title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/1831 оd 7. listopada 2015. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1144/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o mjerama informiranja i promocije u vezi s poljoprivrednim proizvodima koje se provode na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama

text:
               13.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 266/14

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/1831
   оd 7. listopada 2015.
   o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1144/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o mjerama informiranja i promocije u vezi s poljoprivrednim proizvodima koje se provode na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1144/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2014. o mjerama informiranja i promocije u vezi s poljoprivrednim proizvodima koje se provode na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 3/2008 (1), a posebno njezin članak 4. stavak 3., članak 13. stavak 2. drugi podstavak, članak 14. stavak 1. drugi podstavak i članak 25.,
   budući da:

               (1)

               Uredbom (EU) br. 1144/2014 stavlja se izvan snage Uredba Vijeća (EZ) br. 3/2008 (2) i utvrđuju nova pravila o mjerama informiranja i promocije u vezi s poljoprivrednim proizvodima koje se provode na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama. Njome se Komisija ujedno ovlašćuje za donošenje delegiranih i provedbenih akata u tom području. Kako bi se osiguralo neometano funkcioniranje i ujednačena primjena novog pravnog okvira, takvim se aktima moraju donijeti određena pravila. Tim bi se aktima trebala zamijeniti Uredba Komisije (EZ) br. 501/2008 (3) koja je stavljena izvan snage Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2015/1829 (4).

               (2)

               Mjere informiranja i promocije ne bi trebale biti usmjerene na podrijetlo. Međutim, na temelju članka 4. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1144/2014 pod određenim uvjetima moguće je navesti podrijetlo proizvoda. Potrebno je utvrditi pravila, posebno kako bi se osiguralo da upućivanje na podrijetlo ne ugrožava glavnu poruku Unije u programu.

               (3)

               Kako bi se spriječilo dovođenje ciljne publike u zabludu zbog razlike između generičke kampanje koja se odnosi na podrijetlo i kampanje koja se odnosi na određene proizvode registrirane na temelju sustava kvalitete Unije sa zaštićenom oznakom zemljopisnog podrijetla, upućivanje na podrijetlo trebalo bi ograničiti isključivo na nacionalno podrijetlo. Međutim, uzimajući u obzir popis prihvatljivih sustava utvrđenih u članku 5. stavku 4. Uredbe (EU) br. 1144/2014, potrebno je omogućiti da se za te posebne programe podrijetlo navodi drugačijim pojmovima osim nacionalnim podrijetlom. Uz to, potrebno je omogućiti navođenje nadnacionalnog podrijetla kao što su nordijsko, alpsko ili mediteransko jer su to zajednička upućivanja u cijeloj Europi.

               (4)

               Mjere informiranja i promocije ne bi trebale biti usmjerene na robne marke. Međutim, na temelju članka 4. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1144/2014 moguće je navesti robne marke proizvoda tijekom određenih radnji i pod određenim uvjetima. Prikazivanje robnih marki trebalo bi ograničiti na predstavljanja i degustacije, odnosno aktivnosti posebno osmišljene za povećanje prodaje, te na odgovarajući informativni i promotivni materijal koji se prikazuje tijekom tih posebnih aktivnosti. Potrebno je uspostaviti pravila kako bi se osiguralo da su sve robne marke jednako vidljive i da im je grafička prezentacija manja od prezentacije glavne poruke Unije u kampanji. Kako bi se osiguralo da mjere ne budu usmjerene na robne marke, potrebno je utvrditi pravila kojima se osigurava prikazivanje nekoliko robnih marki, osim u opravdanim okolnostima, te ograničenje površine namijenjene robnim markama na određeni postotak reklamne površine koji ne smije prijeći.

               (5)

               Uredbom (EU) br. 1144/2014 omogućuje se organizacijama predlagateljicama da provode određene dijelove svojih programa. Potrebno je utvrditi detaljna pravila za primjenu tih odredaba.

               (6)

               Jednostavni programi moraju se provoditi pod zajedničkim upravljanjem država članica i Unije u skladu s Uredbom (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), dok se programi u kojima sudjeluje više korisnika financiraju na temelju pravila o izravnom upravljanju u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (6). Budući da organizacija predlagateljica može imati jednostavne programe i programe u kojima sudjeluje više korisnika, razlika u pravilima o provedbi za oba programa trebala bi biti što manja. U tu svrhu jednostavni programi podliježu pravilima koja su istovjetna s odredbama Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, a odnose se na bespovratna sredstva za programe s više korisnika kao što je, primjerice, izostanak obveze podnošenja osiguranja kako bi se osigurala zadovoljavajuća provedba ugovora.

               (7)

               Države članice odgovorne su za pravilnu provedbu jednostavnih programa koje odabire Komisija. Potrebno je predvidjeti odredbe za imenovanje nacionalnih tijela nadležnih za provedbu ove Uredbe. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti, potrebno je utvrditi pravila o sklapanju ugovora za provedbu odabranih jednostavnih programa. U tu svrhu, Komisija bi trebala državama članicama dostaviti primjer ugovora i odrediti razuman rok za sklapanje ugovora. Međutim, s obzirom na različite vrste mjera koje se programom mogu predvidjeti, datum početka provedbe programa trebao bi biti fleksibilan.

               (8)

               U interesu dobrog financijskog upravljanja, organizacije predlagateljice i provedbena tijela trebala bi biti obvezna voditi evidenciju i ostalu prateću dokumentaciju potrebnu za dokazivanje ispravne provedbe programa i prihvatljivosti prijavljenih troškova za financiranje Unije.

               (9)

               Države članice trebale bi kontrolirati provedbu jednostavnih programa u skladu s Uredbom (EU) br. 1306/2013. Isto tako, trebalo bi od njih zahtijevati odobrenje odabira provedbenog tijela prije sklapanja ugovora s predmetnom organizacijom predlagateljicom i provjeru svih zahtjeva za plaćanje prije nego što se plaćanje izvrši. Uz iznimku zahtjeva za isplatu predujma, svi zahtjevi za plaćanje trebali bi uključivati financijsko izvješće u kojem se prijavljuju i navode svi prihvatljivi troškovi koje snosi organizacija predlagateljica, izvješće o tehničkoj provedbi programa te evaluacijsko izvješće za podnošenje zahtjeva za plaćanje preostalog iznosa.

               (10)

               U cilju pojednostavnjenja i smanjenja administrativnog opterećenja, razdoblja na koja se odnose privremena izvješća i odgovarajući zahtjevi za plaćanje trebala bi iznositi jednu godinu. Uz to, kada se traži povrat određenih iznosa potrebno je dostaviti potvrdu o financijskim izvještajima koju izdaje neovisni i kvalificirani revizor. Potvrda bi državama članicama trebala služiti kao dokaz prihvatljivosti prijavljenih troškova.

