  (228)

                  Komisija je ispitala bi li uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja trebalo procijeniti kumulativno, u skladu s člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe.

                  (229)

                  Tom se odredbom propisuje da se uvoz iz više od jedne zemlje kumulativno ocjenjuje jedino ako je utvrđeno da:

                              (a)

                              dampinška marža utvrđena u odnosu na uvoz iz svake od zemalja pojedinačno viša je od marže de minimis definirane u članku 9. stavku 3. i da obujam uvoza iz svake od zemalja nije zanemariv; i

                              (b)

                              kumulativna procjena učinaka uvoza primjerena je s obzirom na uvjete tržišnog natjecanja između uvezenih proizvoda i istovjetnog proizvoda Unije.

                  (230)

                  Dampinške marže utvrđene u pogledu uvoza iz predmetnih zemalja navedene su u prethodnom odjeljku 3. „Damping”. Sve te marže više su od praga de minimis utvrđenog u članku 9. stavku 3. osnovne uredbe.

                  (231)

                  Procijenjeno je da obujam uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine nije bio zanemariv u smislu članka 3. stavka 4. osnovne uredbe. Tijekom razdoblja ispitnog postupka Brazil, Iran, Rusija i Ukrajina držali su tržišni udio od 1,79 %, 3,32 %, 4,29 % odnosno 3,17 %, kako je navedeno u tablici 3. u nastavku.

                  (232)

                  S druge strane, utvrđeno je da je obujam uvoza iz Srbije bio neznatan u smislu članka 3. stavka 4. osnovne uredbe. Naime, obujam uvoza iz Srbije smanjio se s 427 558 tona 2015. na oko 354 000 tona tijekom RIP-a, što je dovelo do tržišnog udjela od samo 1,04 %. Komisija obično „neznatnim” smatra tržišni udio ispod praga od 1 % utvrđenog osnovnom uredbom u fazi pokretanja postupka. Međutim, Komisija je u ovom slučaju utvrdila da je 1,04 % još uvijek neznatno jer bi se 0,04 % trebalo smatrati nematerijalnim, posebno kad je, u relativnom smislu, srpski obujam uvoza znatno niži od obujma iz svake od ostalih četiriju zemalja. Naime, obujam uvoza iz Srbije bio je gotovo dvostruko manji od obujma iz Brazila, druge najmanje zemlje u smislu obujma uvoza.

                     Tablica 3.

                     Obujam uvoza (u tonama) i tržišni udio

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              BRAZIL

                              Obujam uvoza iz Brazila

                              41 895

                              108 973

                              580 525

                              608 541

                              Tržišni udio Brazila

                              0,13 %

                              0,33 %

                              1,65 %

                              1,79 %

                              IRAN

                              Obujam uvoza iz Irana

                              125 202

                              527 161

                              1 015 088

                              1 127 659

                              Tržišni udio Irana

                              0,39 %

                              1,59 %

                              2,89 %

                              3,32 %

                              RUSIJA

                              Obujam uvoza iz Rusije

                              1 334 322

                              1 376 412

                              1 714 880

                              1 455 436

                              Tržišni udio Rusije

                              4,13 %

                              4,15 %

                              4,88 %

                              4,29 %

                              SRBIJA

                              Obujam uvoza iz Srbije

                              155 055

                              211 835

                              427 558

                              354 145

                              Tržišni udio Srbije

                              0,48 %

                              0,64 %

                              1,22 %

                              1,04 %

                              UKRAJINA

                              Obujam uvoza iz Ukrajine

                              905 397

                              939 545

                              1 084 477

                              1 075 244

                              Tržišni udio Ukrajine

                              2,80 %

                              2,84 %

                              3,08 %

                              3,17 %

                              PREDMETNE ZEMLJE

                                 Obujam uvoza iz predmetnih zemalja

                              2 561 872

                              3 163 926

                              4 822 529

                              4 621 026

                              Tržišni udio predmetnih zemalja

                              7,93 %

                              9,55 %

                              13,72 %

                              13,62 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 120.

                                 173.

                                 172.

                                 Izvor: Eurostat. Tržišni udjeli utvrđeni su usporedbom obujma uvoza s potrošnjom na slobodnom tržištu Unije kako je iskazana u tablici 2.

                  (233)

                  Nakon konačne objave i na saslušanju održanom 27. srpnja 2017. podnositelj pritužbe tvrdio je da bi srpski izvoz trebalo kumulativno procijeniti u odnosu na uvoz iz drugih četiriju zemalja jer je srpski izvoz prešao prag de minimis od 1 %. Prema njegovu mišljenju, ako prag iznosi 1 %, nisu moguće nikakve iznimke, bez obzira na to koliko bi malen bio dodatni postotak.

                  (234)

                  Komisija je odbila taj argument. Odluka o tome bi li trebalo kumulativno procijeniti uvoz ili ne mora se temeljiti na svim kriterijima utvrđenima u članku 3. stavku 3. osnovne uredbe. Člankom 3. stavkom 4. ne daje se posebna važnost ni jednom od tih pojedinačnih kriterija. Iako je točno da se uvoz iz određene zemlje ne može zbrajati ako je njegov obujam zanemariv, iz toga ne proizlazi ipso facto da ih se u suprotnome treba zbrajati. Nadalje, osnovnom uredbom ne propisuju se izričito pragovi zanemarivosti. Iako članak 5. stavak 7. osnovne uredbe može biti smjernica u pogledu zanemarivog obujma uvoza, članak 3. stavak 4. ne uključuje upućivanje na te pragove. Naprotiv, formulacija je dovoljno fleksibilna da bi se Komisiji omogućilo da provede analizu svakog pojedinačnog slučaja uzimajući u obzir nematerijalnost „dodatnog” obujma od 0,04 %.

                  (235)

                  Nadalje, Komisija je utvrdila da su se srpske izvozne cijene razlikovale od izvoznih cijena ostalih četiriju predmetnih zemalja zbog sljedećih razloga:

                              —

                              iako su se i srpske prosječne prodajne cijene smanjile tijekom razmatranog razdoblja, njihova prosječna prodajna cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka (365 EUR/tona) najviša je tijekom razdoblja ispitnog postupka i znatno viša od prosječnih prodajnih cijena u Brazilu, Iranu, Rusiji i Ukrajini, čiji je raspon iznosio između 319 EUR/tona i 346 EUR/tona, kako je navedeno u tablici 4. u nastavku, i

                              —

                              srpske prosječne prodajne cijene znatno su više od prosječnih prodajnih cijena ostalih četiriju predmetnih zemalja.

                     Tablica 4.

                     Uvozne cijene (EUR/tona)

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              BRAZIL

                              Prosječna cijena brazilskog dampinškog uvoza

                              461

                              433.

                              386.

                              346.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 94.

                                 84.

                                 75.

                              IRAN

                              Prosječna cijena iranskog dampinškog uvoza

                              454

                              415.

                              369.

                              316.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 91.

                                 81.

                                 70.

                              RUSIJA

                              Prosječna cijena ruskog dampinškog uvoza

                              448

                              431.

                              387.

                              324.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 96.

                                 86.

                                 72.

                              SRBIJA

                              Prosječna cijena srpskog dampinškog uvoza

                              468

                              442.

                              400.

                              365.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 94.

                                 86.

                                 78.

                              UKRAJINA

                              Prosječna cijena ukrajinskog dampinškog uvoza

                              429

                              415.

                              370.

                              319.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 97

                                 86.

                                 74

                              PREDMETNE ZEMLJE

                              Prosječna cijena dampinškog uvoza iz predmetnih zemalja

                              443

                              424.

                              380.

                              327.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 96.

                                 86.

                                 74

                                 Izvor: Eurostat

                  (236)

                  U tom se pogledu na temelju određivanja cijena, zajedno s neznatnim obujmom, može zaključiti da se srpski proizvođač izvoznik ravnao prema drugim cijenama predmetnog proizvoda i da ih nije određivao. To je vidljivo i iz činjenice da je smanjenje njegovih cijena između 2015. i razdoblja ispitnog postupka niže i u relativnom smislu, u usporedbi sa smanjenjem cijena ostalih četiriju predmetnih zemalja.

                  (237)

                  Nakon konačne objave, tijekom saslušanja održanog 27. srpnja 2017. (vidjeti uvodnu izjavu 33.) podnositelj pritužbe od službi Komisije zatražio je da dostavi podatke o sniženjima cijena za srpskog proizvođača izvoznika kako bi mogao preispitati izjave Komisije, kako su navedene u uvodnim izjavama (235). i (236)., da se srpski proizvođač izvoznik ravna prema drugim cijenama i ne određuje te cijene. Nadalje, podnositelj pritužbe smatra da nema dokaza da se srpski proizvođač izvoznik ravna prema drugim cijenama.

                  (238)

                  Komisija je napomenula da je prethodno navela prosječne cijene uvoza iz predmetnih zemalja. Ti podatci pokazuju da su srpske cijene uvoza bile najviše 2013. (468 EUR po toni) te da su ostale najviše sljedećih godina do cijene u RIP-u (365 EUR po toni). Osim toga, indeks iz prethodne tablice 4. pokazao je da se relativan pad srpskih cijena kretao sa 100 na 78 ako je 2013. indeksirana kao 100, dok su preostale četiri zemlje zabilježile pad na 75 (Brazil), 70 (Iran), 72 (Rusija) i 74 (Ukrajina). Podnositelj pritužbe stoga je mogao preispitati nalaz Komisije da se srpski proizvođač izvoznik ravna prema drugim cijenama i ne određuje ih, kako u odnosu na cijenu uvoza, tako i u odnosu na njezin relativan pad između 2013. i RIP-a. Komisija za tu procjenu nije upotrijebila podatke o sniženjima cijena jer izračuni sniženja cijena daju samo kratak pregled tijekom razdoblja ispitnog postupka te stoga ne omogućuju usporedbu kretanja cijena tijekom više godina. Budući da podnositelj pritužbe nije dostavio dodatne razloge zbog kojih bi postojala potreba za konačnom objavom podataka o sniženjima cijena povrh preispitivanja izjava navedenih u prethodnim uvodnim izjavama (235) i (236), Komisija je odbila taj zahtjev.

                  (239)

                  Kako podnositelj pritužbe nije osporio podatke iz tablice 4., Komisija je potvrdila svoj nalaz da je srpski proizvođač izvoznik samo slijedio kretanja cijena koja su odredili drugi uvoznici i nije provodio agresivnu strategiju određivanja cijena kao subjekt koji određuje cijene.

                  (240)

                  Stoga je Komisija zaključila da se uvoz iz Srbije ne bi trebao kumulativno procijeniti s uvozom iz ostalih četiriju zemalja. S obzirom na nalaz da je uvoz iz Srbije bio na razini de minimis zaštitne mjere nepotrebne su u pogledu uvoza toplovaljanih plosnatih proizvoda podrijetlom iz Srbije. Stoga je, u skladu s člankom 9. stavkom 2. osnovne uredbe, potrebno završiti postupak u vezi s uvozom iz Srbije.

                  (241)

                  Komisija je procijenila i uvjete tržišnog natjecanja među dampinškim uvozom iz ostalih četiriju zemalja i uvjete tržišnog natjecanja između dampinškog uvoza i istovjetnog proizvoda te utvrdila da su slični. Naime, uvezeni proizvodi natjecali su se međusobno i s istovjetnim proizvodom koji se proizvodi u Uniji. Ti su proizvodi međusobno zamjenjivi i stavljeni na tržište Unije preko usporedivih prodajnih kanala te su prodani sličnim kategorijama krajnjih kupaca.

                  (242)

                  Nakon pokretanja ispitnog postupka nekoliko je strana dostavilo primjedbe u pogledu kumulativne procjene učinaka uvoza iz predmetnih zemalja. Misija Ukrajine pri Europskoj uniji, Ministarstvo industrije i trgovine Rusije i jedan ruski proizvođač izvoznik te dva proizvođača izvoznika iz Brazila osporavali su primjerenost kumulativne procjene uvoza iz svojih zemalja s drugim ispitanim zemljama te su tvrdili da se njihov uvoz ne bi trebao kumulativno procjenjivati s drugim uvozom. Misija Ukrajine pri Europskoj uniji tvrdila je da je obujam ukrajinskog uvoza bio stabilan u razdoblju 2011. – 2016., za razliku od drugih zemalja i da postoji znatna razlika između geografske strukture uvoza iz Ukrajine, s jedne strane, i iz Brazila, Irana, Srbije i Rusije, s druge strane. Ministarstvo industrije i trgovine Rusije smatralo je da je potrebno detaljno ocijeniti uvjete tržišnog natjecanja. Ruski proizvođač izvoznik tvrdio je da se njegov uvoz tijekom razmatranog razdoblja zapravo smanjio, da se dio njegova uvoza odnosio na ograničenu nabavu unutar grupacije te da, kao takav, nije ušao na slobodno tržište Unije i da je prodavao drukčije vrste proizvoda. Nadalje, jedan brazilski proizvođač izvoznik tvrdio je da nije slijedio slično kretanje cijena i da je taj uvoz distribuiran preko drukčijih prodajnih kanala u odnosu na uvoz iz ostalih četiriju predmetnih zemalja. Drugi brazilski proizvođač izvoznik tvrdio je da je brazilski uvoz neznatan i da se u uvozu iz Brazila nisu slijedila ista kretanja kao u uvozu iz ostalih četiriju predmetnih zemalja u smislu obujma, tržišnog udjela i cijene.

                  (243)

                  Komisija je odbila te argumente. Uvoz iz Rusije i Ukrajine u Uniju povećao se u apsolutnom smislu tijekom razmatranog razdoblja. Nadalje, čak i da se uvoz smanjio tijekom razmatranog razdoblja, ta činjenica nije kriterij prema kojem se određuje je li obujam uvoza neznatan u smislu članka 3. stavka 4. osnovne uredbe.

                  (244)

                  Zbog razloga koji su navedeni u nastavku ocijenjeno je da su uvjeti tržišnog natjecanja između dampinškog uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine te istovjetnog proizvoda slični.

                              (a)

                              Prvo, svi proizvođači izvoznici koji surađuju iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine koristili su se sličnim prodajnim kanalima te su prodavali izravno ili preko povezanog trgovca/uvoznika s poslovnim nastanom unutar ili izvan Unije. Slične prodajne kanale upotrebljavali su u Uniji i proizvođači čelika iz Unije. Stoga su se uvezeni proizvodi iz ostalih četiriju predmetnih zemalja natjecali međusobno i s predmetnim proizvodom koji se proizvodi u Uniji.

                              (b)

                              Drugo, Komisija je razmatrala ukupan uvoz, neovisno o tome uključuje li on nabavu unutar grupacije. U izostanku takvog uvoza društva bi najvjerojatnije nabavljala istovjetni proizvod, koji je trgovačka roba, iz drugih izvora dostupnih na slobodnom tržištu Unije, uključujući istovjetni proizvod koji proizvodi industrija Unije.

                              (c)

                              Nadalje, kako je utvrđeno u tablici u uvodnoj izjavi (264)., slična kretanja u smislu sniženja cijena zabilježena su za Brazil, Iran, Rusiju i Ukrajinu.

                              (d)

                              Proizvođači iz Unije proizvodili su i prodavali vrste proizvoda proizvođača izvoznika. Stoga se njihove vrste proizvoda nisu razlikovale od vrsta koje su prodavali proizvođači iz Unije.

                              (e)

                              Kako je utvrđeno u tablici u uvodnoj izjavi (262)., obujam ruskog uvoza povećao se u apsolutnom smislu i u smislu tržišnog udjela.

                  (245)

                  Na temelju prethodno navedenog Komisija je zaključila da su ispunjeni uvjeti za kumulativnu procjenu učinaka uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine. Stoga je taj uvoz ispitan kumulativno za potrebe utvrđivanja štete.

                  (246)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Komisija je zaprimila nekoliko podnesaka u pogledu kumulativne procjene predmetnih zemalja koji su razmotreni u uvodnim izjavama u nastavku.

                  (247)

                  Podnositelj pritužbe tvrdio je da je zbog uvoza iz Srbije prouzročena šteta proizvođačima iz Unije slično kao zbog uvoza iz ostalih četiriju zemalja. U tom je pogledu podnositelj pritužbe uputio na činjenicu da su se obujam i tržišni udio uvoza iz Srbije u apsolutnom smislu udvostručili u razdoblju između 2013. i razdoblja ispitnog postupka, da se i njegova cijena snizila u tom razdoblju i da su zbog uvoza iz Srbije tijekom razdoblja ispitnog postupka cijene proizvođača iz Unije znatno snižene. Nadalje, podnositelj pritužbe tvrdio je i da uvoz iz Srbije ima tržišni udio od 1,04 %, što je malo iznad praga od 1 % iz članka 5. stavka 7. osnovne uredbe. Osim toga, podnositelj pritužbe uputio je na potencijalni rizik od izbjegavanja mjera jer bi se prekidom mjera u pogledu Srbije kineskom matičnom društvu jedinog srpskog proizvođača izvoznika dopustila prodaja u Uniji preko njegova srpskog društva kćeri.

                  (248)

                  Komisija je odbila navod da je zbog uvoza iz Srbije prouzročena šteta proizvođačima iz Unije slično kao zbog uvoza iz drugih zemalja zbog razloga koji su utvrđeni u nastavku.

                              —

                              Prvo, utvrđeno je da obujam srpskog uvoza bio na razini de minimis. Zbog toga je neznatan i ne može se smatrati da je njime prouzročena šteta industriji EU-a. Činjenica da su srpske prosječne prodajne cijene tijekom razdoblja ispitnog postupka bile znatno više od prosječnih prodajnih cijena ostalih četiriju predmetnih zemalja još je jedan pokazatelj da se tim malim obujmom uvoza nije mogla prouzročiti šteta industriji EU-a.

                              —

                              Drugo, u pogledu tržišnog udjela iznad 1 %, odnosno 1,04 %, u svakom je slučaju prag utvrđen člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe „neznatan”. Izborom riječi „neznatan” upućuje se na to da Komisija ima određeno diskrecijsko pravo u svojoj analizi obujma uvoza pri procjeni je li potrebna kumulativna ocjena. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (234)., u ovom je konkretnom slučaju utvrđeno da je razlika od 0,04 %, u apsolutnom i relativnom smislu, nematerijalna.

                              —

                              Konačno, u pogledu mogućeg rizika od izbjegavanja mjera Komisija je napomenula da su službe Komisije obaviještene o stvarnom obujmu proizvodnje i proizvodnom kapacitetu jedinog srpskog proizvođača izvoznika. Stoga će Komisija posebnu pažnju posvetiti tom mogućem riziku od izbjegavanja mjera pažljivim praćenjem naznaka promjene u strukturi trgovine, što bi upućivalo na moguće izbjegavanje mjera u Srbiji. Nadalje, ali manje važno, srpski proizvođač izvoznik naveo je da je njegova osnovna strategija odgovoriti na domaću i regionalnu potražnju u balkanskim zemljama.

                  (249)

                  Osim toga, dva su brazilska proizvođača izvoznika u uzorku tvrdila da je kumulativna procjena uvoza iz Brazila s uvozom iz Irana, Rusije i Ukrajine neopravdana zbog razloga koji su utvrđeni u sljedećim dvjema uvodnim izjavama.

                  (250)

                  Jedan je tvrdio da se više od jedne trećine uvoza iz Brazila nije natjecalo s proizvodima iz Irana, Rusije i Ukrajine, čime se dokazuje da su prodajni kanali za uvoz iz Brazila drukčiji nego za uvoz iz Irana, Rusije i Ukrajine. Nadalje, taj je proizvođač izvoznik tvrdio da su, slično kao za Srbiju, brazilske cijene znatno više od prosječnih cijena Irana, Rusije i Ukrajine te da su se i brazilski proizvođači izvoznici ravnali prema drugim cijenama i da ih nisu određivali. Konačno, tvrdio je da nitko od brazilskih proizvođača nije snižavao cijene industrije Unije.

                  (251)

                  Drugi brazilski proizvođač izvoznik tvrdio je da je ta kumulativna procjena neprimjerena zbog neznatnog obujma brazilskog uvoza (kao i u slučaju Srbije) i razlike u uvjetima tržišnog natjecanja. U tom je smislu u pogledu neznatnog obujma brazilski proizvođač izvoznik tvrdio da je tržišni udio Brazila premašio prag od 1 % tek od 2015. i da je samo tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosio 1,79 %. Osim toga, obujam njegova uvoza bio je premali da bi se njime pridonijelo šteti te je stoga, slično tome, bio nematerijalan. U pogledu različitih uvjeta tržišnog natjecanja uputio je na činjenicu da se gotovo 60 % uvoza predmetnog proizvoda iz Brazila tijekom razdoblja ispitnog postupka odnosilo na prodaju ili transfere povezanim europskim društvima, da se taj uvoz ne natječe izravno s proizvodima namijenjenima slobodnom tržištu i stoga se suočava s drukčijim uvjetima tržišnog natjecanja. Nadalje, osporavao je Komisijinu izjavu u dokumentu s informacijama da su uvoz iz Brazila i istovjetni proizvod iz Unije međusobno zamjenjivi. U tom je kontekstu tvrdio da brazilski proizvođači izvoznici uglavnom izvoze komercijalne vrste toplovaljanih plosnatih proizvoda koji imaju drukčija fizička, kemijska i tehnička svojstva te drukčije krajnje namjene od proizvoda koje proizvodi industrija Unije i koji su uglavnom visokokvalitetne vrste toplovaljanih plosnatih proizvoda. Osim toga, osporavao je da brazilski proizvođači izvoznici upotrebljavaju slične prodajne kanale kao proizvođači izvoznici iz ostalih predmetnih zemalja. Tvrdio je da ti proizvođači obično svoj proizvod prodaju izravno nezavisnim kupcima na slobodnom tržištu Unije, suprotno većini uvoza iz Brazila. Konačno, dostavio je primjedbe na cijene koje su slične primjedbama drugog brazilskog proizvođača izvoznika.

                  (252)

                  Komisija je odbila tvrdnje tih dvaju brazilskih proizvođača izvoznika u uzorku kako je utvrđeno u nastavku.

                  (253)

                  Prvo, Komisija je za potrebe određivanja potrošnje razmatrala ukupan brazilski uvoz, neovisno o tome što je on uključivao nabavu unutar grupacije. Razlog je tome činjenica da bi, u izostanku takvog uvoza, društva najvjerojatnije nabavljala toplovaljane plosnate proizvode iz drugih izvora dostupnih na slobodnom tržištu Unije, uključujući istovjetni proizvod koji proizvodi industrija Unije.

                  (254)

                  Drugo, prodajni kanali iz Brazila za dio se njegove prodaje ne razlikuju od prodajnih kanala Irana, Rusije i Ukrajine. Svi proizvođači koji surađuju iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine koriste se sličnim prodajnim kanalima te prodaju izravno ili preko povezanog trgovca/uvoznika s poslovnim nastanom unutar ili izvan Unije. Nadalje, u pogledu argumenta da se 60 % uvoza predmetnog proizvoda iz Brazila tijekom razdoblja ispitnog postupka odnosilo na prodaju ili transfere povezanim europskim društvima, da se taj uvoz ne natječe izravno s proizvodima namijenjenima slobodnom tržištu i da je stoga suočen s drukčijim uvjetima tržišnog natjecanja može se napomenuti sljedeće. Dio uvoza predmetnog proizvoda ruskih proizvođača izvoznika isto se tako prodavao povezanim europskih društvima, od čega su dio dalje prerađivala ta povezana europska društva. Stoga se ti proizvođači izvoznici suočavaju s istim uvjetima tržišnog natjecanja.

                  (255)

                  Treće, kako je utvrđeno u tablici 4., Komisija je priznala da su brazilske cijene više od prosječnih cijena Irana, Rusije i Ukrajine. Neovisno o tome, iz tablice 4. vidljivo je i da su brazilske cijene tijekom razmatranog razdoblja, tj. tijekom 2013., 2014., 2015. i razdoblja ispitnog postupka, stalno bile niže od cijena srpskog uvoza.

                  (256)

                  Četvrto, u pogledu argumenta da su se i brazilski proizvođači izvoznici ravnali prema drugim cijenama umjesto da su ih određivali, cijena srpskog proizvođača uvoznika ocijenjena je u kombinaciji s neznatnim obujmom. Stoga se za Brazil ne može donijeti isti zaključak.

                  (257)

                  Peto, kako je već navedeno u tablici 3., obujam brazilskog uvoza iznosio je 608 541 tonu tijekom razmatranog razdoblja, u usporedbi s 354 145 tona srpskog uvoza. U skladu s tim uvoz brazilskih toplovaljanih plosnatih proizvoda bio je više od 70 % veći od srpskog uvoza te je imao tržišni udio od 1,79 % u usporedbi s 1,04 % Srbije. Kao rezultat toga, taj se uvoz ne može smatrati neznatnim.

                  (258)

                  Konačno, u pogledu navoda o drukčijoj kombinaciji proizvoda brazilskih proizvođača izvoznika jasno je da su se njihovi proizvodi izravno natjecali s proizvodima Unije i proizvodima drugih proizvođača izvoznika. Suprotno tvrdnji tog proizvođača izvoznika ispitnim postupkom pokazalo se da su sve vrste predmetnog proizvoda, uključujući vrste koje prodaju brazilski proizvođači izvoznici, proizvodili i prodavali i proizvođači iz Unije. U tom je pogledu Komisija napomenula da su više od 99,9 % svih vrsta proizvoda koje prodaju tri brazilska proizvođača izvoznika tijekom razdoblja ispitnog postupka prodavali i proizvođači iz Unije u uzorku. Nadalje, kumulativna procjena provodi se na razini zemlje za cjelokupni opseg predmetnog proizvoda, a ne samo za određene vrste predmetnog proizvoda.

                  (259)

                  Nakon konačne objave brazilski proizvođač izvoznik CSN ponovio je da se prodajni kanali i cijene uvoza iz Brazila znatno razlikuju od uvoza iz Irana, Rusije i Ukrajine. Kad je riječ o prodajnim kanalima, spomenuo je da njegovo društvo kći Lusosider nije ni trgovac ni obični uvoznik, već korisnik toplovaljanih plosnatih proizvoda. Tvrdio je da situacija društva NLMK Europe nije ista kao situacija u kojoj se nalazi Lusosider. Naveo je i da Lusosider nema jednostavan pristup toplovaljanim plosnatim proizvodima koji se prodaju na tržištu Unije. U pogledu cijena uvoza spomenuo je da kretanje cijena uvoza iz Brazila slijedi isto uzlazno kretanje kao i cijene uvoza iz Srbije.

                  (260)

                  Komisija je odbila te tvrdnje kao neutemeljene. Kad je riječ o prodajnim kanalima, postojala su druga ruska društva kćeri koja su se nalazila u Latviji i Poljskoj, s ruskim matičnim društvom koje nije NLMK, a tijekom RIP-a djelomično su upotrebljavala i u određenoj mjeri prerađivala toplovaljane plosnate proizvode koje su nabavljala od ruskog matičnog društva. Osim toga, unatoč navodu da Lusosider nije imao jednostavan pristup toplovaljanim plosnatim proizvodima koji se prodaju na tržištu Unije, Komisija je tijekom saslušanja obaviještena da se Lusosider tijekom razdoblja ispitnog postupka opskrbljivao iz drugih izvora, kao što su Turska, Tajvan i Rusija. Isto tako, Komisija nema dokaze o tome da proizvođači iz Unije nisu željeli opskrbljivati Lusosider niti je Lusosider dostavio takve dokaze. Usto, kad je riječ o cijenama, Komisija je ponovila da su brazilske cijene tijekom razmatranog razdoblja, tj. tijekom 2013., 2014., 2015. i razdoblja ispitnog postupka (vidjeti uvodnu izjavu (235).), stalno bile niže od cijena srpskog uvoza. Stoga Komisija nije prihvatila zahtjev brazilskog proizvođača izvoznika da se uvoz iz Brazila ne bi trebao kumulativno procijeniti s uvozom iz ostalih triju zemalja.

                  (261)

                  Komisija je stoga zaključila da su za ostale četiri zemlje ispunjeni svi kriteriji iz članka 3. stavka 4. te je stoga uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine kumulativno ispitan za potrebe utvrđivanja štete.

            4.3.2   Obujam i tržišni udio uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine

                  (262)

                  Uvoz u Uniju iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine razvijao se kako slijedi:

                     Tablica 5.

                     Obujam uvoza (u tonama) i tržišni udio

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              BRAZIL

                              Obujam uvoza iz Brazila

                              41 895

                              108 973

                              580 525

                              608 541

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 260.

                                 1 386 .

                                 1 453 .

                              Tržišni udio Brazila

                              0,13 %

                              0,33 %

                              1,65 %

                              1,79 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 253.

                                 1 273 .

                                 1 382 .

                              IRAN

                              Obujam uvoza iz Irana

                              125 202

                              527 161

                              1 015 088

                              1 127 659

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 421.

                                 811.

                                 901.

                              Tržišni udio Irana

                              0,39 %

                              1,59 %

                              2,89 %

                              3,32 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 410.

                                 745.

                                 857.

                              RUSIJA

                              Obujam uvoza iz Rusije

                              1 334 322

                              1 376 412

                              1 714 880

                              1 455 436

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 103.

                                 129.

                                 109.

                              Tržišni udio Rusije

                              4,13 %

                              4,15 %

                              4,88 %

                              4,29 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 101.

                                 118.

                                 104.

                              UKRAJINA

                              Obujam uvoza iz Ukrajine

                              905 397

                              939 545

                              1 084 477

                              1 075 244

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 104.

                                 120.

                                 119.

                              Tržišni udio Ukrajine

                              2,80 %

                              2,84 %

                              3,08 %

                              3,17 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 101.

                                 110.

                                 113.

                              PREDMETNE ZEMLJE

                                 Obujam uvoza iz predmetnih zemalja

                              2 406 816

                              2 952 091

                              4 394 970

                              4 266 880

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 123.

                                 183.

                                 177.

                              Tržišni udio predmetnih zemalja

                              7,45 %

                              8,91 %

                              12,50 %

                              12,57 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 120.

                                 168.

                                 169.

                                 Izvor: Eurostat. Tržišni udjeli utvrđeni su usporedbom obujma uvoza s potrošnjom na slobodnom tržištu Unije kako je iskazana u tablici 2.

                  (263)

                  Iz prethodne tablice vidljivo je da se, u apsolutnom smislu, uvoz iz predmetnih zemalja znatno povećao tijekom razdoblja ispitnog postupka. Usporedno s tim, ukupni tržišni udio njihova uvoza u Uniji povećao se za gotovo 5 postotnih bodova (sa 7,45 % 2013. na 12,57 % ili povećanje od 69 %) tijekom razmatranog razdoblja.

            4.3.3   Cijene uvoza iz predmetnih zemalja i sniženje cijena

                  (264)

                  Komisija je cijene uvoza utvrdila na temelju podataka Eurostata. Ponderirana prosječna cijena uvoza u Uniju iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine razvijala se kako slijedi:

                     Tablica 6.

                     Uvozne cijene (EUR/tona)

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              BRAZIL

                              Prosječna cijena brazilskog dampinškog uvoza

                              461

                              433.

                              386.

                              346.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 94.

                                 84.

                                 75.

                              IRAN

                              Prosječna cijena iranskog dampinškog uvoza

                              454

                              415.

                              369.

                              316.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 91.

                                 81.

                                 70.

                              RUSIJA

                              Prosječna cijena ruskog dampinškog uvoza

                              448

                              431.

                              387.

                              324.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 96.

                                 86.

                                 72.

                              UKRAJINA

                              Prosječna cijena ukrajinskog dampinškog uvoza

                              429

                              415.

                              370.

                              319.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 97

                                 86.

                                 74

                              PREDMETNE ZEMLJE

                                 Prosječna cijena dampinškog uvoza iz predmetnih zemalja

                              442

                              423.

                              378.

                              323.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 96.

                                 86.

                                 73.

                                 Izvor: Eurostat

                  (265)

                  Prosječna cijena uvoza iz predmetnih zemalja smanjila se s 442 EUR/tona 2013. na 323 EUR/tona tijekom razdoblja ispitnog postupka. Tijekom razmatranog razdoblja smanjenje prosječne jedinične cijene dampinškog uvoza iznosilo je 27 %.

                  (266)

                  Komisija je sniženje cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka procijenila uspoređujući:

                              (a)

                              ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda šest proizvođača iz Unije koje su naplaćene nepovezanim kupcima na slobodnom tržištu Unije, prilagođene na razinu franko tvornica; i

                              (b)

                              odgovarajuće ponderirane prosječne cijene CIF na granici Unije po vrsti proizvoda za uvoz koji su proizvođači koji surađuju iz predmetne zemlje izvršili prema prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, uz odgovarajuće prilagodbe za troškove nakon uvoza.

                  (267)

                  Usporedba cijena izvršena je za svaku vrstu proizvoda za transakcije na istoj razini trgovine, nakon potrebnog usklađivanja i odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak prometa proizvođača iz Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka. Glavne prilagodbe odnosile su se na troškove isporuke (u rasponu između 3,4 % i 8,9 % po proizvođaču iz Unije u uzorku), troškove kredita (u rasponu između 0,1 % i 0,4 %) i popuste (u rasponu između 0,1 % i 2 %).

                  (268)

                  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (16)., samo je jedan nepovezani uvoznik dostavio odgovor na upitnik. Na temelju dokaza prikupljenih tijekom provjere tog nepovezanog uvoznika dodan je utvrđeni trošak nakon uvoza od 7 EUR/tona.

                  (269)

                  Na temelju prethodno navedenog utvrđeno je da su dampinškim uvozom većine predmetnih proizvođača izvoznika u uzorku snižene cijene industrije Unije u rasponu između 8,45 % i 17,74 %, kako se može vidjeti u tablici u nastavku. Ni za jedno brazilsko društvo nije utvrđeno sniženje cijena.

                     Tablica 7.

                     Marže sniženja cijena

                              Zemlja

                              Društvo

                              Marže sniženja cijena

                              Brazil

                              ArcelorMittal Brasil S.A i Aperam Inox América do Sul S.A.

                              – 3,30 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              – 6,95 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              – 0,12 %

                              Iran

                              Mobarakeh Steel Company

                              8,45 %

                              Rusija

                              Novolipetsk Steel

                              8,87 %

                              Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              14,0 %

                              PAO Severstal

                              17,74 %

                              Ukrajina

                              Metinvest Group

                              8,45 %

                  (270)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama podnositelj pritužbe i iranski proizvođač izvoznik napomenuli su da informacije navedene u dokumentu s informacijama i u jednom od njegovih priloga nisu dosljedne. Iako je u dokumentu navedeno da za iransko društvo nije utvrđeno sniženje cijena, u posebnom je prilogu za to iransko društvo prikazana marža sniženja cijena od 8,45 %.

                  (271)

                  U odgovoru na te primjedbe Komisija potvrđuje da se u tekstu dokumenta s informacijama netočno uputilo na to iransko društvo i da je marža sniženja cijena u prilogu točna.

                  (272)

                  Nakon konačne objave brazilski proizvođač izvoznik Usiminas tvrdio je da se člankom 3. stavcima 2. i 3. osnovne uredbe od Komisije zahtijeva da provede odgovarajuću analizu učinka dampinškog uvoza na cijene i da razmotri je li došlo do znatnog sniženja cijene. Takva analiza ne bi se trebala ograničiti na jednostavnu matematičku usporedbu, već bi trebala uključivati i dinamičku procjenu kretanja cijena i odnosa između cijena dampinškog uvoza i cijena domaćih istovjetnih proizvoda tijekom razdoblja.

                  (273)

                  Komisija je tu tvrdnju odbacila: najprije je navela ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije na slobodnom tržištu u Uniji u tablici u uvodnoj izjavi (295). Zatim, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (297)., Komisija je izjavila da su proizvođači iz Unije morali slijediti silazno kretanje cijena te znatno smanjiti svoje prodajne cijene, posebno tijekom 2015. i razdoblja ispitnog postupka. Budući da je predmetni proizvod trgovačka roba, proizvođači iz Unije morali su slijediti silazno kretanje cijena. Slične su primjedbe Komisije navedene i u uvodnoj izjavi (387). Nadalje, upućuje i na svoju analizu drugih čimbenika koji zajedno ili zasebno nisu mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza (vidjeti uvodnu izjavu (390).). Komisijina analiza stoga se nije ograničila na jednostavnu matematičku usporedbu. Konačno, brazilski proizvođač izvoznik nije naveo nikakve argumente niti je Komisiji poznato zašto bi takva dodatna analiza pridonijela važnosti analize sniženja cijena kad se uzme u obzir vrsta predmetnog proizvoda.

            4.4   Gospodarsko stanje industrije Unije

      4.4.1   Opće napomene

                  (274)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 5. osnovne uredbe ispitivanje utjecaja dampinškog uvoza na industriju Unije uključivalo je procjenu svih gospodarskih pokazatelja koji su utjecali na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.

                  (275)

                  Makroekonomski pokazatelji (proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, zalihe, rast, tržišni udio, zaposlenost, produktivnost i visina dampinških marži) procijenjeni su na razini cijele industrije Unije. Procjena se temeljila na informacijama koje je dostavio podnositelj pritužbe, a koje su zatim unakrsno provjerene s podatcima koje su dostavili proizvođači iz Unije i dostupnim službenim statističkim podatcima (Eurostat).

                  (276)

                  Analiza mikroekonomskih pokazatelja (prodajne cijene, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja, sposobnost prikupljanja kapitala, plaće i trošak proizvodnje) provedena je na razini proizvođača iz Unije u uzorku. Procjena se temeljila na njihovim informacijama koje su primjereno provjerene.

                  (277)

                  Kako bi osigurala što potpuniju sliku industrije Unije, Komisija je pribavila podatke za cjelokupnu proizvodnju predmetnog proizvoda te utvrdila je li proizvodnja bila namijenjena ograničenoj upotrebi ili slobodnom tržištu. Za neke pokazatelje štete koji se odnose na industriju Unije Komisija je zasebno analizirala podatke koji se odnose na slobodno i ograničeno tržište te je provela komparativnu analizu. Ti su čimbenici sljedeći: prodaja, tržišni udio, jedinične cijene, jedinični trošak, profitabilnost i novčani tok. Međutim, ostali gospodarski pokazatelji mogli su se smisleno ispitati samo upućivanjem na cjelokupnu djelatnost, uključujući ograničenu upotrebu industrije Unije. Ti su čimbenici sljedeći: proizvodnja, kapacitet, iskorištenost kapaciteta, ulaganja, povrat ulaganja, zaposlenost, produktivnost, zalihe i troškovi rada. Za te čimbenike Komisija može provesti smislenu procjenu samo upućivanjem na cjelokupnu djelatnost industrije Unije. Ta je analiza u skladu sa sudskom praksom sudova Unije i WTO-a (14).

            4.4.2   Makroekonomski pokazatelji

      4.4.2.1   Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta

                  (278)

                  Ukupna proizvodnja u Uniji, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:

                     Tablica 8.

                     Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Obujam proizvodnje (u tonama)

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                              72 920 472

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 101.

                                 100

                                 98

                              Proizvodni kapacitet (u tonama)

                              100 667 836

                              100 040 917

                              98 093 841

                              98 162 252

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 99

                                 97.

                                 98.

                              Iskorištenost kapaciteta

                              74,1 %

                              75,5 %

                              76,2 %

                              74,3 %

                                 Izvor: odgovor Eurofera na upitnik

                  (279)

                  Tijekom razmatranog razdoblja obujam proizvodnje industrije Unije blago se smanjio za oko 1,7 milijuna tona (– 2 %).

                  (280)

                  Prijavljeni podatci o kapacitetu odnose se na tehnički kapacitet, što znači da su prilagodbe, koje se smatraju standardima u industriji, uzete u obzir za vrijeme pokretanja, održavanje, uska grla i druga uobičajena zaustavljanja. Proizvodni kapacitet smanjio se tijekom razmatranog razdoblja zbog smanjenja dijela proizvodnog kapaciteta, uglavnom u Belgiji i Italiji.

                  (281)

                  Tijekom razmatranog razdoblja stopa iskorištenosti kapaciteta ostala je relativno stabilna, u rasponu između 74,1 % i 76,2 %.

            4.4.2.2   Obujam prodaje i tržišni udio

                  (282)

                  Obujam prodaje i tržišni udio industrije Unije na slobodnom tržištu tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:

                     Tablica 9.

                     Obujam prodaje i tržišni udio (slobodno tržište)

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Obujam prodaje (u tonama)

                              27 468 243

                              27 910 748

                              27 327 906

                              26 027 000

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 102.

                                 99.

                                 95.

                              Tržišni udio

                              85,1 %

                              84,2 %

                              77,7 %

                              76,7 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 99

                                 91.

                                 90.

                                 Izvor: odgovor Eurofera na upitnik i Eurostat

                  (283)

                  Obujam prodaje industrije Unije na slobodnom tržištu Unije smanjio se za 5 % tijekom razmatranog razdoblja, s 27,5 milijuna tona na 26 milijuna tona.

                  (284)

                  Tijekom razmatranog razdoblja tržišni udio industrije Unije u smislu potrošnje u Uniji smanjio se za više od 8 postotnih bodova, s 85,1 % na 76,7 %. Smanjenje obujma prodaje na slobodnom tržištu Unije i gubitak tržišnog udjela industrije Unije dogodili su se istodobno kad i povećanje potrošnje na slobodnom tržištu Unije, što je pokazatelj pogoršanja konkurentskog položaja proizvođača čelika iz Unije.

                  (285)

                  Ograničeni obujam i tržišni udio u Uniji razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:

                     Tablica 10.

                     Ograničeni obujam na tržištu Unije i tržišni udio

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Ograničeni obujam na tržištu Unije (u tonama)

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                              42 454 866

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 101.

                                 100

                                 100

                              Ukupna proizvodnja industrije Unije (u tonama)

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                              72 920 471

                              % ograničenog obujma u usporedbi s ukupnom proizvodnjom

                              56,9 %

                              56,8 %

                              56,6 %

                              58,2 %

                                 Izvor: odgovor Eurofera na upitnik i Eurostat

                  (286)

                  Ograničeni obujam industrije Unije (koji čine ograničeni transferi i ograničena prodaja na tržištu Unije) na tržištu Unije u apsolutnom su smislu ostali relativno stabilni tijekom razmatranog razdoblja.

                  (287)

                  Udio ograničene upotrebe (izražen kao postotak ukupne proizvodnje) industrije Unije blago se povećao tijekom razmatranog razdoblja, sa 56,9 % 2013. na 58,2 % tijekom razdoblja ispitnog postupka.

            4.4.2.3   Zaposlenost i produktivnost

                  (288)

                  Zaposlenost je izračunana uzimajući u obzir samo zaposlenike koji izravno rade na istovjetnom proizvodu u različitim čeličanama proizvođača iz Unije. Tom su metodom dobiveni točni podatci koje je relativno jednostavno utvrditi.

                  (289)

                  Zaposlenost i produktivnost tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:

                     Tablica 11.

                     Zaposlenost i produktivnost

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Broj zaposlenika
                              (zaposlenost na puno radno vrijeme/zaposlenik)

                              18 632

                              17 739

                              17 829

                              17 722

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 95.

                                 96.

                                 95.

                              Produktivnost (tona/zaposlenik)

                              4 003

                              4 257

                              4 191

                              4 115

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 106.

                                 105.

                                 103.

                                 Izvor: odgovor Eurofera na upitnik

                  (290)

                  Razina zaposlenosti industrije Unije smanjila se tijekom razmatranog razdoblja. Tijekom ispitnog postupka Komisija je utvrdila da je to smanjenje prouzročeno potrebom za sniženjem troškova proizvodnje i povećanjem djelotvornosti s obzirom na povećanje tržišnog natjecanja zbog dampinškog uvoza na tržištu. To je dovelo do smanjenja radne snage za 5 % tijekom razmatranog razdoblja, ne uzimajući u obzir neizravno zapošljavanje. Kao posljedica toga i unatoč blagom smanjenju obujma proizvodnje (– 2 %) tijekom razmatranog razdoblja, povećala se produktivnost radne snage industrije Unije, mjerena kao proizvodnja po zaposleniku godišnje (+ 3 %). To pokazuje da se industrija Unije pokušala prilagoditi promijenjenim uvjetima na tržištu kako bi ostala konkurentna.

            4.4.2.4   Zalihe

                  (291)

                  Razine zaliha proizvođača iz Unije tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:

                     Tablica 12.

                     Zalihe

                              2013

                              2014

                              2015

                              RIP

                              Završne zalihe (u tonama)

                              2 646 989

                              2 653 224

                              2 798 420

                              2 469 667

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 100

                                 106

                                 93

                              Završne zalihe kao postotak proizvodnje

                              3,55 %

                              3,51 %

                              3,75 %

                              3,39 %

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 99

                                 106

                                 95

                                 Izvor: odgovor Eurofera na upitnik

                  (292)

                  Industrija Unije većinu vrsta istovjetnog proizvoda proizvodi na temelju specifičnih narudžbi korisnika. Stoga se zalihe nisu smatrale važnim pokazateljem štete za tu industriju. To je potvrđeno i analizom kretanja završnih zaliha kao postotka proizvodnje. Kako se može prethodno vidjeti, taj je pokazatelj ostao relativno stabilan na otprilike 3,4 % do 3,7 % obujma proizvodnje.

            4.4.2.5   Visina dampinške marže

                  (293)

                  Sve dampinške marže iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine bile su znatno više od razine de minimis. Utjecaj visine stvarnih visokih dampinških marži na industriju Unije nije zanemariv s obzirom na obujam i cijene uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine.

            4.4.2.6   Rast

                  (294)

                  Potrošnja u Uniji (slobodno tržište) povećala se oko 5 % tijekom razmatranog razdoblja, dok se obujam prodaje industrije Unije na slobodnom tržištu Unije smanjio oko 5 %. Industrija Unije stoga je izgubila tržišni udio, za razliku od tržišnog udjela uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine koji se znatno povećao tijekom razmatranog razdoblja.

            4.4.3   Mikroekonomski pokazatelji

      4.4.3.1   Cijene i čimbenici koji utječu na cijene

                  (295)

                  Ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije na slobodnom tržištu u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:

                     Tablica 13.

                     Prodajne cijene na slobodnom tržištu u Uniji

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Prodajna cijena (EUR/tona)

                              498

                              471.

                              427.

                              383.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 95.

                                 86.

                                 77.

                              Jedinični trošak proizvodnje (EUR/tona)

                              511

                              469.

                              431.

                              413.

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 92

                                 84.

                                 81.

                                 Izvor: odgovor na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku

                  (296)

                  Iz prethodne tablice vidljivo je kretanje jedinične prodajne cijene na slobodnom tržištu Unije u usporedbi s odgovarajućim troškom proizvodnje. Prodajne cijene prosječno su bile niže od jediničnog troška proizvodnje, osim 2014. kad se tržište Unije počelo oporavljati te su tržišni udjeli uvoza iz ostalih četiriju predmetnih zemalja bili niži nego u razdoblju ispitnog postupka.

                  (297)

                  Trošak proizvodnje općenito je ostao viši od sniženih prodajnih cijena, osim 2014. Kako bi ograničili gubitak tržišnog udjela i s obzirom na to da je predmetni proizvod trgovačka roba, proizvođači iz Unije morali su slijediti silazno kretanje cijena te znatno smanjiti svoje prodajne cijene, posebno tijekom 2015. i razdoblja ispitnog postupka. Budući da je predmetni proizvod trgovačka roba, proizvođači iz Unije morali su slijediti silazno kretanje cijena.

                  (298)

                  Među proizvođačima u uzorku određeni su toplovaljani plosnati proizvodi od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika za ograničenu potrošnju preneseni ili prodani po transfernim cijenama za daljnju preradu na kraju proizvodnog lanca primjenom različitih politika određivanja cijena (uglavnom na trošak ograničenih transfera i po transfernim cijenama za ograničenu prodaju). Stoga se na temelju kretanja cijena proizvoda za ograničenu upotrebu nije mogao donijeti smislen zaključak.

            4.4.3.2   Troškovi rada

                  (299)

                  Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:

                     Tablica 14.

                     Prosječni troškovi rada po zaposleniku

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Prosječni troškovi rada po zaposleniku (EUR)

                              63 374

                              66 039

                              66 023

                              67 045

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 104.

                                 104.

                                 106.

                                 Izvor: odgovor na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku

                  (300)

                  Tijekom razmatranog razdoblja prosječna plaća po zaposleniku povećala se za 4 %.

            4.4.3.3   Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala

                  (301)

                  Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:

                     Tablica 15.

                     Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Profitabilnost prodaje u Uniji na slobodnom tržištu (% prodajnog prometa)

                              – 2,7 %

                              0,4 %

                              – 0,8 %

                              – 7,8 %

                              Novčani tok (u tisućama EUR)

                              139 285

                              221 982

                              122 723

                              – 79 661

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 159.

                                 88.

                                 – 57.

                              Ulaganja (u tisućama EUR)

                              256 013

                              289 582

                              291 771

                              268 839

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 113.

                                 114.

                                 105.

                              Povrat ulaganja

                              – 3,5 %

                              0,5 %

                              – 1,0 %

                              – 8,5 %

                                 Izvor: odgovor na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku

                  (302)

                  Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije iskazivanjem neto gubitka prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda na slobodnom tržištu u Uniji kao postotka prometa od te prodaje.

                  (303)

                  Profitabilnost se razvijala negativno tijekom razmatranog razdoblja: gubitci su zabilježeni tijekom svih razdoblja, osim 2014. Iako su gubitci 2013. djelomično bili povezani s posljedicama dužničke krize u europodručju, proizvođači čelika iz Unije mogli su se djelomično oporaviti tijekom 2014. i prve polovine 2015. Kako je prikazano u tablici u uvodnoj izjavi (295), tijekom razmatranog razdoblja jedinična prodajna cijena smanjila se za 23 % zbog snažnog pritiska na cijene prouzročenog dampinškim uvozom od druge polovine 2015. nadalje. To je dovelo do znatnoga gubitka od 7,8 % tijekom razdoblja ispitnog postupka, što je najgori rezultat tijekom razmatranog razdoblja.

                  (304)

                  Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje aktivnosti. Kretanje neto novčanog toka slijedilo je slično silazno kretanje profitabilnosti te je postalo negativno i došlo na neodržive razine.

                  (305)

                  Unatoč gubitcima zabilježenima tijekom razmatranog razdoblja, ulaganja (uključujući zamjenu određene proizvodne imovine) ostala su iznad 240 milijuna EUR u svim godinama razmatranog razdoblja. Međutim, ulaganja su tijekom cijelog razdoblja bila na relativno niskoj razini jer su na sposobnost prikupljanja kapitala utjecali gubitci zabilježeni tijekom razmatranog razdoblja (osim male dobiti ostvarene 2014.).

                  (306)

                  Povrat ulaganja je dobit (ili gubitak) izražena u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. Zbog zabilježenih gubitaka povrat ulaganja bio je negativan tijekom razmatranog razdoblja, osim 2014.

            4.4.3.4   Primjedbe u pogledu mikroekonomskih pokazatelja

                  (307)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama ruski proizvođači izvoznici, MMK Group i Severstal Group, te rusko Ministarstvo gospodarskog razvoja naveli su da Komisija u svojoj analizi mikroekonomskih pokazatelja nije primjereno uzela u obzir čimbenik ograničenog tržišta. Ruski proizvođači izvoznici napomenuli su da je Komisija mikroekonomske pokazatelje analizirala samo za slobodno tržište, što je manji tržišni segment, tj. čini samo 41,8 % – 43,1 % proizvodnje predmetnog proizvoda u Uniji. Tvrdili su da će se ispitivanjem mikroekonomskih pokazatelja samo u pogledu slobodnog tržišta Unije vjerojatno prikazati negativnija slika nego prikazivanjem cijelog tržišta istovjetnog proizvoda u EU-u. U tom su pogledu uputili na nalaze iz Izvješća Žalbenog tijela WTO-a u predmetu Sjedinjene Američke Države – Antidampinške mjere na određene toplovaljane proizvode od čelika iz Japana, (15) u kojem se, prema njihovu mišljenju, zahtijeva da se u uravnoteženo i objektivno ispitivanje mikroekonomskih pokazatelja uključi slobodno i ograničeno tržište.

                  (308)

                  Komisija je odbila navod da nije provela uravnoteženo i objektivno ispitivanje mikroekonomskih pokazatelja koje uključuje slobodno i ograničeno tržište.

                  (309)

                  Prvo, svoju je metodologiju objasnila u uvodnoj izjavi (277) u kojoj je navela kako je i kada razlikovala podatke koji se odnose na slobodno i ograničeno tržište.

                  (310)

                  Drugo, tvrdnja da Komisija nije djelovala u skladu s izvješćem Žalbenog tijela WTO-a nije točna. Komisija nije u analizi zanemarila ograničeno tržište. Naprotiv, navela je podatke za ograničeno tržište i razmatrala ih u svojoj analizi kad je bilo primjereno (vidjeti u tom pogledu uvodne izjave od (224) do (225) te uvodne izjave od (285) do (287)).

                  (311)

                  Treće, u ovom se konkretnom predmetu većina ograničenog tržišta sastojala od ograničenih transfera (gotovo 87 % tijekom razdoblja ispitnog postupka), kako je prikazano u tablici u nastavku:

                     Tablica 16.

                     Raščlamba ograničenih transfera i ograničene prodaje

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Ograničeni transferi (u tonama)

                              35 884 971

                              36 155 050

                              35 865 270

                              36 787 755

                              Ograničena prodaja (u tonama)

                              6 533 091

                              6 732 125

                              6 405 801

                              5 667 111

                              Ograničeni obujam na tržištu Unije (u tonama)

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                              42 454 866

                  (312)

                  Ti unutarnji transferi ne ulaze na slobodno tržište jer integrirani proizvođač taj proizvod upotrebljava za daljnju preradu, preoblikovanje ili sastavljanje u okviru integriranog procesa. Za te je unutarnje transfere karakteristično da se ne izdaju trgovački računi i da integrirani proizvođač/korisnik nije zasebna pravna osoba, za razliku od ograničene prodaje. Kao rezultat toga, prodajne cijene za te ograničene transfere ne postoje.

                  (313)

                  Nadalje, za te je ograničene transfere vrlo teško utvrditi profitabilnost ili povrat ulaganja jer se te vrste proizvoda (u okviru ograničenih transfera) dodatno prerađuju unutar društva u različite proizvode od čelika na kraju proizvodnog lanca, bez izdavanja računa za prodaju (što je nužno za određivanje prihoda i jedan od ključnih elemenata za određivanje dobiti).

                  (314)

                  Neovisno o tome, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (41)., različite vrste toplovaljanih plosnatih proizvoda osnovni su materijal za proizvodnju raznih proizvoda od čelika na kraju proizvodnog lanca koji imaju dodanu vrijednost, počevši od hladnovaljanih (16) plosnatih i prevučenih proizvoda od čelika. U tom je pogledu u Privremenoj uredbi o hladnovaljanim plosnatim čeličnim proizvodima podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije navedeno da se „stanje industrije Unije na slobodnom tržištu znatno pogoršalo tijekom razmatranog razdoblja jer su se od 2012. nadalje počeli akumulirati gubitci. Doista, obujam prodaje na slobodnom tržištu Unije smanjio se za 14 %, jedinične prodajne cijene pale su za 19 %, a cijena proizvodnje smanjena je za samo 16 %. Osim toga, industrija Unije izgubila je tržišni udio zbog uvoza iz predmetnih zemalja i morala je smanjiti ulaganja jer je povrat ulaganja stalno bio negativan (17).” Taj je zaključak iz te uvodne izjave potvrđen u konačnoj fazi (18) i još je uvijek relevantan. Ispitni postupak u predmetu hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda (19) proveden je prije razdoblja ispitnog postupka u ovom predmetu. Neovisno o tome, iako je riječ o drukčijem razdoblju ispitnog postupka, iz predmetnih je pokazatelja vidljiva, slično kao za slobodno tržište, negativna slika za hladnovaljane plosnate čelične proizvode, tj. za prvo tržište na kraju proizvodnog lanca za koje se upotrebljavaju ograničeni transferi i prodaja toplovaljanih plosnatih proizvoda.

                  (315)

                  Kao rezultat toga i na temelju prethodnih argumenata Komisija je odbila tvrdnje ruskih proizvođača izvoznika i ruskog Ministarstva gospodarskog razvoja te potvrđuje da je postupala s dužnom pažnjom i osigurala primjereno ispitivanje obaju tržišta.

            4.4.4   Zaključak o materijalnoj šteti

                  (316)

                  Unatoč konkretnim mjerama koje je industrija Unije poduzela kako bi povećala djelotvornost smanjenjem troškova (kao što je smanjenje tjednih sati rada) i čvrstom kontrolom troškova proizvodnje tijekom razmatranog razdoblja, gospodarsko stanje industrije Unije znatno se pogoršalo: gubitci su se povećali s – 2,7 % 2013. na – 7,8 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. Kao rezultat toga, gubitci su se akumulirali tijekom razmatranog razdoblja, osim 2014.

                  (317)

                  Osim toga, unatoč 5-postotnom povećanju potrošnje u Uniji na slobodnom tržištu, obujam prodaje industrije Unije smanjio se 5 %, prodajne jedinične cijene pale su za više od 20 % te se proizvodnja smanjila za 2 %. Nadalje, zaposlenost se smanjila za 5 %. Zbog toga su se i drugi pokazatelji štete razvijali negativno.

                  (318)

                  Posljedice dužničke krize u europodručju 2013. negativno su utjecale na profitabilnost 2013., nakon čega je slijedio umjereni oporavak 2014. Nakon toga su, u konkretnim okolnostima ovog predmeta, proizvođači iz Unije predmetni proizvod uglavnom od druge polovine 2015. prodavali po cijeni nižoj od troškova kako bi zadržali svoj tržišni udio. Svi proizvođači izvoznici iz četiriju predmetnih zemalja prodavali su po dampinškim cijenama te su zbog njihovih cijena u većini slučajeva snižavane cijene proizvođača čelika iz Unije, čime je izvršen znatan pritisak na prodajne cijene industrije Unije.

                  (319)

                  Zbog gubitaka nastalih tijekom razmatranog razdoblja kao posljedice prethodno opisanih čimbenika ostali pokazatelji, kao što su novčani tok i povrat ulaganja, slijedili su isto silazno kretanje kao i pokazatelj profitabilnosti.

                  (320)

                  Objavom dokumenta s informacijama zainteresirane strane obaviještene su da je Komisija zaključila da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. osnovne uredbe te im je pružena prilika da dostave primjedbe.

                  (321)

                  Ruski proizvođači izvoznici (MMK Group i Severstal Group) i rusko Ministarstvo gospodarskog razvoja tvrdili su da Komisija nije mogla utvrditi materijalnu štetu u ovom postupku jer su kineskim postupkom (20) obuhvaćeni potpuno isti predmetni proizvod i de facto potpuno ista razdoblja za procjenu kretanja štete te uzročno-posljedična veza (do lipnja 2016. i čak rujna 2016.). Tvrdili su da je zbog toga snažna povezanost dvaju postupaka dovela do potrebe za usklađivanjem nalaza o šteti i uzročnosti u oba postupka.

                  (322)

                  Brazilski proizvođač izvoznik Usiminas postavio je pitanje i je li se stanje industrije Unije u samo šest mjeseci moglo pogoršati iz stanja u kojem postoji prijetnja štete u stanje materijalne štete, uzimajući u obzir da je u razdobljima ispitnog postupka za kineski postupak i ovaj postupak obuhvaćena druga polovina 2015. Zbog istih je razloga i rusko Ministarstvo gospodarskog razvoja od Komisije zatražilo da ponovno razmotri utvrđivanje materijalne štete nanesene industriji Unije u ovom postupku.

                  (323)

                  Osim toga, Usiminas je tvrdio da se na temelju nekoliko pokazatelja de facto pokazalo stabilno ili tek blago negativno kretanje te da se stoga šteta koju je navodno pretrpjela industrija Unije ne može smatrati materijalnom. U tom je pogledu taj proizvođač izvoznik uputio na blago smanjenje proizvodnje, obujma prodaje i zaposlenosti u Uniji. Nadalje, taj je proizvođač izvoznik tvrdio da je smanjenje tržišnog udjela, iako znatnije, još uvijek bilo malo s obzirom na činjenicu da je industrija Unije zadržala vodeći tržišni udio od 76,7 % tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (324)

                  Komisija je priznala da su trenutačnim ispitnim postupkom obuhvaćeni potpuno isti predmetni i istovjetni proizvod kao u kineskim ispitnim postupcima.

                  (325)

                  Međutim, trenutačnim ispitnim postupkom i kineskim ispitnim postupcima nisu obuhvaćena ista razdoblja relevantna za procjenu kretanja štete i uzročno-posljedične veze. Prije svega, ispitnim postupkom u vezi s dampingom i štetom u ovom ispitnom postupku obuhvaćeno je razdoblje od 1. srpnja 2015. do 30. lipnja 2016., dok je ispitivanjima kretanja relevantnih za procjenu štete obuhvaćeno razdoblje od 1. siječnja 2013. do 30. lipnja 2016. U kineskim ispitnim postupcima ispitnim postupkom u vezi s dampingom, subvencijom i štetom obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2015. do 31. prosinca 2015., dok je ispitivanjem kretanja relevantnih za procjenu štete obuhvaćeno razdoblje od 1. siječnja 2012. do kraja 2015. Iako je točno da postoji šestomjesečno preklapanje razdoblja ispitnog postupka između tih dvaju ispitnih postupaka (razdoblje od 1. srpnja 2015. do 31. prosinca 2015.), damping i šteta utvrđeni su na temelju razdoblja ispitnog postupka i razmatranog razdoblja koja se razlikuju u trenutačnom ispitnom postupku i u kineskim ispitnim postupcima te koja su već određena u skladu s relevantnim odredbama osnovne uredbe i najavljena u Obavijesti o pokretanju postupka. To je jasno objašnjeno u uvodnoj izjavi 115. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/649 (21) („Konačna uredba u pogledu Kine”) u kojoj se navodi: Komisija je smatrala da u ovom slučaju nije moguće zbrojiti dampinški uvoz spajanjem dviju istraga. Pojmom uvoza u pogledu kojeg se „istodobno provodi antidampinški ispitni postupak” u skladu s člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe zahtijeva se da se uvozi obuhvaćeni istim ispitnim postupkom ili uvozi obuhvaćeni dvama različitim ispitnim postupcima obavljaju istodobno te da su njihova razdoblja provođenja ispitnog postupka jednaka ili da se u velikoj mjeri preklapaju. U ovom slučaju oba se ispitna postupka provode u različitim razdobljima i preklapaju se samo šest mjeseci.

                  (326)

                  U ovom je predmetu Komisija zaprimila dostatne dokaze za pokretanje postupka na temelju navoda o stvarnoj šteti, posebno zbog vrlo niskih cijena, tijekom razdoblja ispitnog postupka. Za razliku od toga, kineski predmet odnosi se na prijetnju štete i njime je obuhvaćeno razdoblje ispitnog postupka koje djelomično prethodi razdoblju ispitnog postupka u ovom predmetu, što se ne temelji samo na kretanju cijena i obujma kineskog uvoza, nego i na budućem očekivanom ponašanju kineskih proizvođača izvoznika, posebno s obzirom na postojeće rezervne kapacitete.

                  (327)

                  Na temelju sudske prakse Komisija je obvezna analizirati uzroke različitih čimbenika. U ovom je predmetu zbog uvoza iz četiriju zemalja prouzročena stvarna šteta industriji Unije u razdoblju ispitnog postupka u tom predmetu.

                  (328)

                  Neovisno o toj stvarnoj šteti, kineski uvoz predstavljao je dodatnu prijetnju štete za industriju Unije. Stoga, uzimajući u obzir razliku između tih dvaju razdoblja ispitnog postupka i nalaze utvrđene u ovom ispitnom postupku, prijetnjom štete iz Kine ne može se prekinuti uzročno-posljedična veza u predmetnom slučaju.

                  (329)

                  Komisija je primijetila i da metoda upotrijebljena za izračun marže štete, koja se temelji na sniženju cijena zabilježenom u slučaju društava iz četiriju zemalja, već prema svojoj strukturi uključuje sve uzroke štete koju je Kina mogla prouzročiti uvozu iz tih četiriju zemalja.

                  (330)

                  U pogledu sumnji brazilskog proizvođača izvoznika je li se stanje industrije Unije u samo šest mjeseci moglo pogoršati iz stanja u kojem postoji prijetnja štete u stanje u kojem postoji materijalna šteta Komisija je usporedila razdoblje ispitnog postupka u predmetima u pogledu Kine s razdobljem ispitnog postupka u ovom predmetu te je utvrdila da se stanje industrije Unije doista pogoršalo u tom šestomjesečnom razdoblju. U tom pogledu Komisija, na primjer, upućuje na daljnje smanjenje obujma proizvodnje, prodaje, zaposlenosti i prodajnih cijena proizvođača iz Unije te na pogoršanu negativnu financijsku situaciju (profitabilnost), kako je prikazano u tablici u nastavku.

                     Tablica 17.

                     Usporedba nekih glavnih makroekonomskih i mikroekonomskih pokazatelja između „predmeta u pogledu Kine” i predmeta u pogledu pet zemalja za njihova odnosna razdoblja ispitnog postupka

                              Uvodne izjave

                              2015. (razdoblje ispitnog postupka u kineskom predmetu)

                              RIP

                              Obujam proizvodnje

                              (278)

                              74 718 189

                              72 920 472

                              Iskorištenost kapaciteta

                              (278)

                              76,2 %

                              74,3 %

                              Obujam prodaje na slobodnom tržištu

                              (282)

                              27 327 906

                              26 027 000

                              Tržišni udio proizvođača iz Unije na slobodnom tržištu

                              (282)

                              77,7 %

                              76,7 %

                              Zaposlenost

                              (289)

                              17 829

                              17 722

                              Prodajne cijene

                              (295)

                              427

                              383.

                              Gubitci proizvođača iz Unije u uzorku

                              (301)

                              – 0,8 %

                              – 7,8 %

                  (331)

                  U pogledu navoda da se na temelju nekoliko pokazatelja de facto pokazalo stabilno ili tek blago negativno kretanje te da se stoga šteta koju je navodno pretrpjela industrija Unije nije mogla smatrati materijalnom Komisija je uputila na daljnje pogoršanje glavnih pokazatelja štete, kako je utvrđeno u uvodnim izjavama od (316). do (319). Komisija je utvrdila da je to pogoršanje bilo dovoljno kako bi se stanje industrije Unije moglo smatrati stanjem u kojem postoji materijalna šteta.

                  (332)

                  Nakon konačne objave ruski proizvođači izvoznici (MMK Group i Severstal Group) osporili su nalaz Komisije o materijalnoj šteti na temelju sljedećih razloga:

                              —

                              industrija Unije ostvarila je dobit od 8,6 % u razdoblju od siječnja do ožujka 2017. (vidjeti uvodnu izjavu (425).).

                              —

                              Uredbom kojom su uvedene antidampinške pristojbe u ispitnom postupku u pogledu toplovaljanih plosnatih proizvoda od čelika iz Kine (22), 6. travnja 2017. konačno je utvrđeno da do 31. prosinca 2015. nije bilo materijalne štete za industriju Unije u odnosu na predmetni proizvod. Nadalje, nije bilo materijalne štete do 1. siječnja 2016. te je profitabilnost industrije Unije ponovno iznosila 2 % u razdoblju od 1. srpnja do 31. prosinca 2016. (vidjeti i uvodnu izjavu (425).).

                              —

                              Sličnu je primjedbu dostavio brazilski proizvođač izvoznik Usiminas (23) koji je tvrdio da „želi pokazati da se usporedbom (24) ne pojašnjuje je li se stanje industrije Unije moglo u
                                    samo šest mjeseci
                                  pogoršati iz situacije u kojoj je postojala prijetnja štete u situaciju u kojoj je došlo do materijalne štete.”

                              —

                              Umjereno pogoršanje gospodarskih pokazatelja od 2015. do RIP-a (vidjeti tablicu u uvodnoj izjavi (330).) ne može se procijeniti kao materijalno.

                  (333)

                  Komisija je te argumente odbila zbog sljedećih razloga:

                              —

                              kako je navedeno u uvodnoj izjavi (426)., u skladu s člankom 6. stavkom 1. osnovne uredbe zaključak o šteti donesen je na temelju provjerenih podataka za RIP. S druge strane, prikupljanje i provjera podataka iz razdoblja nakon RIP-a provedeni su u okviru analize interesa Unije. U tablici u uvodnoj izjavi (301). prikazani su veliki gubitci od 2013. nadalje (s iznimkom 2014.).
                              Čak i uzmu li se u obzir podatci iz razdoblja nakon RIP-a, industrija Unije i dalje je u štetnom stanju: dobit ostvarena u razdoblju od srpnja do prosinca 2016. i od siječnja do ožujka 2017. ne može nadoknaditi uzastopna razdoblja velikih gubitaka. Nadalje, analiza štete temelji se na velikom broju čimbenika, a profitabilnost je samo jedan od njih;

                              —

                              kad je riječ o uredbi kojom su uvedene antidampinške pristojbe za hladnovaljane plosnate čelične proizvode iz Kine, Komisija je uputila na svoje argumente iz uvodne izjave (325)., a posebno na činjenicu da se trenutačnim ispitnim postupkom i ispitnim postupcima u Kini ne obuhvaćaju ista razdoblja relevantna za procjenu kretanja štete i uzročno-posljedične veze;

                              —

                              kad je riječ o pogoršanju gospodarskih pokazatelja, Komisija je ponovila da su se pogoršali svi glavni pokazatelji, što je za posljedicu imalo dodatna smanjenja obujma proizvodnje, prodaje, zaposlenosti i prodajnih cijena proizvođača iz Unije te pogoršanu negativnu financijsku situaciju (profitabilnost). To se samo po sebi može smatrati pokazateljem materijalne štete.

                  (334)

                  Na temelju prethodno navedenog Komisija je zaključila da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. osnovne uredbe.

            5.   UZROČNOST

                  (335)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 6. osnovne uredbe Komisija je ispitala je li šteta nanesena industriji Unije prouzročena dampinškim uvozom iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine. Komisija je u skladu s člankom 3. stavkom 7. osnovne uredbe ispitala i postoje li drugi poznati čimbenici koji su istodobno mogli uzrokovati štetu industriji Unije. Komisija je osigurala da se dampinškom uvozu ne pripisuje druga moguća šteta prouzročena čimbenicima koji nisu dampinški uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine.

                  (336)

                  Komisija je razmotrila sljedeće čimbenike: gospodarsku krizu, proizvođače iz Unije koji nisu dovoljno konkurentni, uvoz iz trećih zemalja, utjecaj stanja jednog talijanskog proizvođača čelika na sliku štete, rezultate izvozne prodaje proizvođača iz Unije, „prekomjeran kapacitet” europske industrije čelika i odnos cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda na tržištu Unije, s jedne strane, te cijena sirovina i toplovaljanih plosnatih proizvoda u svijetu, s druge strane.

            5.1   Učinci dampinškog uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine

                  (337)

                  Prodajne cijene proizvođača izvoznika prosječno su se smanjile sa 442 EUR/tona 2013. na 323 EUR/tona tijekom razdoblja ispitnog postupka (– 27 %). Stalnim snižavanjem svoje jedinične prodajne cijene tijekom razmatranog razdoblja proizvođači izvoznici iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine mogli su povećati svoj tržišni udio sa 7,45 % 2013. na 12,57 % u razdoblju ispitnog postupka, kako je prikazano u tablici u uvodnoj izjavi (262). U usporedbi s prethodnim godinama, 2015. i u razdoblju ispitnog postupka znatno se povećao i obujam uvoza iz predmetnih zemalja.

                  (338)

                  Komisija je utvrdila da je povećanjem obujma i naglim smanjenjem cijena uvoza iz predmetnih zemalja tijekom razmatranog razdoblja prouzročena šteta industriji Unije. Zbog toga su, suočeni s agresivnom strategijom određivanja cijena proizvođača izvoznika iz predmetnih zemalja, i proizvođači iz Unije morali sniziti cijene i proizvode prodavati uz gubitak kako bi zadržali određenu razinu obujma prodaje i tržišnog udjela. To je, posljedično, negativno utjecalo na profitabilnost industrije koja je tijekom razdoblja ispitnog postupka pala na neodrživu razinu od – 7,8 %.

                  (339)

                  S obzirom na vremensku podudarnost, s jedne strane, razine dampinškog uvoza po cijenama koje su se stalno smanjivale i, s druge strane, smanjenja obujma prodaje i pada cijena industrije Unije koji su doveli do gubitaka Komisija je zaključila da je dampinškim uvozom prouzročena materijalna šteta industriji Unije.

            5.2   Učinci drugih čimbenika

      5.2.1   Gospodarska kriza

                  (340)

                  Komisija je utvrdila da su posljedice dužničke krize u europodručju negativno utjecale na rezultate industrije čelika u Uniji 2013. Međutim, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (303)., Komisija je zaključila i da se industrija Unije počela oporavljati tijekom 2014. i u prvoj polovini 2015.

                  (341)

                  Točnije, tržište se počelo oporavljati od učinaka krize uz relativno stabilnu, čak i sve veću potražnju od 2014. nadalje. Kao rezultat toga, od 2014. industrija Unije mogla je ostvariti veće koristi od oporavka tržišta. Međutim, jeftini uvoz postupno se povećavao i industriji Unije oduzeo tržišne udjele. Stalni pritisak uvoza počeo se u potpunosti osjećati od druge polovine 2015., odnosno početka razdoblja ispitnog postupka.

                  (342)

                  Stoga je, uzimajući u obzir oporavak tržišta Unije, što je dokazano povećanjem potrošnje na slobodnom tržištu Unije tijekom razmatranog razdoblja (vidjeti tablicu u uvodnoj izjavi 226.), Komisija zaključila da je dužnička kriza u europodručju imala negativan utjecaj uglavnom u godini 2013. koja je obuhvaćena razmatranim razdobljem i prije razdoblja ispitnog postupka. Međutim, ona nije pridonijela materijalnoj šteti utvrđenoj tijekom razdoblja ispitnog postupka.

            5.2.2   Uvoz iz trećih zemalja

      5.2.2.1   Kina

                  (343)

                  Obujam uvoza i tržišni udio (u obujmu ukupnog u voza) iz Kine razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:

                     Tablica 18.

                     Obujam, jedinične cijene i tržišni udjeli iz Kine

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Kina

                              Obujam uvoza iz Kine

                              336 028

                              592 104

                              1 519 304

                              1 578 848

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 176

                                 452

                                 470

                              Jedinične uvozne cijene iz Kine

                              505

                              463

                              404

                              339

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 92

                                 80

                                 67

                              Tržišni udio

                              1,04 %

                              1,79 %

                              4,32 %

                              4,65 %

                              Udio u ukupnom obujmu uvoza u Uniju

                              6,97 %

                              11,32 %

                              19,41 %

                              19,98 %

                                 Izvor: Eurostat

                  (344)

                  Kako je utvrđeno u prethodnoj tablici, uvoz iz Kine povećao se za 370 % tijekom razmatranog razdoblja, dok se uvoz iz trećih zemalja, osim Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine (uključujući Kinu) povećao za samo 51 %. Nadalje, usporedbom apsolutnih podataka o uvozu primijećeno je sljedeće:

                              —

                              Kina je, zajedno s Rusijom i Ukrajinom, bila jedan od tri najveća izvoznika na tržište Unije tijekom razdoblja 2013.–2015.,

                              —

                              Kina je bila najveći izvoznik u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (345)

                  Nadalje, kineske cijene snižene su 2013. sa 505 EUR/tona na 339 EUR/tona tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (346)

                  Na temelju sudske prakse Komisija je obvezna analizirati uzroke različitih čimbenika. U ovom je ispitnom postupku zbog uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine prouzročena stvarna šteta industriji Unije u razdoblju ispitnog postupka u ovom predmetu. Neovisno o ovom ispitnom postupku, u kontekstu ispitnog postupka o istom proizvodu koji se uvozi iz Kine Komisija je zaključila da postoji uzročno-posljedična veza između kineskog dampinškog uvoza i prijetnje materijalne štete za industriju Unije (posebno tijekom druge polovine 2015.) (25).

                  (347)

                  Iako ispitnim postupkom u pogledu Kine i ovim ispitnim postupkom nisu obuhvaćena ista razdoblja relevantna za procjenu kretanja štete i uzročno-posljedične veze, kao prvo, postoji preklapanje od šest mjeseci razdoblja ispitnog postupka između tih dvaju ispitnih postupaka (razdoblje od 1. srpnja 2015. do 31. prosinca 2015.). Drugo, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 59. Konačne uredbe o Kini (26), obujam kineskog uvoza dodatno se povećao (za 8,5 %) u prvoj polovini 2016. (773 275 tona), u odnosu na prvu polovinu 2015. (712 390 tona). Nadalje, kako je utvrđeno u tablici u uvodnoj izjavi (343), obujam uvoza iz Kine tijekom razdoblja ispitnog postupka nije bio neznatan. Treće, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 93. Konačne uredbe o Kini, „proizvođači izvoznici iz Kine primijenili su agresivno određivanje cijena na tržištu Unije, posebno u drugoj polovini 2015. i prvoj polovini 2016. Ako se ne poduzmu nikakve mjere i uzimajući u obzir veliki postojeći višak kapaciteta u industriji čelika u Kini, uključujući višak predmetnog proizvoda, proizvođači izvoznici iz Kine mogli bi zadržati agresivnu cjenovnu strategiju snižavanjem svojih prodajnih cijena na najnižu razinu.”

                  (348)

                  Zbog svih tih razloga, a posebno zbog obujma kineskog uvoza koji nije neznatan i agresivnog određivanja cijena kineskih proizvođača izvoznika, kineskim uvozom moglo se pridonijeti i materijalnoj šteti utvrđenoj u ovom ispitnom postupku.

                  (349)

                  S druge strane, ne može se pretpostaviti da je kineski uvoz bio jedini uzrok pogoršanog stanja industrije Unije. Ako bi se, hipotetski, uklonio učinak kineskog uvoza, uvoz iz četiriju zemalja još bi uvijek bio neovisan uzrok sam po sebi. Točnije, razina uvoza tijekom razdoblja ispitnog postupka iz četiriju predmetnih zemalja (4,2 milijuna tona tijekom razdoblja ispitnog postupka) puno je znatnija i gotovo tri puta viša od razine kineskog uvoza tijekom razdoblja ispitnog postupka (1,6 milijuna tona tijekom razdoblja ispitnog postupka).

                  (350)

                  Nadalje, smatralo se da kineski proizvođači izvoznici određuju cijene na tržištu Unije, ali to kinesko određivanje cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda samo po sebi nije bilo odlučujući čimbenik. Naprotiv, i uvozom iz četiriju zemalja s njihovim znatnim obujmom i tržišnim udjelom snižene su cijene na tržištu Unije. Bez tog usklađivanja s agresivnom cjenovnom politikom iz tih četiriju zemalja ne bi došlo do štete.

                  (351)

                  Stoga je Komisija zaključila da se uvozom iz Kine vjerojatno pridonijelo materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije. Međutim, time nije prekinuta uzročno-posljedična veza između štete prouzročene industriji Unije i dampinškog uvoza iz ostalih četiriju zemalja zbog njegova znatnog obujma i relativno niskih cijena.

                  (352)

                  Nadalje, tim četirima zemljama nisu pripisani svi učinci kineskog izvoza jer se u razini uklanjanja štete u obzir uzimaju samo učinci dampinškog uvoza iz tih četiriju zemalja (vidjeti uvodnu izjavu (554)).

            5.2.2.2   Ostale zemlje

                  (353)

                  Obujam uvoza i tržišni udio (u obujmu ukupnog u voza) iz trećih zemalja razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:

                     Tablica 19.