               (11)

               Kako bi države članice mogle provjeriti je li materijal izrađen u kontekstu provedbe programa u skladu sa zakonodavstvom Unije kako je utvrđeno u članku 14. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1144/2014, a osobito primjenjuju li se odredbe koje se odnose na glavnu poruku Unije, navođenje podrijetla i prikaz robnih marki, potrebno je utvrditi odredbe kojima se zahtijeva da se korišteni materijal, uključujući vizualni, predoči državi članici.

               (12)

               Kako bi se organizacijama predlagateljicama osigurala likvidna sredstva, potrebno je utvrditi mehanizme za plaćanje predujmova. Kako bi se učinkovito zaštitili financijski interesi Unije, plaćanje predujma trebalo bi uvjetovati polaganjem osiguranja. To osiguranje trebalo bi ostati na snazi do plaćanja preostalog iznosa kada se obračunava predujam. Budući da bi se organizacije predlagateljice s poslovnim nastanom u državama članicama koje primaju financijsku pomoć mogle suočiti s poteškoćama pri polaganju osiguranja za cijeli iznos koji se može isplatiti kao predujam, potrebno je utvrditi posebne odredbe kojima im se omogućuje primanje predujmova u dva dijela.

               (13)

               U interesu dobrog financijskog upravljanja, potrebno je utvrditi odredbe kojima se zahtijeva da predujmovi i plaćanja tijekom provedbe budu niži od ukupnog doprinosa Unije sa sigurnosnom maržom.

               (14)

               S obzirom na iskustva, potrebno je utvrditi sadržaj kontrola na terenu koje države članice moraju provoditi te osobito njihovu učestalost, opseg i mjesto. Stoga je primjereno zahtijevati da svaki program podliježe kontroli na terenu barem jednom tijekom njegove provedbe. Uzimajući u obzir činjenicu da se aktivnosti informiranja i promocije provode u različito vrijeme i često su ograničenog trajanja te činjenicu da se određeni programi provode izvan države članice iz koje potječe organizacija predlagateljica ili izvan Unije, kontrole na terenu provode se u prostorijama organizacije predlagatelja i, prema potrebi, u prostorijama provedbenog tijela.

               (15)

               Kamatna stopa u slučaju neopravdanih plaćanja trebala bi se uskladiti s odgovarajućom kamatnom stopom primjenjivom na programe u kojima sudjeluje više korisnika.

               (16)

               Kako bi se ocijenila učinkovitost i djelotvornost programa informiranja i promocije, potrebno je utvrditi odredbe kojima se zahtijeva odgovarajuće praćenje i ocjenjivanje programa te cjelokupnog učinka politike promocije kako od organizacije predlagateljice tako i od država članica.

               (17)

               Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   POGLAVLJE I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Predmet
   Ovom se Uredbom utvrđuju provedbena pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1144/2014 u pogledu vidljivosti podrijetla i robnih marki u jednostavnim programima i programima u kojima sudjeluje više korisnika te pravila na temelju kojih se organizacijama predlagateljicama može odobriti provedba određenih dijelova jednostavnih programa.
   Isto tako utvrđuju se posebna pravila za sklapanje ugovora, upravljanje, praćenje i kontrole za jednostavne programe i sustave pokazatelja za procjenu utjecaja programa informiranja i promocije.
   POGLAVLJE II.

      ZAJEDNIČKE ODREDBE ZA JEDNOSTAVNE PROGRAME I PROGRAME U KOJIMA SUDJELUJE VIŠE KORISNIKA

      ODJELJAK 1.

      Vidljivost podrijetla

   Članak 2.
   Opći zahtjevi za navođenje podrijetla na svakom informativnom i promotivnom materijalu
   1.   Glavna poruka programa jest poruka Unije i nije usmjerena na određeno podrijetlo.
   2.   Svako navođenje podrijetla ispunjava sljedeće kumulativne uvjete:

               (a)

               ne dovodi do ograničenja slobode kretanja poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda koje predstavlja povredu članka 34. Ugovora o funkcioniranju Europske unije;

               (b)

               ne potiče potrošače na kupnju domaćih proizvoda isključivo zbog njihova podrijetla i ne upućuje samo na podrijetlo, već i na posebna svojstva proizvoda; i

               (c)

               dopunjuje glavnu poruku Unije.

         3.   Glavna poruka Unije u programu ne smije se zasjeniti materijalom koji je povezan s podrijetlom kao što su slike, boje, simboli ili glazba. Podrijetlo se navodi na površini odvojenoj od one koja je namijenjena glavnoj poruci Unije.
   4.   Navođenje podrijetla na informativnom i promotivnom materijalu ograničava se na vizualni materijal. Podrijetlo se ne navodi na audio materijalu.
   Članak 3.
   Posebno navođenje podrijetla na informativnom i promotivnom materijalu kako je navedeno u točkama (a) i (b) članka 4. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1144/2014
   1.   Navođenje podrijetla na informativnom i promotivnom materijalu kako je navedeno u članku 4. stavku 2. točkama (a) i (b) Uredbe (EU) br. 1144/2014 ograničava se na nacionalno podrijetlo, odnosno naziv države članice, ili na zajedničko nadnacionalno podrijetlo. Navođenje podrijetla može biti eksplicitno ili implicitno.
   2.   Poštuju se uvjeti utvrđeni u članku 4. stavku 2. točkama (a) i (b) Uredbe (EU) br. 1144/2014 i uzima se u obzir isticanje teksta ili simbola, uključujući slike i općeniti prikaz, koji se odnose na podrijetlo u usporedbi s važnošću teksta ili simbola koji se odnose na glavnu poruku Unije u programu.
   Članak 4.
   Navođenje podrijetla na informativnom i promotivnom materijalu koje se odnosi na sustave prihvatljive na temelju članka 5. stavka 4. točaka (c) i (d) Uredbe (EU) br. 1144/2014
   1.   U mjerama informiranja i promocije koje se odnose na sustave prihvatljive na temelju članka 5. stavka 4. točke (c) Uredbe (EU) br. 1144/2014, naziv najudaljenijih regija može se navesti u obliku odgovarajućih grafičkih simbola pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti utvrđeni u Delegiranoj uredbi Komisije (EZ) br. 179/2014 (7), te na povezanim vizualnim materijalima pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti utvrđeni u članku 4. stavku 2. točkama (a) i (b) Uredbe (EU) br. 1144/2014.
   2.   Odstupajući od članka 3. stavka 1., u mjerama informiranja i promocije koje upućuju na sustave prihvatljive na temelju članka 5. stavka 4. točke (d) Uredbe (EU) br. 1144/2014 čiji se naziv odnosi na podrijetlo, može se navesti to posebno podrijetlo pod uvjetom da ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 4. stavku 2. točkama (a) i (b) Uredbe (EU) br. 1144/2014.

      ODJELJAK 2.