                     Obujam, jedinične cijene i tržišni udjeli iz trećih zemalja (isključujući Kinu)

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Turska

                              Obujam uvoza iz Turske

                              1 001 157

                              473 194

                              667 119

                              824 099

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 47

                                 67

                                 82

                              Jedinične uvozne cijene iz Turske

                              462

                              452

                              397

                              344

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 98

                                 86

                                 74

                              Tržišni udio

                              3,10 %

                              – 1,43 %

                              1,90 %

                              2,43 %

                              Udio u ukupnom obujmu uvoza u Uniju

                              20,76 %

                              9,00 %

                              8,45 %

                              10,4 %

                              Ukupno (sve ostale zemlje osim Brazila, Irana, Rusije, Ukrajine i Kine)

                              Obujam uvoza iz svih ostalih zemalja

                              2 081 103

                              1 684 531

                              1 914 137

                              2 057 998

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 81

                                 92

                                 99

                              Jedinične uvozne cijene iz svih ostalih zemalja

                              478

                              461

                              423

                              365

                                 Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 97

                                 89

                                 76

                              Tržišni udio

                              6,44 %

                              5,08 %

                              5,44 %

                              6,07 %

                              Udio u ukupnom obujmu uvoza u Uniju

                              43,16 %

                              32,22 %

                              24,24 %

                              26,04 %

                                 Izvor: Eurostat

                  (354)

                  Jedan je brazilski proizvođač izvoznik tvrdio da je diskriminirajuće što Turska nije obuhvaćena ovim ispitnim postupkom. Taj je proizvođač izvoznik tvrdio da je obujam turskog uvoza tijekom razmatranog razdoblja bio veći od brazilskog te da su i turske uvozne cijene bile niže od uvoznih cijena iz Brazila. Zbog tih je razloga ta zainteresirana strana navela da je turski uvoz bio glavni uzrok štete koju je industrija Unije možda pretrpjela i da je podnositelj pritužbe pogrešno odbacio utjecaj turskog uvoza.

                  (355)

                  U pogledu tvrdnje o diskriminaciji Komisija je napomenula da je podnositelj pritužbe u svojoj pritužbi dostavio prima facie dokaze da turski proizvođači izvoznici nisu imali dampinške cijene predmetnog proizvoda na tržištu Unije. S druge strane, sličnim se izračunima za Brazil i ostale predmetne zemlje upućivalo na to da je uvoz iz tih zemalja doista bio dampinški, što je potvrđeno ovim ispitnim postupkom.

                  (356)

                  U pogledu moguće štete prouzročene uvozom iz Turske Komisija je utvrdila da se obujam uvoza iz Turske smanjio tijekom razmatranog razdoblja. Stoga, čak i ako se uvozom iz Turske pridonijelo šteti prouzročenoj industriji Unije, on nije mogao biti uzrok sve većih negativnih kretanja utvrđenih u analizi štete. Nadalje, turske uvozne cijene (344 EUR/tona, vidjeti tablicu u uvodnoj izjavi (353).) u prosjeku su više od prosječnih uvoznih cijena iz predmetnih zemalja, kako je utvrđeno u tablici u uvodnoj izjavi 264. i nisu bile dampinške na temelju dokaza prima facie dostavljenih u pritužbi (vidjeti uvodnu izjavu (355).). Zbog tih je razloga Komisija zaključila da turskim uvozom nije prekinuta uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza iz četiriju zemalja i materijalne štete koja je njime prouzročena industriji Unije.

                  (357)

                  U pogledu obujma uvoza iz ostalih trećih zemalja Komisija ga je usporedila s uvozom iz četiriju predmetnih zemalja. Napomenula je da je uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine činio veliku većinu ukupnog uvoza (4 266 881 tona) u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka i da se njegov obujam povećao za 77 % tijekom razmatranog razdoblja. Tijekom razdoblja ispitnog postupka njegov je tržišni udio iznosio 12,58 %. Za razliku od toga, ukupan obujam iz svih ostalih zemalja činio je samo 3 636 846 tona i njegov je tržišni udio iznosio 10,72 % tijekom istog razdoblja. Kako je utvrđeno u tablici u uvodnoj izjavi (353)., ukupan obujam iz svih ostalih zemalja, osim Kine, iznosio je samo 2 057 998 tona, a tržišni udio 6,07 %.

                  (358)

                  Nadalje, prosječne uvozne cijene iz ostalih trećih zemalja (365 EUR/tona za sve ostale treće zemlje, vidjeti prethodnu tablicu 14.) bile su više od prosječnih uvoznih cijena iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine (323 EUR/tona tijekom razdoblja ispitnog postupka, vidjeti uvodnu izjavu (265).). Stoga je Komisija zaključila da obujmom uvoza iz ostalih trećih zemalja nije prekinuta uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine te štete nanesene industriji Unije.

                  (359)

                  Na temelju sudske prakse Komisija je obvezna analizirati uzroke različitih čimbenika. U ovom je ispitnom postupku zbog uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine prouzročena stvarna šteta industriji Unije u razdoblju ispitnog postupka. Neovisno o ovom ispitnom postupku i uzimajući u obzir ove nalaze o obujmu i cijenama utvrđenima u uvodnim izjavama (357). i (358)., uvozom iz svih ostalih zemalja, osim Kine, nije prekinuta uzročno-posljedična veza u predmetnom slučaju te je on mogao imati tek marginalni, ako i ikakav, utjecaj na sliku štete.

            5.2.3   Rezultati izvozne prodaje industrije Unije

                  (360)

                  Obujam izvoza proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijao se kako slijedi:

                     Tablica 20.

                     Obujam izvoza proizvođača iz Unije u uzorku

                              2013.

                              2014.

                              2015.

                              RIP

                              Obujam izvoza nepovezanim kupcima

                              2 379 035

                              2 777 446

                              2 409 721

                              2 075 670

                              Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 117

                                 101

                                 87

                              Prosječna cijena (EUR/tona)

                              463

                              459

                              391

                              357

                              Indeks (2013. = 100)

                                 100

                                 99

                                 84

                                 77

                                 Izvor: odgovor na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku

                  (361)

                  Obujam izvozne prodaje proizvođača iz Unije u uzorku smanjio se za 13 % tijekom razmatranog razdoblja. Cijene su se znatno snizile, za 23 % tijekom razmatranog razdoblja.

                  (362)

                  Izvozna prodaja proizvođača iz Unije u uzorku činila je oko 25 % njihove ukupne prodaje na slobodnom tržištu tijekom razdoblja ispitnog postupka. Osim toga, sniženje izvoznih cijena slijedilo je, u smislu postotaka, jednako kretanje kao prodajne cijene proizvođača iz Unije na tržištu Unije.

                  (363)

                  Komisija je zaključila da se rezultatima izvozne prodaje proizvođača iz Unije pridonijelo šteti industrije Unije. Međutim, utvrđeno je da tim čimbenikom nije prekinuta uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza i materijalne štete nanesene industriji Unije zbog istih razloga koji su navedeni u uvodnim izjavama (350). i (351)., tj. zbog znatnog obujma i relativno niskih cijena uvoza iz četiriju zemalja te jer je njegov utjecaj bio samo marginalan.

            5.2.4   Specifično stanje jednog talijanskog proizvođača iz Unije

                  (364)

                  Jedna je zainteresirana strana tvrdila da je uključivanjem talijanskog proizvođača Ilva u podatke o šteti narušena slika štete. Tvrdila je da su se stvarna proizvodnja i prodaja talijanskog proizvođača znatno smanjili tijekom razmatranog razdoblja zbog razloga koji nisu povezani s uvozom iz predmetnih zemalja.

                  (365)

                  Prvo, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (215)., definicija i analiza industrije Unije temelje se na cijeloj industriji Unije, uključujući tog talijanskog proizvođača. Stoga ne bi bilo primjereno tog proizvođača isključiti iz definicije industrije Unije. U tom se kontekstu činjenicom da je taj talijanski proizvođač smanjio svoju stvarnu proizvodnju (za manje od 700 000 tona) tijekom razmatranog razdoblja ne može u potpunosti objasniti smanjenje ukupnih razina proizvodnje industrije Unije (– 1,7 milijuna tona). Neki su proizvođači iz Unije mogli povećati svoju stvarnu proizvodnju tijekom razmatranog razdoblja, ali neki (primjerice Ilva) nisu. Jednako se obrazloženje primjenjuje na podatke o prodaji.

                  (366)

                  Osim toga, Ilva je proizvođač iz Unije koji nije u uzorku i, kao takav, nije utjecao na zabilježena kretanja mikroekonomskih pokazatelja. U tom je pogledu Komisija napomenula da su svi proizvođači iz Unije u uzorku zabilježili gubitke tijekom razdoblja ispitnog postupka. To je u skladu s nalazom da je industrija Unije u cjelini pretrpjela štetu.

                  (367)

                  Nadalje, i utjecaj specifičnog stanja jednog talijanskog proizvođača na ukupnu sliku industrije Unije bio je ograničen. Unatoč činjenici da je taj talijanski proizvođač smanjio svoju proizvodnju i obujam prodaje, drugi su proizvođači iz Unije mogli proizvoditi i prodavati relativno više i popuniti prazninu koju je stvorio taj talijanski proizvođač. Neovisno o tome, ti proizvođači iz Unije nisu imali izbora, nego su morali slijediti razinu cijena koja je određena dampinškim uvozom kako bi izbjegli daljnji gubitak tržišnog udjela.

                  (368)

                  Nadalje, činjenica da su određeni proizvođači iz Unije ostvarili relativno bolje rezultate na tržištu Unije od drugih može biti rezultat različitih čimbenika, ali ne utječe na zaključak da je industrija Unije u cjelini pretrpjela štetu prouzročenu dampinškim uvozom.

                  (369)

                  Stoga je Komisija zaključila da je utjecaj jednog talijanskog proizvođača bio ograničen i da on nije pridonio šteti prouzročenoj industriji Unije.

            5.2.5   Prekomjerni kapacitet europske industrije čelika i prekomjerni kapacitet industrije čelika u svijetu

                  (370)

                  Neke su zainteresirane strane tvrdile da šteta industriji EU-a nije prouzročena uvozom iz predmetnih zemalja, nego prekomjernim kapacitetom proizvođača iz Unije. Kako bi potkrijepile svoju tvrdnju, te su strane uputile na Komisijin Akcijski plan za čelik.

                  (371)

                  Komisija je odbila taj argument. Iako u svijetu postoji problem u pogledu prekomjernog kapaciteta industrije čelika (27), uključujući na tržištu Unije, Komisija je utvrdila da su tri tvornice (28) industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja znatno smanjile svoj stvarni obujam proizvodnje. Na svjetskoj razini obujam proizvodnje proizvođača iz Unije smanjio se za 2 %, kako je utvrđeno u tablici u uvodnoj izjavi (278).

                  (372)

                  Kako je prikazano u tablici u uvodnoj izjavi (301)., profitabilnost se znatno pogoršala te su tijekom razdoblja ispitnog postupka zabilježeni rekordni gubitci. U skladu s tim, vidljivo je da ne postoji izravna veza između relativno stabilnih podataka o proizvodnji i kapacitetu, s jedne strane, i povećanja gubitaka, s druge strane, uzimajući u obzir spremnost industrije Unije da se prilagodi promijenjenim tržišnim uvjetima kako bi ostala konkurentna.

                  (373)

                  Stoga je Komisija zaključila da prekomjernim kapacitetom europske industrije čelika nije prekinuta uzročno-posljedična veza.

                  (374)

                  U pogledu dodatnog argumenta da je štetu za industriju Unije uzrokovao prekomjerni kapacitet toplovaljanih plosnatih proizvoda u svijetu, tablica u nastavku daje teoretski prikaz rezervnih kapaciteta sirovog čelika i stvarne razine proizvodnje u Brazilu, Iranu, Ukrajini i Rusiji.

                     Tablica 21.

                     Kapaciteti sirovog čelika i stvarne razine proizvodnje istovjetnog proizvoda u Brazilu, Iranu, Ukrajini i Rusiji (u tisućama tona)

                              Zemlja

                              Kapacitet sirovog čelika procijenjen za godinu 2015. (29)

                              Proizvodnja sirovog čelika 2015. (30)

                              Teoretski višak kapaciteta 2015. (29)
                                  (30)

                              Stvarna proizvodnja toplovaljanih plosnatih proizvoda 2014.

                              Stvarna proizvodnja toplovaljanih plosnatih proizvoda 2015.

                              Brazil

                              49 220

                              33 256

                              15 964

                              14 229

                              13 388

                              Iran

                              28 850

                              16 146

                              12 704

                              8 276

                              7 872

                              Rusija

                              90 000

                              70 898

                              19 102

                              26 898

                              27 509

                              Ukrajina

                              42 500

                              22 968

                              19 532

                              7 867

                              6 314

                  (375)

                  Zbog tih su prekomjernih kapaciteta započele dampinške prakse iz svih predmetnih zemalja.

                  (376)

                  Stoga je Komisija zaključila da se prekomjernim kapacitetima u svijetu ne prekida uzročno-posljedična veza u specifičnim okolnostima ovog predmeta. U ovom je predmetu prekomjerni kapacitet, de facto, jedan od razloga za dampinške prakse predmetnih zemalja.

            5.2.6   Proizvođači iz Unije koji nisu dovoljno konkurentni

                  (377)

                  Neke su zainteresirane strane tvrdile da proizvođači iz Unije nisu dovoljno konkurentni zbog relativno visokih troškova energije (uglavnom električne energije). Druga je zainteresirana strana tvrdila da industriju Unije obilježava manjak ulaganja i inovacija.

                  (378)

                  Kad je riječ o troškovima energije, iako je važna, energija nije glavna troškovna komponenta u proizvodnji predmetnog proizvoda. Na temelju nedavne specijalizirane studije Komisija je utvrdila da su se tijekom razdoblja 2010. – 2015. europske cijene električne energije smanjile za 12 %. Kao rezultat toga, Unija je postala regija s četvrtom najnižom razinom cijene električne energije u svijetu (31). Stoga se ne može tvrditi da su proizvođači iz Unije u tom pogledu u nepovoljnom položaju. Treće, ti argumenti o troškovima električne energije nisu u skladu s činjenicom da je industrija Unije još uvijek mogla ostvariti dobit od oko 0,4 % 2013. te tijekom razdoblja 2007. – 2011., kad bi taj nepovoljan položaj u pogledu troškova isto tako postojao.

                  (379)

                  U pogledu navodnog manjka ulaganja i inovacija Komisija je tijekom ispitnog postupka utvrdila da su tijekom razmatranog razdoblja još uvijek izvršena ulaganja veća od 240 milijuna EUR (vidjeti uvodnu izjavu (305).). U pogledu navoda da industrija Unije nije bila inovativna ta zainteresirana strana nije dostavila nikakve dokaze u potporu toj tvrdnji.

                  (380)

                  Stoga je Komisija odbila tvrdnju da industrija Unije nije bila dovoljno konkurentna i zaključila da tim čimbenicima nije prouzročena šteta industriji Unije.

            5.2.7   Niske cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda na tržištu Unije zbog niskih cijena sirovina i/ili niskih cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda u svijetu

                  (381)

                  Jedan je brazilski proizvođač izvoznik tvrdio da su niske cijene sirovina u proizvodnji čelika, posebno željezne rude, dovele do smanjenja tržišnih cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda na tržištu Unije. Ukrajinski proizvođač izvoznik tvrdio je da navodni učinak na cijene na domaćem tržištu Unije nije prouzročen uvozom iz predmetnih zemalja, nego općenitim silaznim kretanjem cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda u svijetu.

                  (382)

                  Komisija je analizirala cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda i kretanje cijena sirovina za toplovaljane plosnate proizvode za razmatrano razdoblje.

                  (383)

                  Komisija je tijekom ispitnog postupka potvrdila da su cijene sirovina pale između 2012. i razdoblja ispitnog postupka. Na primjer, cijena željezne rude smanjila se s oko 141 USD/MT na 52 USD/MT, što je smanjenje od više od 60 %.

                  (384)

                  Međutim, kad je analizirala trošak proizvodnje najvećeg proizvođača iz Unije u uzorku, Komisija je utvrdila da je utjecaj tih sve nižih cijena sirovina znatno manji od zabilježenog kretanja cijena. Na primjer, ulazni troškovi za najvažnije sirovine činili su oko 70 % njegovih ukupnih troškova proizvodnje 2013., ali su još uvijek bili na oko 60 % njegovih ukupnih troškova proizvodnje tijekom razdoblja ispitnog postupka. Iz toga je bilo vidljivo da ne postoji izravna veza između pada cijena sirovina i smanjenja troška proizvodnje toplovaljanih plosnatih proizvoda.

                  (385)

                  Nadalje, trošak proizvodnje industrije Unije ukupno se smanjio za 19 % (vidjeti uvodnu izjavu (295).), što nije bio samo rezultat nižeg troška sirovine, nego i povećanja djelotvornosti koje su proizvođači iz Unije ostvarili kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (290). Osim toga, prosječne uvozne cijene smanjile su se za veći postotak tijekom istog razdoblja, tj. za 27 % (vidjeti uvodnu izjavu (265).).

                  (386)

                  U poštenim tržišnim uvjetima industrija Unije mogla bi zadržati svoje razine prodajnih cijena kako bi ostvarila koristi od smanjenja troškova i ponovno ostvarila profitabilnost. Međutim, proizvođači iz Unije morali su slijediti kretanje cijena na tržištu Unije i isto tako smanjiti svoje cijene. Tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvođači iz Unije bili su prisiljeni prodavati po cijenama nižima od troškova kako bi izbjegli daljnje smanjenje svojeg tržišnog udjela. Stoga je Komisija odbila tvrdnju da se smanjenjem cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda i sirovina u svijetu pridonijelo šteti koju je pretrpjela industrija Unije.

            5.3   Zaključak o uzročnosti

                  (387)

                  Uzročno-posljedična veza utvrđena je između dampinškog uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine, s jedne strane, i štete koju je pretrpjela industrija Unije, s druge strane. Postojala je vremenska podudarnost između oštrog povećanja obujma dampinškog uvoza po prodajnim cijenama iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine koje su se stalno smanjivale i pogoršanja rezultata Unije, posebno od druge polovine 2015. Industrija Unije nije imala drugog izbora nego slijediti razinu cijena koja je određena dampinškim uvozom kako bi izbjegla daljnji gubitak tržišnog udjela. To je dovelo do gubitaka. Kao rezultat toga, industrija Unije nije mogla ostvariti koristi od oporavka potrošnje u Uniji te je bila prisiljena svoje proizvode prodavati na tržištu Unije po cijenama nižima od svojih troškova.

                  (388)

                  Komisija je utvrdila da su ostali čimbenici koji su mogli utjecati na stanje industrije Unije sljedeći: uvoz iz trećih zemalja, rezultati izvozne prodaje proizvođača iz Unije te prekomjerni kapacitet europske industrije čelika i prekomjerni kapacitet industrije čelika u svijetu.

                  (389)

                  Ukratko, Komisija je smatrala da se nijednim argumentom koje su nakon objave dokumenta s informacijama zainteresirane strane istaknule u pogledu ostalih čimbenika nisu mogli izmijeniti nalazi kojima je utvrđena uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza i materijalne štete koju je industrija Unije pretrpjela tijekom RIP-a.

                  (390)

                  Nadalje, Komisija je zaključila da se tim čimbenicima zajedno ili odvojeno nije mogla prekinuti uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza i materijalne štete utvrđene za industriju Unije i da je dampinški uvoz iz predmetnih zemalja ostao glavni uzrok štete zbog sljedećih razloga. Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (357)., uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine činio je veliku većinu ukupnog uvoza (4 266 881 tona) u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka te se njegov obujam povećao za 77 % tijekom razmatranog razdoblja. Osim toga, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (362)., izvozna prodaja proizvođača iz Unije u uzorku čini tek manji dio (25 %) ukupne prodaje na slobodnom tržištu, dok su prekomjerni kapaciteti u tim četirima predmetnim zemljama upravo jedan od razloga za dampinške prakse na tržištu Unije.

                  (391)

                  Za neke od poznatih čimbenika, osim dampinškog uvoza, odnosno gospodarsku krizu, stanje jednog konkretnog talijanskog proizvođača, proizvođače iz Unije koji nisu konkurentni i niske cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda na tržištu Unije zbog niskih cijena sirovina i/ili niskih cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda u svijetu, utvrđeno je da nisu prouzročili štetu industriji Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (392)

                  Strane su obaviještene o tim nalazima u okviru dokumenta s informacijama. Zainteresirane strane dostavile su primjedbe koje su razmotrene u sljedećim uvodnim izjavama. Komisija je te primjedbe uzela u obzir pri donošenju konačne odluke.

                  (393)

                  Ruski proizvođači izvoznici MMK Group i Severstal Group tvrdili su da bi se nalazima iz Konačne uredbe o Kini očito prekinula navodna uzročno-posljedična veza između uvoza iz predmetnih zemalja i pogoršanja stanja industrije Unije između 1. srpnja 2015. i 30. lipnja 2016. U tom su pogledu uputili na znatan i brz rast obujma kineskog uvoza od 2015. do kraja razdoblja ispitnog postupka u okviru trenutačnog postupka te na daljnje silazno kretanje kineskih uvoznih cijena (– 33 %), kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 161. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2016/1778 (32) („Privremena uredba o Kini”). Ti su ruski proizvođači izvoznici posebno uputili na uvodne izjave 178. do 182., 184. i 188. Privremene uredbe o Kini kao dokaz da je kineski uvoz bio uzrok pogoršanog stanja u razdoblju od srpnja 2015. do lipnja 2016., a ne uvoz iz predmetnih zemalja. Nadalje, slično primjedbama ruskih proizvođača izvoznika, rusko Ministarstvo gospodarskog razvoja tvrdilo je da je kineski uvoz bio odlučujući čimbenik koji je negativno utjecao na stanje industrije Unije, a ne uvoz iz predmetnih zemalja. Nakon konačne objave istu su tvrdnju ponovili ti proizvođači izvoznici i rusko Ministarstvo industrije i trgovine.

                  (394)

                  Komisija je odbila te argumente. Uvodne izjave na koje upućuju ruski proizvođači izvoznici odnose se na razdoblje 2012. – 2015., a ne na razmatrano razdoblje u okviru trenutačnog postupka. Isto vrijedi za silazno kretanje kineskih uvoznih cijena. U tom pogledu Komisija upućuje na objašnjenja iz uvodne izjave 325. i ponavlja da ne postoji proturječnost između ovog predmeta i predmeta u pogledu Kine. Naime, Komisija je zaključila da je uvoz iz Kine mogao pridonijeti materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (349)., ali da time nije prekinuta uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza iz predmetnih zemalja i materijalne štete utvrđene tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (395)

                  Rusko Ministarstvo gospodarskog razvoja tvrdilo je i da je, za razliku od proizvođača iz Unije, udio troškova sirovina za ruske proizvođače u ukupnom trošku proizvodnje činio više od 60 % 2015. Stoga je sniženje cijena sirovina dovelo do većeg smanjenja cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda ruskih proizvođača izvoznika, nego proizvođača iz Unije. Stoga se očekivalo da bi Komisija taj element trebala primjereno ocijeniti za potrebe ovog postupka. Osim toga, rusko Ministarstvo tvrdilo je da su izvozne cijene industrije Unije bile znatno niže od njezina prosječnog jediničnog troška proizvodnje i da bi i izostanak profitabilnosti u izvoznim rezultatima industrije Unije mogao biti čimbenik koji je prouzročio štetu industriji Unije. Stoga je rusko Ministarstvo od Komisije zatražilo da ponovno razmotri utvrđivanje uzročnosti u trenutačnom postupku. Nakon konačne objave istu je tvrdnju u pogledu izvoznih rezultata industrije Unije ponovilo rusko Ministarstvo industrije i trgovine.

                  (396)

                  U pogledu argumenata ruskog Ministarstva o cijenama sirovina Komisija je uputila na uvodne izjave (381). i dalje, u kojima je utvrdila da, u pogledu proizvođača iz Unije, ne postoji izravna veza između pada cijena sirovina i smanjenja troška proizvodnje toplovaljanih plosnatih proizvoda. De facto, da je smanjenje cijena sirovina dovelo do većeg sniženja cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda ruskih proizvođača izvoznika nego proizvođača iz Unije, to se trebalo odraziti u domaćoj i izvoznoj cijeni ruskog proizvođača. Međutim, Komisija je utvrdila da je ruski proizvođač izvoznik svoje proizvode na tržištu EU-a prodavao po dampinškim cijenama.

                  (397)

                  U pogledu izostanka profitabilnosti u izvoznim rezultatima industrije Unije Komisija je uputila na uvodnu izjavu (360). i dalje. Nije samo potvrdila da su se prodajne cijene izvezenog obujma znatno snizile, nego i da izvozni obujam proizvođača iz Unije u uzorku nije činio više od 25 % njihove ukupne prodaje na slobodnom tržištu tijekom razdoblja ispitnog postupka (vidjeti uvodnu izjavu (362).). Stoga je Komisija zaključila da se rezultatima izvozne prodaje marginalno pridonijelo šteti industrije Unije, ali da tim čimbenikom nije prekinuta uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza i materijalne štete nanesene industriji Unije.

                  (398)

                  Nadalje, brazilski proizvođač izvoznik CSN naveo je da su na točnost procjene uzročnosti negativno utjecali i. uključivanje uvoza grupacije ArcelorMittal Group u procjenu štete; i ii. proturječnost između nalaza ovog predmeta u pogledu učinaka uvoza iz Kine i zaključaka Komisije u usporednom antidampinškom ispitnom postupku u pogledu uvoza toplovaljanih plosnatih proizvoda iz Kine. U pogledu uključivanja uvoza grupe ArcelorMittal Group CSN je tvrdio da je taj uvoz činio svjesnu i zlonamjernu odluku unutar grupacije. Brazilski proizvođač izvoznik Usiminas dostavio je slične primjedbe, navodeći da se većina uvoza iz Brazila odnosila na ograničenu prodaju/ograničene transfere, posebno iz društva ArcelorMittal Brazil u ArcelorMittal u Europi. U pogledu učinaka Kine CSN se nije složio sa zaključcima u uvodnoj izjavi (349). u kojima se navodi da kineskim uvozom nije prekinuta uzročno-posljedična veza između štete koju je pretrpjela industrija Unije i uvoza iz četiriju predmetnih zemalja. U tom je pogledu taj brazilski proizvođač izvoznik uputio na povećanje kineskog uvoza, po dodatno sniženim cijenama, koji se povećao puno brže nego uvoz iz četiriju predmetnih zemalja.

                  (399)

                  Komisija je odbila te tvrdnje. U pogledu uključivanja uvoza koji je ArcelorMittal Group ostvario od svojih društava kćeri u Brazilu prema povezanim društvima u Uniji Komisija je napomenula da se, nakon što je zaključila da su ispunjeni kriteriji za kumulativnu procjenu učinka dampinškog uvoza u skladu s člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe, analiza uzročnosti treba provesti u pogledu četiriju predmetnih zemalja zajedno. Kako je objašnjeno u poglavlju 4.3.1., uvjeti za kumulativnu procjenu ispunjeni su za Brazil, Rusiju, Iran i Ukrajinu. Stoga se u ovom predmetu pitanje štete koju je prouzročila sama Unija odnosi na to je li uvoz koji je industrija Unije ostvarila iz Brazila bio takav da se njime mogla prekinuti uzročno-posljedična veza između štete i kumulativnog dampinškog uvoza. U tom je pogledu Komisija napomenula da je uvoz grupe ArcelorMittal Group tijekom RIP-a činio samo 5,8 % ukupnog uvoza iz četiriju predmetnih zemalja. Na temelju toga zaključila je da se tako niskim obujmom nije mogla prekinuti uzročno-posljedična veza između utvrđenih dampinga i štete. Njegov je utjecaj na štetu bio marginalan.

                  (400)

                  U pogledu tvrdnje o kineskom uvozu Komisija je uputila na uvodnu izjavu (394). Čak i da je točno da se kineski uvoz povećavao brže od uvoza iz četiriju predmetnih zemalja, razina uvoza tijekom razdoblja ispitnog postupka iz predmetnih zemalja (4,2 milijuna tona) gotovo je tri puta viša od razine kineskog uvoza tijekom razdoblja ispitnog postupka (1,6 milijuna tona tijekom razdoblja ispitnog postupka). Stoga je, kako je već prethodno navedeno, Komisija zaključila da je uvoz iz Kine mogao pridonijeti materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (349), ali da time nije prekinuta uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza iz predmetnih zemalja i materijalne štete utvrđene tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (401)

                  Brazilski proizvođač izvoznik Usiminas tvrdio je da Komisija nije utvrdila postojanje uzročno-posljedične veze između štete i uvoza toplovaljanih plosnatih proizvoda iz Brazila. Usiminas je tvrdio da bi trebalo biti jasno da brazilski uvoz, zbog svojeg malog obujma i relativno visokih cijena, jednostavno nije mogao imati navedene štetne učinke na industriju Unije. Usiminas je tvrdio i da se, čak i ako se zbroji uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine, njegov obujam ne može smatrati „znatnim” u skladu s člankom 3. stavkom 3. osnovne uredbe. Točnije, kombinirani tržišni udio Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine iznosio je tijekom razdoblja ispitnog postupka najviše 12,58 %, što je prenisko da bi se njime prouzročila šteta kad se uzme u obzir da je tijekom razmatranog razdoblja industrija Unije zadržala tržišni udio od više od 75 %. Osim toga, Usiminas je naveo da se, na temelju podataka navedenih u dokumentu s informacijama, pad profitabilnosti Unije i povećanje obujma kombiniranog uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine nisu dogodili u isto vrijeme. U tom je pogledu Usiminas, na primjer, tvrdio da je većina znatnih gubitaka u smislu profitabilnosti zabilježena između 2015. i razdoblja ispitnog postupka, kad se kombinirani tržišni udio uvoza iz predmetnih zemalja povećao za samo 0,08 %. Konačno, zatražio je od Komisije da objasni kako se stanje uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine moglo u tolikoj mjeri promijeniti u tako kratkom razdoblju da je uvoz koji nije mogao predstavljati prijetnju štete postao uzrok stvarne materijalne štete nanesene industriji Unije.

                  (402)

                  Prvo, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (261)., Komisija je zaključila da su uvjeti za kumulativnu procjenu učinaka uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine ispunjeni u skladu s člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe. Sve su dampinške marže utvrđene u pogledu uvoza iz tih zemalja, kako je naveden u odjeljku 3. „Damping”, bile iznad praga de minimis i, stoga, nisu bile neznatne.

                  (403)

                  Drugo, Komisija je odbila tvrdnju da se obujam iz predmetnih zemalja ne može smatrati „znatnim” u smislu članka 3. stavka 3. osnovne uredbe. Kombinirani tržišni udio Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine iznosio je 7,45 % tijekom 2013. i dosegao 12,58 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. Obujam uvoza iz tih zemalja, u apsolutnom smislu, znatno se povećao tijekom razmatranog razdoblja, sa 2,4 milijuna tona tijekom 2013. na 4,3 milijuna tona tijekom razdoblja ispitnog postupka. S druge strane, tržišni udio industrije Unije smanjio se sa 85,1 % na 76,7 % tijekom istog razdoblja, čime se upućuje na pogoršanje konkurentskog položaja proizvođača čelika iz Unije.

                  (404)

                  Treće, točno je da se kombinirani tržišni udio uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine povećao za samo 0,08 % tijekom 2015. i razdoblja ispitnog postupka. Međutim, tijekom istog razdoblja cijene uvoza iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine isto su tako znatno pale za 10 %, 14 %, 16 % odnosno 14 %, što je još jedan element koji se mora uzeti u obzir pri utvrđivanju je li dampinški uvoz iz predmetnih zemalja bio uzrok materijalne štete nanesene industriji Unije.

                  (405)

                  Konačno, u pogledu tvrdnje da obujam uvoza iz predmetnih zemalja nije predstavljao prijetnju štete u uvodnoj izjavi 188. Privremene uredbe o Kini u tom se kontekstu navodi da je „vjerojatno da je uvoz iz Brazila, Irana, Rusije, Srbije i Ukrajine doprinio prijetnji materijalne štete” (33). Ta je izjava potvrđena u uvodnoj izjavi 116. Konačne uredbe o Kini (34).

                  (406)

                  Osim toga, u analizi uzročnosti iz uvodnih izjava (337). do (339). jasno se objašnjava i dokazuje zašto je uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine postao uzrok materijalne štete za industriju Unije. S obzirom na vremensku podudarnost i uzimajući u obzir razinu dampinškog uvoza po cijenama koje su se stalno smanjivale te smanjenje obujma prodaje i pad cijena industrije Unije koji su doveli do gubitaka Komisija je zaključila da je dampinškim uvozom prouzročena materijalna šteta industriji Unije.

                  (407)

                  Osim toga, Usiminas je tvrdio da je svaka šteta koju je industrija Unije pretrpjela tijekom razdoblja ispitnog postupka barem djelomično bila posljedica činjenice da su se učinci gospodarske recesije osjećali i tijekom cijelog razmatranog razdoblja. Tvrdio je i da je uvoz iz Kine i Turske, uz visoke troškove energije u Unije, bio puno vjerojatniji uzrok navodne štete od uvoza iz Brazila.

                  (408)

                  Komisija je odbila te tvrdnje kako slijedi. U pogledu argumenta da je gospodarska recesija barem djelomično bila uzrok štete Komisija je tijekom ispitnog postupka zaključila da, iako je dužnička kriza u europodručju imala negativan utjecaj tijekom 2013., njome nije prouzročena materijalna šteta utvrđena tijekom razdoblja ispitnog postupka (vidjeti uvodnu izjavu (342).).

                  (409)

                  U pogledu argumenta da su drugi čimbenici (uvoz iz Kine i Turske te visoki troškovi energije) bili puno vjerojatniji uzrok štete koju je industrija Unije navodno pretrpjela od uvoza iz Brazila može se utvrditi sljedeće:

                              (a)

                              uvoz iz Kine: kako je utvrđeno u uvodnim izjavama (343). do (349)., Komisija je zaključila da se, uzimajući u obzir njegov obujam i cijene, kineskim uvozom moglo pridonijeti materijalnoj šteti utvrđenoj u ispitnom postupku, ali da njime nije prekinuta uzročno-posljedična veza između štete prouzročene industriji Unije i dampinškog uvoza iz četiriju drugih zemalja.

                              (b)

                              uvoz iz Turske: kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (356)., uvoz iz Turske smanjio se tijekom razmatranog razdoblja. Stoga, čak i ako se uvozom iz Turske pridonijelo šteti prouzročenoj industriji Unije, on nije mogao biti uzrok sve većih negativnih kretanja utvrđenih u analizi štete.

                              (c)

                              visoki troškovi energije: u tom kontekstu Komisija upućuje na uvodnu izjavu (378). Ne može se tvrditi da su proizvođači iz Unije u pogledu tih troškova u relativno nepovoljnom položaju. Zbog sniženja cijena električne energije tijekom razdoblja 2010. – 2015. Unija je postala regija s četvrtom najnižom cijenom električne energije u svijetu.

                  (410)

                  Komisija je smatrala da se nijednim argumentom koji su zainteresirane strane iznijele nakon objave dokumenta s informacijama nisu mogli izmijeniti nalazi kojima je utvrđena uzročno-posljedična veza između dampinškog uvoza i materijalne štete koju je industrija Unije pretrpjela tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (411)

                  Nakon konačne objave brazilsko društvo CSN tvrdilo je da bi učinak grupacije ArcelorMittal Group na štetu trebalo razdvojiti i razlikovati od uvoza iz Brazila. Stoga bi ispitni postupak u odnosu na Brazil trebalo zaustaviti jer bi se tržišni udio dampinškog uvoza smanjio ispod praga de minimis u izostanku uvoza grupacije ArcelorMittal Group, što bi se smatralo štetom koju je prouzročila sama Unija.

                  (412)

                  Komisija je odbila tu tvrdnju. Čak i kad bi Komisija odvojila uvoz grupacije ArcelorMittal Group, preostali uvoz iz Brazila zasigurno ne bi bio zanemariv. Nadalje, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (399)., nakon što se zaključi da su ispunjeni kriteriji za kumulativnu procjenu učinka dampinškog uvoza u skladu s člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe, analiza uzročnosti treba se provesti u pogledu četiriju predmetnih zemalja zajedno.

                  (413)

                  Stoga je, na temelju prethodno navedenog, Komisija zaključila da je materijalna šteta nanesena industriji Unije prouzročena dampinškim uvozom iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine. Ostalim poznatim čimbenicima koji su u isto vrijeme, samostalno ili zajedno, utjecali na stanje industrije Unije nije prekinuta uzročno-posljedična veza.

            6.   INTERES UNIJE

      6.1   Uvodne napomene

                  (414)

                  U skladu s člankom 21. osnovne uredbe Komisija je ispitala može li jasno zaključiti da u ovom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije. Posebno je razmotrila potrebu za uklanjanjem učinaka štetnog dampinga koji narušava trgovinu i ponovnim uspostavljanjem učinkovitog tržišnog natjecanja. Pri utvrđivanju interesa Unije u obzir su uzeti interesi svih uključenih strana, uključujući interese industrije Unije, uvoznika i korisnika.

                  (415)

                  U dokumentu s informacijama strane su obaviještene o Komisijinim nalazima o interesu Unije. Zainteresirane strane dostavile su primjedbe koje su razmotrene u sljedećim uvodnim izjavama. Nadalje, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (28). i dalje, Komisija je prikupila i dodatne informacije o razvoju događaja nakon RIP-a. Nakon objave dokumenta s informacijama posjetila je niz korisnika, udruženja i proizvođača iz Unije, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (29). Komisija je primjedbe strana i dodatno prikupljene informacije o razvoju događaja nakon RIP-a uzela u obzir pri donošenju svoje konačne odluke o interesu Unije te se o njima raspravlja u sljedećim uvodnim izjavama.

                  (416)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama podnositelj pritužbe tvrdio je da ima snažne zadrške u pogledu Komisijine ocjene podataka za razdoblje nakon RIP-a za potrebe utvrđivanja interesa Unije. Podnositelj pritužbe tvrdio je da razdoblje nakon RIP-a ne može biti osnova za narušavanje očitih zaključaka koji se moraju donijeti na temelju podataka za RIP. Osim toga, tvrdio je da je, ako je Komisija odlučila ocijeniti podatke za razdoblje nakon RIP-a, trebala razmotriti i razdoblje nakon ožujka 2017. jer su „podatci za drugo tromjesečje 2017. najbolji dokaz što bi se dogodilo u slučaju neuvođenja mjera (35)”.

                  (417)

                  Nadalje, nakon objave dokumenta s informacijama Komisija je od članova Konzorcija, proizvođača izvoznika i Misije Brazila pri Europskoj uniji zaprimila primjedbe koje se odnose na potrebu za razmatranjem važnih promjena nakon razdoblja RIP-a. Većina zaprimljenih primjedbi odnosila se na kretanje cijena, posebno na to da su se cijene predmetnog i istovjetnog proizvoda znatno povećale nakon razdoblja ispitnog postupka.

                  (418)

                  U pogledu argumenata podnositelja pritužbe osnovno je načelo da se, u skladu s člankom 6. stavkom 1. osnovne uredbe, informacije o razdoblju nakon razdoblja ispitnog postupka uobičajeno ne uzimaju u obzir. Neovisno o tome, Komisija je napomenula da se, u kontekstu utvrđivanja postojanja interesa Unije u skladu s člankom 21. stavkom 1. osnovne uredbe, informacije o razdoblju nakon razdoblja ispitnog postupka mogu uzeti u obzir (36). Ocjenom podataka za razdoblje nakon RIP-a obuhvaćeno je najdulje moguće razdoblje nakon razdoblja ispitnog postupka. Zainteresiranim stranama poslana su naknadna pitanja za razdoblje nakon ožujka 2017. te su i ti odgovori uzeti u obzir.

                  (419)

                  Razvoj događaja nakon RIP-a na koji se upućuje, a posebno znatno povećanje cijena predmetnog i istovjetnog proizvoda te manjak određenih vrsta proizvoda na tržištu, relevantni su za procjenu interesa Unije u uvođenju primjerenih mjera, posebno s obzirom na specifične okolnosti ovog predmeta. Stoga je Komisijina odluka da, iznimno, istraži taj razvoj događaja nakon RIP-a u razdoblju od srpnja 2016. i ožujka 2017. (i nakon ožujka 2017.) u kontekstu procjene interesa Unije bila opravdana i primjerena.

            6.2   Interes industrije Unije

                  (420)

                  Industrija Unije nalazi se u nekoliko država članica (Ujedinjena Kraljevina, Francuska, Njemačka, Češka, Slovačka, Italija, Luksemburg, Belgija, Poljska, Nizozemska, Austrija, Finska, Švedska, Portugal, Mađarska i Španjolska) te zapošljava oko 18 000 osoba koje izravno rade na istovjetnom proizvodu u različitim čeličanama proizvođača iz Unije (vidjeti uvodnu izjavu 289.).

                  (421)

                  Sedamnaest proizvođača iz EU-a surađivalo je tijekom ispitnog postupka. Jedan se talijanski proizvođač protivio pokretanju ispitnog postupka.

                  (422)

                  Kako je prikazano u uvodnoj izjavi (387)., cijela se industrija Unije suočila s pogoršanjem svojeg stanja, posebno od druge polovine 2015. te je na nju negativno utjecao dampinški uvoz. Točnije, pokazatelji štete koji se odnose na financijske rezultate proizvođača iz Unije u uzorku, kao što je profitabilnost, bili su jako pogođeni.

                  (423)

                  Nadalje, očekuje se da bi se uvođenjem konačnih antidampinških pristojbi ponovno uspostavili pošteni uvjeti trgovine na tržištu Unije, čime bi se omogućio oporavak industrije Unije. To bi dovelo do poboljšanja profitabilnosti industrije Unije prema razinama koje se smatraju potrebnima za tu kapitalno intenzivnu industriju. Industrija Unije pretrpjela je materijalnu štetu prouzročenu dampinškim uvozom iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine.

                  (424)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Komisija je dodatne upitnike o razdoblju nakon RIP-a poslala šestorima proizvođačima iz Unije u uzorku. Odgovore na upitnik o razdoblju nakon RIP-a dostavilo je svih šest proizvođača iz Unije te je podnositelj pritužbe obaviješten da će službe Komisije provjeriti relevantne podatke na terenu.

                  (425)

                  Podatcima za razdoblje nakon RIP-a prikupljenima kod šest proizvođača iz Unije u uzorku pokazalo se da se profitabilnost svakog pojedinog proizvođača iz Unije razlikovala. U prosjeku su, tijekom RIP-a, proizvođači iz Unije u uzorku zabilježili gubitke od – 7,8 %. Tijekom razdoblja nakon RIP-a od srpnja do prosinca 2016. i od siječnja do ožujka 2017. profitabilnost je iznosila 2 % odnosno 8,6 %. Ti su postotci ponderirani prosječni podatci o profitabilnosti prije oporezivanja svih proizvođača iz Unije u uzorku, kako je prikazano u njihovim odnosnim računima dobiti i gubitka, izraženi kao postotak od njihove prodaje u Uniji nepovezanim kupcima.

                  (426)

                  Komisija ponavlja da je, u skladu s člankom 6. stavkom 1. osnovne uredbe, zaključak o šteti donesen na temelju provjerenih podataka za RIP. S druge strane, podatci za razdoblje nakon RIP-a prikupljeni su i provjereni samo u okviru analize interesa Unije. Iz tablice u uvodnoj izjavi (301). bili su vidljivi veliki gubitci i negativni novčani tokovi od 2013. nadalje.

                  (427)

                  Na temelju dodatnih zaprimljenih informacija Komisija je utvrdila da se općom procjenom kretanja dobiti i troškova u razdobljima nakon RIP-a ne mogu ublažiti negativna kretanja utvrđena za druge pokazatelje štete niti nadoknaditi veliki gubitci u četiri uzastopna razdoblja.

                  (428)

                  Stoga je Komisija zaključila da bi uvođenje konačnih antidampinških pristojbi bilo u interesu industrije Unije.

            6.3   Interes uvoznika

                  (429)

                  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (8)., svih sedam uvoznika koji su se javili bili su članovi Konzorcija i protivili su se uvođenju mjera u ovom konkretnom ispitnom postupku.

                  (430)

                  Nepovezanom uvozniku u uzorku djelatnosti povezane s predmetnim proizvodom činile su između 5 % i 10 % ukupnog prometa tijekom razdoblja ispitnog postupka. On se protivio mogućem uvođenju antidampinških mjera jer je smatrao da bi to moglo dovesti do daljnjeg smanjenja ili obustave uvoza predmetnog proizvoda.

                  (431)

                  Komisija je napomenula da je, kako je utvrđeno u uvodnim izjavama 453. i 458., uvozom toplovaljanih plosnatih proizvoda iz zemalja osim Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine tijekom prvih mjeseci 2017. donekle nadoknađen obujam koji je uvezen iz predmetnih zemalja prije pokretanja ovog ispitnog postupka. Stoga je Komisija zaključila da uvođenje mjera ne bi imalo znatan negativan učinak na cijene uvoznika, ali da će oni morati promijeniti izvore, što će dovesti do dodatnih troškova za te uvoznike.

            6.4   Interes korisnika

      6.4.1   Uvod

                  (432)

                  Toplovaljani plosnati proizvodi od čelika upotrebljavaju se kao industrijski proizvedeni toplovaljani plosnati proizvodi koje krajnji korisnici kupuju za razne primjene, među ostalim za građevinarstvo (proizvodnja čeličnih cijevi), brodogradnju, plinske spremnike, tlačne posude i energetske vodove.

                  (433)

                  Korisnici se natječu s vertikalno integriranim povezanim društvima industrije Unije na tržištima predmetnog proizvoda na kraju proizvodnog lanca. Predmetni proizvod/istovjetni proizvod troškovna je stavka za različite korisnike i oni ga prerađuju.

                  (434)

                  Konzorcij je dostavio nekoliko podnesaka u različitim fazama ispitnog postupka. Osim toga, na njegov su zahtjev održana tri saslušanja.

                  (435)

                  Marcegaglia Carbon Steel Spa, (dalje u tekstu „Marcegaglia”), društvo s poslovnim nastanom u Italiji koje prerađuje predmetni proizvod/istovjetni proizvod i, među ostalim, proizvodi cijevi i druge proizvode od čelika na kraju proizvodnog lanca te koje je član Konzorcija, dostavilo je odgovor na upitnik kao član Konzorcija. Kao i za ostale korisnike, predmetni proizvod/istovjetni proizvod i za tog je korisnika troškovna stavka. Samo društvo Marcegaglia godišnje troši između 2,9 i 4,4 milijuna tona predmetnog proizvoda/istovjetnog proizvoda. Uvozi između 1,6 i 2,4 milijuna tona proizvoda iz predmetnih zemalja i ostalih trećih zemalja. U potpunosti je surađivalo tijekom ispitnog postupka; dostavilo je odgovor na upitnik, nakon čega je kod njega obavljen posjet radi provjere i dostavilo je sve informacije koje je Komisija zatražila tijekom ispitnog postupka.

                  (436)

                  Nadalje, korisnici koji nisu članovi Konzorcija, posebno baltički i poljski korisnici, dostavili su primjedbe tek nakon pokretanja predmeta, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (17). Izrazili su svoje protivljenje pokretanju ovog ispitnog postupka. Nadalje, primjedbe u kojima se protive pokretanju postupka dostavili su i Konfederacija poslodavaca Latvije te Udruženje strojarskih i metaloprerađivačkih industrija Latvije. Iako je tijekom ovog ispitnog postupka od tih zainteresiranih strana zatražena daljnja suradnja, one nisu dostavile nikakve dodatne primjedbe, čak ni nakon objave dokumenta s informacijama.

                  (437)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama podnositelj pritužbe tvrdio je da je analiza interesa Unije narušena jer je usmjerena samo na neintegrirane korisnike koji se oslanjaju na izvoz i koji su ostvarivali (i dalje ostvaruju) koristi od nabave dampinškog ulaznog materijala. Istodobno je tvrdio da Komisija nije uzela u obzir interese drugih društava korisnika, odnosno korisnika koji su povezani s proizvođačima iz Unije, i drugih korisnika koji se zbog različitih razloga ne mogu oslanjati na uvoz. U tom je pogledu tvrdio da je neuvođenje mjera imalo nepovoljan učinak na korisnike povezane s proizvođačima iz Unije koji se moraju natjecati s korisnicima koji se oslanjaju na dampinški uvoz.

                  (438)

                  Kako je navedeno u uvodnim izjavama (28). i (29)., nakon objave dokumenta s informacijama Komisija je nastavila tražiti i provjeravati sve informacije koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. U tu je svrhu poslala dodatne upitnike o razdoblju nakon RIP-a 74 korisnicima (uključujući članove Konzorcija, korisnike povezane s proizvođačima iz Unije i druge korisnike koji se zbog različitih razloga ne mogu oslanjati na uvoz) i 12 udruženja korisnika.

                  (439)

                  Odgovore na upitnik o razdoblju nakon RIP-a Komisiji je dostavilo 25 korisnika/servisnih centara:

                              —

                              jedanaest članova Konzorcija (37), koji čine 33 % svih članova Konzorcija, ispunilo je odgovor na upitnik o razdoblju nakon RIP-a. Oni se protive uvođenju mjera.

                              —

                              tri korisnika povezana s proizvođačima izvoznicima ispunila su odgovor na upitnik. Oni se protive uvođenju mjera.

                              —

                              devet korisnika povezanih s proizvođačima iz Unije ispunilo je upitnik o razdoblju nakon RIP-a. Suglasni su s uvođenjem mjera.

                              —

                              dva korisnika koja nisu povezana s proizvođačima iz Unije ispunila su upitnik o razdoblju nakon RIP-a. Suglasni su s uvođenjem mjera.
                              Od 25 odgovora na upitnik nakon RIP-a, njih 14 u potpunosti su ispunili korisnici.

                  (440)

                  Nadalje, dva od dvanaest udruženja korisnika dostavila su dodatne informacije.

                  (441)

                  U tom je pogledu podnositelj zahtjeva tvrdio da je Komisija trebala zaključiti da nema učinka na korisnike uzimajući u obzir nisku razinu suradnje zbog sljedećih razloga: samo je nekoliko korisnika odgovorilo na početni upitnik, razina odgovora korisnika na velik broj upitnika nakon RIP-a bila je niska, uključujući nisku razinu odgovora članova Konzorcija i, konačno, stajališta većine korisnika koji su dostavili financijske podatke i podržali pristojbe bila su u velikoj mjeri zanemarena.

                  (442)

                  Komisija je najprije ponovila da je provela ispitivanje interesa Unije potpuno u skladu s člankom 21. osnovne uredbe:
                  u trenutku objave dokumenta s informacijama (vidjeti uvodnu izjavu (22)., 4. travnja 2017.) Komisija je priznala da je razina suradnje korisnika u pogledu početnog upitnika bila niska. Pozvala je strane da se izjasne o činjenicama i stajalištima dotad prikupljenima u privremenoj fazi. U tom je trenutku napomenula i da je dokazna dokumentacija dobivena od jednog izvora bila nedosljedna s onom dobivenom od drugih izvora, uključujući oprečne izjave industrije Unije i konzorcija u pogledu marži profitabilnosti i mogućnosti prenošenja povećanja cijena. Komisija je u tom pogledu odredila koji su dodatni postupci potrebni za prikupljanje odgovarajućih dokaza. To je bilo u skladu s člankom 21. stavkom 1. drugom rečenicom i člankom 21. stavkom 2. osnovne uredbe, na temelju kojih odluku u skladu s ovim člankom treba donijeti samo ako je svim stranama omogućeno da iznesu svoja stajališta. Nadalje, člankom 21. stavkom 5. osnovne uredbe predviđeno je da Komisija mora pregledati informacije koje su na odgovarajući način dostavljene nakon privremene faze.

                  (443)

                  Komisija nije uvjerljivim smatrala ni argument podnositelja pritužbe da je razina odgovora korisnika na upitnike nakon RIP-a bila preniska da bi se iz njih dobili važni zaključci. Zaprimila je 14 upitnika nakon RIP-a koje su korisnici u potpunosti ispunili (vidjeti tablicu u uvodnoj izjavi (498).). Ti su odgovori uključivali jednog važnog korisnika (Marcegaglia), kako je pojašnjeno u uvodnoj izjavi (435)., koji je sâm potrošio između 8,5 % i 13 % ukupne količine toplovaljanih plosnatih proizvoda proizvedenih u Uniji. Nadalje, odgovor ESTA-e nakon RIP-a predstavlja barem više od stotinu proizvođača čeličnih cijevi u Uniji (38). Njezine informacije o neznatno negativnoj profitabilnosti cijelog sektora cijevi potvrdile su dokaze dobivene od korisnika koji su u potpunosti surađivali ispunjivanjem upitnika nakon RIP-a. Stoga je Komisija vjerovala da bi se 25 odgovora (njih 14 bili su upitnici nakon RIP-a koje su korisnici potpuno ispunili) moglo smatrati reprezentativnima za donošenje zaključaka o cijelom tržištu proizvođača čeličnih cijevi u potpunom skladu s člankom 21. stavkom 5. osnovne uredbe:

                  (444)

                  Konačno, Komisija je odbila tvrdnju podnositelja pritužbe da je zanemarila stajališta korisnika koji su podržavali mjere. Njihovo je stajalište jasno navedeno u uvodnoj izjavi (439). i u tablici iz uvodne izjave (498). Međutim, Komisija je razumjela i da je većina njih bila dio vertikalno integriranih proizvođača toplovaljanih plosnatih proizvoda od čelika u Uniji. Javili su se tek nakon usklađenog djelovanja, za koje je bilo svojstveno dostavljanje standardiziranih formulacija kojima podržavaju mjere, bez posebnih informacija o njihovoj konkretnoj situaciji. Budući da su zapravo odražavali općenita stajališta industrije Unije, Komisija je procijenila da nisu u raspravu unijeli nikakve nove elemente koji bi promijenili procjenu relevantnih interesa o kojima je riječ.

                  (445)

                  Sljedeći pododjeljak stoga sadržava ocjenu svih informacija zaprimljenih tijekom ispitnog postupka i nalaza Komisije koji su utvrđeni nakon što su uzete u obzir sve primjedbe zainteresiranih strana.

            6.4.2   Tvrdnje korisnika

                  (446)

                  Konzorcij je tvrdio da bi uvođenje mjera na uvoz iz predmetnih zemalja, uz mjere na uvoz iz Kine, dovelo do situacije u kojoj korisnici više ne bi imali pristup pouzdanoj opskrbi na tržištu Unije, posebno u pogledu visokokvalitetnih kolutova koji se upotrebljavaju za ponovno valjanje. Korisnici, članovi Konzorcija, naveli su tijekom saslušanja i da industrija Unije ne dostavlja uvijek određene specijaliziranije vrste proizvoda (kao što su vrste koje se upotrebljavaju u automobilskom sektoru). Tvrdili su i da je proizvođačima iz Unije potrebno puno vremena za isporuku proizvoda i da, za razliku od proizvođača iz Unije, i trgovci u Uniji skladište različite vrste proizvoda i organiziraju manje isporuke prema željama korisnika.

                  (447)

                  Konzorcij je istaknuo da 88 % ukupne proizvodnje u Uniji čini samo 16 društava koja su u vlasništvu osam velikih grupacija te da se najveći dio te proizvodnje upotrebljava na ograničenom tržištu. Stoga bi, zbog svojeg relativno velikog tržišnog udjela, proizvođači iz Unije mogli izvršavati velik pritisak na tržištu predmetnog proizvoda i na tržištu na kraju proizvodnog lanca. Te su izjave tijekom saslušanja potvrdili i pojedini članovi Konzorcija.

                  (448)

                  Konzorcij je tvrdio i da bi zbog „donošenja antidampinških pristojbi za predmetne zemlje nepovezana prerađivačka industrija EU-a postala izrazito ranjiva u odnosu na konkurente s poslovnim nastanom u trećim zemljama koji bi na tržištima EU-a mogli prodavati proizvode dobivene od toplovljanih plosnatih proizvoda koji ne podliježu antidampinškim mjerama”. Tvrdio je i da su proizvođači čelika iz Unije bolje rezultate ostvarili u drugoj polovini 2016. (u razdoblju nakon RIP-a) zbog znatnog povećanja cijena na tržištu Unije.

                  (449)

                  Udruženje strojarskih i metaloprerađivačkih industrija Latvije 18. srpnja 2016. tvrdilo je da će se „[…] svim mjerama usmjerenima protiv uvoza tog proizvoda i potrebom za pronalaženjem drugih dobavljača na svim tržištima u kratkoročnom do dugoročnom razdoblju znatno povećati trošak proizvodnje i smanjiti konkurentnost proizvoda s dodanom vrijednosti iz Latvije”. Slične primjedbe, tj. da bi svako uvođenje mjera dovelo do povećanja troškova korisnika, dostavio je Konzorcij u ime svojih članova, a dostavili su ih i neki njegovi članovi pojedinačno.

            6.4.3   Analiza tvrdnji korisnika

      6.4.3.1   Manjak opskrbe

                  (450)

                  U pogledu argumenata da bi uvođenje mjera dovelo do manjka opskrbe predmetnim proizvodom Komisija je najprije napomenula da cilj antidampinških pristojbi nije zatvoriti tržište Unije za uvoz, nego ponovno uspostaviti poštenu trgovinu uklanjanjem učinka štetnog dampinga. Stoga se uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine ne bi trebao prekinuti, nego nastaviti, ali po poštenim cijenama.

                  (451)

                  Istodobno se u praksi ne može isključiti da bi mjere protiv Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine mogle imati učinak zabrane na te zemlje.

                  (452)

                  U tom je pogledu Komisija utvrdila da korisnici ne ovise isključivo o uvozu iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine, nego da su predmetni proizvod nabavljali i od proizvođača iz Unije te od proizvođača u ostalim trećim zemljama kao što su Turska, Južna Koreja i Indija.

                  (453)

                  Kao rezultat toga, korisnici bi se mogli okrenuti uvozu iz ostalih trećih zemalja. U tom je kontekstu Komisija 2016. primijetila relativno povećanje uvoza iz ostalih trećih zemalja kao što su Turska, Indija i Južna Koreja. U apsolutnom smislu te su zemlje 2016. izvezle oko 2,25 milijuna tona.

                  (454)

                  Nadalje, Komisija je tijekom razdoblja ispitnog postupka utvrdila da industrija Unije raspolaže rezervnim kapacitetom, kako je utvrđeno u tablici u uvodnoj izjavi (278). Nadalje, podnositelj pritužbe naveo je da bi se znatan dio (oko 7 milijuna tona) postojećeg rezervnog kapaciteta u kratkom roku mogao iskoristiti u poslovanju, ako bi to dopustili uvjeti na tržištu. Podnositelj pritužbe posebno je uputio na moguće ponovno pokretanje triju proizvodnih lokacija u Ujedinjenoj Kraljevini, Španjolskoj i Njemačkoj. Komisija je time potvrdila da te proizvodne lokacije postoje i da se mogu ponovno pokrenuti.

                  (455)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama nekoliko je zainteresiranih strana Komisiji dostavilo primjedbe o njezinim nalazima u pogledu mogućeg manjka opskrbe.

                  (456)

                  Dva ruska proizvođača izvoznika (MMK Group/Severstal Group) tvrdila su da bi mjere imale učinak zabrane/ograničenja uvoza i da bi, kao takve, ugrozile opskrbu toplovaljanim plosnatim proizvodima, ne samo za svoja društva kćeri, nego i za sve nezavisne korisnike u Uniji.

                  (457)

                  S druge strane, podnositelj pritužbe naveo je da bi se uvoz toplovaljanih plosnatih proizvoda iz pet predmetnih zemalja, koji je iznosio oko 421 000 tona mjesečno tijekom 2016., mogao nadoknaditi uvozom iz Turske, Indije, Južne Koreje i Egipta, koji je iznosio 450 000 tona mjesečno u prva tri mjeseca 2017. Za razliku od toga, Konzorcij je tvrdio da se korisnicima ne može dati jamstvo da će uvoz iz tih zemalja biti valjan i stabilan alternativni izvor opskrbe s obzirom na, na primjer, jaku domaću potražnju za čelikom u Turskoj i Indiji. Nadalje, Konzorcij je tvrdio da se, nakon uvođenja privremenih antidampinških pristojbi za Kinu u listopadu 2016., uvoz toplovaljanih plosnatih proizvoda iz Kine smanjio za 98 % kada se razdoblje od listopada 2016. do siječnja 2017. usporedi s razdobljem od listopada 2015. do siječnja 2016.

                  (458)

                  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (452)., Komisija je utvrdila da korisnici ne ovise isključivo o uvozu iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine, nego da su tijekom ispitnog postupka toplovaljane plosnate proizvode nabavljali i od proizvođača iz Unije te od proizvođača u ostalim trećim zemljama. U tom je pogledu, na temelju dostupnih podataka Eurostata, uvozom toplovaljanih plosnatih proizvoda iz zemalja osim Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine tijekom prvih mjeseci 2017. nadoknađen obujam koji je uvezen iz predmetnih zemalja prije pokretanja ovog ispitnog postupka. Većina ostalog uvoza iz trećih zemalja u prvim mjesecima 2017. došla je iz zemalja kao što su Egipat, Indija, Južna Koreja i Turska. Neovisno o tome, obujmom uvoza iz zemalja osim Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine ne nadoknađuje se u cijelosti smanjeni obujam uvoza iz Brazila, Irana, Ukrajine i Kine.

                     Tablica 22.

                     Usporedba obujma uvoza

                              Zemlje

                              Ukupan uvoz tijekom RIP-a

                              Mjesečni prosjek tijekom RIP-a

                              Ukupan uvoz tijekom prva tri mjeseca 2017.

                              Mjesečni prosjek tijekom prva tri mjeseca 2017.

                              Razlika u prosječnom mjesečnom uvozu

                              Četiri zemlje: (Brazil, Iran, Rusija i Ukrajina)

                              4 266 881
                              (vidjeti uvodnu izjavu 262.)

                              355 573

                              386 485

                              128 828

                              – 226 745

                              Kina

                              1 578 848
                              (vidjeti uvodnu izjavu 343.)

                              131 571

                              5 364

                              1 788

                              – 129 783

                              Ostale treće zemlje (Egipat, Indija, Južna Koreja, Turska…)

                              2 057 998
                              (vidjeti uvodnu izjavu (353).)

                              171 499

                              1 463 824

                              487 941

                              + 316 442

                              Ukupan uvoz

                              7 903 727

                              658 643

                              1 855 673

                              618 557

                              – 40 086

                                 Izvor: Eurostat

                  (459)

                  Iz prethodne tablice vidljivo je da se ukupni prosječni obujam uvoza smanjio za oko 40 000 tona mjesečno (480 000 tona godišnje) kad se usporedi obujam tijekom RIP-a s obujmom tijekom prvog tromjesečja 2017. Kao rezultat toga, za ta je razdoblja obujmom uvoza iz ostalih trećih zemalja u velikoj mjeri, ali ne i u cijelosti, nadoknađeno smanjenje obujma iz četiriju predmetnih zemalja i Kine.

                  (460)

                  U sljedećoj tablici prikazana je stvarna proizvodnja u nekim velikim ostalim trećim zemljama (Egiptu, Indiji, Južnoj Koreji i Turskoj).

                     Tablica 23.

                     Stvarna proizvodnja istovjetnog proizvoda u trećim zemljama (u tisućama tona)

                              Zemlja

                              Kapacitet sirovog čelika za godinu 2014. (39)

                              Proizvodnja sirovog čelika 2014. (40)

                              Proizvodnja sirovog čelika 2015. (40)

                              Teoretski višak kapaciteta 2014.

                              Stvarna proizvodnja toplovaljanih plosnatih proizvoda 2014.

                              Stvarna proizvodnja toplovaljanih plosnatih proizvoda 2015.

                              Egipat

                              11 200

                              6 485

                              5 506

                              4 715

                              849

                              689

                              Indija

                              108 000

                              87 292

                              89 026

                              20 708

                              40 956

                              48 100  (41)

                              Južna Koreja

                              85 900

                              71 543

                              69 670

                              14 357

                              48 587

                              47 489

                              Turska

                              49 400

                              34 035

                              31 517

                              17 883

                              N/P (42)

                              N/P (42)

                  (461)

                  Na temelju posljednjih dostupnih podataka za 2014./2015. za istovjetni proizvod vidljivo je da te treće zemlje imaju kapacitet za proizvodnju te još uvijek imaju i raspoloživi višak kapaciteta za proizvodnju sirovog čelika. Međutim, domaća potražnja za čelikom jaka je u Indiji (43) i vjerojatno će rasti u Turskoj (44). Povećanja potražnje za čelikom u Južnoj Koreji (45) prati rast građevinskog sektora u posljednje dvije godine, iako se najnovijim pokazateljima upućuje na to da sada možda dolazi do usporavanja tog sektora u Južnoj Koreji. Nadalje, proizvodnja čelika u Egiptu (46) smanjuje se, posebno kao rezultat nedostatne distribucije prirodnog plina i odluke egipatskih tijela da ukinu potpore za prirodni plin za industriju čelika.

                  (462)

                  Komisija je napomenula i da je industrija Unije tvrdila da bi se rezervni kapacitet mogao iskoristiti u proizvodnji čim se na tržištu ponovno uspostavi pošteno tržišno natjecanje. U skladu s procjenama predmetnih proizvođača iz Unije ponovno pokretanje triju proizvodnih lokacija u Ujedinjenoj Kraljevini, Španjolskoj i Njemačkoj trajalo bi od dva tjedna do šest mjeseci. Ta bi se dodatna proizvodnja mogla dopuniti uvozom iz ostalih trećih zemalja.

                  (463)

                  Stoga je Komisija odbila tvrdnju da bi uvođenje mjera dovelo do manjka opskrbe predmetnim proizvodom/istovjetnim proizvodom na tržištu Unije. Međutim, Komisija je zaključila i da će uvođenje antidampinških pristojbi najvjerojatnije dovesti do veće ovisnosti korisnika o industriji Unije (vidjeti odjeljak 6.4.3.2.).

            6.4.3.2   Pregovaračka moć proizvođača čelika iz Unije

                  (464)

                  Kako je prikazano u tablici ispod uvodne izjave (282), tržišni udio industrije Unije u smislu potrošnje u Uniji činio je 76,7 % tijekom RIP-a. U skladu s tim, ukupan uvoz u Uniju činio je 23,3 % potrošnje u Uniji tijekom RIP-a. Više od 70 % svog tog uvoza u Uniju tijekom RIP-a bilo je iz predmetnih zemalja (Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine) te iz Kine čiji je uvoz podlijegao antidampinškim pristojbama od 7. listopada 2016. (47)

                  (465)

                  U skladu s tim, ako bi se antidampinške pristojbe uvele na uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine, više od 70 % ukupnog uvoza (uključujući Kinu na koju se već primjenjuju mjere) tijekom RIP-a podlijegalo bi mjerama, unatoč tome što su ostale treće zemlje, osim Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine, počele uvoziti u Uniju nakon razdoblja ispitnog postupka, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (457). Neovisno o tome, zbog činjenice da bi 70 % ukupnog uvoza tijekom RIP-a podlijegalo mjerama znatno bi se ojačao položaj proizvođača čelika iz Unije na tržištu toplovaljanih plosnatih proizvoda u Uniji.

                  (466)

                  Komisija je utvrdila da industrija Unije ne uključuje samo pojedinačne proizvođače, nego da se sastoji i od skupina povezanih proizvođača u različitim zemljama Unije koji već opskrbljuju korisnike velikim obujmom istovjetnog proizvoda (kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi (464)., ukupan tržišni udio industrije Unije na slobodnom tržištu Unije iznosi 76,7 %). Najveća skupina proizvođača čelika iz Unije čini više od trećine ukupne proizvodnje toplovaljanih plosnatih proizvoda u Uniji, dok tri najveće skupine proizvođača zajedno čine više od dvije trećine ukupne proizvodnje toplovaljanih plosnatih proizvoda u Uniji. Komisija je utvrdila i da je oko 60 % ukupne proizvodnje proizvođača iz Unije bilo namijenjeno za ograničenu upotrebu.

                  (467)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama podnositelj pritužbe osporavao je Komisijine izjave u pogledu veće pregovaračke moći proizvođača čelika iz Unije, tvrdeći da se u njima ne odražavaju osnovna ekonomska načela. Tvrdio je da postoji i da će postojati jako tržišno natjecanje među znatnim brojem velikih skupina proizvođača čelika iz Unije i da će cijene i dalje biti konkurentne. Nadalje, u tom je kontekstu, kako bi potkrijepio svoje argumente, podnositelj pritužbe dostavio gospodarski model na temelju kojeg je izjavio da je „utvrđeno da je broj dobavljača iz Unije i trećih zemalja dovoljan kako bi se otklonila zabrinutost da bi struktura tržišta mogla dovesti do znatnog stupnja moći u pogledu određivanja cijena, posebno s obzirom na stalnu raspoloživost preostale nedampinške ponude dobavljača suočenih s umjerenim maržama štete, čime se potvrđuju rezultati kvantitativnog modeliranja utjecaja količine i cijene (48).” Taj gospodarski model predstavljen je i na saslušanju 8. lipnja 2017.

                  (468)

                  Međutim, dva ruska proizvođača izvoznika (MMK Group/Severstal Group) uputila su na oligopolističku strukturu tržišta Unije, strukturu kojom bi, u kombinaciji s antidampinškim mjerama, preostalih nekoliko skupina dobavljača moglo stvoriti potencijal za uspostavljanje nadkonkurentnih cijena.

                  (469)

                  U pogledu argumenata podnositelja pritužbe Komisija je napomenula sljedeće:

                              —

                              u prethodno navedenom gospodarskom modelu ne razlikuje se uvoz iz trećih zemalja od kineskog uvoza. To je nedostatak modela jer je iz statističkih podataka vidljivo da je kineski uvoz prestao ulaziti na tržište Unije od četvrtog tromjesečja 2016. nadalje,

                              —

                              gospodarski model Eurofera ne sadržava informacije o kapacitetima raspoloživima u ostalim trećim zemljama (osim onih koji su predmet ovog ispitnog postupka i postupka u pogledu Kine) (49). Tehnički to znači da se elastičnost ponude od 10 ne provjerava za dovoljno veliki raspon funkcije ponude,

                              —

                              u tom gospodarskom modelu pretpostavljeno je da su marže dampinga i štete u rasponu između 11,4 % i 22,8 %, dok su najviše izračunane marže u ovom ispitnom postupku više, do 33 % (vidjeti uvodnu izjavu (583).),

                              —

                              u ispitnom postupku pokazalo se da u određenim slučajevima proizvođači iz Unije nisu opskrbili korisnike na vrijeme. Stoga je moguće da je elastičnost domaće ponude od 10, koja je upotrijebljena u tom gospodarskom modelu, upitna i možda pretjerana,

                              —

                              čak i ako je glavni zaključak gospodarskog modela točan i ako bi pristojbe ad valorem imale samo ograničen utjecaj na cijene i naglašeniji utjecaj na obujam, ostaje činjenica da se profitabilnost proizvođača iz Unije nakon RIP-a, u razdoblju od siječnja do ožujka, povećala s – 7,8 % na + 8,6 % (od siječnja do ožujka 2017.), dok je u istom razdoblju profitabilnost proizvođača čeličnih cijevi od toplovaljanih plosnatih proizvoda iznosila samo 0,4 %.

                  (470)

                  Nakon konačne objave podnositelj pritužbe naveo je da se u nalazima Komisije o pregovaračkoj moći ne poštuju osnovna ekonomska načela.

                              —

                              Prvo, nema upućivanja na Herfindahl-Hirschmannov indeks (HHI), standardni alat za mjerenje koncentracije tržišta i tržišne moći. Osim toga, navedeno je da osam velikih dionika i obilje rezervnog kapaciteta služe kao pokazatelji konkurentnog tržišta.

                              —

                              Drugo, Komisija nije imala pravo oslanjati se na tvrdnje Severstala i MMK-a o oligopolizmu i nadkonkurentnim cijenama kad takvim tvrdnjama proturječe podatci i nisu podržane dokazima. Te nedokazane tvrdnje navedene su samo kao podrška unaprijed oblikovanim zamislima.

                  (471)

                  Komisija je pobila te tvrdnje kao neosnovane.

                              —

                              Prvo, kad je riječ o koncentraciji tržišta i pregovaračkoj moći industrije čelika Unije, Komisija je uputila na dodatnu moguću konsolidaciju na tržištu Unije: ThyssenKrupp je najavio da će povući svoja ulaganja u sektor čelika u Europi, a među mogućnostima koja se spominju u javnosti nalazi se spajanje s društvom Tata Steel ili nekim drugim konkurentom. Osim toga, nekadašnjeg konkurenta Ilvu, koji ima golemi kapacitet proizvodnje, stekao je u najvećem dijelu ArcelorMittal, čime je kupcima omogućena dodatna pregovaračka moć. U tom je pogledu, unatoč smanjenju proizvodnje u Ilvi tijekom predmetnog razdoblja, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (365)., Komisija obaviještena da su se stjecatelji obvezali da će započeti proizvodnju 6,5 milijuna tona čelika 2018. i 9,5 milijuna tona plosnatih proizvoda. Komisija je stoga imala neosporivu činjeničnu osnovu da očekuje dodatno povećanje pregovaračke moći najvećeg proizvođača iz Unije na tržištu Unije.

                              —

                              Drugo, Komisija je odlučno odbila navod da je odbacila gospodarski model. Jasno je uputila na taj gospodarski model u uvodnoj izjavi (467). i iznijela svoje primjedbe na taj model u uvodnoj izjavi (469). Nadalje, Komisija je u pogledu tvrdnje grupacije MMK Group/Severstal Group istaknula da ima obvezu razmotriti sve dokaze koji su joj dostupni. To ne znači nužno da podržava procjenu iz tih tvrdnji.

                  (472)

                  Osim toga, podnositelj pritužbe tvrdio je i da je Komisija pogrešno odbacila neovisni gospodarski model na temelju navodnih nedostataka u analizi.

                              —

                              Prvo, Komisijina kritika da se u okviru gospodarskog modela nisu razlikovali uvozi iz trećih zemalja i uvozi iz Kine i da nije sadržavao detaljne podatke o kapacitetima trećih zemalja nije bila točna jer su u drugom revidiranom izvješću od 15. lipnja ispravljeni ti nedostatci.

                              —

                              Drugo, činjenica da su dampinške marže i marže štete koje je izračunala Komisija bile malo više u usporedbi s onima upotrijebljenima u gospodarskom modelu bila je izrazito nepravedan argument za odbijanje gospodarskog modela jer podnositelj pritužbe nije primio te podatke kad je naručio provedbu studije.

                              —

                              Treće, Komisija je zanemarila činjenicu da poboljšana profitabilnost proizvođača iz Unije uglavnom potječe od povećanja prodaje te stoga i veće iskorištenosti kapaciteta, čime se smanjuju jedinični troškovi, a ne iz povećanja cijena.

                              —

                              Četvrto, Komisija nije dostavila dokaze za to da je elastičnost domaće ponude od 10 upitna.

                  (473)

                  Komisija je prihvatila prve dvije postupovne točke.

                              —

                              Prvo, zaista je zaprimila dvije verzije izvješća, jednu za saslušanje održano 8. lipnja 2017. i drugu porukom e-pošte od 15. lipnja 2017. Iz poruke e-pošte od 15. lipnja 2017. koju je poslao podnositelj pritužbe nije bilo jasno da se te dvije verzije razlikuju pa je Komisija iznijela svoje primjedbe samo na prvu verziju u dokumentu o općoj objavi. Međutim, potvrdila je da su podatci za koje je navela da nedostaju bili uključeni u drugu verziju pa je stoga odustala od kritika na to izvješće.

                              —

                              Drugo, Komisija je priznala da podnositelj pritužbe nije bio svjestan dampinške marže i marže štete u trenutku uspostave gospodarskog modela koji je naložio. U tom je pogledu Komisija prihvatila da ta činjenica ne može negativno utjecati na studiju. Međutim, to istodobno ne mijenja činjenicu da su podatci navedeni u uvodnoj izjavi (469). precizniji od onih upotrijebljenih u studiji.

                  (474)

                  Za razliku od toga, Komisija je odbila druge dvije točke usmjerene protiv njezine kritike studije.

                              —

                              Poboljšanje profitabilnosti industrije Unije nakon razdoblja ispitnog postupka može biti rezultat povećanja cijena ili nižeg troška ili kombinacije tih dvaju elemenata. Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (494)., cijene su nakon razdoblja ispitnog postupka porasle za više od 30 %. Istodobno su se povećali i troškovi sirovina, ali ne u istom opsegu te uz višu nestabilnost. Nadalje, Komisija je usporedila stopu iskorištenosti kapaciteta industrije Unije tijekom RIP-a (74 %) sa stopom iskorištenosti kapaciteta u prvom tromjesečju 2017. (76 %). Ta razlika od dva postotna boda vjerojatno nije izazvala veliko sniženje jediničnih troškova kao glavnog čimbenika za poboljšanje profitabilnosti. Stoga se na temelju tog izračuna može zaključiti da su povećanja cijena imala veliku ulogu u povećanju profitabilnosti industrije Unije.

                              —

                              Kad je riječ o elastičnosti domaće ponude od 10, Komisija je pojasnila da je sakupila dokaze o određenim korisnicima koji su se suočili s poteškoćama u opskrbi toplovaljanim plosnatim proizvodima. Te su činjenice na odgovarajući način provjerene tijekom ispitnog postupka, kako je detaljnije opisano u uvodnoj izjavi 506., i potvrdile su dvojbe Komisije u pogledu elastičnosti domaće ponude.

                              —

                              Nadalje, Komisija je ispitala tvrdnju iz gospodarskog modela podnositelja pritužbe da pristojbe ad valorem ne bi trebale imati učinak na cijene u Uniji u usporedbi s nedavno donesenom Uredbom kojom su pristojbe ad valorem u rasponu od 18,1 % do 35,9 % uvedene za uvoz toplovaljanih plosnatih proizvoda iz Kine. Napomenula je da su nakon uvođenja mjera protiv dampinškog uvoza toplovaljanih plosnatih proizvoda podrijetlom iz NRK-a cijene u Uniji relativno porasle u odnosu na cijene na svjetskom tržištu. Konkretno, razlika između uvoznih cijena CIF u Uniji i cijena na razini franko tvornica (jednostavni prosjek regija i kvalitete) iznosila je oko 26 EUR nakon uvođenja mjera u listopadu 2016., dok je tijekom razdoblja iste duljine prije uvođenja mjera iznosila 9 EUR. Uredba o uvođenju antidampinških pristojbi za toplovaljane plosnate čelične proizvode iz Kine stoga je zaista imala očit utjecaj na tržište Unije, što se studijom nije moglo objasniti.

                              —

                              U tom je kontekstu Komisija smatrala i da bi u situaciji koja je nastala nakon završetka 2016. dodatna tarifa ad valorem za uvoz iz predmetnih četiriju zemalja bila pridonijela povećanju cijena na svjetskom tržištu i suočila proizvođače iz EU-a s cijenama većima od utvrđenog dampinga i štete.

                              —

                              Na temelju toga Komisija je zaključila da bi, ako se antidampinške pristojbe uvedu na uvoz iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine, proizvođači čelika iz Unije vjerojatno bili u boljem pregovaračkom položaju u odnosu na korisnike.

            6.4.3.3   Korisnici koji postaju manje konkurentni u odnosu na konkurente u trećim zemljama

                  (475)

                  Komisija je analizirala tvrdnju da bi zbog uvođenja antidampinških pristojbi nepovezana prerađivačka industrija Unije (kao što je industrija cijevi) postala izrazito ranjiva u odnosu na konkurente s poslovnim nastanom u trećim zemljama koji bi mogli na tržištu Unije prodavati proizvode dobivene od toplovaljanih plosnatih proizvoda kupljenih bez plaćanja mjera.

                  (476)

                  Komisija je napomenula da ta tvrdnja nije potkrijepljena popratnim dokazima. Osim toga, u Uniji su na snazi antidampinške mjere za neke vrste uvezenih cijevi podrijetlom iz Kine, Rusije i Bjelarusa (50).

                  (477)

                  Stoga je, te zbog izostanka drugih primjedbi, Komisija odbila tu tvrdnju.

            6.4.3.4   Povećanje troškova korisnika

      6.4.3.4.1.   Uvod

                  (478)

                  Nakon pokretanja ispitnog postupka podnositelj pritužbe tvrdio je da, osim u slučaju industrije čeličnih cijevi, nijedno povećanje troškova korisnika vjerojatno neće imati materijalan utjecaj na veliku većinu korisnika, kao što su građevinski sektor, automobilski sektor itd. U pogledu industrije čeličnih cijevi podnositelj pritužbe tvrdio je da će to vjerojatno utjecati samo na one proizvođače cijevi koji se moraju oslanjati na dampinški uvoz predmetnog proizvoda.