      Vidljivost robnih marki

   Članak 5.
   Opći zahtjevi
   1.   Robne marke iz članka 4. Uredbe (EU) br. 1144/2014 jesu žigovi kako su definirani u člancima 4. i 66. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 (8) ili u članku 2. Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9).
   2.   Robne marke promoviranih proizvoda organizacija predlagateljica vidljive su samo tijekom predstavljanja i degustacija.
   Primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „predstavljanja” znači sva sredstva predstavljanja prednosti proizvoda ili sustava potencijalnom potrošaču na sajmovima ili poslovnim događanjima te na internetskim stranicama radi poticanja na kupnju proizvoda;

               (b)

               „degustacije” znači svaka aktivnost na sajmovima ili poslovnim događanjima te na prodajnim mjestima gdje potencijalni potrošač može kušati proizvod.

         3.   Robne marke mogu isto tako biti vidljive na informativnom i promotivnom materijalu koji se prikazuje ili dijeli tijekom predstavljanja i degustacija.
   4.   Organizacije predlagateljice koje prikazuju robne marke moraju ispunjavati sljedeće uvjete:

               (a)

               u zahtjevu za program obrazlažu zašto je potrebno navođenje robne marke kako bi se ispunili ciljevi kampanje te potvrđuju da je prikazivanje robnih marki ograničeno na predstavljanja i degustacije;

               (b)

               čuvaju dokaze o tome da su svi članovi predmetne organizacije predlagateljice imali jednake mogućnosti prikazivanja svojih robnih marki;

               (c)

               osiguravaju da:

                           i.

                           se robne marke prikazuju zajedno i jednako vidljivo na površini odvojenoj od one koja je namijenjena glavnoj poruci Unije;

                           ii.

                           prikazivanje robnih marki ne umanjuje glavnu poruku Unije;

                           iii.

                           se glavna poruka Unije ne zasjeni prikazivanjem materijala za robne marke kao što su slike, boje, simboli;

                           iv.

                           je prikazivanje robnih marki ograničeno na vizualni materijal, isključujući promidžbene proizvode i maskote, u formatu manjem od glavne poruke Unije. Robne marke se ne navode na audio materijalu.

         Članak 6.
   Posebni zahtjevi
   1.   Tijekom predstavljanja i degustacija robne marke mogu se prikazati samo kako slijedi:

               (a)

               zajedno na banner oglasu na prednjem dijelu pulta na štandu ili istovjetnom nosaču. Taj banner oglas ne zauzima više od 5 % ukupne površine prednjeg dijela pulta na štandu ili istovjetnom nosaču; ili

               (b)

               pojedinačno, na odvojenim i identičnim izlagačkim strukturama na neutralan i identičan način, na prednjem dijelu pulta na izlagačkoj strukturi ili istovjetnom nosaču za svaku robnu marku. U tom slučaju, prikaz naziva robne marke ne zauzima više od 5 % ukupne površine prednjeg dijela pulta na izlagačkoj strukturi ili istovjetnom nosaču.

         2.   Na internetskim stranicama robne se marke smiju prikazivati samo zajedno na jedan od sljedećih načina:

               (a)

               na banner oglasu smještenom na dnu internetske stranice koji ne zauzima više od 5 % ukupne površine internetske stranice i svaka je robna marka manja od amblema Unije koji se odnosi na sufinanciranje Unije;

               (b)

               na vlastitoj internetskoj stranici koja nije početna stranica na neutralan i istovjetan način za svaku robnu marku.

         3.   Na tiskanom materijalu koji se dijeli tijekom predstavljanja ili degustacija, robne marke smiju se prikazivati samo zajedno na banner oglasu na dnu stranice koji ne zauzima više od 5 % ukupne površine te stranice.
   Članak 7.
   Broj robnih marki koje će se prikazivati
   1.   Prikazuje se najmanje pet robnih marki.
   2.   Odstupajući od stavka 1., može se prikazati manje od pet robnih marki pod uvjetom da su ispunjena sljedeća dva uvjeta:

               (a)

               za proizvod ili sustav koji je predmet programa u državi članici podrijetla organizacije predlagateljice robnih marki ima manje;

               (b)

               iz opravdanih razloga nije bilo moguće organizirati program s više proizvoda ili više zemalja kojim bi se moglo prikazati više robnih marki.

         3.   Organizacija predlagateljica dokazuje da su uvjeti iz stavka 2. ispunjeni i osigurava sve potrebne dokumente, uključujući dokaze da se kontaktiralo i s drugim organizacijama predlagateljicama i da im je predmetna organizacija predlagateljica predložila da zajedno uspostave program s više proizvoda ili više zemalja, te obrazlaže zašto takav program nije ostvaren.
   4.   Ako se prikazuje manje od pet robnih marki, primjenjuju se pravila utvrđena u članku 6. te se površina namijenjena robnim markama razmjerno smanjuje.
   Članak 8.
   Navođenje sustava prihvatljivih na temelju članka 5. stavka 4. točke (d) Uredbe (EU) br. 1144/2014 koji su registrirani kao žigovi
   Ako se program odnosi na sustav iz članka 5. stavka 4. točke (d) Uredbe (EU) br. 1144/2014, članci 5., 6. i 7. ne primjenjuju se na nazive i logotipe onih sustava koji su registrirani kao žigovi.
   POGLAVLJE III.

      UPRAVLJANJE JEDNOSTAVNIM PROGRAMIMA

      ODJELJAK 1.

      Provedba i financiranje programa

   Članak 9.
   Imenovanje nadležnih tijela
   Države članice imenuju nadležna nacionalna tijela zadužena za provođenje ove Uredbe.
   Komisiji dostavljaju naziv i sve pojedinosti o imenovanim tijelima i svim izmjenama.
   Komisija objavljuje te podatke u odgovarajućem obliku.
   Članak 10.
   Sklapanje ugovora
   1.   Čim Komisija donese provedbeni akt iz članka 11. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1144/2014, preslike odabranih programa prosljeđuje predmetnim državama članicama.
   2.   Države članice odmah obavješćuju predmetne organizacije predlagateljice jesu li njihovi zahtjevi prihvaćeni ili ne.
   3.   Države članice sklapaju ugovore o provedbi programa s odabranim organizacijama predlagateljicama u roku od 90 kalendarskih dana od objave akta Komisije iz članka 11. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1144/2014 pod uvjetom da su provedbena tijela iz članka 13. te Uredbe odabrana u skladu s postupkom predviđenim u članku 2. Delegirane uredbe (EU) 2015/1829. Nakon tog roka ugovori se ne mogu sklapati bez prethodnog odobrenja Komisije.
   4.   Datum početka provedbe programa prvi je dan u mjesecu koji slijedi nakon datuma potpisivanja ugovora. Međutim, datum početka može se odgoditi za razdoblje do 6 mjeseci, osobito kako bi se uzela u obzir sezona proizvoda obuhvaćenog programom ili sudjelovanje na određenom događanju ili sajmu.
   5.   Države članice upotrebljavaju obrasce ugovora koje osigurava Komisija.
   6.   Prema potrebi, države članice mogu izmijeniti određene uvjete u obrascima ugovora radi usklađivanja s nacionalnim zakonima pod uvjetom da se time ne krši zakonodavstvo Unije.
   Članak 11.
   Provedba programa od strane organizacija predlagateljica
   Organizacija predlagateljica može sama provesti određene dijelove jednostavnog programa pod sljedećim uvjetima:

               (a)

               organizacija predlagateljica ima najmanje tri godine iskustva u provođenju mjera informiranja i promocije; i

               (b)

               organizacija predlagateljica osigurava da troškovi mjere koju planira provesti sama nisu veći od uobičajenih tržišnih cijena.