                  (479)

                  S druge strane, Konzorcij je tvrdio da utjecaj na troškove korisnika nije bio onoliko ograničen na industriju čeličnih cijevi koliko je to tvrdio podnositelj pritužbe. U tom je pogledu Konzorcij tvrdio da predmetni proizvod čini oko 85 % – 95 % troškova cijevi kao trgovačke robe i oko 75 % – 80 % troškova drugih vrsta zavarenih cijevi, kao što su cijevi za prijenos energije ili mehanički precizne cijevi. Osim toga, Konzorcije je naveo (51) da bi to zbog navodnog povećanja cijena predmetnog proizvoda nakon RIP-a na korisnike koji nisu proizvođači cijevi dvostruko jače utjecalo od onoga što je izračunao Eurofer. Nadalje, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (449)., Udruženje strojarskih i metaloprerađivačkih industrija Latvije i Konzorcij tvrdili su da će uvođenje antidampinških pristojbi dovesti do povećanja troška proizvodnje njihovih članova.

                  (480)

                  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (514)., najvažnija područja potrošnje/upotrebe predmetnog proizvoda odnose se na sljedeće segmente: industriju čeličnih cijevi (32 %), građevinarstvo (20 %), automobilski sektor (15 %) i strojarstvo (15 %).

                  (481)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Europsko udruženje za čelične cijevi (dalje u tekstu „ESTA”), koje čini više od 100 proizvođača čeličnih cijevi u 17 država članica i kojim je obuhvaćeno više od 90 % proizvodnje u Uniji, na zahtjev Komisije za dostavu dodatnih informacija dostavilo je jednu napomenu u kojoj je pojasnilo neke ključne točke. Kao udruženje koje predstavlja različite korisnike ESTA nije zauzela stajalište o točnom vjerojatnom utjecaju pristojbi na stanje proizvođača čeličnih cijevi. Neovisno o tome, potvrdila je da su toplovaljani plosnati proizvodi glavni pokretač određivanja cijena zavarenih cijevi (za razliku od bešavnih cijevi koje se proizvode od čeličnih poluga) (52).

                  (482)

                  Komisija je ocijenila sve prikupljene informacije i na temelju njih svaki segment zasebno ocijenila.

            6.4.3.4.2.   Utjecaj uvođenja mjera na troškove proizvođača čeličnih cijevi
      6.4.3.4.2.1.   Uvod

                  (483)

                  Iz statističkih podataka koje je dostavio podnositelj pritužbe (53) bilo je vidljivo da je industrija čeličnih cijevi najvažniji sektor koji upotrebljava predmetni proizvod. U skladu s tim statističkim podatcima oko 32 % ukupne potrošnje toplovaljanih plosnatih proizvoda upotrebljava se u industriji čeličnih cijevi.

                  (484)

                  Marcegaglia, društvo koje sudjeluje u Konzorciju i koje je dostavilo puni odgovor na upitnik, prerađuje toplovaljane plosnate proizvode te, među ostalim, proizvodi cijevi i druge proizvode od čelika na kraju proizvodnog lanca. To je društvo samo bilo odgovorno za uvoz oko 1,6 – 2,4 milijuna tona toplovaljanih plosnatih proizvoda (oko 20 % – 30 % ukupnog uvoza toplovaljanih plosnatih proizvoda) tijekom razdoblja ispitnog postupka. Nadalje, tijekom razdoblja ispitnog postupka nabavilo je i 1,3 – 2,0 milijuna tona istovjetnog proizvoda od proizvođača čelika iz Unije. Komisija se okrenula tom velikom korisniku kako bi donijela zaključke o utjecaju mjera na korisnike u segmentu čeličnih cijevi općenito.

                  (485)

                  U tu je svrhu tijekom posjeta radi provjere Komisija od predstavnika društva Marcegaglia zatražila da izrade simulacije kako bi procijenili mogući utjecaj uvođenja antidampinških mjera na temelju podataka o profitabilnosti (račun dobiti i gubitka) za razdoblje ispitnog postupka. Te su simulacije predstavnici društva izradili pod pretpostavkom da se točno isti obujam nabavlja od istih dobavljača (proizvođači iz Unije, proizvođači izvoznici iz predmetnih zemalja i proizvođači izvoznici iz ostalih trećih zemalja) kao tijekom razdoblja ispitnog postupka. U tim se simulacijama ne uzimaju u obzir povećanja cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda nakon RIP-a niti bi li se dio tih povećanja cijena mogao prenijeti na kupce tih korisnika.

                  (486)

                  Dobiveni su sljedeći rezultati:

                              —

                              u jednoj se simulaciji pokazalo da bi antidampinške pristojbe od 18 % za Kinu i od 10 % za predmetne zemlje dovele tog talijanskog korisnika na razinu profitabilnosti.

                              —

                              u drugoj se simulaciji pokazalo da bi antidampinške pristojbe od 18 % za Kinu i 20 % za predmetne zemlje dovele do gubitka.

                  (487)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama podnositelj pritužbe (54) tvrdio je da su simulacije netočne jer se u njima pretpostavlja da će se trošak za društvo Marcegaglia povećati za iznos pristojbi, dok Marcegaglia ima niz drugih opcija nabave. Nadalje, podnositelj pritužbe osporavao je nalaz prema kojem bi korisnici pretrpjeli nerazmjernu štetu. Na temelju gospodarske analize utjecaja antidampinških mjera podnositelj pritužbe tvrdio je da bi uvođenje mjera samo dovelo do ograničenog povećanja cijena predmetnog proizvoda i da bi prije imalo kvantitativan učinak (55).

                  (488)

                  U simulacijama na licu mjesta nije uzeto u obzir da je uvoz podrijetlom iz Kine u potpunosti zaustavljen od četvrtog tromjesečja 2016., kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (469)., i da su neke druge zemlje počele uvoziti, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 458. (56). Stoga je Komisija ažurirala svoje simulacije kako slijedi.

                              —

                              Uz pretpostavku da se sva ponuda iz Kine zamijeni ponudom iz ostalih trećih zemalja i da antidampinška pristojba za Brazil, Iran, Rusiju i Ukrajinu iznosi 15 %, taj bi talijanski korisnik mogao ostvariti malu dobit između 0 % i 1 %.

                              —

                              Uz pretpostavku da se sva ponuda iz Kine zamijeni ponudom iz ostalih trećih zemalja i da antidampinška pristojba za Brazil, Iran, Rusiju i Ukrajinu iznosi 10 %, taj bi talijanski korisnik mogao ostvariti malu dobit između 1 % i 2 %.

                              —

                              Uz pretpostavku da se sva ponuda iz Kine, Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine zamijeni ponudom iz ostalih trećih zemalja (bez ikakvih pristojbi koje treba platiti), talijanski korisnik mogao bi ostvariti dobit između 2 % i 4 %.

                        To su bile konzervativne simulacije jer u njima nisu uzeta u obzir moguća povećanja cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda nakon RIP-a, koja su se pokazala višima od 30 % u usporedbi s RIP-om, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 494.

                  (489)

                  Tvrdnje koje je Eurofer iznio na temelju svoje gospodarske analize odbijaju se zbog razloga utvrđenih u uvodnoj izjavi (469).

                  (490)

                  Komisija je u uvodnoj izjavi (501). zaključila da je profitabilnost korisnika u sektoru čeličnih cijevi bila skromna tijekom razdoblja ispitnog postupka i nakon njega (do 31. ožujka 2017.). Stoga je potvrdila da postoji znatan rizik da bi se pristojbama ad valorem između 5,3 % i 33 % (uz visoke cijene) proizvođače čeličnih cijevi dovelo do gubitaka, uzimajući u obzir sve veće cijene nakon razdoblja ispitnog postupka. Osim toga, MSP-ovi iz Konzorcija suočili bi se s rizikom od još ozbiljnijih posljedica jer je njihova pregovaračka moć u odnosu na proizvođače iz Unije znatno slabija.

            6.4.3.4.2.2.   Sve veće cijene za sektor čeličnih cijevi nakon razdoblja ispitnog postupka

                  (491)

                  Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (29)., nakon objave dokumenta s informacijama 23 korisnika dostavila su odgovore na dodatni upitnik (o razdoblju nakon RIP-a). Dva dodatna posjeta radi provjere obavljena su na licu mjesta kako bi se provjerili ti podatci za razdoblje nakon RIP-a.

                  (492)

                  Nadalje, nakon objave dokumenta s informacijama srpski proizvođač izvoznik tvrdio je da su se cijene predmetnog proizvoda povećale od kraja razdoblja ispitnog postupka, sa 417,5 EUR/tona na 575 EUR/tona u ožujku 2017. u sjevernoj Europi, što je povećanje od 37,7 %, te sa 395 EUR/tona na 545 EUR/tona u južnoj Europi. U tom je pogledu Konzorcij tvrdio da je za tržište EU-a trenutačno karakteristično stalno povećanje cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda.

                  (493)

                  Nadalje, podnositelj pritužbe tvrdio je da je najvažniji razlog za povećanje cijena zabilježeno nakon razdoblja ispitnog postupka bilo povećanje cijena sirovina, a ne utjecaj ispitnog postupka koji je u tijeku. Iako je priznao da su cijene bile u rasponu između 530 i 550 EUR/tona, podnositelj pritužbe tvrdio je da je Komisijina odluka Komisije da ne uvede privremene mjere u ovom predmetu dovela do smanjenja cijena u razdoblju od ožujka do travnja 2017.

                  (494)

                  Komisija je utvrdila da su se cijene počele povećavati u drugoj polovini 2016. i da su dodatno nastavile rasti tijekom prvog tromjesečja 2017. Ta su povećanja cijena zabilježena za sve vrste predmetnog i istovjetnog proizvoda. Iz prikupljenih podataka za razdoblje nakon RIP-a bilo je vidljivo da su se cijene u razdoblju nakon RIP-a doista povećale.

                              —

                              Prvo, na temelju podatka šest proizvođača iz Unije u uzorku povećanja cijena istovjetnog proizvoda prosječno su iznosila do 15,3 % za razdoblje od srpnja do prosinca 2016. i do 35,7 % za razdoblje od siječnja do ožujka 2017., u odnosu na prosječne cijene u razdoblju ispitnog postupka.

                              —

                              Kao drugo, na temelju podataka koje su dostavili korisnici koji surađuju povećanja cijena predmetnog proizvoda iznosila su 18,2 % za razdoblje od srpnja do prosinca 2016. i 50,4 % za razdoblje od siječnja do ožujka 2017., u odnosu na prosječne cijene u razdoblju ispitnog postupka.

                  (495)

                  Nadalje, Komisija je utvrdila da su se cijene počele blago smanjivati u travnju i svibnju 2017. Međutim, cijene proizvođača iz Unije i dalje su iznosile oko 500 EUR/tona tijekom tih mjeseci.

                  (496)

                  S obzirom na prethodno navedeno Komisija je utvrdila znatna povećanja cijena u razdoblju nakon RIP-a (do ožujka 2017.) za sve vrste predmetnog proizvoda i proizvoda. Nakon toga cijene su se počele blago smanjivati, ali su u znatnoj mjeri ostale iznad razina cijena tijekom RIP-a.

            6.4.3.4.2.3.   Profitabilnost sektora čeličnih cijevi

                  (497)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama dostavljene su sljedeće informacije o profitabilnosti sektora čeličnih cijevi:

                              —

                              ESTA je odgovorila da je profitabilnost u svijetu 2016 u pogledu zavarenih cijevi iznosila oko – 0,3 % (57); i

                              —

                              konzorcij je naveo da su korisnici i servisni centri koji su članovi Konzorcija u prosjeku tijekom razdoblja ispitnog postupka imali profitnu maržu od 5 %. U tom je pogledu tvrdio da bi povećanje cijene predmetnog proizvoda od samo 10 % tipični MSP doveo do neodrživog gubitka od 3,6 % (58).

                  (498)

                  Na temelju prikupljenih podataka za razdoblje nakon RIP-a pokazalo se da se profitabilnost među pojedinačnim korisnicima znatno razlikovala kako slijedi:

                     Tablica 24.

                     Profitabilnost proizvođača čeličnih cijevi
                      (59)

                              Kategorija proizvođača čeličnih cijevi

                              Broj proizvođača čeličnih cijevi

                              Profitabilnost tijekom RIP-a

                              Profitabilnost od 1. srpnja 2016. do 31. prosinca 2016.

                              Profitabilnost od 1. siječnja 2017. do 31. ožujka 2017.

                              Članovi Konzorcija

                              5 (*1)

                              3,68 %

                              – 0,87 %

                              0,34 %

                              Proizvođači čeličnih cijevi povezani s proizvođačima iz Unije (koji podržavaju uvođenje mjera)

                              8 (*2)

                              – 3,69 %

                              – 5,83 %

                              0,39 %

                              Proizvođači čeličnih cijevi koji podržavaju uvođenje mjera (nisu povezani s proizvođačima iz Unije)

                              1 (*3)

                              – 0,33 %

                              2,80 %

                              6,13 %

                                 Ukupna ponderirana prosječna profitabilnost

                                 14

                                 2,01 %

                                 – 3,95 %

                                 0,37 %

                  (499)

                  Iz prethodne tablice vidljivo je da se profitabilnost proizvođača čeličnih cijevi općenito poboljšala tijekom prva tri mjeseca 2017. u odnosu na drugu polovinu 2016. te je općenito iznosila 0,37 %. Proizvođači čeličnih cijevi objasnili su da su zbog očekivanja da će se tijekom 2016. cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda povećati kupili razmjerno više tih proizvoda (po relativno nižim cijenama) nego obično. Ti su proizvodi zatim upotrijebljeni kad su se cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda već povećale. Međutim, proizvođači čeličnih cijevi kod kojih je obavljen posjet na licu mjesta očekivali su da bi se njihovi rezultati mogli pogoršati u drugom tromjesečju 2017.

                  (500)

                  Nadalje, proizvođači čeličnih cijevi povezani s proizvođačima iz Unije tvrdili su da su njihove niske ili čak negativne profitne marže bile posljedica činjenice da su se morali natjecati s drugim proizvođačima čeličnih cijevi koji su se u određenoj mjeri opskrbljivali dampinškim toplovaljanim plosnatim proizvodima iz predmetnih zemalja.

                  (501)

                  Komisija je općenito zaključila da je profitabilnost korisnika u sektoru čeličnih cijevi bila skromna tijekom razdoblja ispitnog postupka i nakon razdoblja ispitnog postupka.

            6.4.3.4.2.4.   Mogućnost prenošenja povećanja cijena u sektoru čeličnih cijevi

                  (502)

                  Konzorcij je tvrdio da je prenošenje povećanja cijena jedini način da ostane profitabilan. Međutim, Konzorcij je naveo da to nije moguće jer bi svako povećanje prodajnih cijena iznad konkurentnih razina dovelo do gubitka tržišnog udjela za nezavisne korisnike u korist integriranih korisnika te, u skladu s tim, dobiti. U pogledu prenošenja povećanja troškova ESTA je navela da će „tržišni uvjeti ostati pošteni dok god proizvođači (čeličnih cijevi) iz EU-a mogu prenijeti povećanje troškova na kupce” (60).

                  (503)

                  U pogledu pitanja bi li proizvođači čeličnih cijevi mogli prenijeti povećanje troškova Komisija je primijetila razlike u zaprimljenim podnescima.

                              —

                              S jedne strane, neki su korisnici (uglavnom korisnici povezani s proizvođačima iz Unije) naveli da se u načelu nisu suočili s većim problemima u prenošenju povećanja troškova na svoje kupce u razdoblju nakon RIP-a. Međutim, naglasili su da bi to prenošenje bilo teže kad bi se određeni konkurenti mogli osloniti na vrlo jeftini uvoz toplovaljanih plosnatih proizvoda ili kad kupci sami ne bi ostvarivali dobre rezultate.

                              —

                              S druge strane, drugi korisnici (uglavnom nezavisni korisnici) izrazili su ozbiljnu zabrinutost u pogledu mogućnosti prenošenja cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda. U tom su pogledu uputili na sljedeće:

                                          —

                                          vrlo konkurentno tržište za koje su karakteristične niske marže i problemi u opskrbi toplovaljanim plosnatim proizvodima, zbog kojih ne mogu prenijeti povećanje troškova na svoje kupce; i

                                          —

                                          povećani uvoz polugotovih i/ili gotovih proizvoda (po nižim cijenama) iz zemalja kao što su Turska, bivša jugoslavenska republika Makedonija i Bjelarus. Time je isto tako smanjena mogućnost prenošenja povećanja troškova.

                  (504)

                  Nakon konačne objave podnositelj pritužbe tvrdio je su izjave drugih korisnika (uglavnom neovisnih korisnika), a posebno izjava o „poteškoćama u opskrbi toplovaljanim plosnatim proizvodima” iz uvodne izjave (503)., špekulativne i netočne.

                  (505)

                  Komisija je tu tvrdnju odbila kao neosnovanu.

                  (506)

                  Prvo, ti su korisnici u svojim odgovorima na upitnike izjavili da su se ponekad suočavali s poteškoćama u zaprimanju pošiljki toplovaljanih plosnatih proizvoda zbog „velikih kašnjenja isporuka” ili „ograničenih kapaciteta proizvođača koji su vidljivi iz nedostatka materijala na tržištu”. Drugo, Komisija je raspolagala dokazom da su korisnici kod kojih su provedeni posjeti na licu mjesta imali poteškoća u smislu isporuka ili pravodobnih isporuka. Treće, Komisija je nadalje primijetila da su proizvođači cijevi koji izvoze izvan Unije imali manje mogućnosti da prenesu svoja povećanja cijena. Stoga je Komisija odbila tvrdnju da su izjave prethodno navedenih korisnika špekulativne i netočne.

                  (507)

                  Nadalje, podnositelj pritužbe tvrdio je da su te izjave korisnika bile protivne zaključcima iz odjeljka o „manjku opskrbe” u kojem je Komisija „odbila tvrdnju da bi uvođenje mjera dovelo do manjka opskrbe predmetnim proizvodom/istovjetnim proizvodom na tržištu Unije (vidjeti uvodnu izjavu (463).)”.

                  (508)

                  U tom pogledu Komisija je naglasila da se njezini nalazi iz odjeljka 6.4.3.1. o manjku opskrbe sastoje od nizova prognostičkih analiza. Komisija je najprije razmotrila pitanje bi li se uvođenjem pristojbi ad valorem moglo općenito blokirati uvoz toplovaljanih plosnatih proizvoda u Uniju. U tom je pogledu izrazila zadovoljstvo zbog činjenice da postoji dostatan alternativni uvoz toplovaljanih plosnatih proizvoda iz drugih trećih zemalja. Komisija je zatim dodala da bi se moglo očekivati i da se proizvodnja Unije poveća i tako nadoknadi, barem djelomično, budući mogući manjak uvoza toplovaljanih plosnatih proizvoda iz predmetnih zemalja. Stoga je Komisija zaključila da uvođenje pristojbi vjerojatno ne bi dovelo do manjka opskrbe u budućnosti.

                  (509)

                  Prognostička analiza iz odjeljka 6.4.3.1. razlikuje se od prethodno navedenih trenutačnih poteškoća nekih korisnika pri zaprimanju isporuka iz industrije Unije pravodobno i u odgovarajućim količinama. Komisija je u skladu s time odbila tvrdnju da je upućivanju na izjave korisnika o „poteškoćama pri zaprimanju isporuka” iz uvodne izjave (503). bila protivna Komisijina analiza mogućeg nepostojanja „manjka opskrbe” u budućem razvoju tržišta toplovaljanih plosnatih proizvoda u uvodnoj izjavi (463).

                  (510)

                  Zbog razlika primijećenih među različitim kategorijama proizvođača čeličnih cijevi Komisija je potvrdila da postoji rizik da korisnici neće moći u cijelosti prenijeti povećanja cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda na svoje kupce.

            6.4.3.4.2.5.   Zaključak za sektor čeličnih cijevi

                  (511)

                  Na temelju prethodno navedenog Komisija je zaključila da postoji znatan rizik da bi pristojbe u obliku pristojbi ad valorem sektor čeličnih cijevi dovele do gubitaka zbog sljedećih razloga:

                              —

                              toplovaljani plosnati proizvodi glavni su troškovni element za zavarene cijevi;

                              —

                              cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda znatno su se povećale nakon razdoblja ispitnog postupka;

                              —

                              profitne marže u sektoru čeličnih cijevi relativno su male i

                              —

                              nejasno je mogu li nezavisni proizvođači čeličnih cijevi povećanje cijena prenijeti na svoje kupce.

                  (512)

                  Nakon konačne objave podnositelj pritužbe osporio je Komisijin zaključak da bi pristojbe ad valorem potaknule gubitke u sektoru čeličnih cijevi zbog sljedećih četiriju razloga:

                              —

                              prvo, Komisija se uglavnom oslanjala na manjkavi model društva Marcegaglia kojim se ne poštuju osnovna ekonomska načela. Podnositelj pritužbe u tom je pogledu naveo da bi glavni utjecaj pristojbi bio na obujam, a ne na cijene. Nadalje, u modelu društva Marcegaglia zanemaruju se svi dokazi o elastičnosti supstitucije za toplovaljane plosnate proizvode. Podnositelj pritužbe spomenuo je i da je, imajući na umu da su toplovaljani plosnati proizvodi trgovačka roba, elastičnost supstitucije kod alternativnih dobavljača visoka te da u svakom slučaju nije ni beskonačna ni nepostojeća.

                              —

                              drugo, cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda porasle su tijekom razdoblja ispitnog postupka. Zbog toga povećanje cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda ima isti utjecaj na sve proizvođače cijevi, što je važno kad je riječ o prenošenju tih povećanja troškova. Ako korisnici mogu prenijeti povećanje troškova, činjenica da su se cijene povećale nije relevantna kad se procjenjuje učinak na korisnike.

                              —

                              treće, Komisija se oslonila na činjenicu da je profitabilnost proizvođača čeličnih cijevi skromna. Međutim, podnositelj pritužbe tvrdi da Komisija nije ni pokušala gledati dugoročno i provjeriti koje je dugoročno stajalište ni utvrditi referentnu vrijednost za uobičajenu profitabilnost. Osim toga, Komisija nije mogla donijeti zaključke iz profitabilnosti korisnika u jednom tromjesečju, odnosno prvom tromjesečju 2017.

                              —

                              četvrto, Komisijin zaključak da je postojao znatan rizik da bi pristojbe dovele proizvođače čeličnih cijevi do gubitaka ne proizlazi iz nalaza. Konkretno, tvrdnjom da je postojao rizik da se troškovi ne bi mogli prenijeti u potpunosti ne opravdava se zaključak da bi pristojbe ad valorem dovele sektor čeličnih cijevi do gubitaka. Komisija je isto tako pogrešno ocijenila stajališta integriranih korisnika koji strahuju od narušavanja tržišnog natjecanja jer bi se drugim korisnicima koji se oslanjaju na dampinški uvoz omogućila nepoštena konkurentska prednost.

                  (513)

                  Komisija je odbila većinu tih tvrdnji kako slijedi:

                              —

                              prvo, kako je već utvrđeno u uvodnoj izjavi (485)., najprije su provedene simulacije kako bi se procijenio učinak uvođenja antidampinških mjera na temelju podataka o profitabilnosti (računi dobiti i gubitka) iz metode društva Marcegaglia za razdoblje ispitnog postupka koji su provjereni na licu mjesta. Komisija je nakon toga ažurirala svoje simulacije iz uvodne izjave (488). Nadalje, Komisija je razmotrila argument iz gospodarskog modela da bi, ako neki dobavljači povise svoje cijene ili ako se za njihove toplovaljane plosnate proizvode uvedu mjere, kupac (korisnik) pokušao prijeći na druge dobavljače koji nisu povisili svoje cijene. Međutim, tom tvrdnjom ne uzima se u obzir činjenica da postoje ugovorne obveze između kupca (korisnika) i dobavljača, kojima se barem na početku ograničuje elastičnost supstitucije za toplovaljane plosnate proizvode. Zaista, uz promptno tržište, korisnici toplovaljanih plosnatih proizvoda sklapaju i ugovore na dulja razdoblja sa svojim dobavljačima. Još bi jedan mogući problem na početku mogla biti činjenica da je za uspostavljanje novog poslovnog odnosa potrebno barem neko ulaganje. Međutim, Komisija je priznala da bi se elastičnost supstitucije poboljšala s vremenom.

                              —

                              drugo, podnositelj pritužbe priznao je da su cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda bile u porastu u četvrtom tromjesečju 2016. i prvom tromjesečju 2017. te da ta povećanja cijena na sve proizvođače cijevi utječu na isti način. Komisija je priznala da ako korisnici mogu prenijeti povećanje troškova, činjenica da su se cijene sirovina povećale nije relevantna kad se procjenjuje učinak na korisnike. Međutim, kako je utvrđeno u uvodnim izjavama od (502). do (510)., Komisija nije bila sigurna da bi svi proizvođači cijevi mogli prenijeti povećanja troškova.

                              —

                              treće, Komisija je u tablici u uvodnoj izjavi (498). navela financijske podatke za razdoblje ispitnog postupka (12 mjeseci), za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2016. (šest mjeseci) i za razdoblje od 1. siječnja do 31. ožujka 2017. (tri mjeseca). Budući da antidampinške mjere mogu imati neposredan i negativan učinak odmah nakon uvođenja, posebno kad je riječ o malim i srednjim poduzećima koja djeluju u sektoru cijevi od nehrđajućeg čelika (61), Komisija je imala pravo temeljiti svoje nalaze na prethodno navedenim podatcima koji obuhvaćaju 21 mjesec bez provedbe dugoročne studije održivosti za sektor cijevi.

                              —

                              četvrto, kad je riječ o prenošenju, Komisija je svoje nalaze temeljila na komentarima zaprimljenima u odgovorima na upitnike nakon RIP-a. Nadalje, dodatno se raspravilo o tome bi li korisnici mogli prenositi moguća povećanja troškova te je ta mogućnost dokumentirana tijekom provjera na licu mjesta. Stoga se zaključak Komisije temelji na izjavama (inspekcija dokumenata i ispitivanje) za koje tijelo koje provodi ispitni postupak smatra da su istovrijedne dokazima. Drugo, nije zanemarena činjenica da je većina proizvođača čeličnih cijevi koji su ispunili upitnik izjavila da strahuje od narušavanja tržišnog natjecanja. U tom je pogledu naglasila da bi se svim korisnicima ponovno osigurala ravnopravnost pri kupnji toplovaljanih plosnatih proizvoda ispod razine najniže uvozne cijene jer bi se pristojbama ad valorem uklonio damping za uvoz iz predmetnih četiriju zemalja. Za kupnju toplovaljanih plosnatih proizvoda iznad razine najniže uvozne cijene proizvođač cijevi sam će odlučivati hoće li svoju opskrbu osigurati od integriranog proizvođača iz Unije ili uvozom.

            6.4.3.4.3.   Utjecaj uvođenja mjera na troškove ostalih korisnika
      6.4.3.4.3.1.   Uvod

                  (514)

                  Na temelju statističkih podataka koje je dostavio podnositelj pritužbe (62) pokazalo se i da su, osim industrije čeličnih cijevi, i ostali sektori, kao što su građevinarstvo (20 %), automobilski sektor (15 %) i strojarstvo (15 %), važni kupci predmetnog proizvoda.

                  (515)

                  Komisija je tijekom ispitnog postupka zatražila suradnju od niza korisnika iz tih ostalih sektora u Poljskoj i baltičkim državama. Poslani su im upitnici, ali nisu zaprimljeni nikakvi odgovori.

                  (516)

                  Nakon pokretanja ovog postupka nije se javilo ni jedno udruženje korisnika, osim Udruženja strojarskih i metaloprerađivačkih industrija Latvije. Međutim, potonje nije niti potkrijepilo svoje tvrdnje da bi antidampinške mjere dovele do povećanja troškova strojarskog sektora niti dostavilo dodatne primjedbe. Komisija stoga nije mogla jasno utvrditi mogući utjecaj mjera na taj sektor.

                  (517)

                  Komisija je uzela u obzir i proturječna stajališta podnositelja pritužbe i Konzorcija o mogućem utjecaju uvođenja mjera na troškove ostalih segmenata korisnika, kao što su automobilski i građevinski sektor, za koje se čini da su manje pogođeni od sektora čeličnih cijevi. Na primjer, automobilska industrija mogla bi se suočiti s dodatnim troškovima proizvodnje od 430 milijuna EUR. Međutim, kad se raščlani na jedinične troškove, ta je brojka manje znatna. U skladu s procjenama Konzorcija i podnositelja pritužbe troškovi automobila srednje veličine povećali bi se samo za oko 24 – 27 EUR po automobilu. Čini se da je ta situacija slična situaciji u sektoru kućanskih uređaja.

            6.4.3.4.3.2.   Suradnja korisnika i udruženja korisnika nakon objave dokumenta s informacijama

                  (518)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Komisija je pokušala procijeniti utjecaj mjere na segmente koji ne uključuju sektor čeličnih cijevi.

                  (519)

                  U tom je pogledu Komisija ponovno zatražila suradnju od niza korisnika u Poljskoj i baltičkim državama (uglavnom u strojarskom sektoru) tako što im je poslala dodatne upitnike o razdoblju nakon RIP-a, ali nije zaprimila nijedan odgovor.

                  (520)

                  Nadalje, Komisija je proaktivno zatražila suradnju i od 11 udruženja korisnika koja predstavljaju druge sektore (građevinski, automobilski, strojarski, sektor kućanskih uređaja). Sva su ta udruženja primila upitnike o razdoblju nakon RIP-a i od njih je zatraženo da ta pitanja proslijede svojim članovima ako udruženja sama nisu imala odgovore na njih.

                  (521)

                  Dva su djelomična odgovora zaprimljena od udruženja korisnika i jedan djelomični odgovor od društva koje je upitnik o razdoblju nakon RIP-a zaprimilo preko svojeg udruženja.

                              —

                              Prvo, Europsko vijeće proizvođača kućanskih aparata (CECED) navelo je da ne može dostaviti zatražene podatke, ali je navelo sljedeće: „Potencijalne antidampinške mjere EU-a za čelik negativno bi, izravno ili neizravno, utjecale na proizvodnju aparata […] Zbog toga ne podržavamo protekcionističke mjere, kao što su antidampinške mjere, koje bi mogle negativno utjecati na konkurentski položaj naše industrije, osim ako se detaljno opravdaju nedvosmislenim dokazima.” (63)

                              —

                              Drugo, Agoria, belgijski član udruženja Orgalime (64) navela je da se trošak toplovaljanih plosnatih proizvoda razlikuje ovisno o vrsti gotovog proizvoda: može se razlikovati između 5 % (za prikolice, kamione za odvoz otpada, tračnice, terminalne tegljače) i 100 % (za teleskopske nosače za kranove). Međutim, iz odgovora nije jasno kako bi to u praksi utjecalo na njezino poslovanje.

                              —

                              Treće, Electrolux Home Products Corporation N.V., koji je zahtjev Komisije za dostavu dodatnih informacija zaprimio preko udruženja CECED, naveo je da je on proizvođač kućanskih uređaja koji posluje na globalnom tržištu. To je društvo navelo da je „čelik glavna troškovna komponenta naših proizvoda koji se prodaju na vrlo konkurentnom globalnom tržištu s niskim maržama. Za svoje europske proizvodne lokacije kupujemo čelik europskih dobavljača i željeli bi smo to činiti i dalje. Međutim, pristojbe EU-a na uvoz čelika dovode do umjetno visokih cijena domaćeg i stranog čelika čime se naše poslovanje stavlja u nepovoljan položaj u odnosu na druge proizvođače koji imaju tvornice izvan EU-a i svoje gotove proizvode izvoze u EU (65).”

                  (522)

                  U pogledu tih odgovora Komisija napominje da u njima nisu navedeni nikakvi smisleni podatci o profitabilnosti i obujmu prodaje. Komisija stoga nije mogla utvrditi jasne podatke o mogućem utjecaju mjera na druge sektore osim sektora čeličnih cijevi.

                  (523)

                  Međutim, uzimajući u obzir nisku stopu odgovora korisnika i udruženja korisnika u sektorima koji nisu sektor čeličnih cijevi, procijenjeno je da je utjecaj povećanja cijena manje znatan nego za sektore čeličnih cijevi, iako se u tim trima odgovorima (vidjeti uvodnu izjavu (521).) upućuje na činjenicu da oni neće podržati uvođenje mjera u ovom predmetu.

                  (524)

                  Podnositelj pritužbe nakon prve objave tvrdio je da je Komisija pogrešno donijela zaključak da je „procijenjeno da je učinak povećanja cijena manje važan” zbog sljedećih razloga: analizu učinka mogućih mjera na sektore koji nisu sektor čeličnih cijevi obilježio je izostanak podataka ili provjerenih dokaza o materijalnom učinku na segmente drugih korisnika; jedini navedeni dokazi o utjecaju na korisnike tri su dopisa. Osim toga, zaključak je očito proturječan izjavama Komisije da „nisu dostupni smisleni podatci” i da „nije moguće utvrditi jasne podatke o mogućem utjecaju mjera na sektore koji nisu sektor čeličnih cijevi” (vidjeti uvodnu izjavu (522).). Nadalje, podnositelj pritužbe tvrdio je da je jedno od udruženja (Agoria) izjavilo da podržava uvođenje pristojbi ad valorem.

                  (525)

                  Komisija je priznala da je podnositelj pritužbe u svojoj izjavi od 7. veljače 2017. tvrdio da „primjeri… pokazuju da se čini da će za sve sektore osim sektora cijevi utjecaj pristojbi biti de minimis” i da je stupanj suradnje nizak. Štoviše, zaista se činilo da je Agoria podržala uvođenje pristojbi ad valorem.

                  (526)

                  Ipak, u izjavama drugih udruženja korisnika i jednog društva (vidjeti uvodnu izjavu (521).) nalazile su se naznake da oni ne dijele mišljenje podnositelja pritužbe da će utjecaj pristojbi vjerojatno biti minimalan. Osim toga, Komisija je zaista procijenila povećanje troškova automobila srednje veličine koji bi se kretali oko 24 – 27 EUR po automobilu (vidjeti uvodnu izjavu (517).) i vjerojatan utjecaj na kućanske uređaje koji je ocijenila manje znatnim i koji se nalazio u rasponu od 0,63 do 1,43 EUR po uređaju).

                  (527)

                  U tom je kontekstu Komisija razradila svoj konačni zaključak i zaključila da bi utjecaj na sektore koji nisu sektor čeličnih cijevi bio manje znatan.

            6.4.3.4.3.3.   Zaključak o drugim sektorima osim sektora čeličnih cijevi

                  (528)

                  Komisija je potvrdila da bi utjecaj na te ostale korisnike bio manje znatan nego na sektor čeličnih cijevi.

            6.4.3.5   Interesi korisnika povezanih s proizvođačima izvoznicima

                  (529)

                  Ukupan uvoz brazilskog proizvođača izvoznika CSN u Uniju izvršen je njegovom povezanom portugalskom društvu kćeri, Lusosider. Potonje društvo uglavnom prerađuje taj uvoz toplovaljanih plosnatih proizvoda u proizvode na kraju proizvodnog lanca za prodaju uglavnom na Pirinejskom poluotoku.

                  (530)

                  Tijekom saslušanja CSN je obavijestio službe Komisije da se čeka važna odluka o ulaganju i da bi to moglo utjecati na Lusosider koji trenutačno ima 250 zaposlenika. Ruski proizvođač izvoznik NLMK naveo je da je s vremenom razvijao svoje djelatnosti na kraju proizvodnog lanca u Uniji. U tom je pogledu tvrdio da bi se „uvođenjem antidampinških mjera za toplovaljane plosnate proizvode, ograničavanjem mogućnosti izvoza važnog ulaznog materijala iz Rusije u svoje čeličane u EU-u, u velikoj mjeri narušila sposobnost NLMK-a da poveća svoju proizvodnju na kraju proizvodnog lanca u EU-u.” (66)

                  (531)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama NLMK je dodao da je „[…] želio usmjeriti pažnju Europske komisije na rizike koji bi se mogli stvoriti uvođenjem antidampinških mjera, posebno u slučaju više sile, ograničavanjem raspoloživosti materijala iz našeg matičnog društva, ako to bude potrebno.”

                  (532)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama od triju je korisnika povezanih s proizvođačima izvoznicima zatraženo da ispune upitnik o razdoblju nakon RIP-a. Dvoje od njih ispunili su cijeli upitnik, dok je preostali korisnik dostavio djelomičan odgovor. Na temelju podataka Komisija je primijetila da se profitabilnost tih dvaju korisnika povećala sa 1,81 % tijekom RIP-a na 14,10 % u prva tri mjeseca 2017. Međutim, za jedno je društvo utvrđeno da njegova profitabilnost u prva tri mjeseca 2017. uključuje dobit koja je bila iznimna, a ne trajna, zbog povećanih cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda u razdoblju nakon RIP-a.

                  (533)

                  Nakon konačne objave podnositelj prijave tvrdio je da Komisijino upućivanje na izjavu NLMK-a (vidjeti uvodnu izjavu (531).) ne može sakriti činjenicu da to društvo nije uvozilo toplovaljane plosnate proizvode iz svojeg ruskog matičnog društva tijekom predmetnog razdoblja.

                  (534)

                  Komisija je priznala da NLMK nije uvozio toplovaljane plosnate proizvode od svojeg ruskog matičnog društva tijekom predmetnog razdoblja. Međutim, NLMK je dokazao da njegovi kupci zahtijevaju potvrdu o tome da su isporuke toplovaljanih plosnatih proizvoda iz NLMK-a u svim slučajevima pokrivene jamstvom, uključujući u slučajevima više sile. U tim slučajevima NLMK, koji se nalazi u Uniji, mora moći računati na opskrbu iz svojeg matičnog društva koje se nalazi u Rusiji. U suprotnom ne bi mogao zadržati svoje veće kupce i ostati konkurentan na tržištu Unije.

                  (535)

                  Komisija je zaključila da uvođenje mjera nije ni u interesu portugalskog društva kćeri Lusosider, povezanog s brazilskim proizvođačem izvoznikom CSN, niti belgijskog društva kćeri NLMK, povezanog s ruskim proizvođačem izvoznikom NLMK.

            6.4.4   Zaključak o interesu korisnika

                  (536)

                  S obzirom na prethodno navedeno Komisija je zaključila da uvođenje mjera nije u interesu korisnika. Međutim, iako bi utjecaj na sektor čeličnih cijevi bio vrlo izražen, utjecaj na ostale sektore na kraju proizvodnog lanca vjerojatno bi bio manje snažan.

                  (537)

                  Nakon prve objave podnositelj pritužbe tvrdio je da je formulacija „najvjerojatnije manje snažan” obmanjujuća i netočna izjava uzmu li se u obzir dostupni dokazi:

                              —

                              prvo, utjecaj na segment cijevi odnosi se na mali dio tog segmenta, konkretno na proizvođače zavarenih cijevi koji nisu povezani s proizvođačima toplovaljanih plosnatih proizvoda u Uniji i odabrali su oslanjati se na uvoz,

                              —

                              drugo, kratkom analizom drugih sektora koji nisu sektor čeličnih cijevi potvrđeno je da nema materijalnog utjecaja.

                  (538)

                  Komisija je odbacila te tvrdnje podnositelja pritužbe kako slijedi:

                              —

                              prvo, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi (435)., samo društvo Marcegaglia godišnje troši između 2,9 i 4,4 milijuna tona predmetnog proizvoda/istovjetnog proizvoda. To znači da je to jedno društvo sâmo odgovorno za između 8,5 % i gotovo 13 % ukupne potrošnje na slobodnom tržištu Unije, kako je navedeno u tablici u uvodnoj izjavi (226). Osim toga, analiza tržišta čeličnih cijevi nije ovisila samo o analizi društva Marcegaglia. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (8)., za potrebe ispitnog postupka više od 30 korisnika i nepovezanih uvoznika koji se uglavnom, ali ne i isključivo, nalaze u Italiji osnovalo je ad hoc konzorcij. Uglavnom ga čine MSP-ovi, iako je i društvo Marcegaglia bilo član tog konzorcija, U tom je pogledu, kako je navedeno u uvodnim izjavama (17). i (24)., taj konzorcij dostavio primjedbe i saslušan je tijekom saslušanjâ. Osim toga, kako je navedeno u tablici u uvodnoj izjavi (498)., pet je članova konzorcija surađivalo dostavljanjem podataka nakon RIP-a. Stoga je Komisija odbacila tvrdnju podnositelja pritužbe da se utjecaj na segment cijevi odnosi samo na mali dio tog segmenta.