         Članak 12.
   Obveze u pogledu informacija i evidencija
   1.   Organizacije predlagateljice ažuriraju informacije i obavješćuju predmetnu državu članicu o događajima i okolnostima koje bi mogle utjecati na provedbu programa ili financijske interese Unije.
   2.   Organizacije predlagateljice i provedbena tijela vode evidenciju i ostalu prateću dokumentaciju kojom se dokazuje ispravna provedba programa i prihvatljivost prijavljenih troškova, osobito sljedeće:

               (a)

               za stvarne troškove: odgovarajuću evidenciju i drugu prateću dokumentaciju kao dokaz za prijavljene troškove, kao što su ugovori, podugovori, računi i računovodstvena evidencija. Praksama troškovnog računovodstva i postupcima unutarnje kontrole omogućuje se izravno usklađivanje prijavljenih iznosa, iznosa iskazanih u njihovim poslovnim knjigama te iznosa prikazanih u pratećoj dokumentaciji.
               U pogledu troškova osoblja, organizacije predlagateljice i provedbena tijela vode evidenciju radnog vremena o broju prijavljenih sati. U slučaju nepostojanja pouzdane evidencije radnog vremena o satima provedenima u radu na aktivnosti, država članica može prihvatiti alternativne dokaze o broju prijavljenih sati ako ih smatra dovoljno uvjerljivima.
               Za osobe koje rade isključivo na programu nije potrebno vođenje evidencije o radnom vremenu, već potpisana izjava kojom se potvrđuje da su predmetne osobe radile isključivo na aktivnosti;

               (b)

               za paušalne troškove: odgovarajuću evidenciju i drugu prateću dokumentaciju kao dokaz prihvatljivosti troškova na temelju koji se izračunava paušalna stopa.

         Članak 13.
   Isplata predujma
   1.   Organizacija predlagateljica može u roku od 30 dana od datuma potpisivanja ugovora iz članka 10., podnijeti zahtjev za isplatu predujma predmetnoj državi članici zajedno s osiguranjem predviđenim u stavku 2. ovog članka.
   2.   Uvjet za isplatu predujma je da organizacija predlagateljica položi osiguranje jednako iznosu tog predujma u korist države članice u skladu s poglavljem IV. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 907/2014 (10).
   3.   Isplata predujma iznosi najviše 20 % najvećeg financijskog doprinosa Unije kako je navedeno u članku 15. Uredbe (EU) br. 1144/2014.
   4.   Država članica isplaćuje predujam u roku od 30 dana od datuma primitka osiguranja predviđenog u stavku 2. ili u roku od 30 dana od datuma koji je 10 dana prije datuma početka provedbe programa, ovisno o tome što je nastupilo kasnije.
   5.   Predujam se obračunava po plaćanju preostalog iznosa.
   6.   Odstupajući od stavaka 1. i 5. ovog članka, organizacije predlagateljice s poslovnim nastanom u državama članicama koje primaju financijsku pomoć u skladu s člankom 15. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1144/2014 mogu podnijeti zahtjev za isplatu predujma u dva dijela. Podnositelji zahtjeva koji odaberu tu mogućnost podnose zahtjev za prvi dio isplate predujma u roku predviđenom u stavku 1. ovog članka. Zahtjev za preostali dio predujma može se podnijeti tek nakon što se obračuna prvi dio predujma.
   Članak 14.
   Zahtjev za plaćanja tijekom provedbe
   1.   Osim u zadnjoj godini provedbe programa, zahtjeve za plaćanje financijskog doprinosa Unije tijekom provedbe organizacija predlagateljica podnosi državama članicama u roku od 60 dana od datuma na koji je završila provedba programske godine.
   2.   Takvi zahtjevi obuhvaćaju prihvatljive troškove nastale tijekom predmetne godine te su popraćeni privremenim izvješćem koje se sastoji od periodičnog financijskog izvješća i periodičnog tehničkog izvješća.
   3.   Periodično financijsko izvješće iz stavka 2. obuhvaća sljedeće:

               (a)

               financijski izvještaj svake organizacije predlagateljice s detaljno iskazanim prihvatljivim troškovima obuhvaćenima programom i izjavom kojom se potvrđuje:

                           —

                           da su dostavljene informacije potpune, pouzdane i točne,

                           —

                           da su prijavljeni troškovi prihvatljivi u skladu s člankom 4. Delegirane uredbe (EU) 2015/1829,

                           —

                           da se troškovi mogu potkrijepiti prikladnim evidencijama i pratećom dokumentacijom koja se sastavlja na zahtjev ili u okviru kontrola predviđenih ovom Uredbom;

               (b)

               potvrdu o financijskim izvještajima koju za predmetnu organizaciju predlagateljicu sastavlja ovlašteni vanjski revizor, ako financijski doprinos Unije prema stvarnim troškovima programa iznosi 750 000 EUR ili više, a iznos financijskog doprinosa Unije prema stvarnim troškovima koji je zatražen kao plaćanje tijekom provedbe 325 000 EUR ili više. Potvrdom se dokazuje prihvatljivost troškova predložena u skladu s člankom 4. Delegirane uredbe (EU) 2015/1829 i poštovanje obveza utvrđenih u članku 12. stavku 2. ove Uredbe;

               (c)

               preslike odgovarajućih računa i pratećih dokumenata kojima se dokazuje prihvatljivost troškova ako se ne traži potvrda iz točke (b).

         4.   Periodično tehničko izvješće iz stavka 2. sadržava sljedeće:

               (a)

               preslike svih korištenih vizualnih i drugih materijala koji još nisu poslani državi članici;

               (b)

               opis aktivnosti provedenih u razdoblju na koje se odnosi plaćanje tijekom provedbe, pri čemu se upotrebljavaju pokazatelji ostvarenja i rezultata programa iz članka 22.; i

               (c)

               obrazloženje svih razlika između aktivnosti planiranih u programu i njihovih očekivanih ostvarenja i rezultata te onih stvarno provedenih ili ostvarenih.

         Članak 15.
   Zahtjev za plaćanje preostalog iznosa
   1.   Zahtjeve za plaćanje preostalog iznosa organizacija predlagateljica podnosi državi članici u roku od 90 dana od završetka programa obuhvaćenog ugovorom iz članka 10.
   2.   Zahtjev se smatra prihvatljivim ako je popraćen konačnim privremenim izvješćem, konačnim izvješćem i studijom procjene rezultata mjera informiranja i promocije.
   3.   Konačno privremeno izvješće iz stavka 2. odnosi se na zadnju godinu provedbe programa. Organizacije predlagateljice u svojim financijskim izvještajima potvrđuju da su svi prihodi iskazani.
   4.   Konačno izvješće iz stavka 2. obuhvaća sljedeće:

               (a)

               konačno financijsko izvješće s konačnim sažetkom financijskog izvještaja koje izrađuje organizacija predlagateljica, a objedinjuje financijske izvještaje za sva plaćanja tijekom provedbe i iskazuje sve nastale izdatke;

               (b)

               konačno tehničko izvješće sadržava:

                           i.

                           pregled provedenih aktivnosti te ostvarenja i rezultata programa upotrebljavajući pokazatelje iz članka 22.; i

                           ii.

                           sažetak za objavu.

         5.   Studiju procjene rezultata mjera informiranja i promocije iz stavka 2. provodi neovisno vanjsko tijelo. To tijelo upotrebljava pokazatelje iz članka 22.
   Članak 16.
   Plaćanja države članice
   1.   Plaćanja tijekom provedbe i plaćanja predujmova iz članaka 13. i 14. zajedno ne iznose više od 90 % ukupnog financijskog doprinosa Unije iz članka 15. Uredbe (EU) br. 1144/2014.
   2.   Države članice vrše plaćanja iz članaka 13. i 14. u roku od 60 dana od primitka zahtjeva za plaćanje pod uvjetom da su provedene sve kontrole u skladu s ovom Uredbom.
   3.   Ako su potrebne daljnje administrativne kontrole ili kontrole na terenu iz članaka 19. i 20., država članica može produljiti rok iz stavka 2. obavješćivanjem organizacije predlagateljice.
   Članak 17.
   Odbijanje neprihvatljivih troškova i povrat neopravdanih plaćanja
   1.   U trenutku plaćanja tijekom provedbe, konačnog plaćanja ili nakon izvršenja tih plaćanja, države članice odbijaju sve troškove koji se smatraju neprihvatljivima, osobito nakon kontrola predviđenih ovom Uredbom.
   2.   Organizacija predlagateljica vrši povrat neopravdanog plaćanja u skladu s odjeljkom 1. poglavlja III. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 908/2014 (11).
   Primjenjuje se kamatna stopa utvrđena u članku 83. stavku 2. točki (b) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 (12).

      ODJELJAK 2.

      Kontrola provedbe programa i obavijesti država članica

   Članak 18.
   Provjere postupka odabira provedbenih tijela
   Prije potpisivanja ugovora iz članka 10., države članice provjeravaju jesu li provedbena tijela odabrana u skladu s natječajnim postupkom predviđenim u članku 2. Delegirane uredbe (EU) 2015/1829.
   Članak 19.
   Administrativne kontrole jednostavnih programa
   1.   Tijekom administrativnih kontrola države članice sustavno provjeravaju zahtjeve za plaćanje, osobito izvješća koja prate zahtjeve i prihvatljivost troškova u skladu s člankom 4. Delegirane uredbe (EU) 2015/1829.
   2.   Države članice zahtijevaju sve dodatne informacije koje smatraju potrebnima i, prema potrebi, provode daljnje kontrole, osobito u sljedećim slučajevima:

               (a)

               kada tražena izvješća nisu dostavljena ili nisu potpuna;

               (b)

               kada administrativna provjera potvrde o financijskim izvještajima nije dovoljan dokaz prihvatljivosti troškova u skladu s člankom 4. Delegirane uredbe (EU) 2015/1829 i o poštovanju obveza iz članka 12. stavka 2. ove Uredbe; ili

               (c)

               kada postoji sumnja u prihvatljivost troškova prijavljenih u financijskim izvještajima.

         Članak 20.
   Kontrole na terenu jednostavnih programa
   1.   Države članice zahtjeve za plaćanje namijenjene kontroli odabiru na temelju analize rizika.
   Kod odabira se osigurava da se svaki jednostavni program podliježe kontrolama na terenu najmanje jednom tijekom svoje provedbe između prvog plaćanja tijekom provedbe i plaćanja preostalog iznosa.
   2.   Kontrole na terenu sastoje se od tehničkih i računovodstvenih kontrola u prostorijama organizacije predsjedateljice i, prema potrebi, provedbenog tijela. Države članice provjeravaju:

               (a)

               jesu li dostavljene informacije i dokumenti točni;

               (b)

               jesu li troškovi prijavljeni u skladu s člankom 4. Delegirane uredbe (EU) 2015/1829 i člankom 12. stavkom 2. ove Uredbe;

               (c)

               jesu li ispunjene sve obveze utvrđene u ugovoru iz članka 10.;

               (d)

               poštuju li se članci 10. i 15. Uredbe (EU) br. 1144/2014.

         Ne dovodeći u pitanje Uredbu Komisije (EZ) br. 1848/2006 (13), države članice prvom prilikom obavješćuju Komisiju o svim nepravilnostima otkrivenima tijekom kontrola.
   Kontrole na terenu mogu se ograničiti na uzorak koji obuhvaća najmanje 30 % prihvatljivih troškova. Takav uzorak je pouzdan i reprezentativan.
   Ako se utvrdi nesukladnost, država članica provjerava sve dokumente povezane s prijavljenim troškovima ili se rezultati uzorka ekstrapoliraju.
   3.   Države članice o svakoj kontroli na terenu sastavljaju izvješće. U tom se izvješću jasno navodi opseg i rezultati provedenih kontrola.
   Članak 21.
   Obavješćivanje Komisije o jednostavnim programima
   1.   U pogledu svih plaćanja koja su izvršena za jednostavne programe, do 15. srpnja svake godine, države članice obavješćuju Komisiju o sljedećim podacima koji obuhvaćaju prethodnu kalendarsku godinu:

               (a)

               financijska provedba i pokazatelji ostvarenja kako je navedeno u članku 22.;

               (b)

               utjecaj programa procijenjen s pomoću sustava pokazatelja iz članka 22.;

               (c)

               rezultati administrativnih kontrola i kontrola na terenu provedenih u skladu s člancima 19. i 20.

         2.   Obavijesti se šalju elektroničkim sredstvima upotrebljavajući tehničke specifikacije za prijenos podataka koje osigurava Komisija.
   POGLAVLJE IV.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 22.
   Sustav pokazatelja za procjenu utjecaja programa informiranja i promocije
   1.   Ovom se Uredbom uspostavlja zajednički okvir za procjenu utjecaja programa informiranja i promocije na temelju sustava pokazatelja. Taj sustav obuhvaća sljedeće tri skupine pokazatelja učinka: pokazatelje ostvarenja, rezultata i utjecaja.

               (a)

               Pokazatelji ostvarenja mjere stupanj provedbe aktivnosti predviđenih u svakom programu.

               (b)

               Pokazatelji rezultata mjere izravne i neposredne učinke aktivnosti.

               (c)

               Pokazatelji utjecaja mjere koristi izvan neposrednih učinaka.