                              —

                              drugo, kad je riječ o tvrdnji da nema materijalnog utjecaja na sektore osim sektora čeličnih cijevi, Komisija je uputila na svoje ranije izjave u prethodnoj uvodnoj izjavi (524). Utjecaj postoji, iako je manje znatan.

                  (539)

                  Ipak, i radi dosljednosti, Komisija je priznala da je trebala u zaključku upotrijebiti istu formulaciju „manje znatan” kao u analitičkom dijelu uvodne izjave (528). Stoga je Komisija izmijenila svoj prethodni zaključak, kako je naveden u uvodnoj izjavi (536), kako slijedi: S obzirom na prethodno navedeno Komisija je zaključila da uvođenje mjera nije u interesu korisnika. Iako bi utjecaj na sektor čeličnih cijevi bio izražen, utjecaj na ostale sektore na kraju proizvodnog lanca vjerojatno bi bio manje znatan.

            6.5   Zaključak o interesu Unije

                  (540)

                  Komisija je ocijenila i uskladila jake interese važne industrije Unije da se zaštiti od nepoštenih praksi, s jedne strane, i vjerojatnih negativnih učinaka mjera na korisnike, s druge strane.

                  (541)

                  Uvođenjem mjera industrija Unije mogla bi zadržati održivu razinu dobiti. Tim bi se mjerama industriji Unije pomoglo da postane stabilna i održiva, uzimajući u obzir i akumulirane gubitke koji su nastali od 2013., osim skromne dobiti ostvarene 2014.

                  (542)

                  Za razliku od toga, uvođenje konačnih mjera za Brazil, Iran, Rusiju i Ukrajinu moglo bi nerazmjerno negativno utjecati na korisnike, koji uvelike ovise o opskrbi predmetnim proizvodom. Time bi se narušila njihova konkurentnost na tržištu na kraju proizvodnog lanca, posebno u pogledu cijevi.

                  (543)

                  Kako je prethodno napomenuto, kako bi primjereno uskladila suprotstavljene interese i donijela odgovarajuće zaključke o tom pitanju, Komisija je smatrala nužnim ispitati razvoj događaja nakon isteka razdoblja ispitnog postupka, tj. nakon srpnja 2016. Uzela je u obzir i znatan rast cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda u drugoj polovini 2016., čime su prešle granicu od 500 EUR/tona u veljači 2017.

                  (544)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama Komisija je dodatno ispitala navode da su se cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda povećale u razdoblju nakon RIP-a. Nadalje, time je korisnike potaknula da dostave dodatne podatke o nekoliko sektora korisnika kako bi točnije procijenila potencijalni utjecaj mjera na sektore na kraju proizvodnog lanca osim sektora cijevi. Pozvala je zainteresirane strane i da dostave primjedbe u pogledu primjerenog oblika mjera.

                  (545)

                  Nakon prikupljanja dodatnih podataka koje su dostavile različite zainteresirane strane Komisija je zaključila da su se cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda znatno povećale u razdoblju nakon RIP-a i:

                              —

                              da bi se zbog konačnih mjera proizvođači iz Unije mogli vratiti na održive razine dobiti. Ako se mjere ne uvedu, bilo bi nejasno može li industrija Unije postati dovoljno održiva, uzimajući u obzir i akumulirane gubitke koji su nastali od 2013., osim skromne dobiti ostvarene 2014.

                              —

                              da bi se, u pogledu interesa korisnika, uvođenjem mjera u obliku pristojbe ad valorem za Brazil, Iran, Rusiju i Ukrajinu nerazmjerno negativno utjecalo na korisnike (posebno u sektoru čeličnih cijevi), čime bi se utjecalo na njihove cijene i zaposlenost.

                  (546)

                  Komisija je podsjetila na nalaze u uvodnoj izjavi (425). u pogledu profitabilnosti proizvođača iz Unije te znatnog rasta cijena nakon razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga Komisija je smatrala da je u interesu Unije promijeniti oblik mjera kako bi se primjereno uskladili interesi proizvođača iz Unije i korisnika u ovom konkretnom predmetu. Stoga je Komisija odlučila uvesti pristojbe ad valorem, ograničene najnižom uvoznom cijenom, kojom se u obzir uzima rast cijena sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka zbog sljedećih razloga:

                              —

                              s jedne strane, određivanjem pristojbe na razini pristojbe ad valorem ograničene najnižom uvoznom cijenom proizvođači iz Unije mogli bi se oporaviti od učinaka štetnog dampinga. Određivanje gornje granice razine učinkovite najniže uvozne cijene bilo bi sigurnosna mreža koja bi im omogućila ostvarivanje održive profitabilnosti.

                              —

                              s druge strane, određivanjem gornje granice razine učinkovite najniže uvozne cijene trebali bi se spriječiti i svi negativni učinci povećanja cijena nakon razdoblja ispitnog postupka koji bi mogli imati znatan negativan utjecaj na poslovanje korisnika.

                  (547)

                  Nakon konačne objave podnositelj pritužbe tvrdio je su nalazi Komisije protivni zahtjevima iz članka 21. stavka 1. osnovne uredbe. Da su mjere bile u interesu industrije Unije, Komisija bi bila obvezna uvesti ih, osim ako postoje dokazi da bi mjere imale nerazmjeran utjecaj na industrije korisnika. Podnositelj pritužbe tvrdio je da takvih dokaza nema. Nadalje, tvrdio je da je Komisija dala prednost interesima male podgrupe korisnika (odnosno određenim proizvođačima čeličnih cijevi) i da nije uzela u obzir različite interese u cjelini. Općenito, tvrdio je da se pravilima o interesu Unije predviđa samo uvođenje ili neuvođenje mjera. Drugim riječima, radi se o jednostavnom testu „da ili ne”.

                  (548)

                  Komisija je odbila te tvrdnje kao pravno pogrešne i pojasnila da se ispitivanje interesa Unije u okviru članka 21. osnovne uredbe obično provodi u slučajevima navedenima u nastavku.

                              —

                              Ako su mjere u interesu industrije Unije, Komisija je obvezna uvesti ih osim ako postoje dokazi da bi mjere imale nerazmjeran utjecaj na industrije korisnika, uvoznika, potrošače ili druge izravno uključene strane. U potonjem slučaju ne bi se uvodile nikakve mjere. Međutim, u ovom ispitnom postupku nije riječ ni o jednom od tih slučajeva.

                              —

                              Naprotiv, dostupni dokazi jasno su pokazivali da bi se korisnicima iz najvažnijeg sektora koji upotrebljavaju predmetni proizvod (odnosno sektora čeličnih cijevi, koji čini oko 32 % ukupne potrošnje toplovaljanih plosnatih proizvoda, vidjeti uvodnu izjavu (483).) mogla nanijeti nerazmjerna šteta uvođenjem pristojbi ad valorem, posebno s obzirom na porast cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda nakon razdoblja ispitnog postupka.

                              —

                              U tom scenariju Komisija može prilagoditi oblik mjere kako bi se postigla odgovarajuća ravnoteža između suprotstavljenih interesa. U tom je pogledu posebna pozornost s jedne strane pružena potrebi za zaštitom industrije Unije od nepoštenih praksi, a s druge istodobnom ograničenju vjerojatnih negativnih učinaka mjera na korisnike (prvenstveno proizvođače čeličnih cijevi) bez umanjivanja učinkovitosti mjere.

                  (549)

                  Kad je o tome riječ, Komisija nije u obzir uzimala samo uključene apstraktne interese, već i, kako to i obično čini, vjerojatne konkretne učinke na odnosna poduzeća. Iskazujući svoje protivljenje najnižoj uvoznoj cijeni, Eurofer je poslao dopise povjereniku za trgovinu i predsjedniku Europske komisije: „Čak i kad bi najniža uvozna cijena bila viša od troškova proizvodnje, postala bi gornja granica profitabilnosti naše industrije, iako se tek počinjemo oporavljati od najveće krize posljednjih desetljeća (67).”

                  (550)

                  Komisija smatra da je ta izjava zapravo potvrdila njezino stajalište da je u interesu Unije uvođenje pristojbi ad valorem samo ispod razine najniže uvozne cijene. Iako bi se najnižom uvoznom cijenom ublažio konkretni rizik od toga da neki proizvođači cijevi, uključujući brojne MSP-ove, počnu bilježiti gubitke, čini se da podnositelj pritužbe glavnim nedostatkom koji proizlazi iz najniže uvozne cijene smatra sprječavanje ostvarivanja viših profitnih marži tijekom razdoblja oporavka iako već ostvaruje dobit iznad ciljane razine.

                  (551)

                  Nakon konačne objave konzorcij je zatražio da se trenutačni ispitni postupak zaustavi kako bi se uzeo u obzir interes Unije. U tom je pogledu tvrdio da bi uvođenje antidampinških mjera u bilo kojem obliku imalo štetan učinak na gospodarsku održivost neovisnih korisnika zbog sljedećih razloga:

                              —

                              tržište toplovaljanih plosnatih proizvoda u Uniji obilježeno je oligopolističkom strukturom, pri čemu gotovo 90 % toplovaljanih plosnatih proizvoda proizvodi i isporučuje nekoliko vertikalno integriranih proizvođača, na ograničenim i slobodnim tržištima.

                              —

                              imajući na umu činjenicu da su vertikalno integrirani, proizvođači iz Unije istodobno su proizvođači i prerađivači (korisnici) toplovaljanih plosnatih proizvoda. To znači da su neovisni proizvođači i kupci i konkurenti nekoliko moćnih proizvođača iz Unije.

                  (552)

                  Komisija je odbila i taj zahtjev. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (548)., posebna je pozornost s jedne strane pružena potrebi za zaštitom industrije Unije od nepoštenih praksi, a s druge strane istodobnom ograničenju vjerojatnih negativnih učinaka mjera na korisnike (prvenstveno proizvođače čeličnih cijevi). U toj su ravnoteži interesa već na odgovarajući način uzete u obzir primjedbe konzorcija.

                  (553)

                  Zbog svih tih razloga Komisija je potvrdila svoju odluku o uvođenju pristojbi ad valorem, ograničenih najnižom uvoznom cijenom (vidjeti uvodnu izjavu (546).).

            7.   KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE

      7.1   Razina uklanjanja štete (marža štete)

      7.1.1   Ciljna cijena

                  (554)

                  Kako bi se utvrdila razina mjera, Komisija je najprije utvrdila iznos pristojbe koja je potrebna kako bi se uklonila šteta koju je pretrpjela industrija Unije. U skladu sa sudskom praksom ciljna cijena jest cijena koju bi industrija Unije razumno mogla ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno ako ne bi bilo dampinškog uvoza iz tih četiriju zemalja. Ciljna cijena izračunava se utvrđivanjem troškova proizvodnje istovjetnog proizvoda i dodavanjem profitne marže koju bi industrija Unije razumno mogla ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno ako ne bi bilo dampinškog uvoza.

                  (555)

                  U pogledu utvrđivanja ciljne dobiti iz podataka za razmatrano razdoblje vidljivi su samo gubitci, osim 2014. kad je ostvarena mala dobit koja se nije smatrala primjerenom za utvrđivanje razumne profitne marže koja se može ostvariti ako nema dampinškog uvoza. Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (341)., industrija Unije mogla je ostvariti koristi od oporavka tržišta od 2014. nadalje. Međutim, jeftini uvoz postupno se povećavao i industriji Unije oduzeo tržišne udjele. Stalni pritisak uvoza počeo se u potpunosti osjećati od druge polovine 2015., odnosno početka razdoblja ispitnog postupka.

                  (556)

                  Podnositelj pritužbe zatražio je u pritužbi od Komisije da 12,9 % prometa upotrijebi kao razumnu neštetnu profitnu maržu. To je bila prosječna dobit prije oporezivanja prodaje koja je upotrijebljena u prethodnom predmetu u pogledu materijalne štete iz 2000. koji se odnosio na isti predmetni proizvod (68).

                  (557)

                  Komisija je smatrala da ta profitna marža nije primjerena i da se, stoga, nije mogla upotrijebiti jer je taj predmet iz 2000. te da se podatci stari više od 15 godina više ne mogu smatrati reprezentativnima s obzirom na tehnološke i financijske promjene s kojima se industrija Unije otad suočila.

                  (558)

                  Komisija je od šest proizvođača iz Unije u uzorku zatražila i da u svojim izvornim odgovorima na upitnik dostave podatke o profitabilnosti u pogledu istovjetnog proizvoda koji se prodavao na slobodnom tržištu Unije za godine od 2007. do razdoblja ispitnog postupka. Komisija je utvrdila da nijedna od tih godina (zasebno ili zajedno) nije reprezentativna za utvrđivanje ciljne dobiti zbog sljedećih razloga:

                              —

                              prvo, primijetila je da se podatci o profitabilnosti za razmatrano razdoblje ne mogu smatrati primjerenom referentnom vrijednosti za izračun ciljne dobiti jer nisu postojali uobičajeni uvjeti tržišnog natjecanja zbog prisutnosti dampinškog uvoza iz Kine i četiriju zemalja od 2015. nadalje. Nadalje, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 133. Konačne uredbe o uvozu toplovaljanih plosnatih proizvoda iz Kine (69), 2012., 2013. i 2014. ne mogu se smatrati godinama s uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja zbog posljedica dužničke krize u europodručju i pada potražnje za čelikom tijekom 2012.

                              —

                              drugo, profitabilnost se znatno razlikuje za svaku godinu prije 2012. Zbog toga se ni pojedinačna godina ni više godina zajedno ne mogu smatrati reprezentativnima samima po sebi. Na primjer, analizom je obuhvaćeno razdoblje čak do 2007. kako bi se osiguralo uključivanje barem jedne godine prije početka financijske i gospodarske krize. Međutim, 2007. i 2008. bile su iznimno pozitivne, dok je na sljedeće godine utjecala financijska kriza iz 2009. te, stoga, ni one nisu bile reprezentativne za uobičajene uvjete.

                  (559)

                  Stoga je Komisija razmotrila drugi proizvod, teške ploče, u istom sektoru industrije. U tom je kontekstu Komisija uputila na uvodnu izjavu 202. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/336 (70), potvrđujući svoj nalaz iz Uredbe (EU) 2016/1777 (71), u kojoj je upotrijebljena dobit od 7,9 %. U tom pogledu postoje najmanje dvije jednake značajke: prvo, oba se proizvoda proizvode u istom sektoru industrije i, drugo, oba su proizvoda toplovaljani, neplatirani i neprevučeni proizvodi.

                  (560)

                  Na temelju navedenog Komisija je izračunala neštetnu cijenu istovjetnog proizvoda za industriju Unije dodavanjem profitne marže od 7,9 % trošku proizvodnje proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka.

                  (561)

                  Nakon konačne objave podnositelj pritužbe smatrao je da je ciljna dobit od 7,9 % daleko preniska: tvrdio je da bi Komisija trebala upotrijebiti dobit ostvarenu 2008. (odnosno ciljnu dobit od 14,4 %) jer je provjeravala podatke o profitabilnosti za razdoblje od 10 godina, što uključuje i 2008., godinu prije početka financijske krize. Nadalje, tvrdio je da je alternativna metoda za utvrđivanje profitne marže upotreba podataka iz prethodnog ispitnog postupka koji se odnosio na toplovaljane plosnate proizvode (iz 2000., kad je ostvarena profitna marža od 12,9 %). Osim toga, tvrdio je da Komisija nije navela razloge za nedosljednost pristupa u slučaju Kine, gdje je upotrijebljena ciljna dobit od 7 %. Konačno je tvrdio da je odbacivanje dobiti od toplovaljanih plosnatih proizvoda u korist nekog drugog proizvoda protivno prethodnoj praksi. U tom je kontekstu uputio na slučaj šipki za armiranje, gdje „Komisija smatra da su podatci o profitabilnosti povezani konkretno s predmetnim proizvodom preciznija referentna vrijednost od podataka o profitabilnosti za druge proizvode od čelika ili sektor čelika općenito.”

                  (562)

                  Komisija je odbila te argumente. Kako je pojašnjeno u uvodnoj izjavi (558)., 2008. bila je iznimno pozitivna godina i stoga nije reprezentativna za uobičajene uvjete. Nadalje, ciljna dobit iz 2000. previše je davno ostvarena da bi bila razumna alternativa u ovom slučaju. Čak i u slučaju nevjerojatne pretpostavke da se u Uniji od 2000. nisu dogodile nikakve tehnološke i financijske promjene, na tržištu Unije od 2000. dogodile su se barem neke promjene zbog povećanja broja država članica u razdoblju od 2000. do 2016. Osim toga, ciljna dobit upotrijebljena u slučaju Kine temeljila se na prognostičkoj analizi u ovom slučaju „prijetnje štete” i bila bi još niža.

                  (563)

                  S druge strane, konzorcij je izjavio da upotreba ciljne dobiti od 7,9 % nije realistična i da je previsoka zbog sljedećih razloga:

                              —

                              iako se toplovaljani plosnati proizvodi i teške ploče proizvode u istom sektoru industrije i oba su proizvoda toplovaljana, važno je napomenuti da su fizička svojstva tih proizvoda različita.

                              —

                              oslanjajući se na slučaj teških ploča, Komisija je implicitno priznala da se profitna marža ostvarena 2011. može razumno upotrijebiti kao referentna vrijednost za izračun razine uklanjanja štete. Iz toga proizlazi pitanje zašto Komisija nije profitnu maržu za 2011. utvrđenu za industriju Unije, konkretno 3,11 %, upotrijebila u usporednom ispitnom postupku u pogledu uvoza toplovaljanih proizvoda iz NRK-a. Odabir profitne marže povezane s istim proizvodom kao u trenutačnom ispitnom postupku bio bi prikladniji.

                  (564)

                  Sličnu je primjedbu iznio proizvođač izvoznik CSN i zatražio od Komisije da upotrijebi profitnu maržu od 3,11 % ostvarenu 2011. jer je to relevantna dobit za identičan opseg proizvoda. U svakom slučaju, CSN je izjavio da bi razumnu profitnu maržu trebalo odrediti na razini od najviše 5 % za industriju Unije u trenutačnom ispitnom postupku.

                  (565)

                  Nadalje, ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest izjavio je da je profitna marža od 7,9 % previsoka te je tvrdio da toplovaljani plosnati proizvodi i teške ploče imaju različita fizička svojstva. Njihov je glavni argument bio taj da segment teških ploča ima višu profitnu maržu zbog viših prodajnih cijena u usporedbi s toplovaljanim plosnatim proizvodima čije su cijene općenito niže, iz čega proizlazi i niža profitabilnost. Sličnu je primjedbu iznio i iranski proizvođač izvoznik Mobarakeh Steel Company, tvrdeći da je profitna marža od 7,9 % nerealno visoka za industriju čelika u trenutačnim gospodarskim uvjetima. Nadalje, brazilski proizvođač izvoznik Usiminas isto je tako naveo da je profitna marža od 7,9 % nerealno previsoka i nezakonito povećana.

                  (566)

                  Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (558)., profitna marža ostvarena za toplovaljane plosnate proizvode 2011. nije se mogla upotrebljavati kao te godine jer je tržište toplovaljanih plosnatih proizvoda još uvijek bilo pod znatnim utjecajem gospodarske i financijske krize iz 2009. te je se stoga ne može smatrati reprezentativnom. Zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi (559). Komisija je upotrijebila profitnu maržu za drugi proizvod, konkretno teške ploče, u sličnom sektoru industrije. Slijedom toga, nije riječ ni o odmicanju od Komisijine uobičajene prakse ni o proturječnosti s tom praksom.

                  (567)

                  Kad je riječ o izjavi da će više prodajne cijene teških ploča u usporedbi s toplovaljanim plosnatim proizvodima automatski prouzročiti i višu profitabilnost, Komisija je napomenula da postoje brojne druge varijable (kao što su ponuda i potražnja, nestašice, nastali troškovi) osim same razine prodajne cijene koje utječu na razinu profitabilnosti. Komisija je u odgovoru na argument da je implicitno priznala mogućnost prihvaćanja dobiti iz 2011. kao razumne referentne vrijednosti napomenula sljedeće: kao prvo, iako teške ploče i toplovaljani plosnati proizvodi pripadaju istom sektoru industrije, to jest sektoru čelika, ti proizvodi imaju različita tržišta i oporavak od gospodarske i financijske krize nije se odvijao istom brzinom. Tijekom ispitnog postupka Komisija zaista nije pronašla dokaze o tome da su se te dvije industrije oporavljale usporedno niti su zainteresirane strane dostavile dokaze za to. Drugo, u uvodnoj izjavi 221. Uredbe (EU) 2016/1777 (72) u pogledu teških ploča Komisija je samo napomenula da se profitabilnost koju je ostvarila industrija Unije povećavala od 2009. nadalje, ali nije isključila činjenicu da su sporedni ili manji učinci gospodarske i financijske krize još uvijek postojali 2011. Imajući na umu uzlazno kretanje profitabilnosti i smanjenje utjecaja gospodarske i financijske krize na tržište teških ploča, smatrala je da je profitabilnost ostvarena 2011. razumna. Kad je riječ o trenutačnom ispitnom postupku, oporavak profitabilnosti industrije Unije drukčije se razvijao od onog što je utvrđeno tijekom ispitnog postupka koji se odnosio na teške ploče. Iako se kad je riječ o trenutačnom ispitnom postupku profitabilnost počela oporavljati 2010. i povećala se u odnosu na razine utvrđene 2009., ponovno se smanjila 2011. Stoga se ne može zaključiti da se industrija Unije do 2011. oporavila ili počela oporavljati od financijske krize ni da su se razine profitabilnosti ostvarene do 2011. smatrale razumnima na način sličan onomu što je utvrđeno u ispitnom postupku koji se odnosio na teške ploče.

                  (568)

                  Nadalje, Komisija je napomenula da je dobit koju je ostvarila industrija Unije u razdoblju od siječnja do ožujka 2017. (vidjeti uvodnu izjavu 425.) bila viša od ciljne dobiti od 7,9 %. Stoga je smatrala da ta ciljna dobit nije nerealno visoka u trenutačnim gospodarskim uvjetima.

            7.1.2   Analogno oslanjanje na članak 2. stavak 9. osnovne uredbe za izračun marže štete

                  (569)

                  Kad je proizvođač izvoznik predmetni proizvod prodavao preko povezanih uvoznika, izvozna cijena izračunana je na temelju preprodajne cijene prema prvom nezavisnom kupcu, primjereno prilagođene u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe. Ta se prilagodba sastojala od troškova nastalih između uvoza i preprodaje odbijanjem troškova prodaje te općih i administrativnih troškova povezanog uvoznika i razumnog iznosa dobiti od 2 % (73), čemu su kasnije dodani troškovi nakon uvoza (stupac 4.).

                  (570)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama i nakon konačne objave ruska grupa MMK osporavala je pristup u kojem je Komisija analogno primijenila članak 2. stavak 9. osnovne uredbe. Grupa je tvrdila da je ta primjena činila povredu samog članka 2. stavka 9. osnovne uredbe i da je iskrivljena zbog očigledne pogreške u procjeni. Tvrdila je i da ta metoda dovodi do naplaćivanja prekomjernih pristojbi. Osim toga, iranski proizvođač izvoznik Mobarakeh Steel Company tvrdio je da su se tom metodologijom prekršili članak 1. stavka 1. osnovne uredbe i sudska praksa sudova Unije te da se na temelju nje ne može provesti primjerena usporedba cijena uvezenih vrsta proizvoda s cijenama domaće industrije. Nakon konačne objave ruski proizvođač izvoznik PAO Severstal, iranski proizvođač izvoznik Mobarakeh Steel Company i ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest imali su slične primjedbe.

                  (571)

                  Prvo, svrha je izračuna marže štete utvrditi bi li uvođenje niže stope pristojbe (od one koja se temeljila na dampinškoj marži) na izvoznu cijenu dampinškog uvoza bilo dovoljno za uklanjanje štete prouzročene dampinškim uvozom. Ta bi se procjena trebala temeljiti na izvoznoj cijeni na razini granice Unije koja se smatra razinom koja se može usporediti s cijenom industrije Unije na razini franko tvornica. U slučaju izvozne prodaje preko povezanih uvoznika, analogno pristupu koji je primijenjen za izračune dampinške marže, izvozna cijena izračunana je na temelju preprodajne cijene prema prvom nezavisnom kupcu, primjereno prilagođene u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne uredbe. Budući da je izvozna cijena neizostavan element u izračunu marže štete i da je taj članak jedini članak u osnovnoj uredbi koji sadržava smjernice o izračunu izvozne cijene, opravdana je analogna primjena tog članka.

                  (572)

                  Drugo, Komisija je smatrala da na utvrđivanje relevantne uvozne cijene za izračune sniženja cijena ne bi trebalo utjecati je li izvoz izvršen povezanim ili nezavisnim subjektima u Uniji. Metodologijom koju je primijenila Komisija osigurava se jednako postupanje u oba slučaja. Drugim riječima, svrha izračuna marže štete nije mjeriti u kojoj je mjeri prodaja povezanim uvoznicima uzrok štete proizvođačima iz Unije, nego ima li izvoz proizvođača izvoznika takav nepovoljan učinak zbog sniženja cijena proizvođača iz Unije. U tu je svrhu cijena koju je potrebno uzeti u obzir cijena po kojoj se predmetni proizvod prodaje Uniji, a ne cijena po kojoj proizvođači uvoznici uvezene materijale zatim preprodaju u Uniji.

                  (573)

                  Treće, članak 2. stavak 9. primijenjen je samo na mali dio ukupne prodaje za ukrajinskog proizvođača izvoznika Metinvest. Kako je navedeno u posebnoj objavi za Metinvest, članak 2. stavak 9. upotrijebljen je samo u pogledu njegove prodaje putem povezanih trgovaca u Uniji. Nadalje, kad je riječ o iranskom proizvođaču izvozniku Mobarakeh Steel Company i suprotno onomu što je navedeno u posebnoj objavi, članak 2. stavak 9. nije bio primijenjen.

                  (574)

                  Stoga je Komisija smatrala da je primijenjeni pristup točan i odbila je te tvrdnje.

            7.1.3   Razina troška nakon uvoza

                  (575)

                  Nakon objave dokumenta s informacijama dva proizvođača izvoznika osporavala su razinu troška nakon uvoza i tvrdila da je iznos od 7 EUR/tona niži od stvarnog. Prvo, ruski proizvođač izvoznik NLMK tvrdio je da bi iznos troška nakon uvoza trebao biti najmanje 40 EUR/tona. Drugo, ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest tvrdio je da bi on trebao iznositi najmanje 9,44 EUR/tona, što navodno predstavlja ponderirani prosjek troškova nakon uvoza četiriju povezanih subjekata tog ukrajinskog proizvođača izvoznika koji se nalaze u Uniji. Nakon konačne objave i brazilski proizvođač izvoznik Usiminas tvrdio je da su navedeni troškovi nakon uvoza preniski i da se temelje samo na odabranim podatcima.

                  (576)

                  Komisija je odbila te tvrdnje. Trošak nakon uvoza utvrdila je na temelju analize provjerenih informacija jednog nepovezanog uvoznika koji se javio. Nadalje, brazilski proizvođač izvoznik Usiminas nije dodatno pojasnio razloge zbog kojih je smatrao da su navedeni troškovi nakon uvoza preniski.

            7.1.4   Druge primjedbe nakon konačne objave

                  (577)

                  Ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest pozvao se na važnu prilagodbu fizičkih svojstava nakon konačne objave dokumenta s informacijama. Svoju je tvrdnju ponovio nakon konačne objave. Konkretno, tvrdio je da većina kolutova koje proizvode valjaonice Metinvesta imaju masu između 8 i 12 tona, dok je industrijski standard Unije 24 tone. Ta je činjenica potaknula važna i prirodna sniženja cijena za Metinvest tijekom pregovora, koja je potkrijepio dokazima i za koja sad traži prilagodbu.

                  (578)

                  Komisija je tu tvrdnju odbacila zbog sljedećeg razloga: na relevantnim proizvodnim lokacijama Metinvesta provedeni su posjeti u razdoblju od 17. do 25. studenoga 2016. i od 25. do 27. siječnja 2017. U trenutku tih posjeta radi provjere ta tvrdnja nije izrečena ni dokazana. Tvrdnja u pogledu razlika u fizičkim svojstvima stoga je prekasno zaprimljena jer je iskazana tek nakon objave dokumenta s informacijama (2. svibnja 2017.). Stoga je se nije moglo povezati ni s kakvim provjerenim dokazima. Zato je nije bilo moguće provjeriti. Nadalje, posebna svojstva različitih vrsta proizvoda odrazila su se u takozvanim PCN-ima koji se upotrebljavaju za izvješćivanje o prodaji i troškovima na početku ispitnog postupka. Ako je Metinvest imao poteškoća pri utvrđivanju različitih tipova proizvoda (takozvani izračun PCN-a), trebao je taj zahtjev, logično, podnijeti na početku ispitnog postupka. Važno je napomenuti i da su više od 99 % svih vrsta proizvoda koje je ukrajinski proizvođač izvoznik prodavao u Uniji proizvodili i prodavali i proizvođači iz Unije. Stoga se ta tvrdnja ne može prihvatiti.

                  (579)

                  Iranski proizvođač izvoznik Metinvest zatražio je od Komisije da isključi određene vrste proizvoda (čiji PCN-i pripadaju skupini 13) iz izračuna marže štete jer te vrste proizvoda predstavljaju skupinu preostalih vrsta proizvoda u koju se razvrstavaju svi razredi čelika koji se razlikuju od onih označenih brojevima od 01 do 12. Zbog toga tu skupinu preostalih vrsta čini vrlo velik raspon proizvoda.

                  (580)

                  Komisija je smatrala da su predmetni proizvodi, bez obzira na to pripadaju li skupini 13 ili ne, određeni plosnato valjani proizvodi od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika, bilo da su u kolutima ili ne (uključujući proizvode koji su odrezani na određenu dužinu i „uske trake”), samo toplovaljani i dalje neobrađeni, koji nisu platirani niti prevučeni. U skladu s tim, definicijom proizvoda obuhvaća se jasno definiran proizvod. Utvrđeno je i da sve vrste predmetnih proizvoda imaju dvije glavne primarne namjene, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (41).

            7.1.5   Konačne marže štete

                  (581)

                  Budući da nije bilo drugih primjedbi o razini uklanjanja štete, konačne marže štete iznosile bi kako slijedi:

                              Zemlja

                              Društvo

                              Marža štete

                              Brazil

                              ArcelorMittal Brasil S.A. i Aperam Inox América do Sul S.A.

                              20,2 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              15,7 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              17,5 %

                              Iran

                              Mobarakeh Steel Company

                              34,0 %

                              Rusija

                              Novolipetsk Steel

                              26,1 %

                              Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              44,0 %

                              PAO Severstal

                              42,4 %

                              Ukrajina

                              Metinvest Group

                              35,5 %

            7.2   Konačne mjere

                  (582)

                  S obzirom na konačne zaključke koje je Komisija donijela u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije antidampinške mjere trebalo bi uvesti kako bi se spriječila daljnja šteta koja je industriji Unije prouzročena dampinškim uvozom.

                  (583)

                  Antidampinške mjere mogu biti u različitim oblicima. Iako Komisija ima velika diskrecijska prava u odabiru oblika mjera, svrha je i dalje ukloniti učinke štetnog dampinga. Pristojba ad valorem, određena u skladu s pravilom nižeg iznosa, u rasponu između 5,3 % i 33 % utvrđena je kako slijedi:

                              Zemlja

                              Društvo

                              Dampinška marža

                              Marža štete

                              Antidampinška pristojba ad valorem

                              Brazil

                              ArcelorMittal Brasil S.A i Aperam Inox América do Sul S.A.

                              16,3 %

                              20,2 %

                                 16,3 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              73,0 %

                              15,7 %

                                 15,7 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              65,9 %

                              17,5 %

                                 17,5 %

                              Iran

                              Mobarakeh Steel Company

                              17,9 %

                              34,0 %

                                 17,9 %

                              Rusija

                              Novolipetsk Steel

                              15,0 %

                              26,1 %

                                 15,0 %

                              Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              33,0 %

                              44,0 %

                                 33,0 %

                              PAO Severstal

                              5,3 %

                              42,4 %

                                 5,3 %

                              Ukrajina

                              Metinvest Group

                              19,4 %

                              35,2 %

                                 19,4 %

                  (584)

                  Kako je prethodno utvrđeno u uvodnoj izjavi (546)., primjereno je promijeniti oblik mjere. Na temelju specifičnih činjenica ovog predmeta Komisija je smatrala da bi pristojba ad valorem, ograničena najnižom uvoznom cijenom kojom se uzimaju u obzir cijene sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka, bila najprimjereniji oblik mjere u ovom predmetu.

                              —

                              S jedne strane, određivanjem pristojbe na razini pristojbe ad valorem ograničene najnižom uvoznom cijenom proizvođači iz Unije mogli bi se oporaviti od učinaka štetnog dampinga. Određivanje gornje granice razine učinkovite najniže uvozne cijene bilo bi sigurnosna mreža koja bi im omogućila ostvarivanje održive profitabilnosti;

                              —

                              S druge strane, određivanjem gornje granice razine učinkovite najniže uvozne cijene trebali bi se spriječiti i svi negativni učinci povećanja cijena nakon razdoblja ispitnog postupka koji bi mogli imati znatan negativan utjecaj na poslovanje korisnika. Nadalje, time bi se spriječili ozbiljni poremećaji u opskrbi tržišta Unije.

                  (585)

                  Ako se uvoz izvršava po cijeni CIF na granici Unije koja je jednaka ili viša od utvrđene najniže uvozne cijene, ne bi se naplaćivala nikakva pristojba. Ako se uvoz izvršava po cijeni nižoj od najniže uvozne cijene, konačna pristojba bila bi jednaka razlici između primjenjive najniže cijene i neto cijene franko granica Unije, neocarinjeno. Ni u kojem slučaju iznos pristojbe ne bi trebao biti viši od stopa pristojbe ad valorem određenih u uvodnoj izjavi (583). i u članku 1. ove Uredbe.

                  (586)

                  U skladu s tim, ako se uvoz izvršava po cijeni nižoj od najniže uvozne cijene, naplativa bi bila razlika između primjenjive najniže cijene i neto cijene franko granica Unije, neocarinjeno, ili stopa pristojbe ad valorem kako su opisane u posljednjem stupcu tablice u uvodnoj izjavi (583)., ovisno o tome koji je iznos niži.

                  (587)

                  Za potrebe učinkovite primjene najniže uvozne cijene i na temelju informacija prikupljenih tijekom ispitnog postupka Komisija je odlučila utvrditi jednu najnižu uvoznu cijenu za sve vrste predmetnog proizvoda.

                  (588)

                  Za potrebe izračuna te najniže uvozne cijene uzeto je u obzir sljedeće:

                              —

                              prvo, utvrđene dampinške marže i iznosi pristojbi potrebnih za uklanjanje štete koju je industrija Unije pretrpjela tijekom razdoblja ispitnog postupka (prvi korak, najniža uvozna cijena temelji se samo na podatcima za razdoblje ispitnog postupka),

                              —

                              drugo, povećanje cijena sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka (drugi korak, prilagođena najniža uvozna cijena).

                  (589)

                  U prvom koraku najniža uvozna cijena koja se temelji na podatcima za razdoblje ispitnog postupka jednaka je ponderiranom prosjeku sljedećeg:

                              —

                              ako se pristojbe temelje na razini uklanjanja štete: troška proizvodnje proizvođača iz Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka i dobiti (7,9 %) u pogledu dvaju brazilskih proizvođača izvoznika (CSN i Usiminas) i

                              —

                              ako se pristojbe temelje na dampinškoj marži: uobičajene vrijednosti, uključujući prijevoz (do cijene CIF na granici Unije) u pogledu svih ostalih proizvođača izvoznika.

                        Metodologija koju je Komisija upotrijebila za izračun najniže uvozne cijene u prvom koraku identična je metodologiji upotrijebljenoj u nedavnom predmetu u pogledu silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima (74). Kao i u svakom antidampinškom ispitnom postupku, Komisija je prikupila podatke za RIP, koji su provjereni, kako bi utvrdila uobičajene vrijednosti po vrsti proizvoda i neštetne ciljne cijene za industriju Unije, isto tako po vrsti proizvoda. Ciljne cijene za industriju Unije sastojale su se od troška proizvodnje kojem je dodana razumna dobit. U tom se prvom koraku razina najniže uvozne cijene izravno temelji na provjerenim podatcima za RIP. Osim toga, uzeto je u obzir i pravilo nižeg iznosa. Ako su se pristojbe ad valorem temeljile na dampinškoj marži, uobičajene vrijednosti, kojima su dodatni troškovi prijevoza kako bi se došlo do cijene CIF na granici Unije, upotrijebljene su u izračunu najniže uvozne cijene. Ako su se pristojbe ad valorem temeljile na razini uklanjanja štete, upotrijebljena je neštetna ciljna cijena za industriju Unije. Najniže uvozne cijene zatim su izračunane kao ponderirani prosjek uobičajenih vrijednosti i upotrijebljenih neštetnih ciljnih cijena. Ponderirani čimbenik utvrđen je na temelju udjela obujma uvoza u Uniju iz tih društava ako se pristojba ad valorem temelji na dampinškoj marži i udjela obujma uvoza iz društava ako se pristojba ad valorem temelji na razini uklanjanja štete. Najniža uvozna cijena ponderirani je prosjek cijena (uobičajene vrijednosti i ciljnih cijena) različitih vrsta proizvoda.

                  (590)

                  U drugom se koraku ta najniža uvozna cijena kasnije usporedila sa sljedećim:

                              —

                              prodajnim cijenama toplovaljanih plosnatih proizvoda na tržištu Unije u razdoblju nakon RIP-a. Podatci o tim cijenama dobiveni su od korisnika i industrije Unije tijekom ispitnog postupka nakon objave dokumenta s informacijama, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (29). U ispitnom postupku pokazalo se da je najniža uvozna cijena koja se temeljila na podatcima za razdoblje ispitnog postupka općenito bila niža od prodajnih cijena nakon RIP-a, u kojem slučaju ne bi bila naplativa nikakva pristojba. Taj je nalaz ispitnog postupka potkrijepljen izjavama industrije Unije i nekoliko korisnika,

                              —

                              cijenama sirovina za toplovaljane plosnate proizvode (sirovina koje su potrebne za proizvodnju tih proizvoda) na tržištu Unije nakon razdoblja ispitnog postupka. U tom je kontekstu podnositelj pritužbe tvrdio da će se najniža uvozna cijena koja se temelji samo na podatcima za razdoblje ispitnog postupka postaviti prenisko te da će biti nedjelotvorna i neprimjerena s obzirom na to da su cijene počele rasti nakon razdoblja ispitnog postupka s povijesno niskih razina zabilježenih tijekom RIP-a. Nadalje, podnositelj pritužbe tvrdio je da je tijekom godina na tržištu zabilježena znatna nestabilnost troškova sirovina i da su se cijene sirovina tijekom RIP-a znatno smanjile (75). Komisija je preispitala nestabilnost cijena sirovina za proizvodnju toplovaljanih plosnatih proizvoda, posebno kamenog ugljena za proizvodnju koksa i željezne rude. Utvrdila je da su se posebno cijene kamenog ugljena za proizvodnju koksa znatno povećale nakon razdoblja ispitnog postupka.

                  (591)

                  U tom je kontekstu Komisija izračunala da se trošak proizvodnje toplovaljanih plosnatih proizvoda povećao za 116 EUR po toni kad se usporedi trošak proizvodnje tijekom RIP-a s troškom proizvodnje u razdoblju od ožujka do svibnja 2017.

                              —

                              Kad bi se to ukupno povećanje troška proizvodnje od 116 EUR po toni u cijelosti pripisalo ukupnom povećanju troška sirovina, to bi vjerojatno dovelo do pretjeranog udjela povećanja sirovina u ukupnom povećanju troška proizvodnje: vjerojatnije je da su se povećali i drugi troškovi proizvodnje (kao što su troškovi energije i rada).

                              —

                              S druge strane, kad bi se to ukupno povećanje troška proizvodnje od 116 EUR po toni ravnomjerno pripisalo svim različitim sastavnicama troška proizvodnje, to bi značilo da bi se samo 63 EUR po toni moglo pripisati povećanju troška sirovina: to bi vjerojatno dovelo do premalog udjela povećanja troška sirovina u povećanju troška proizvodnje jer se načelno pretpostavlja da je povećanje troškova sirovina, posebno kamenog ugljena za proizvodnju koksa, glavni pokretač povećanja troška proizvodnje nakon razdoblja ispitnog postupka.
                              Zbog svih tih razloga pouzdani podatak o povećanju troška proizvodnje kao rezultat povećanja cijena sirovina iznosi između 63 EUR i 116 EUR, što dovodi do dodatnog iznosa od 89,50 EUR po toni.

                  (592)

                  Na temelju te metodologije najniža uvozna cijena koja se temelji na podatcima za razdoblje ispitnog postupka prilagođena je za povećanje cijena sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka i konačno određena na sljedećoj razini:

                              Predmetne zemlje

                              Raspon proizvoda

                              Najniža uvozna cijena
                              (EUR/tona neto mase proizvoda)

                              Brazil, Iran, Rusija i Ukrajina

                              Sve vrste proizvoda

                              472,27 EUR

                  (593)

                  Podnositelj pritužbe (76) dostavio je primjedbe zašto se mjere, kao što je najniža uvozna cijena, ne mogu smatrati održivom opcijom u ovom predmetu:

                              —

                              Prvo, najnižim uvoznim cijenama ne bi se postigao željeni učinak jer bi se one temeljile na iznimno niskim cijenama koje su prevladavale tijekom RIP-a.

                              —

                              Drugo, postoje fluktuacije cijena ključnih sirovina koje se upotrebljavaju za proizvodnju toplovaljanih plosnatih proizvoda.

                              —

                              Treće, činjenice u trenutačnom ispitnom postupku znatno se razlikuju u odnosu na druge nedavne ispitne postupke (kao što je ispitni postupak u pogledu silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima iz Kine, Japana, Koreje, Rusije i SAD-a (77)) u kojima je Komisija uvela najniže uvozne cijene.

                              —

                              Četvrto, najniže uvozne cijene postavljene na cijene tijekom RIP-a neće dovesti do olakšanja za industriju. čak i ako se tržišne cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda ponovno smanje.

                              —

                              Peto, iskustvom iz prethodnih predmeta u kojima su uvedene najniže uvozne cijene pokazalo se da se one mogu lako izbjeći i apsorbirati.

                              —

                              Šesto, najniža uvozna cijena u ovom predmetu nije potrebna s obzirom na obilan rezervni kapacitet u Uniji.

                  (594)

                  Komisija je odbila te tvrdnje. Komisija je napomenula da se podnesak podnositelja pritužbe temelji na članku iz tiska (78) u kojem se nije uzela u obzir stvarna mjera koju je Komisija odabrala kao primjerenu. Naime, Komisija nije uvela najnižu uvoznu cijenu koja se temelji na cijenama toplovaljanih plosnatih proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka, kako je opisao podnositelj pritužbe, nego na pristojbi ad valorem, koja je ograničena najnižom uvoznom cijenom kojom se u obzir uzima povećanje cijena sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka. Točnije, Komisija navodi sljedeća zapažanja kao odgovor na različite izjave podnositelja pritužbe utvrđene u uvodnoj izjavi (593).:

                              —

                              prvo, određivanjem pristojbe na razini pristojbe ad valorem ograničene najnižom uvoznom cijenom proizvođači iz Unije trebali bi se oporaviti od učinaka štetnog dampinga i to bi im bila sigurnosna mreža.

                              —

                              Drugo, Komisija je priznala da postoje fluktuacije cijene ključnih sirovina koje se upotrebljavaju za proizvodnju toplovaljanih plosnatih proizvoda te je, stoga, pri izračunu najniže uvozne cijene uzela u obzir povećanje cijena sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka.

                              —

                              Treće, Komisija je napomenula da se činjenice u trenutačnom ispitnom postupku ne razlikuju toliko u odnosu na druge nedavne ispitne postupke (kao što je ispitni postupak u pogledu silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima iz Kine, Japana, Koreje, Rusije i SAD-a (79)). Za oba je predmeta karakteristično znatno povećanje cijena predmetnog i istovjetnog proizvoda nakon razdoblja ispitnog postupka.

                              —

                              Četvrto, u pogledu argumenta da najniže uvozne cijene određene na razini cijena tijekom RIP-a neće dovesti do olakšanja za industriju ako se tržišne cijene toplovaljanih plosnatih proizvoda ponovno smanje Komisija je ponovila da će se, ako se cijene snize ispod najniže uvozne cijene, naplatiti pristojba ad valorem (do razine te najniže uvozne cijene).

                              —

                              Peto, Komisija je priznala da postoji određeni rizik od apsorpcije ili izbjegavanja mjere. Stoga, kako bi rizik od izbjegavanja svela na najnižu moguću razinu, proizvođači izvoznici koji žele ostvariti koristi od najniže uvozne cijene moraju carinskim tijelima država članica predočiti valjani trgovački račun. Račun mora biti u skladu sa zahtjevima iz Priloga I. ovoj Uredbi. Na uvoz uz koji nije priložen takav račun trebalo bi primjenjivati antidampinšku pristojbu ad valorem koja se primjenjuje na predmetnog proizvođača izvoznika u skladu s člankom 1. ove Uredbe.

                              —

                              Šesto, Komisija je podsjetila da je promijenila oblik mjera, u skladu s interesom Unije, kako bi primjereno uskladila interese proizvođača iz Unije i korisnika u ovom konkretnom predmetu.

                  (595)

                  Nakon konačne objave zainteresirane strane iznijele su sljedeće primjedbe o metodologiji upotrijebljenoj za utvrđivanje najmanje uvozne cijene i razine najniže uvozne cijene.

                  (596)

                  Podnositelj pritužbe tvrdio je da pristojba temeljena na najnižoj uvoznoj cijeni nije prikladna zbog sljedećih razloga:

                              —

                              prvo, takvom bi se najnižom uvoznom cijenom definirala referentna cijena na tržištu i narušili tržišni mehanizmi,

                              —

                              drugo, sirovine čine više od 50 posto toplovaljanih plosnatih proizvoda i vrlo su nestabilne. Najniža uvozna cijena nije prikladna za takvo tržište,

                              —

                              treće, jedinstvenom najnižom uvoznom cijenom potaknuo bi se izvoz proizvoda više dodane vrijednosti,

                              —

                              četvrto, takvom postupno smanjenom pristojbom potaknuo bi se uvoz s razina znatno nižih od najniže uvozne cijene i zapravo bi se nagradili proizvođači izvoznici koji vrše najveći damping ili najviše snižuju cijene,

                              —

                              peto, najnižom uvoznom cijenom ne može se spriječiti štetan damping,

                              —

                              šesto, utjecaj najniže uvozne cijene vidljiv je i u usporednom postupku protiv kineskih toplovaljanih plosnatih proizvoda.

                  (597)

                  Komisija je odbila te argumente:

                              —

                              prvo, podsjetila je, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi (594)., da nije uvela najnižu uvoznu cijenu na temelju cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka, već pristojbu ad valorem koja je ograničena najnižom uvoznom cijenom. Tom se najnižom uvoznom cijenom uzima u obzir i porast cijena sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka. Nije uvela ni referentnu cijenu na tržištu kojom bi se narušilo tržišno natjecanje zbog sljedećeg razloga: uvođenjem pristojbe ad valorem ograničene najnižom uvoznom cijenom nije se nastojalo utvrditi fiksne cijene na određenim razinama, već, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (546)., ukloniti učinak štetnog dampinga i zaštititi korisnike od bilo kakvih štetnih učinaka neopravdanih povećanja cijena nakon razdoblja ispitnog postupka. Osim toga, ta najniža uvozna cijena nije zadana najniža cijena pa proizvođači izvoznici, ako tako žele, mogu i dalje prodavati po cijenama nižima ili višima od najniže uvozne cijene. Stoga se bez obzira na utvrđenu najnižu uvoznu cijenu proizvođači izvoznici i oni iz Unije i dalje mogu natjecati jedni s drugima tako što će se njihove cijene razlikovati.

                              —

                              drugo, Komisija je priznala da sirovine čine više od polovine troška toplovaljanih plosnatih proizvoda (vidjeti uvodnu izjavu (384).) i da postoje fluktuacije cijena ključnih sirovina za proizvodnju toplovaljanih plosnatih proizvoda. Upravo je zbog tog razloga, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (590)., pri izračunu najniže uvozne cijene uzela u obzir povećanje cijena sirovina nakon razdoblja ispitnog postupka.

                              —

                              treće, upotreba različitih najnižih uvoznih cijena za različite vrste proizvoda bila bi dovela do više od tisuću različitih razina koje bi bilo nemoguće provesti.

                              —

                              četvrto, svaki proizvođač izvoznik mora platiti vlastitu pristojbu ad valorem kad bi cijena bila niža od najniže uvozne cijene, čime se ne potiču dodatne dampinške prakse.

                              —

                              peto, najniža uvozna cijena utvrđena je na razini koja je očito viša od cijena svih proizvođača izvoznika tijekom razdoblja ispitnog postupka, koje su sve iznosile manje od 400 EUR po toni.

                              —

                              šesto, Komisija je u uvodnoj izjavi (324). priznala da su trenutačnim ispitnim postupkom obuhvaćeni potpuno isti predmetni i istovjetni proizvod kao u kineskim ispitnim postupcima. Međutim, kako je detaljnije opisano u uvodnoj izjavi (325)., trenutačnim ispitnim postupkom i kineskim ispitnim postupcima nisu obuhvaćena ista razdoblja relevantna za procjenu kretanja štete i uzročno-posljedične veze. Stoga, iako postoji šestomjesečno preklapanje razdoblja ispitnog postupka između tih dvaju ispitnih postupaka (razdoblje od 1. srpnja 2015. do 31. prosinca 2015.), damping i šteta utvrđeni su na temelju razdoblja ispitnog postupka i razmatranog razdoblja koja se razlikuju u trenutačnom ispitnom postupku i u kineskim ispitnim postupcima te koja su već određena u skladu s relevantnim odredbama osnovne uredbe i najavljena u Obavijesti o pokretanju postupka. Predmetna dva ispitna postupka različitog su karaktera pa Komisija nije upotrijebila dvostruki standard.

                  (598)

                  Podnositelj pritužbe tvrdio je i da bi jedinstvena najniža uvozna cijena bila protivna načelu EU-a i WTO-a da se antidampinške pristojbe moraju uvoditi za svaku pojedinu zemlju i, kad je to moguće, za svakog pojedinog izvoznika.

                  (599)

                  U pogledu tvrdnje da se na svakog proizvođača izvoznika ne primjenjuju pojedinačne pristojbe upućuje se na uvodne izjave (585). i (586)., u kojima je opisana metodologija u skladu s kojom se pojedinačne pristojbe primjenjuju ako je potrebno platiti pristojbu ad valorem. Zbog toga je u skladu s člankom 6.10. Antidampinškog sporazuma WTO-a Komisija odredila pojedinačnu maržu za svakog poznatog proizvođača izvoznika proizvoda na koji se odnosi ispitni postupak.

                  (600)

                  Ruski proizvođač izvoznik PAO Severstal zatražio je sljedeće:

                              —

                              da se njegova pojedinačna najniža uvozna cijena specifična za to društvo utvrđuje i primjenjuje kao antidampinška mjera, na temelju nedampinške izvozne cijene koja proizlazi iz trenutačnog ispitnog postupka,

                              —

                              alternativno, ako Komisija zadrži svoj pristup najnižoj uvoznoj cijeni utvrđenoj za sve proizvođače izvoznike, da bi trebalo razlikovati cijene vrsta toplovaljanih plosnatih proizvoda, ovisno o time jesu li u obliku kolutova ili nisu. Tvrdilo se da su vrste toplovaljanih plosnatih proizvoda koje nisu u obliku kolutova najmanje 15 EUR skuplje zbog dodatnih troškova prerade u okviru postupaka prorezivanja i rezanja. Od Komisije je stoga zatraženo da ponovno izračuna dvije različite najniže uvozne cijene (jednu za vrste proizvoda u kolutovima, drugu za vrste proizvoda koji nisu u kolutovima).

                  (601)

                  Komisija je odbila oba zahtjeva tog ruskog proizvođača izvoznika.

                              —

                              Ponovila je tvrdnju da je upotrijebljena metodologija valjana. U tom je pogledu Komisija uputila na činjenicu da je ta metodologija, uključujući skupnu upotrebu za različite proizvođače izvoznike, već upotrijebljena u drugim nedavnim ispitnim postupcima kao što je ispitni postupak u pogledu silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima iz Kine, Japana, Koreje, Rusije i SAD-a (80). Nadalje, kad bi trebalo izračunati pojedinačnu najnižu uvoznu cijenu specifičnu za društvo, to znači da bi trebalo izračunati najmanje osam različitih najnižih uvoznih cijena. To bi dovelo do povećanja administrativnog opterećenja, posebno kad je riječ o carinskim tijelima,

                              —

                              osim toga, bez obzira na to je li predmetni proizvod u kolutovima ili nije, svaki proizvođač izvoznik mora platiti svoju pojedinačnu pristojbu ad valorem ako je cijena (tj. cijena plaćena za predmetni proizvod bez obzira na to je li u kolutovima ili nije) niža od najniže uvozne cijene, iako je Komisija priznala da bi ta pristojba ad valorem tada bila ograničena najnižom uvoznom cijenom. Najniža uvozna cijena, kao što je ona temeljena na kombinaciji vrsta proizvoda, neovisno o tome jesu li u komadu ili, na primjer, razrezani.

                  (602)

                  Ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest pozdravio je odluku Komisije da ograniči antidampinšku pristojbu na razinu najniže uvozne cijene, čime se u manjoj mjeri narušava trgovina nego antidampinškim pristojbama ad valorem. Međutim, tvrdio je da je najniža uvozna cijena koju je izračunala Komisija previsoka zbog sljedećeg razloga: Komisija je navela prekomjerno povećanje cijena sirovina jer je u svojim izračunima uzela u obzir razdoblje od ožujka do svibnja 2017. koje je bilo obilježeno znatnim fluktuacijama cijena, posebno kad je riječ o kamenom ugljenu za proizvodnju koksa. Ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest na temelju vlastite metodologije naveo je da najveća vrijednost prilagodbe najniže uvozne cijene iz drugog koraka koja odgovara promjeni cijena ključnih sirovina u razdoblju između razdoblja ispitnog postupka i razdoblja koje je uslijedilo nakon razdoblja ispitnog postupka (1. srpnja 2016.–31. ožujka 2017.) ne smije biti viša od 58 EUR po toni, a ne od 89,5 EUR po toni. Stoga je od Komisije zatražio da ponovno izračuna najnižu uvoznu cijenu.

                  (603)

                  Komisija je zahtjev Metinvesta odbila zbog sljedećih razloga: prvo, uzimajući u obzir činjenicu da su cijene sirovina za proizvodnju toplovaljanih plosnatih proizvoda nestabilne i mogu postati i više od razina cijena iz razdoblja od ožujka do svibnja 2017., Komisija je morala izračunati najnižu uvoznu cijenu tako da u isto vrijeme ukloni učinak štetnog dampinga i spriječi da korisnici snose bilo kakve štetne posljedice neopravdanih povećanja cijena nakon razdoblja ispitnog postupka. Drugo, prednost metodologije koju je upotrijebio Metinvest i koja je dovela do promjene cijene ključnih sirovina (željezne rude i kamenog ugljena za proizvodnju koksa) bila je u tome što je jednostavna, ali istodobno ne uzima u obzir druge sirovine za proizvodnju toplovaljanih plosnatih proizvoda, kao što je metalni otpad. Nadalje, neki upotrebljavaju manje ili veće količine metalnog otpada (ili druge sirovine) pa bi bilo poteškoća pri preciznom određivanju količine. U tom pogledu Komisija bi se suočila s teškim zadatkom utvrđivanja prosječnog udjela svih sirovina potrebnih za proizvodnju jedne tone toplovaljanih plosnatnih proizvoda u svijetu.

                  (604)

                  Ruski proizvođač izvoznik NLMK iznio je primjedbu da Komisija nije na odgovarajući način objavila odluku o najnižoj uvoznoj cijeni za svakog proizvođača izvoznika, posebno kad je riječ o upotrijebljenom trošku prijevoza. Osim toga, opseg prilagodbe „prijevoza” na uobičajenu vrijednost NLMK-a radi utvrđivanja njegove najniže uvozne cijene utvrđene za to društvo koji je kasnije pribrojen drugima nije bio jasan i mogao je obuhvatiti druge troškove koje ne bi trebalo obuhvatiti.

                  (605)

                  Komisija je pojasnila kako su troškovi prijevoza koji su dodani uobičajenoj vrijednosti kako bi se dobila cijena CIF na granici za NLMK (i za druge proizvođače izvoznike) bili oni koje je prijavio NLMK i koji su potvrđeni tijekom posjeta na licu mjesta. Tu činjenicu dokazuje i to što je izračun koji je NLMK proveo da bi se dobila cijena CIF na granici na temelju vlastitih troškova prijevoza sličan izračunima Komisije. Stoga Komisija nije umjetno povećala najnižu uvoznu cijenu utvrđenu u odnosu na NLMK ili druge proizvođače izvoznike.

                  (606)

                  Brazilski proizvođač izvoznik CSN i njegovo povezano društvo Lusosider pozdravili su prijedlog Komisije o uvođenju najniže uvozne cijene radi postizanja ravnoteže između interesa korisnika i interesa industrije Unije. Ipak, tvrdili su da bi uvoz grupe ArcelorMittal Group od njezina brazilskog društva kćeri trebalo zanemariti u izračunima u prvom koraku. Nadalje, tvrdili su da bi Komisija trebala svesti na najmanju moguću mjeru umjetni učinak koji iznimna povećanja cijena sirovina imaju na izračun najniže uvozne cijene, ograničavanjem takvih iznimnih fluktuacija na temelju povijesnih podataka o kretanju cijena ili upotrebom posljednjeg razdoblja kao referentne vrijednosti za izračun povećanja troška. CSN je naveo da najveća vrijednost prilagodbe najniže uvozne cijene iz drugog koraka koja odgovara promjeni ograničenih cijena ključnih sirovina u razdoblju između razdoblja ispitnog postupka i razdoblja od ožujka do svibnja 2017. ne smije biti viša od 68,82 EUR po toni, a ne od 89,5 EUR po toni. Kad bi se uspoređivalo prosječnu cijenu sirovina između RIP-a i razdoblja od lipnja do srpnja 2017., promjena ne smije iznositi više od 71,62 EUR po toni. Stoga je od Komisije zatražio da ponovno izračuna najnižu uvoznu cijenu.

                  (607)

                  Tvrdnje brazilskog proizvođača izvoznika odbijene su. Kao prvo, uvoz društva ArcelorMittal iz Brazila na tržište Unije bio je dampinški, slično situacijama drugih proizvođača izvoznika, te se stoga s njim ne bi trebalo drukčije postupati Drugo, Komisija je podsjetila da je trebala izračunati najnižu uvoznu cijenu tako da se istodobno ukloni učinak štetnog dampinga i spriječi da korisnici snose bilo kakve štetne posljedice neopravdanih povećanja cijena nakon razdoblja ispitnog postupka.

                  (608)

                  Konzorcij se složio s tim da bi trebalo revidirati metodologiju koju je upotrijebila Komisija, imajući na umu i vršnu potražnju za sirovinama u razdoblju od ožujka do svibnja 2017., i izračunati je primjenom drugog pristupa. Komisija je smatrala da je metodologija koju je primijenila valjana. Čak i da je bilo točno da je u razdoblju od ožujka do svibnja 2017. došlo do vršne potražnje za sirovinama, Komisija je napomenula i, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (591)., da nije u potpunosti pripisala izračunano povećanje troška proizvodnje od 116 EUR ukupnom povećanju troškova sirovina.

                  (609)

                  Nadalje, konzorcij je zatražio od Komisije da odredi najnižu uvoznu cijenu na razinu između 420 i 430 EUR po toni na temelju vlastite metodologije. Ta je metodologija temeljena na izračunu cijena za dulje razdoblje (od 2013.) i na temelju podataka iz više različitih izvora i određenih pretpostavki, kao što je ona da industrija Unije prodaje po premijskim cijenama od 25 do 30 EUR po toni. U tom je pogledu Komisija napomenula da se u toj metodologiji nisu uzeli u obzir ni troškovi/cijene proizvođača izvoznika i proizvođača iz Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka ni dampinške marže ili marže štete otkrivene tijekom ispitnog postupka. Stoga predložena najniža uvozna cijena ne ispunjuje zahtjeve iz članka 9. stavka 4. osnovne uredbe.

                  (610)

                  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 36., iranski proizvođač izvoznik na saslušanju održanom 3. kolovoza istaknuo je administrativnu pogrešku do koje je došlo u njegovu izračunu dampinga. Taj proizvođač izvoznik pojasnio je da su određene vrijednosti pogrešno zaokružene, vjerojatno zbog duljine.

                  (611)

                  Komisija je analizirala tu tvrdnju i zaključila da je doista bilo došlo do administrativne pogreške u izračunu dampinga iranskog proizvođača izvoznika te da je ona ispravljena. Zbog toga je trebalo ponovno izračunati damping i najniže uvozne cijene sa sljedećim ishodom: revidirana dampinška marža i stopa antidampinške pristojbe za Mobarakeh Steel Company iznosila je 17,9 %, a slijedom toga revidirana najniža uvozna cijena prilagođena zbog povećanja cijena sirovina iznosila je 468,49 EUR po toni.

                  (612)

                  Sve su strane obaviještene o toj reviziji dodatnom konačnom objavom od 4. kolovoza 2017. te su pozvane da dostave primjedbe na nju.

                  (613)

                  U slučaju promjene okolnosti na tržištu u osnovnoj uredbi navodi se nekoliko opcija. Ako je ta promjena dugotrajna, u članku 11. stavku 3. osnovne uredbe propisuje se da se može zatražiti revizija potrebe za daljnjom primjenom mjera. Komisija će žurno ocijeniti meritum svih zahtjeva u pogledu pristojbe tako da se zadrži uravnotežena razina zaštite od štetnog dampinga.

                  (614)

                  Nakon konačne objave podnositelj pritužbe tvrdio je da će zbog oblika mjere biti nemoguće provesti takvu reviziju. Nadalje, čak i ako se provede privremena revizija, rezultati te revizije ne bi stigli na vrijeme da se pomogne industriji Unije.

                  (615)

                  Komisija je napomenula da se takva privremena revizija može provesti žurno, obično u roku jedne godine.

                  (616)

                  Pojedinačne antidampinške mjere za svako društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. One stoga odražavaju stanje utvrđeno tijekom ovog ispitnog postupka u odnosu na ta društva. Te se mjere primjenjuju isključivo na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja koji proizvode navedeni pravni subjekti. Na uvoz predmetnog proizvoda koji proizvodi bilo koje drugo društvo koje nije izričito navedeno u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte koji su povezani s izričito navedenim subjektima, trebalo bi primjenjivati mjere koje se primjenjuje na „sva ostala društva”. Taj uvoz ne bi trebao podlijegati nikakvoj drugoj pojedinačnoj antidampinškoj mjeri.

                  (617)

                  Društvo može zatražiti primjenu tih pojedinačnih antidampinških mjera ako promijeni naziv subjekta ili osnuje novi proizvodni ili prodajni subjekt. Zahtjev se mora uputiti Komisiji (81). Zahtjev mora sadržavati sve relevantne informacije, uključujući: izmjenu djelatnosti društva koje su povezane s proizvodnjom; domaću i izvoznu prodaju povezanu s, na primjer, promjenom naziva ili promjenom proizvodnih i prodajnih subjekata. Komisija će ažurirati popis društava s pojedinačnim antidampinškim mjerama ako to bude opravdano.

                  (618)

                  Kako bi rizike od izbjegavanja mjera svela na najmanju moguću razinu, smatrala je da su u ovom predmetu potrebne posebne mjere kako bi se osigurala primjerena primjena antidampinških mjera. Te posebne mjere uključuju sljedeće: predočenje carinskim tijelima država članica valjanog trgovačkog računa i valjane izjave koji trebaju biti u skladu sa zahtjevima iz članaka ove Uredbe. Na uvoz uz koji nije priložen takav račun i izjava časti trebalo bi primjenjivati odgovarajuću pristojbu ad valorem za sva ostala društva.

                  (619)

                  Ako se zbog uvođenja mjera promijeni struktura trgovine u smislu članka 13. stavka 1. osnovne uredbe, može se pokrenuti ispitni postupak za sprječavanje izbjegavanja mjera te se, ako su ispunjeni uvjeti, mogu uvesti pristojbe ad valorem.

                  (620)

                  Nadalje, kako bi se najbolje zaštitila od moguće apsorpcije mjera, posebno među povezanim društvima, ako se dostave dokazi o takvom ponašanju, Komisija će odmah pokrenuti reviziju u skladu s člankom 12. stavkom 1. osnovne uredbe te za uvoz može nametnuti obvezu evidentiranja uvoza u skladu s člankom 14. stavkom 5. osnovne uredbe.

                  (621)

                  Sve su strane obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačnih antidampinških pristojbi. Dano im je i razdoblje unutar kojeg su mogle iznijeti primjedbe nakon te objave. Primjedbe koje su dostavile ostale strane primjereno su razmotrene, ali nisu bile takve da bi se zbog njih izmijenili zaključci.

            8.   RETROAKTIVNO UVOĐENJE ANTIDAMPINŠKIH PRISTOJBI

                  (622)

                  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (20), Komisija je, nakon zahtjeva podnositelja pritužbe, nametnula obvezu evidentiranja uvoza određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili ostalih legiranih čelika podrijetlom iz Brazila i Rusije od 7. siječnja 2017. nadalje.

                  (623)

                  U skladu s člankom 10. stavkom 4. osnovne uredbe pristojbe se mogu retroaktivno uvesti „za proizvode koji su ušli u potrošnju najviše 90 dana prije datuma primjene privremenih mjera”. Komisija primjećuje da u ovom predmetu nisu uvedene nikakve privremene mjere.

                  (624)

                  Na temelju toga Komisija smatra da jedan od pravnih uvjeta iz članka 10. stavka 4. osnovne uredbe nije ispunjen te da, stoga, ne bi trebalo retroaktivno uvesti pristojbe na evidentirani uvoz.

            9.   ŽALBENI ODBOR I OBLIK MJERE

                  (625)

                  Zbog razloga iznesenih u odjeljcima 6. i 7. Komisija je objavila da namjerava uvesti mjeru u obliku pristojbi ad valorem, ograničenih najnižom uvoznom cijenom.

                  (626)

                  Odbor uspostavljen člankom 15. stavkom 1. osnovne uredbe donio je negativno mišljenje o nacrtu provedbene uredbe Komisije, a kvalificirana većina članova odbora glasovala je protiv. Stoga Komisija nije mogla uvesti mjeru u prvotno zamišljenom obliku.

                  (627)

                  U skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (82) („Uredba o komitologiji”), Komisija je podnijela isti žalbenom odboru na daljnje razmatranje.

                  (628)

                  Tijekom sastanka žalbenog odbora raspravljalo se o različitim mogućnostima izmjene. Predsjednik žalbenog odbora zaključno je naveo da je žalbeni odbor u najvećoj mogućoj mjeri podržao izmjenu oblika mjere, i to iz pristojbi ad valorem ograničenih najnižom uvoznom cijenom u pristojbe izražene u fiksnom iznosu po toni.

                  (629)

                  Komisija je naknadno izmijenila oblik mjere i taj izmijenjeni oblik objavila zainteresiranim stranama.

                  (630)

                  U skladu sa sudskom praksom sudova Unije Komisija može odlučiti uvesti mjere u različitim oblicima, među ostalim u obliku fiksnih iznosa po toni utvrđenih za određeno društvo. Prilikom odlučivanja o obliku mjera Komisija mora nastojati postići ravnotežu postojećih različitih interesa, uključujući interese korisnika i potrošača.

                  (631)

                  Komisija je podsjetila da stoga ima široko diskrecijsko pravo u pogledu vaganja suprotstavljenih interesa, što se može odraziti u odabiru oblika mjere. Ponovno je ukazala na to da uvođenje pristojbi ad valorem predstavlja rizik u smislu nerazmjernog opterećenja korisnika, posebno u okolnostima rasta cijena toplovaljanih plosnatih proizvoda.

                  (632)

                  Komisija je zaključila da su se odgovarajuće radnje uravnoteženja razlikovale u odnosu na njezinu početnu analizu. Smatrala je da mjera u obliku fiksnog iznosa po toni utvrđenog za određeno društvo točnije odražava štetu koju je prouzročio svaki proizvođač izvoznik za kojeg je utvrđeno da provodi damping. Nadalje, njome se osigurava i potpuno uklanjanje štete s pomoću pristojbe. Naposljetku, budući da tijekom vremena ostaje fiksna, njome se osigurava veća stabilnost i predvidljivost za korisnike i potrošače.

                  (633)

                  Komisija je smatrala kako se fiksnim pristojbama po toni utvrđenima za određeno društvo bolje uvažavaju potrebe korisnika u posebnoj situaciji predmeta koji je u tijeku nego što je to slučaj za pristojbe ad valorem, zbog toga što se njima osigurava da čak ni u slučaju znatnog rasta cijena na svjetskom tržištu nakon razdoblja ispitnog postupka, neće doći do nerazmjernog opterećenja korisnika.

                  (634)

                  Stoga je Komisija smatrala primjerenim uvesti fiksni iznos po toni. Za razliku od pristojbi ad valorem ograničenih najnižom uvoznom cijenom, tom se vrstom mjere pruža trenutačna zaštita industriji Unije od štetnog dampinga na određenoj razini pristojbi te se isključuje mogućnost da uvoznici i korisnici u budućnosti budu prisiljeni plaćati više pristojbe. U skladu s tim, mjerom je postignuto vaganje interesa kakvo je bilo potrebno u ovom ispitnom postupku.

                  (635)

                  Fiksni iznos pristojbe po toni temelji se na razini jednakoj dampinškoj marži ili marži štete utvrđenoj tijekom ispitnog postupka za svakog proizvođača izvoznika predmetnog proizvoda koji surađuje, ovisno o tome koja je niža, u skladu s člankom 9. stavkom 4. drugim podstavkom osnovne uredbe.

                  (636)

                  Komisija je utvrdila posebnu pristojbu dijeljenjem nižeg iznosa dampinške marže ili marže štete izračunanog po predmetnom proizvođaču izvozniku s ukupnim izvozom po toni predmetnog proizvoda tijekom RIP-a. U tablici u nastavku prikazane su primjenjive stope konačne antidampinške pristojbe koje se temelje na pristojbama ad valorem kako je prikazano u tablici u uvodnoj izjavi (583).

                              Zemlja

                              Društvo

                              Konačna stopa pristojbe u eurima po toni neto

                              Brazil

                              ArcelorMittal Brasil S.A

                              54,5

                              Aperam Inox América do Sul S.A.

                              54,5

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              53,4

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. (USIMINAS)

                              63,0

                              Gerdau Açominas S.A.

                              55,8

                              Iran

                              Mobarakeh Steel Company

                              58,0

                              Rusija

                              Novolipetsk Steel

                              53,3

                              Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              96,5

                              PAO Severstal

                              17,6

                              Ukrajina

                              Metinvest Group

                              60,5

                  (637)

                  Nakon dodatne konačne objave od 22. rujna 2017. iranski je proizvođač izvoznik tvrdio da je Komisija počinila administrativnu pogrešku u izračunu njegova ukupnog uvoza predmetnog proizvoda tijekom IP-a.

                  (638)

                  Nakon analize tvrdnje proizvođača izvoznika Komisija je prihvatila tu tvrdnju. Slijedom toga, revidirani fiksni iznos pristojbe po toni za društvo Mobarakeh Steel Company (i sva ostala društva) u Iranu iznosi 57,5 eura po toni neto.

                  (639)

                  Iranski proizvođač izvoznik, brazilski proizvođač izvoznik CSN uz podršku njegova povezanog portugalskog društva Lusosider, brazilski proizvođač izvoznik Usiminas i ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest dostavili su ponude cjenovne obveze. Ruski proizvođač izvoznik NLMK Komisiji je već dostavio ponudu cjenovne obveze dana 13. veljače 2017.

                  (640)

                  Jedanaest drugih zainteresiranih strana (sedam proizvođača izvoznika, korisnik povezan s jednim od tih proizvođača izvoznika, podnositelj pritužbe, Konzorcij te Misija Brazila pri Europskoj uniji) dostavili su 26. rujna 2017. sljedeće primjedbe.

                  (641)

                  Brazilski proizvođač izvoznik CSN iznio je primjedbu da takva promjena oblika mjere vrlo ozbiljno ugrožava postojanje njegova povezanog portugalskog društva Lusosider. Nadalje, taj je proizvođač izvoznik tvrdio da se promjenom oblika mjere ne postiže odgovarajuća uravnoteženost interesa između industrije Unije, s jedne strane, i društva Lusosider i drugih korisnika, s druge strane. Usto, CSN je tvrdio da se iza promjene oblika mjere krije nedvojbena promjena sadržaja. Posljedični učinci te promjene zatekli bi društvo Lusosider i mnoge druge korisnike nespremnima. Njegovo povezano društvo Lusosider iznijelo je dodatnu primjedbu da bi zbog takve bitne promjene oblika mjere bilo prisiljeno preseliti svoju proizvodnju galvaniziranog čelika izvan Unije. Društvo Lusosider nadalje je tvrdilo da bi moralo odustati od svojeg projekta ulaganja vrijednog 70 milijuna eura kako bi moglo proizvesti dodatnih 300 000 tona godišnje u Portugalu. Shodno tome, tvrdilo je da bi građevinarsko tržište na Pirenejskom poluotoku u budućnosti ostalo bez odgovarajuće opskrbe sirovinama, što je potkrijepljeno dodatnim podatcima o razvoju tržišta na Pirenejskom poluotoku.

                  (642)

                  Brazilski proizvođač izvoznik Usiminas tvrdio je da je povrijeđeno njegovo pravo na obranu jer je razdoblje od 1,5 radnih dana prekratko za dostavu smislenih podnesaka. Isto je tako zatražio od Komisije da nastavi sa svojim prethodnim prijedlogom o uvođenju pristojbi ad valorem ograničenih najnižom uvoznom cijenom. Nadalje, tvrdio je da zbog promjene mjere razina marže štete postaje vrlo važna. Stoga je ponovio svoje stajalište da je trošak nakon uvoza koji je primijenila Komisija bio prenizak i da je ciljna dobit bila nerazumno visoka i nezakonito napuhana. Ponovio je i svoju prethodnu primjedbu da je uvoz iz Brazila, koji je već izazvao materijalnu štetu, ispod praga de minimis isključi li se uvoz brazilskog proizvođača izvoznika povezanog s proizvođačem iz Unije društvom ArcelorMittal. Ponovno je naglasio da smatra kako Komisija nije odabrala prikladnu ciljnu dobit. Nadalje, ponovno je iznio primjedbu kako se Komisijin zaključak da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u razdoblju ispitnog postupka u okviru trenutačnog ispitnog postupka čini nedosljednim u odnosu na nalaz (iz antidampinškog postupka protiv dampinškog uvoza toplovaljanih plosnatih proizvoda podrijetlom iz Kine) da je postojala samo prijetnja materijalne štete između 1. siječnja 2015. i 31. prosinca 2015. Tvrdio je i da puka matematička razlika između uvoznih cijena predmetnih zemalja i cijene na domaćem tržištu Unije ne ispunjava zahtjev u pogledu odgovarajuće analize učinka na cijene u skladu s osnovnom uredbom.

                  (643)

                  Društvo Gerdau, brazilski proizvođač izvoznik izvan uzorka koji surađuje, iznijelo je primjedbu da su mjeru u prvotno zamišljenom obliku (pristojbe ad valorem ograničene najnižom uvoznom cijenom) podržavale mnoge države članice. Vjerovalo je kako je Komisijina prvotna zamisao i dalje najprikladniji oblik postupanja u tom predmetu.

                  (644)

                  Ukrajinski proizvođač izvoznik Metinvest tvrdio je da dodatna konačna objava nije bila podržana čvrstim dokazima ni pravno utemeljena te da je njome povrijeđeno njegovo pravo na obranu. Nadalje, tvrdio je da je Komisija zanemarila niz ključnih pravnih zahtjeva i argumenata koji bi znatno smanjili njegovu dampinšku maržu. Tvrdio je i da je predložena razina fiksnog iznosa previsoka, diskriminirajuća i nerazmjerna u svjetlu trenutačno visokih tržišnih cijena i rasta uvoza iz drugih zemalja. Trajanje mjera trebalo bi ograničiti na dvije godine. Naposljetku, iznio je primjedbu da bi Komisija trebala tražiti konstruktivna rješenja za uvoz iz Ukrajine u skladu s odredbama Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Ukrajine te da bi stoga prednost trebalo dati ponudama cjenovne obveze, kakvu je i sam iznio.

                  (645)

                  Ruski proizvođač izvoznik NLMK smatrao je da je Komisija trebala upotrijebiti CIF vrijednost koja odgovara prodajnoj vrijednosti na računu za društvo Novex, unutarnjeg odjela NLMK-a za izvoz, te da prilagodba na temelju članka 2. stavka 10. točke i. osnovne uredbe koju je Komisija provela pri izračunu posebne pristojbe nije opravdana. Uputio je i na svoju ponudu cjenovne obveze te se požalio da još nije primio odgovor.

                  (646)

                  Ruski proizvođač izvoznik Severstal tvrdio je da je promjena oblika mjere nakon dokumenta o općoj objavi predstavljala povredu općih načela EU-a u pogledu legitimnih očekivanja i dobrog upravljanja. Predložio je da se novi oblik mjera primijeni s razumnom odgodom od mjesec dana.

                  (647)

                  Ruski proizvođač izvoznik MMK izrazio je neslaganje s tvrdnjom da se odabranim revidiranim oblikom mjere bolje uvažavaju potrebe korisnika i postiže veća uravnoteženost između različitih postojećih interesa.

                  (648)

                  Konzorcij je tvrdio da je takva promjena oblika mjere zabrinjavajući scenarij za neovisne korisnike. Nadalje, tvrdio je da se promjenom oblika mjere ne postiže odgovarajuća uravnoteženost interesa između industrije Unije, s jedne strane, i uvoznika i korisnika, s druge strane. Usto, tvrdio je da se iza promjene oblika mjere krije nedvojbena promjena sadržaja. Posljedični učinci mjera bili bi znatan porast kupovnih cijena za korisnike, što bi ih stavilo u nepovoljan konkurentski položaj u odnosu na proizvođače iz Unije. Stoga je od Komisije zatražio da preispita svoj stav i zadrži svoj prvotni prijedlog o ograničavanju pristojbi ad valorem najnižom uvoznom cijenom.

                  (649)

                  I Konzorcij i ruski proizvođač izvoznik MMK pozvali su Komisiju da analizira učinak na analizu interesa Unije nedavnog potpisivanja Memoranduma o razumijevanju između društava Tata Steel i ThyssenKrupp, u pogledu udruživanja njihova poslovanja u Europi, kao i nedavnog preuzimanja društva Ilva od strane društva Arcelor Mittal.

                  (650)

                  Podnositelj pritužbe iznio je primjedbu da se i dalje nikako ne slaže s procjenom interesa Unije koja je poslužila kao temelj za odluku Komisije o neuvođenju pristojbi ad valorem. U tom je kontekstu ponovio svoju tvrdnju da Komisija nastavlja zanemarivati pravni test utvrđen člankom 21. stavkom 1. osnovne uredbe. Iznio je i primjedbu da je pristojba po toni utvrđena na temelju povijesno niskih razina cijena koje su prevladavale u razdoblju ispitnog postupka, što znači da takva pristojba danas ne bi bila dostatna za uklanjanje iste razine štetnog dampinga. Posebno je tvrdio da se izračunom fiksne pristojbe ne uzima u obzir kretanje cijena nakon razdoblja ispitnog postupka. Nadalje, tvrdio je da uvođenje fiksnih pristojbi nije prikladno u trenutačnom ispitnom postupku zbog velikog broja uključenih vrsta proizvoda, upućujući na stajalište koje je Komisija zauzela u Provedbenoj uredbi Komisije (EU) 2016/387 u pogledu cijevi od duktilnog lijevanog željeza iz Indije, u uvodnoj izjavi 386. Nadalje, ponovio je svoju prethodnu tvrdnju da Komisija mora uzeti u obzir nalaze ureda za ekonomsko savjetovanje BKP, koji je pripremio gospodarsku studiju 12. lipnja 2017. te izvješće o provedbi 24. srpnja 2017. Prema Euroferu, oni su jasan dokaz da bi učinak pristojbi na korisnike bio minimalan. Naposljetku, iznio je primjedbu da bi Komisija trebala izmijeniti svoju odluku o isključenju Srbije iz ispitnog postupka u kontekstu njezina sve većeg tržišnog udjela nakon razdoblja ispitnog postupka te njezinih budućih planova o ulaganju.