         2.   U svakom prijedlogu programa informiranja i promocije koji organizacija predlagateljica podnese Komisiji navodi se koji će se pokazatelji iz svake skupine pokazatelja učinka upotrebljavati za procjenu utjecaja programa. Organizacija predlagateljica, prema potrebi, upotrebljava pokazatelje utvrđene u Prilogu ili može upotrebljavati druge pokazatelje ako može dokazati da su zbog naravi predmetnog programa ti pokazatelji prikladniji.
   Članak 23.
   Stupanje na snagu
   Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Primjenjuje se od 1. prosinca 2015. na prijedloge programa podnesene od 1. prosinca 2015.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 7. listopada 2015.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  SL L 317, 4.11.2014., str. 56.

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 3/2008 od 17. prosinca 2007. o informiranju i promotivnim mjerama za poljoprivredne proizvode na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama (SL L 3, 5.1.2008., str. 1.).

      (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 501/2008 od 5. lipnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 3/2008 o informiranju i promotivnim mjerama za poljoprivredne proizvode na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama (SL L 147, 6.6.2008., str. 3.).

      (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/1829 od 23. travnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 1144/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o mjerama informiranja i promocije u vezi s poljoprivrednim proizvodima koje se provode na unutarnjem tržištu i u trećim zemljama (vidjeti str. 3. ovoga Službenog lista).

      (5)  Uredba (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL L 347, 20.12.2013., str. 549.).

      (6)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).

      (7)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 179/2014 od 6. studenoga 2013. o dopuni Uredbe (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu registra subjekata, iznosa potpore za stavljanje na tržište proizvoda izvan regije, logotipa, oslobođenja od uvoznih carina za određena goveda i financiranja određenih mjera koje se odnose na posebne mjere za poljoprivredu u najudaljenijim regijama Unije (SL L 63, 4.3.2014., str. 3.).

      (8)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, 24.3.2009., str. 1.).

      (9)  Direktiva 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima (SL L 299, 8.11.2008., str. 25.).

      (10)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 907/2014 оd 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu agencija za plaćanja i ostalih tijela, financijskog upravljanja, poravnanja računa, jamstava i upotrebe eura (SL L 255, 28.8.2014., str. 18.).

      (11)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 908/2014 od 6. kolovoza 2014. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu agencija za plaćanje i drugih tijela, financijskog upravljanja, poravnanja računa, pravila o kontroli, jamstava i transparentnosti (SL L 255, 28.8.2014., str. 59.).

      (12)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL L 362, 31.12.2012., str. 1.).

      (13)  Uredba Komisije (EZ) br. 1848/2006 od 14. prosinca 2006. o nepravilnostima i povratu pogrešno plaćenih iznosa u vezi s financiranjem zajedničke poljoprivredne politike te organizaciji informacijskog sustava u tom području i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 595/91 (SL L 355, 15.12.2006., str. 56.).

      PRILOG

         Popis pokazatelja za procjenu utjecaja programa informiranja i promocije iz članka 22.

      Sustav pokazatelja povezan s djelovanjem organizacije predlagateljice u okviru programa informiranja i promocije ne obuhvaća nužno sve čimbenike koji bi mogli nastupiti i utjecati na ostvarenje, rezultate i utjecaj operativnog programa. U tom kontekstu, informacije dobivene na temelju pokazatelja trebalo bi tumačiti u svjetlu kvantitativnih i kvalitativnih informacija o drugim ključnim čimbenicima koji pridonose uspjehu ili neuspjehu provedbe programa.

                  1.

                  Pokazatelji ostvarenja su na primjer:

                              —

                              broj organiziranih događanja,

                              —

                              broj spotova emitiranih na TV ili radio postaji ili oglasa objavljenih u tisku ili na internetu,

                              —

                              broj priopćenja za medije,

                              —

                              veličina ciljne skupine određenih aktivnosti (na primjer broj stručnjaka kojima je upućen promotivni materijal),

                              —

                              broj pretplatnika na obavijesti i novosti e-poštom.

                  2.

                  Pokazatelji rezultata su na primjer:

                              —

                              broj profesionalaca/stručnjaka/uvoznika/potrošača koji su sudjelovali u događanjima (kao što su seminari, radionice, degustacije itd.),

                              —

                              broj profesionalaca/stručnjaka/uvoznika/potrošača do kojih je dospio oglas na TV/radio postaji te u tisku ili na internetu,

                              —

                              broj profesionalaca/stručnjaka/uvoznika/potrošača koji su sudjelovali u događanjima i kontaktirali s organizacijama potrošača/proizvođačima,

                              —

                              broj neplaćenih članaka objavljenih u tisku u razdoblju obuhvaćenom izvješćem kampanje informiranja,

                              —

                              broj posjetitelja internetske stranice ili sviđanja na stranici Facebook,

                              —

                              vrijednost isječaka iz medija.

                  3.

                  Pokazatelji utjecaja su na primjer:

                              —

                              prodajni trendovi sektora u godini nakon promotivnih kampanja u regiji u kojoj su provedene u usporedbi s prethodnom godinom i u usporedbi s općenitim prodajnim trendovima na predmetnom tržištu,

                              —

                              potrošački trendovi za proizvod u toj zemlji,

                              —

                              vrijednost i obujam izvoza promoviranih proizvoda iz Unije,

                              —

                              promjene tržišnog udjela proizvoda Unije,

                              —

                              razvoj prosječne prodajne cijene izvoznog proizvoda u zemlji u kojoj su provedene kampanje,

                              —

                              promjena razine prepoznatljivosti logotipa sustava kvalitete Unije,

                              —

                              promjena imidža kvalitetnih proizvoda Unije,

                              —

                              jačanje svijesti o suštinskim vrijednostima/ostalim prednostima poljoprivrednih proizvoda Unije kako je navedeno u članku 3. točki (a) Uredbe (EU) br. 1144/2014,

                              —

                              jačanje povjerenja potrošača nakon provedbe programa,

                              —

                              povrat ulaganja (ROI).


title: Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 260/2013 od 18. ožujka 2013. o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 1458/2007 na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Socijalističke Republike Vijetnama, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Socijalističke Republike Vijetnama ili nemaju

text:
               11/Sv. 124

               HR

               Službeni list Europske unije

               271

         32013R0260

               L 082/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 260/2013
   od 18. ožujka 2013.
   o proširenju konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 1458/2007 na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Socijalističke Republike Vijetnama, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Socijalističke Republike Vijetnama ili nemaju
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 13.,
   uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
   budući da:
   1.   POSTUPAK

   1.1.   Pozadina

               (1)

               Vijeće je Uredbom (EEZ) br. 3433/91 (2) 1991. uvelo konačnu antidampinšku pristojbu od 16,9 % na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti, podrijetlom između ostalog iz Narodne Republike Kine (NRK) (proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom).

               (2)

               Uredbom Vijeća (EZ) br. 1006/95 (3) 1995. izvorna ad valorem pristojba zamijenjena je posebnom pristojbom od 0,065 ECU po upaljaču.

               (3)

               Nakon ispitnog postupka izvršenog u skladu s člankom 13. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 (Osnovna uredba), gore navedene mjere produljene su Uredbom Vijeća (EZ) br. 192/1999 (4) na (1) uvoz određenih džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti podrijetlom s Tajvana i (2) uvoz određenih džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti vrijednosti franko-granica Zajednice, prije plaćanja carine, po komadu od ispod 0,15 EUR.

               (4)

               Vijeće je Uredbom (EZ) 1824/2001 (5) 2001. potvrdilo konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 1006/95 kako su produljene Uredbom (EZ) br. 192/1999 (postojeće mjere) prema članku 11. stavku 2. Osnovne uredbe.

               (5)

               Vijeće je 2007. Uredbom (EZ) 1458/2007 (6) potvrdilo konačnu antidampinšku pristojbu uvedenu Uredbom (EZ) br. 1824/2001 prema članku 11. stavku 2. Osnovne uredbe. Navedene mjere dalje u tekstu nazivaju se „početne mjere”, a ispitni postupak koji je doveo do mjera uvedenih izvornom Uredbom dalje u tekstu naziva se „početni ispitni postupak”.

               (6)

               Komisija je 12. prosinca 2012. (7) objavila obavijest o isteku antidampinških mjera.

               (7)

               Nakon isteka mjera 13. prosinca 2012., Uredbom Komisije (EU) br. 1192/2012 (8), evidentiranje uvoza džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Vijetnama, bez obzira na to jesu li podrijetlom iz Vijetnama ili nisu, stoga je obustavljeno od istog datuma (vidjeti također uvodnu izjavu 14.).

         1.2.   Zahtjev

               (8)

               Komisija je 17. travnja 2012. primila zahtjev prema članku 13. stavku 3. i članku 14. stavku 5. Osnovne uredbe (zahtjev), da ispita moguće izbjegavanje antidampinških mjera uvedenih na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti podrijetlom iz NRK-a i da osigura uvjetovanje evidentiranjem uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Socijalističke Republike Vijetnama (Vijetnam), bez obzira na to da li su podrijetlom iz Vijetnama ili nemaju.

               (9)

               Zahtjev je podnijelo trgovačko društvo Société BIC, proizvođač iz Unije džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti.

               (10)

               Zahtjev je sadržavao dostatne dokaze prima facie o izbjegavanju izvornih mjera na osnovi postupka sklapanja u Vijetnamu.

               (11)

               Zahtjev je pokazao da se, nakon uvođenja mjera na snazi, dogodila značajna promjena strukture trgovine koja uključuje izvoz iz NRK-a i Vijetnama u Uniju, za koju nije bilo dostatnog valjanog razloga niti ekonomskog opravdanja osim uvođenja mjera na snazi. Promjena strukture trgovine navodno je nastala zbog postupka sklapanja upaljača u Vijetnamu, uz korištenje dijelova podrijetlom iz NRK-a.

               (12)

               Nadalje, dokazi prima facie su ukazivali na činjenicu da su preostali popravni učinci mjera na snazi narušeni, kako u smislu količine, tako i u smislu cijene. Dokazi su pokazali da se navedeni povećani uvoz iz Vijetnama izvršavao po cijenama koje su niže od neštetne cijene utvrđene u početnom ispitnom postupku.

               (13)

               Konačno, također je bilo dostatnih dokaza prima facie da su cijene džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Vijetnama bile dampinške u usporedbi s uobičajenom vrijednosti utvrđenom tijekom izvornog ispitnog postupka.

         1.3.   Pokretanje postupka

               (14)

               Utvrdivši, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, da postoje dostatni dokazi prima facie za pokretanje ispitnog postupka prema članku 13. Osnovne uredbe, Komisija je, Uredbom Komisije (EU) br. 548/2012 (9), pokrenula ispitni postupak (Uredba o pokretanju ispitnog postupka).
               Prema članku 13. stavku 3. i članku 14. stavku 5. Osnovne uredbe, Komisija je, također Uredbom o pokretanju postupka, naložila i carinskim tijelima da evidentiraju uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Vijetnama, bez obzira na to jesu li deklarirani kao podrijetlom iz Vijetnama ili nisu.

         1.4.   Ispitni postupak

               (15)

               Komisija je o pokretanju ispitnog postupka službeno obavijestila tijela NRK-a i Vijetnama, proizvođače izvoznike i trgovce u navedenim zemljama, kao i uvoznike u Uniji za koje se zna da se to na njih odnosi i trgovačko društvo Société BIC (podnositelj zahtjeva), proizvođača iz Unije koji predstavlja 75 % proizvodnje u Europskoj Uniji džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti.

               (16)

               Upitnici su poslani na adrese 70 proizvođača izvoznika u NRK-u i 15 proizvođača izvoznika u Vijetnamu poznatih Komisiji iz zahtjeva. Upitnici su također poslani na adrese 59 uvoznika u Uniji imenovanih u zahtjevu. Zainteresirane stranke dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u Uredbi o pokretanju postupka. Sve stranke obaviještene su da bi nesuradnja mogla dovesti do primjene članka 18. Osnovne uredbe te do nalaza koji će se donositi na temelju raspoloživih činjenica.

               (17)

               Javilo se osam od 15 poznatih proizvođača izvoznika iz Vijetnama, od kojih je jedan tvrdio da se ne želi smatrati zainteresiranom strankom jer ne proizvodi proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom ne izvozi u Uniju.

               (18)

               Sljedećih sedam društava dostavila su odgovore na upitnike i obavljeni su posjeti radi provjere u njihovim poslovnim prostorijama:

                           —

                           Viet Giai Thanh Co.; Ltd, Ho Chi Minh City,

                           —

                           Hoa Hung Co. Ltd, pokrajina Tay Ninh,

                           —

                           Trung Lai Gas Lighter Manufacture Co. Ltd, pokrajina Nghe An,

                           —

                           Textion Plastic Co. Ltd, pokrajina Binh Duong,

                           —

                           Cherry Year Vietnam Lighter Manufacture Co. Ltd, pokrajina Tay Ninh,

                           —

                           Huaxing Vietnam Manufacture Co. Ltd, pokrajina Tay Ninh,

                           —

                           Top Field Enterprises Co. Ltd, pokrajina Tay Ninh.

               (19)

               Ni jedan poznati proizvođač izvoznik iz NRK nije se javio niti dostavio odgovor na upitnik.

               (20)

               U pogledu uvoznika, osam je dostavilo odgovor na upitnik, dok se šest trgovačkih društava javilo i tvrdilo da se ne žele smatrati zainteresiranim strankama jer nisu uvozili džepne plinske kremene upaljače koji se ne mogu ponovno puniti iz Vijetnama (proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom) u Uniju. Preostala poznata trgovačka društva nisu se uopće javila.