                  (651)

                  Misija Brazila pri Europskoj uniji iznijela je primjedbu kako se čini da promjena oblika mjere nudi prekomjernu zaštitu proizvođačima te da je protivna nekim glavnim zaključcima iznesenima u dokumentu o općoj objavi od 17. srpnja 2017., posebno u pogledu važnosti najniže uvozne cijene u smislu ograničenja učinka pristojbi na uvoznike i korisnike i, stoga, osiguranja ravnoteže između različitih interesa. Stoga je očekivala da će se Komisija vratiti na svoju prvotnu odluku u pogledu konačnih mjera u ovom ispitnom postupku.

                  (652)

                  Komisija je vrlo detaljno analizirala sve te podneske. Teme različitih zainteresiranih strana koje se opetovano pojavljuju, kao što su postupanje pri ispitivanju interesa Unije i pravo na obranu, razvrstala je u sljedeće uvodne izjave te potom po redu komentirala pojedine točke.

                  (653)

                  Nekoliko zainteresiranih strana tvrdilo je da promjenom oblika mjere nije postignuta odgovarajuća ravnoteža između različitih interesa. Iako su proizvođači izvoznici i korisnici upozorili na nerazmjeran učinak na korisnike, podnositelj pritužbe zadržao je svoje stajalište da su potrebne pristojbe ad valorem. Komisija je najprije podsjetila da je u skladu sa sudskom praksom pri vaganju interesa bila dužna uključiti pravne, gospodarske i političke elemente predmeta. U ovom su se predmetu razilazila mišljenja Komisije i država članica u pogledu političke analize vaganja. U takvoj se situaciji člankom 6. Uredbe o komitologiji predsjednik žalbenog odbora ovlašćuje pronaći rješenje koje će žalbeni odbor podržati u najvećoj mogućoj mjeri. To je u ovom predmetu rezultiralo prijedlogom o uvođenju fiksnih pristojbi.

                  (654)

                  Komisija je ostala pri svojem stajalištu da je uvođenje fiksnih pristojbi doista prikladni oblik posredovanja između suprotstavljenih interesa u ovom predmetu iz sljedećih razloga:

                  (655)

                  prvo, fiksnim se pristojbama u potpunosti uklanja šteta i time pruža trenutačna zaštita industriji Unije. To je odgovor na političku procjenu prema kojoj je takva trenutačna i potpuna zaštita bila opravdana, kako proizlazi iz razmatranja žalbenog odbora. Stoga se uvođenjem tih pristojbi posvećuje posebna pozornost potrebi za uklanjanjem učinaka štetnog dampinga koji narušavaju trgovinu i ponovnim uspostavljanjem učinkovite konkurencije na tržištu Unije, u skladu sa zahtjevima iz članka 21. stavka 1. druge rečenice osnovne uredbe.

                  (656)

                  Drugo, u ovom se predmetu fiksnim pristojbama osigurava veća stabilnost i predvidljivost za korisnike i potrošače jer one tijekom vremena ostaju stabilne. Uvođenje tih pristojbi, dakle, isključuje mogućnost obveze plaćanja viših pristojbi za korisnike i potrošače u slučaju daljnjeg porasta cijena, što se čini izglednim scenarijem. Činjenica da se izračun tih pristojbi temeljio na cijenama koje su prevladavale tijekom razdoblja ispitnog postupka neutralizira učinak tih fiksnih pristojbi, zbog toga što su one izračunane na temelju potpunih i provjerenih podataka u trenutku kada su cijene bile vrlo niske.
                  Stoga Komisija nije preispitala svoje stajalište povratkom na svoj prvotni prijedlog. Isto tako nije skratila trajanje mjera na zahtjev ukrajinskog proizvođača izvoznika jer nije bilo posebnog razloga za odstupanje od uobičajenog petogodišnjeg razdoblja navedenog u članku 11. stavku 2. osnovne uredbe. Konkretno, riječ je o tržištu dobro prihvaćenog proizvoda u stabilnom regulatornom okruženju, za razliku od, primjerice, tržišta inovativnih proizvoda s jakim i promjenjivim državnim intervencijama, kao što je tržište solarnih ploča.

                  (657)

                  Cijene bi se mogle dodatno povećati ako se konsolidacija industrije Unije nastavi i industrija Unije dobije veću pregovaračku moć. S obzirom na to Komisija je prihvatila primjedbe da su preuzimanje društva Ilva od strane konzorcija čiji je glavni dioničar društvo ArcelorMittal te potpisi između društava Tata Steel i ThyssenKrupp u cilju osnivanja zajedničkog pothvata u tom pogledu relevantni. Međutim ti su događaji u tijeku i posebice još podliježu odobrenju tijela za borbu protiv monopola. Njihov mogući učinak na tržište stoga nije siguran i u svakom slučaju dogodio bi se tek u budućnosti. Stoga Komisija smatra da ti događaji ne zahtijevaju prilagodbu suprotstavljenih interesa za potrebe ove Uredbe. U pogledu tvrdnje podnositelja pritužbe da je Komisija ignorirala nalaze ureda za ekonomsko savjetovanje BKP, Komisija je ponovila svoje zaključke iz uvodnih izjava (473). i (474). Stoga je ta tvrdnja odbijena.

                  (658)

                  U pogledu njegove tvrdnje da uvođenje fiksnih pristojbi nije prikladno u trenutačnom ispitnom postupku zbog velikog broja uključenih vrsta proizvoda, Komisija je napomenula sljedeće. Komisija je priznala da fiksne pristojbe nisu idealne za nehomogene proizvode. Međutim u ovom konkretnom ispitnom postupku, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (548)., uvođenje pristojbi ad valorem imalo bi nerazmjeran učinak na korisnike. Uzimajući sve u obzir, u ovom se predmetu stoga prednost daje uvođenju fiksnih pristojbi. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

                  (659)

                  S obzirom na primjedbu podnositelja pritužbe da se pristojba po toni temelji na povijesno niskim razinama cijena koje su prevladavale tijekom razdoblja ispitnog postupka, Komisija je podsjetila da su antidampinške pristojbe uvijek temeljene i izračunane na osnovi podataka iz razdoblja ispitnog postupka bez obzira jesu li ad valorem ili fiksne. Kada bi se u ispitnom postupku utvrdile dampinške marže s obzirom na povijesno niske cijene, a nakon ispitnog postupka izračunale pristojbe s višim cijenama, to bi bilo jednako „biranju” usmjerenom na rezultate i ne bi bilo opravdano, jer bi se morali upotrijebiti podatci iz dva različita razdoblja. U svakom slučaju, samo su podatci iz ispitnog postupka potpuni i provjereni. Okolnosti na koje se poziva podnositelj pritužbe nisu neuobičajene, već su uobičajeni uvjeti djelovanja tržišnih mehanizama. Naposljetku, vagajući suprotstavljene interese, Komisija je uzela u obzir i činjenicu da upotreba podataka iz ispitnog postupka ublažava učinak fiksnih pristojbi jer se one temelje na povijesno niskim cijenama. Stoga je zahtjev da se podatci nakon razdoblja ispitnog postupka uzmu u obzir pri izračunu fiksne pristojbe odlučno odbijen.

                  (660)

                  Nekoliko zainteresiranih strana navelo je da je Komisija prekršila njihova prava na obranu time što nije utvrdila razuman rok za primjedbe na dodatnu objavu. U tom pogledu Komisija je uputila na članak 20. stavak 5. drugu rečenicu osnovne uredbe, kojim se propisuje da Komisija može utvrditi rok kraći od 10 dana za dodatne konačne objave. U ovom predmetu Komisija je bila obvezna čekati ishod razmatranja žalbenog odbora koje je održano 22. rujna. Istoga dana svim je zainteresiranim stranama poslala dodatnu konačnu objavu koja nije bila dulja od jedne stranice. Zainteresirane su strane stoga obaviještene u petak navečer i imale su vremena reagirati na tu ograničenu promjenu do utorka u 14 sati. Imale su ukupno više od 3,5 dana za pripremu svojih primjedbi na vrlo ograničen dodatni tekst. S obzirom na hitnost predmeta, Komisija je stoga poštovala prava na obranu zainteresiranih strana. U osnovnoj uredbi dani za objavu računaju se kao kalendarski dani, a ne kao radni dani, jer se može očekivati da će u situaciji poput ove sadašnje, kada sve stranke savršeno dobro znaju raspored, zainteresirane strane poduzeti potrebne mjere kako bi mogle raditi tijekom vikenda.

                  (661)

                  Društvo Severstal tvrdilo je da je promjenom oblika mjere u tako kasnoj fazi ispitnog postupka prekršeno osnovno načelo legitimnih očekivanja i dobrog upravljanja. Komisija ne može prihvatiti argument da se legitimna očekivanja u pogledu konačnog zaključka ispitnog postupka temelje na dokumentu o objavi. Naprotiv, svrha je objave obavijestiti zainteresirane strane o preliminarnim nalazima Komisije i omogućiti im učinkovito ostvarivanje prava na obranu. Zbog toga je u popratnom pismu svim zainteresiranim stranama izričito navedeno da se „tom objavom ne dovode u pitanje moguće naknadne odluke Komisije, ali ako se te odluke budu temeljile na drukčijim činjenicama i razmatranjima, bit će vam dostavljene u najkraćem roku”. To je Komisija učinila u pogledu dodatne konačne objave od 22. rujna 2017. U skladu s tim, ako Komisija odluči djelovati u okviru ovlasti koje joj je dodijelio zakonodavac Unije, zainteresirana strana ne može se pozvati na zaštitu legitimnih očekivanja prije nego što Komisija završi reviziju koja je u tijeku (83). Zato je i taj argument potrebno odbaciti.

                  (662)

                  Tvrdnja društva Metinvest da je predložen oblik mjere diskriminirajući nije potkrijepljena. Sama činjenica da se uvoz iz drugih zemalja povećao nakon razdoblja ispitnog postupka ne čini predloženu mjeru diskriminirajućom u smislu članka 9. stavka 5. osnovne uredbe. Iako je za navedene četiri zemlje utvrđen štetni damping, ne postoje takvi nalazi u pogledu uvoza iz drugih zemalja. Stoga je razlog za drukčije postupanje taj što u pogledu uvoza iz tih četiriju zemalja postoji potreba za vraćanjem poštenog tržišnog natjecanja na tržištu Unije.

                  (663)

                  Naposljetku, Komisija je ponovila da je žalbeni odbor u najvećoj mogućoj mjeri podržao uvođenje fiksnih pristojbi. Stoga je Komisija odbila primjedbu društva Gerdau da su mnoge države članice podržale početne mjere kao činjenično netočne. Doista, u okviru žalbenog odbora samo je nekoliko država članica podržalo taj prijedlog.

                  (664)

                  Osim toga, nekoliko zainteresiranih strana ponovno je dostavilo primjedbe koje nisu bile dio dodatne konačne objave: društvo Usiminas uputilo je na upotrijebljeni trošak nakon uvoza i ciljnu dobit, prag de minimis, analizu učinka na cijene, ciljnu dobit i navod da nalazi u trenutačnom ispitnom postupku nisu bili dosljedni s nalazima u ispitnom postupku u slučaju Kine. društvo Metinvest tvrdilo je da je Komisija zanemarila niz ključnih pravnih zahtjeva i argumenata, dok je NLMK tvrdio da je Komisija pogrešno prilagodila svoju izvoznu cijenu. U pogledu tih tvrdnji Komisija je napomenula da su one već bile razmatrane nakon konačne objave. Kada je riječ o tvrdnjama društva Usiminas, razmatrane su u pogledu troška nakon uvoza u uvodnoj izjavi (576)., u pogledu ciljne dobiti u uvodnim izjavama od (563). do (565)., u pogledu praga de minimis u uvodnim izjavama od (252). do (258)., u pogledu analize učinka na cijene u uvodnoj izjavi (273). te, konačno, u pogledu nedosljednosti u ispitnom postupku u slučaju Kine u uvodnim izjavama (330)., (331). i (597). Kada je riječ o tvrdnji društava Metinvest i NLMK, Komisija je uputila na uvodne izjave (131)., (132). odnosno (127). te navela da je prilagodba iz članka 2. stavka 10. točke i. osnovne uredbe iz logičnih razloga utjecala i na izračun fiksne pristojbe.

                  (665)

                  Podnositelj pritužbe ponovio je svoje stajalište da je Komisija trebala objaviti marže štete i sniženja cijena za Srbiju. Isto je tako pozvao Komisiju da izmijeni odluku o isključenju Srbije iz ispitnog postupka u kontekstu njezina sve većeg tržišnog udjela na tržištu Unije. Komisija je priznala da je službenik za saslušanje preporučio objavljivanje marži štete i sniženja cijena kako bi se bolje razumjelo jesu li ispunjeni uvjeti u skladu s člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe. Međutim, Komisija smatra kako objavljivanje marži štete i sniženja cijena nije bilo nužno za ocjenu njezine analize o kumulaciji (uvodna izjava (238).) jer su svi potrebni podatci bili na odgovarajući način objavljeni u dokumentu s informacijama. Njezin zaključak da je srpski obujam izvoza bio neznatan temeljen je na podatcima dostupnima u pogledu razdoblja ispitnog postupka u skladu s člankom 3. stavkom 4. osnovne uredbe. Upotreba podataka nakon razdoblja ispitnog postupka nije opravdana jer događaji koje je podnositelj pritužbe opisao nisu bili neuobičajeni, već u okviru uobičajenih fluktuacija na tržištu. Osim toga, Komisija ne može temeljiti svoju analizu štete na budućim planovima ulaganja proizvođača izvoznika. Ako bi se ti planovi ostvarili i doveli do trajne promjene okolnosti, podnositelj pritužbe može podnijeti novu antidampinšku pritužbu.

                  (666)

                  Pet proizvođača izvoznika ponudilo je preuzimanje cjenovne obveze dana ' i 27. rujna 2017. Komisija je primijetila da su te ponude primljene znatno nakon roka utvrđenog člankom 8. osnovne uredbe u vezi s člankom 20. osnovne uredbe, koji se odnosi na konačnu objavu, a ne na dodatnu konačnu objavu.

                  (667)

                  Člankom 8. osnovne uredbe predviđa se mogućnost da se cjenovne obveze u iznimnim okolnostima ponude (i prihvate) i nakon tog roka.

                  (668)

                  Komisija će procijeniti jesu li te okolnosti ispunjene, i mogu li se cjenovne obveze prihvatiti. Međutim s obzirom na to da je do dodatne konačne objave došlo kasno u ispitnom postupku, Komisija nije mogla provesti potrebnu analizu jesu li te cjenovne obveze bile prihvatljive prije donošenja ove Uredbe. Stoga će Komisija iznimno i imajući u vidu složenost predmeta, prvenstveno prava na obranu zainteresiranih strana, dovršiti svoju analizu pravovremeno u kasnijoj fazi. To je izričito predviđeno člankom 8. osnovne uredbe, kojim se propisuje mogućnost prihvaćanja cjenovnih obveza u iznimnim okolnostima čak i nakon što je uvedena konačna mjera. U tom kontekstu Komisija će analizirati i važnost Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Ukrajine.

                  (669)

                  U pogledu navoda da Komisija nije odgovorila na ponudu cjenovne obveze koju je NLMK podnio Komisiji 13. veljače 2017.; Komisija je uputila na članak 8. stavak 1. osnovne uredbe kojim se propisuje da se obveze mogu ponuditi samo nakon što se utvrdi privremeno postojanje dampinga i štete. U ovom konkretnom predmetu, takvo utvrđivanje nije provedeno u veljači 2017. Stoga će cjenovna obveza koju je ponudio NLMK biti analizirana u kasnijoj fazi zajedno s drugim ponudama.

                  (670)

                  Nadalje, u pogledu primjedbe društva Lusosider da bi građevinarsko tržište na Pirenejskom poluotoku u budućnosti ostalo bez odgovarajuće opskrbe sirovinama, ta će se tvrdnja analizirati prilikom preispitivanja ponude cjenovne obveze društava CSN/Lusosider.

                  (671)

                  Žalbeni odbor nije dostavio mišljenje,

            DONIJELA JE OVU UREDBU:
      Članak 1.
      (1)   Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz određenih plosnatih valjanih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika, neovisno jesu li u kolutima ili ne (uključujući proizvode koji su odrezani na određenu dužinu i „uske trake”), samo toplovaljanih i dalje neobrađenih, koji nisu platirani niti prevučeni, podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije i Ukrajine.
      (2)   Predmetni proizvod ne uključuje:

                  —

                  proizvode od nehrđajućeg čelika i silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima,

                  —

                  proizvode od alatnog čelika i brzoreznog čelika,

                  —

                  proizvode, koji nisu u kolutima, bez reljefnih uzoraka, debljine veće od 10 mm i širine 600 mm ili veće, i

                  —

                  proizvode, koji nisu u kolutima, bez reljefnih uzoraka, debljine veće od 4,75 mm ili veće, no ne veće od 10 mm, te širine 2 050 mm ili veće.

            Predmetni je proizvod trenutačno obuhvaćen oznakama KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10 (oznaka TARIC 7225191090), 7225 30 90, ex 7225 40 60 (oznaka TARIC 7225406090), 7225 40 90, ex 7226 19 10 (oznaka TARIC 7226191090), 7226 91 91 i 7226 91 99.
      (3)   Stope konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na proizvod opisan u stavku 1. i koji proizvode društva navedena u nastavku iznose kako slijedi:

                  Zemlja

                  Društvo

                  Konačna stopa pristojbe u eurima po toni neto

                  Dodatna oznaka TARIC

                  Brazil

                  ArcelorMittal Brasil S.A

                  54,5

                  C210

                  Aperam Inox América do Sul S.A.

                  54,5

                  C211

                  Companhia Siderúrgica Nacional

                  53,4

                  C212

                  Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. (USIMINAS)

                  63,0

                  C213

                  Gerdau Açominas S.A.

                  55,8

                  C214

                  Iran

                  Mobarakeh Steel Company

                  57,5

                  C215

                  Rusija

                  Novolipetsk Steel

                  53,3

                  C216

                  Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                  96,5

                  C217

                  PAO Severstal

                  17,6

                  C218

                  Ukrajina

                  Metinvest Group

                  60,5

                  C219

            (4)   Stopa konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na proizvod opisan u stavku 1. i koji proizvode sva ostala društva koja nisu izričito navedena u stavku 2. jednaka je fiksnoj pristojbi kako je utvrđeno u tablici u nastavku.

                  Društvo

                  Konačna stopa pristojbe u eurima po toni neto

                  Dodatna oznaka TARIC

                  Sva ostala brazilska društva

                  63,0

                  C999

                  Sva ostala iranska društva

                  57,5

                  C999

                  Sva ostala ruska društva

                  96,5

                  C999

                  Sva ostala ukrajinska društva

                  60,5

                  C999

            (5)   Za pojedinačno navedene proizvođače i u slučajevima kad je roba oštećena prije ulaska u slobodni promet te se, stoga, stvarno plaćena ili plativa cijena proporcionalno raspodjeljuje radi utvrđivanja carinske vrijednosti u skladu s člankom 131. stavkom 2. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 (84), konačna stopa pristojbe, izračunana na temelju prethodnog stavka 2., umanjuje se za postotak koji odgovara proporcionalnoj raspodjeli stvarno plaćene ili plative cijene. Pristojba koju treba platiti tada će odgovarati razlici između umanjene konačne stope pristojbe i umanjene neto cijene franko granica Unije, prije carinjenja.
      (6)   Za sva ostala društva i u slučajevima kad je roba oštećena prije ulaska u slobodni promet te se, stoga, stvarno plaćena ili naplativa cijena proporcionalno raspodjeljuje radi utvrđivanja carinske vrijednosti u skladu s člankom 131. stavkom 2. Uredbe (EU) 2015/2447, iznos stope antidampinške pristojbe, izračunan na temelju prethodnog stavka 3., umanjuje se za postotak koji odgovara proporcionalnoj raspodjeli stvarno plaćene ili naplative cijene.
      (7)   Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
      (8)   Ako neki proizvođač izvoznik u Brazilu Komisiji dostavi dovoljno dokaza:

                  (a)

                  da nije izvozio u Uniju proizvod opisan u članku 1. stavku 1. tijekom razdoblja ispitnog postupka (od 1. srpnja 2015. do 30. lipnja 2016.);

                  (b)

                  da nije povezan ni sa jednim izvoznikom ili proizvođačem u Brazilu na kojeg se primjenjuju mjere uvedene ovom Uredbom; i

                  (c)

                  da je stvarno izvozio u Uniju predmetni proizvod nakon razdoblja ispitnog postupka ili da je sklopio neopozivu ugovornu obvezu izvoza znatne količine u Uniju, tablica u članku 1. stavku 2. može se izmijeniti dodavanjem novog proizvođača izvoznika društvima koja surađuju i koja nisu uključena u uzorak te na koja se, stoga, primjenjuje ponderirana prosječna stopa pristojbe za društva u uzorku, koja iznosi 55,8 eura po toni neto.

            Članak 2.
      Antidampinški postupak povezan s uvozom u Uniju predmetnog proizvoda podrijetlom iz Srbije završava u skladu s člankom 9. stavkom 2. osnovne uredbe.
      Članak 3.
      Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/5 od 5. siječnja 2017. o nametanju obveze evidentiranja uvoza određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili ostalih legiranih čelika podrijetlom iz Rusije i Brazila konačno se stavlja izvan snage bez retroaktivne naplate pristojbi.
      Članak 4.
      Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

         Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
         Sastavljeno u Bruxellesu 5. listopada 2017.

               Za Komisiju

               Predsjednik

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  SL L 176, 30.6.2016., str. 21.

         (2)  Obavijest o pokretanju antidampinškog postupka povezanog s uvozom određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije, Srbije i Ukrajine (SL C 246, 7.7.2016., str. 7.).

         (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/5 od 5. siječnja 2017. o nametanju obveze evidentiranja uvoza određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili ostalih legiranih čelika podrijetlom iz Rusije i Brazila (SL L 3, 6.1.2017., str. 1.).

         (4)  Taj je proizvođač iz Unije odabran jer je on bio jedan od proizvođača iz Unije u uzorku koji su tvrdili da u kratkom vremenu mogu povećati svoj kapacitet.

         (5)  Nadalje, dva korisnika, koji su članovi Konzorcija, bila su protiv uvođenja mjera. Međutim, drugi talijanski korisnik, koji se javio u kasnijoj fazi procesa, zagovarao je uvođenje mjera.

         (6)  Izvješće sa saslušanja službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima, 23. lipnja 2017., HO/AK ju-ca-11.ho(2017)3604029, str. 3.

         (7)  Izvješće sa saslušanja službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima, 23. lipnja 2017., HO/AK ju-ca-11.ho(2017)3604029, str. 4.

         (8)  Postupak hladnog valjanja definira se kao povlačenje limene ploče ili trake, prethodno toplovaljane i dekapirane, kroz hladne valjke, odnosno na temperaturi nižoj od one na kojoj se metal omekšava.

         (9)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1778 od 6. listopada 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 272, 7.10.2016., str. 33.).

         (10)  Vidjeti presudu od 25. lipnja 2015., „PT Musim Mas protiv Vijeća”, T-26/12, EU:T:2015:437, točku 52. Vidjeti i Izvješće odbora WTO-a u predmetu DS442, „Europska unija – Antidampinške mjere na uvoz određenih masnih alkohola iz Indonezije8, točka 7.89. i dalje.”

         (11)  Novex je bio neovisan od NLMK-a do 2008. kad je NLMK kupnjom dionica stekao stopostotno vlasništvo nad društvima Novexco (Cyprus) limited („Novexco”) i Novex Trading (Swiss) S.A. („Novex”). Vidjeti predmet br. COMP/M.5101 – NOVOLIPETSK STEEL/NOVEXCO/NOVEX TRADING.

         (12)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1328 od 29. srpnja 2016., SL L 210, 4.8.2016., str. 1., uvodne izjave 64. – 67. koje se odnose, među ostalim, na povezanog švicarskog uvoznika/trgovca MMK-a.

         (13)  Europska komisija pokrenula je 20. siječnja 2016. detaljno ispitivanje kako bi ocijenila je li talijanska državna potpora proizvođaču čelika Ilva u skladu s pravilima EU-a o državnoj potpori te je to ispitivanje proširila 15. svibnja 2016. Taj ispitni postupak 3. srpnja 2017. još nije bio dovršen.

         (14)  SEU, predmet C-315/90 Gimelec protiv Komisije EU:C:1991:447, točke od 16. do 29.; Izvješće Žalbenog tijela WTO-a od 24.7.2001., WT/DS184/AB/R, točke od 181. do 215.

         (15)  WT/DS184/AB/R, 24. srpnja 2001., stranica 69., točka 204.

         (16)  Postupak hladnog valjanja definira se kao povlačenje limene ploče ili trake, prethodno toplovaljane i dekapirane, kroz hladne valjke, odnosno na temperaturi nižoj od one na kojoj se metal omekšava.

         (17)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/181 od 10. veljače 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije (SL L 37, 12.2.2016., str. 25., uvodna izjava 153.).

         (18)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1328 od 29. srpnja 2016. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih hladnovaljanih plosnatih čeličnih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Ruske Federacije (SL L 210, 4.8.2016., str. 15., uvodna izjava 117.).

         (19)  Njime je obuhvaćeno razdoblje od 1. travnja 2014. do 31. ožujka 2015., koje se razlikuje od razdoblja ispitnog postupka u ovom predmetu (vidjeti uvodnu izjavu (19).).

         (20)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/649 od 5. travnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 92, 6.4.2017., str. 68.).

         (21)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/649 od 5. travnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 92, 6.4.2017., str. 68.).

         (22)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/649 od 5. travnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 92, 6.4.2017., str. 68.).

         (23)  Podnesak brazilskog proizvođača izvoznika Usiminas od 7. kolovoza 2017., stranica 2.

         (24)  Brazilski proizvođači izvoznici upućuju na tablicu 15. ove Uredbe. Ista je tablica uključena u dokument o općoj objavi.

         (25)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1778 od 5. listopada 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 272, 7.10.2016., str. 62.), uvodna izjava 197.

         (26)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/649 od 5. travnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 92, 6.4.2017., str. 76.), uvodna izjava 59.

         (27)  Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Europskom vijeću, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru, Odboru regija i Europskoj investicijskoj banci, Industrija čelika: očuvanje održivih radnih mjesta i rasta u Europi, COM (2016) 155 final, Bruxelles, 16.3.2016. U pogledu prekomjernog kapaciteta industrije čelika u svijetu u tom se dokumentu navodi sljedeće:

                  —

                  stranica 2.: … „usporavanje gospodarske aktivnosti u Kini i drugim gospodarstvima u usponu negativno je utjecalo na potražnju čelika na svjetskoj razini od 2014.”

                  —

                  stranica 6.: … „Uz mjere usmjerene na ublaživanje učinaka globalnog viška kapaciteta, Komisija s najvažnijim partnerima radi na rješavanju temeljnih uzroka problema. Za globalni problem potrebno je globalno rješenje.”

         (28)  Ilva, ThyssenKrupp i Tata Steel UK.

         (29)

         Izvor podataka o kapacitetu: OECD (OECD, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 5. rujna 2016., Uprava za znanost, tehnologiju i inovacije, Ažurirani podatci o kapacitetu za proizvodnju čelika i predloženi okvir za jačanje aktivnosti za praćenje kapaciteta, Dodatak, str. 7. i sljedeće.).

         (30)

         Izvor podataka o proizvodnji: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 (Svjetsko udruženje za čelik, Statistički godišnjak za čelik za 2016., tablica 1. na stranicama 1. i 2. i tablica 13. na stranici 35., http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html;) (Svjetsko udruženje za čelik, Statistički godišnjak za čelik 2015.)

         (31)  Iz najnovije studije Europske komisije o cijenama i troškovima energije koju je u srpnju 2016. proveo konzorcij konzultanata, uključujući Ecofys i CEPS, metodom „odozdo prema gore”.

         (32)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/649 od 5. travnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 92, 6.4.2017., str. 68.).

         (33)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1778 od 6. listopada 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 272, 7.10.2016.).

         (34)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/649 od 5. travnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 92, 6.4.2017., str. 68.).

         (35)  Podnesak Eurofera od 2. svibnja 2017., str. 12. U toj se izjavi upućuje na činjenicu da je Komisija u privremenoj fazi odlučila nastaviti ispitni postupak bez uvođenja mjera.

         (36)  Presuda od 25. listopada 2011., Transnational Company „Kazchrome” i ENRC Marketing protiv Vijeća, predmet T-192/08. EU:T:2011:619, točka 221.

         (37)  Iako je od svih članova Konzorcija zatraženo da ispune upitnike o razdoblju nakon RIP-a, odvjetnik koji zastupa Konzorcij naveo je da neki nisu imali organizacijsku strukturu potrebnu za dostavljanje zatraženih informacija o razdoblju nakon RIP-a, dok su drugi bili zauzeti zatvaranjem financijske godine, uz to što su bili praznici i što im je dan kratak rok za ispunjavanje upitnika.

         (38)  ESTA je 10. svibnja 2017. sama odgovorila službama Komisije da „zastupa više od stotinu proizvođača čeličnih cijevi iz 17 zemalja EU-a i da obuhvaća 90 % proizvodnje u EU-u. Raznolikost tih proizvođača […] može se raditi o velikim međunarodnim grupama ili MSP-ovima sa samo jednim proizvodnim pogonom u jednoj zemlji, koji isto tako mogu biti društva kćeri velikih proizvođača čelika ili društva u obiteljskom vlasništvu…”.

         (39)

         Izvor podataka o kapacitetu: OECD (OECD, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 5. rujna 2016., Uprava za znanost, tehnologiju i inovacije, Ažurirani podatci o kapacitetu za proizvodnju čelika i predloženi okvir za jačanje aktivnosti za praćenje kapaciteta, Dodatak, str. 7. i sljedeće.).

         (40)

         Izvor podataka o proizvodnji: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2016 (Svjetsko udruženje za čelik, Statistički godišnjak za čelik za 2016., tablica 1. na stranicama 1. i 2. i tablica 13. na stranici 35., http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html;) (Svjetsko udruženje za čelik, Statistički godišnjak za čelik 2015.)

         (41)  Procjena

         (42)  Podatci nisu dostupni

         (43)  SAD, Uprava za međunarodnu trgovinu, Global Steel Trade Monitor, veljača 2017., Steel Exports Report India, http://www.trade.gov/steel/countries/pdfs/2017/q1/exports-india.pdf

         (44)  OECD, DSTI/SC(2017)1/Final, OECD-ov Odbor za čelik, 24. ožujka 2017., Steel Market Developments – Q2 2017, analiza na stranicama 6. i 9., http://www.oecd.org/industry/ind/steel-market-developments-2017Q2.pdf

         (45)  OECD, DSTI/SC(2017)1/Final, OECD-ov Odbor za čelik, 24. ožujka 2017., Steel Market Developments – Q2 2017, analiza na stranici 7., http://www.oecd.org/industry/ind/steel-market-developments-2017Q2.pdf

         (46)  OECD, DSTI/SC(2017)1/Final, OECD-ov Odbor za čelik, 24. ožujka 2017., Steel Market Developments – Q2 2017, analiza na stranici 10., http://www.oecd.org/industry/ind/steel-market-developments-2017Q2.pdf Dodatno vidjeti OECD, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 5. rujna 2016., Uprava za znanost, tehnologiju i inovacije za odluku o ukidanju subvencije za prirodni plin, stranica 19.

         (47)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1778 od 6. listopada 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 272, 7.10.2016.).

         (48)  Podnesak Eurofera, Economic analysis of the impact of anti-dumping measures in AD 635 on selected imports of hot-rolled flat steel (HRF) on EU downstream products, bez datuma, poslano službama Komisije 31. svibnja 2017., str. 1.

         (49)  Komisija je neke podatke prikazala u ovoj Uredbi. Vidjeti uvodnu izjavu (460).

         (50)  Europsko udruženje za čelične cijevi (ESTA) dostavilo je primjedbe da su te vrste sigurno zavarene cijevi (takozvani „plinovodi”), ali da one ne čine više od 10 % ukupne proizvodnje zavarenih cijevi u Uniji. (poruka elektroničke pošte ESTA-e službama Komisije, 1. lipnja 2017.).

         (51)  Podnesak Konzorcija, Primjedbe kao odgovor na podnesak Eurofera od 7. veljače 2017., podnesen u ime CIHFR-a, bez datuma, dokument zaprimljen elektroničkom poštom 2. ožujka 2017., str. 4.

         (52)  ESTA, AD 635 – Primjedbe ESTA-e, 10. svibnja 2017.

         (53)  Podnesak Eurofera, Podnesak u kojem se analizira utjecaj privremenih pristojbi na korisnike, 7. veljače 2017., str. 2.

         (54)  Podnesak Eurofera, Primjedbe Eurofera na Komisijin dokument s informacijama od 4. travnja 2017., str. 9. Podnositelj pritužbe naveo je i da te simulacije nikad nisu objavljene u spisu koji nije povjerljiv.

         (55)  Podnesak Eurofera, Economic analysis of the impact of anti-dumping measures in AD 635 on selected imports of hot-rolled flat steel (HRF) on EU downstream products, bez datuma, poslano službama Komisije 31. svibnja 2017., str. 1.

         (56)  Te činjenice nisu bile dostupne u vrijeme izvođenja tih simulacija.

         (57)  ESTA, poruka elektroničke pošte ESTA-e službama Komisije, 1. lipnja 2017.

         (58)  Podnesak Konzorcija, Primjedbe na Komisijin dokument s informacijama dostavljen u ime CIHFR-a, 8. svibnja 2017., str. 9. i 10.

         (59)  Ti su postotci ponderirani prosječni podatci o profitabilnosti prije oporezivanja svih proizvođača čeličnih cijevi, kako je prikazano u njihovim odnosnim računima dobiti i gubitka za razdoblja navedena u tablici, izraženi kao postotak od njihove prodaje na slobodnom tržištu Unije.

         Izvor: odgovor različitih proizvođača čeličnih cijevi na upitnik o razdoblju nakon RIP-a

         (*1)  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (439), članovi Konzorcija dostavili su 11 odgovora, od kojih se pet odnosilo na proizvođače čeličnih cijevi, a preostalih šest na servisne centre (to su društva čije su djelatnosti ograničene na specifične prerađivačke djelatnosti kao što su rezanje, prorezivanje i/ili dekapiranje proizvoda).

         (*2)  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (439)., zaprimljeno je devet odgovora od koji se osam odnosilo na proizvođače čeličnih cijevi, a preostali jedan na servisni centar.

         (*3)  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (439)., zaprimljena su dva odgovora od kojih se jedan odnosio na proizvođača čeličnih cijevi. Drugi se odnosio na servisni centar.

         (60)  Međutim, ESTA nije odgovorila na pitanje mogu li proizvođači čeličnih cijevi u praksi prenijeti povećanje troškova na kupce.

         (61)  Podnesak Europskog udruženja za čelične cijevi, 10. svibnja 2017.

         (62)  Podnesak Eurofera, Podnesak u kojem se analizira utjecaj privremenih pristojbi na korisnike, 7. veljače 2017., str. 2.

         (63)  Dopis od 22. svibnja 2017. glavnog direktora CECED-a službama Komisije.

         (64)  Orgalime je Europsko udruženje inženjerskih industrija koje zastupa interese strojarskog, električnog i elektroničkog sektora te sektora za preradu metala i proizvoda od metala.

         (65)  Dopis glavnog izvršnog direktora i potpredsjednika Odjela nabave društva Electrolux Home Products Corporation N.V. zaprimljen porukom elektroničke pošte 22. svibnja 2017., bez datuma.

         (66)  Podnesak društva Novolipetsk Steel od 25. listopada 2016.

         (67)  Dva dopisa od 27. lipnja 2017. glavnog direktora Eurofera upućena povjereniku za trgovinu i predsjedniku Europske komisije.

         (68)  Odluka Komisije br. 284/2000/EZUČ od 4. veljače 2000. kojom se uvodi konačna kompenzacijska pristojba na uvoz određenih plosnatih valjanih proizvoda od željeza ili nelegiranog čelika, širine 600 mm ili veće, koji nisu platirani niti prevučeni, samo toplovaljani i dalje neobrađeni, podrijetlom iz Indije i Tajvana i kojom se prihvaćaju angažmani ponuđeni od strane određenih proizvođača izvoznika i završava postupak koji se odnosi na uvoz podrijetlom iz Južne Afrike (SL L 31, 2000., str. 44., t. 338.).

         (69)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/649 od 5. travnja 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih toplovaljanih plosnatih proizvoda od željeza, nelegiranog čelika ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 92, 6.4.2017., str. 88., uvodna izjava 133.).

         (70)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/336 od 27. veljače 2017. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih teških ploča od nelegiranog ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine, SL L 50, 28.2.2017., uvodna izjava 202., str. 37.

         (71)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1777 od 6. listopada 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih teških ploča od nelegiranog ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 272, 7.10.2016., str. 5.).

         (72)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1777 od 6. listopada 2016. o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz određenih teških ploča od nelegiranog ili drugog legiranog čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 272, 7.10.2016., str. 28.).

         (73)  Upotrijebljena razumna profitna marža ista je kao ona koja je upotrijebljena u ispitnom postupku u pogledu vrlo sličnog proizvoda, tj. hladnovaljanog plosnatog čelika.

         (74)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/1953 od 29. listopada 2015. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih plosnato valjanih proizvoda od silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Japana, Republike Koreje, Ruske Federacije i Sjedinjenih Američkih Država, SL L 284, 30.10.2015., str. 130. i dalje.

         (75)  Podnesak Eurofera, 30. svibnja 2017., AD635 – Toplovaljani plosnati proizvodi od čelika podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije, Srbije i Ukrajine („pet zemalja”) – podnesak Eurofera u pogledu primjerene vrste mjere, str. 5.

         (76)  Podnesak Eurofera, AD 635 – Toplovaljani plosnati proizvodi od čelika podrijetlom iz Brazila, Irana, Rusije, Srbije i Ukrajine („pet zemalja”) – podnesak Eurofera u pogledu primjerene vrste mjere.

         (77)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/1953 od 29. listopada 2015. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih plosnato valjanih proizvoda od silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Japana, Republike Koreje, Ruske Federacije i Sjedinjenih Američkih Država (SL L 284, 30.10.2015., str. 109.)

         (78)  Tiskovno izvješće organizacije Mlex: Price floor on hot-rolled steel seen as a middle ground for EU dumping-probe conundrum od 24. svibnja 2017.

         (79)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/1953 od 29. listopada 2015. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih plosnato valjanih proizvoda od silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Japana, Republike Koreje, Ruske Federacije i Sjedinjenih Američkih Država (SL L 284, 30.10.2015., str. 109.)

         (80)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/1953 od 29. listopada 2015. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih plosnato valjanih proizvoda od silicijskog elektročelika s orijentiranim kristalima, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, Japana, Republike Koreje, Ruske Federacije i Sjedinjenih Američkih Država (SL L 284, 30.10.2015.). Ipak, trebalo bi napomenuti da su u ovom konkretnom slučaju izračunane tri najniže uvozne cijene umjesto jedne.

         (81)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Bruxelles, Belgija.

         (82)  SL L 55, 28.2.2011., str. 13.

         (83)  Vidjeti presudu od 7. svibnja 1991. u predmetu C-69/89 Nakajima All Precision protiv Vijeća, ECLI:EU:C:1991:186, točka 120. Vidjeti i nedavno mišljenje nezavisnog odvjetnika Campos Sánchez-Bordone od 20. srpnja 2017. u predmetu C-256/16 Deichmann, ECLI:EU:C:2017:580, točka 49.

         (84)  Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 od 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 558.).