               (21)

               Nakon pokretanja postupka, dva uvoznika zatražila su raspravu koja im je odobrena i koja je održana tijekom rujna 2012. Uvoznici su također dostavili svoje primjedbe u pisanom obliku. Njihove su primjedbe preispitivale osnovu za pokretanje ispitnog postupka u pogledu opsega proizvoda, obujma uvoza, ekonomske opravdanosti promjena strukture trgovine, razloga za podnošenje zahtjeva i financijskog stanja proizvođača Unije koji je podnio zahtjev. Prema mišljenju dvaju izvoznika, osnova za pokretanje ispitnog postupka bilo je nedovoljna.

               (22)

               Komisija je dostavila iscrpni odgovor na navedene primjedbe i dala strankama mogućnost komentiranja. Komisija je opisala zašto smatra da zahtjev sadrži dostatne dokaze prima facie kako bi opravdala pokretanje ispitnog postupka. Primjedbe dvaju uvoznika nisu pokazale nepostojanje dostatnih dokaza prima facie kako bi opravdale pokretanje ispitnog postupka.

         1.5.   Razdoblje ispitnog postupka

               (23)

               Ispitni postupak obuhvatio je razdoblje od 1. siječnja 2008. do 31. ožujka 2012. („RIP”). Podaci su prikupljeni za RIP kako bi se, između ostalog, ispitala navodna promjena strukture trgovine. Prikupljeni su i detaljniji podaci za razdoblje izvješćivanja od 1. travnja 2011. do 31. ožujka 2012. („RI”) kako bi se ispitalo moguće narušavanje preostalog učinka mjera na snazi i postojanje dampinga.

         2.   REZULTATI ISPITNOG POSTUPKA

   2.1.   Opća razmatranja

               (24)

               U skladu s člankom 13. stavkom 1. Osnovne uredbe, ocjena postojanja izbjegavanja mjera izvršena je naknadnom analizom je li došlo do promjene strukture trgovine između NRK, Vijetnama i Unije, je li promjena proistekla iz prakse, postupka ili djelovanja za koje nije bilo dostatnog valjanog razloga niti ekonomske opravdanosti osim uvođenja pristojbe, ima li dokaza o šteti ili da su učinci pristojbe narušavani u pogledu cijena i/ili količina istovjetnog proizvoda te ima li dokaza o dampingu u odnosu na uobičajene vrijednosti koje su prethodno utvrđene za istovjetni proizvod, prema potrebi u skladu s odredbama članka 2. Osnovne uredbe.

         2.2.   Dotični proizvod i proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom

               (25)

               Dotični proizvod je isti kao što je definiran u početnom ispitnom postupku: džepni plinski kremeni upaljači koji se ne mogu ponovno puniti koji su trenutačno obuhvaćenih oznakama KN ex 9613 10 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine („dotični proizvod”).

               (26)

               Proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom je isti kao proizvod definiran u prethodnoj uvodnoj izjavi, ali koji je poslan iz Vijetnama, bez obzira na to ima li deklarirano podrijetlo iz Vijetnama ili nema, trenutačno obuhvaćen istom oznakom KN kao dotični proizvod („proizvod obuhvaćen ispitnim postupom”).

               (27)

               Ispitni postupak je pokazao da džepni plinski kremeni upaljači koji se ne mogu ponovno puniti, kako su gore definirani, koji se izvoze u Uniju iz Vijetnama i oni koji su poslani iz Vijetnama u Uniju imaju ista osnovna fizička i tehnička svojstva te su iste namjene te se stoga smatraju istovjetnim proizvodima u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe.

         2.3.   Stupanj suradnje i utvrđivanje obujma trgovine

               (28)

               Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 18., sedam trgovačkih društava dostavilo je odgovore na upitnike. Za RI, ukupni obujam upaljača koji su prijavljeni kao prodani u Uniju u skladu s tim odgovorima predstavljali su više od 100 % ukupnog obujma upaljača koji su uvezeni u Uniju u skladu s bazom podataka Eurostata. Usprkos činjenici da su se podaci vezani uz obujme prodaje u odgovorima smatrali nepouzdanima, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 29. niže, smatra se to još uvijek daje naznaku visokog stupnja suradnje i da su trgovačka društva u ispitnom postupku reprezentativna.

               (29)

               Tijekom posjeta radi provjere izvršenih na mjestima proizvodnje sedam vijetnamskih proizvođača izvoznika, utvrđeno je da je svaki od njih podnio podatke koji se nisu mogli smatrati pouzdanima za potrebe utvrđivanja nalaza važnih za ispitni postupak.
               Nadalje, utvrđeno je da su sedam trgovačkih društava lažno naveli svoje obujme proizvodnje, uvoza lakših dijelova i ukupne prodaje.
               Također je utvrđeno da dio poslovanja koji se odnosi na proizvod obuhvaćenog ispitnim postupkom, nije bio uključen u službene računovodstvene knjige i da su određene postupke sklapanja izvršili neslužbeni podugovaratelji. Osim toga, količine uvoza dijelova iz NRK-a nisu bile prijavljene ili su bile pogrešno navedene, a dio prodaje nije zabilježen u poslovnim knjigama trgovačkih društava. Stoga nije bilo moguće pouzdano utvrditi prije svega obujme ukupne proizvodnje i prodaje dotičnih trgovačkih društava, niti poravnati stvarne prodajne cijene proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom, kao niti troškova vezanih uz ključne ulazne materijale kao što je plin, s podacima navedenima u odgovorima na upitnik.

               (30)

               S obzirom na okolnosti opisane u uvodnoj izjavi 29., proizvođači izvoznici bili su obaviješteni da je prema članku 18. Osnovne uredbe bilo predviđeno da se nalazi i zaključci ispitnog postupka trebaju temeljiti na najboljim dostupnim činjenicama. Strankama je dana mogućnost komentiranja i odobrena im je rasprava kada su tako zatražile. Svaka stranka primila je zasebno pismo koje je opisivalo određene i iscrpne nalaze koji su doveli do zaključaka da se dostupni podaci nisu mogli smatrati pouzdanima i da nisu bili odgovarajući za uspostavu činjenica neophodnih za ispitni postupak.

               (31)

               Dva proizvođača izvoznika nisu dostavila nikakve komentare o namjeri primjene članka 18. Osnovne uredbe. Druga dva proizvođača izvoznika, sastavljena od dva pojedinačna trgovačka društva i jedne skupine od tri trgovačka društva, zatražila su raspravu koja im je zatim odobrena i koja je održana tijekom studenoga 2012. Ti proizvođači izvoznici također su dostavili svoje primjedbe u pisanom obliku. Osporavali su namjeru Komisije da zanemari podatke koje su dostavili i moguće zaključke o postojanju izbjegavanja mjera na temelju primjene najboljih dostupnih činjenica.

               (32)

               Četiri proizvođača izvoznika nisu dovodili u pitanje činjenicu da podaci koje su dostavili nisu potpuni niti pouzdani i priznali su odstupanja u svojim računovodstvenim knjigama te činjenicu da sve operacije nisu prikazane niti zabilježene u njihovim knjigama. Međutim, tvrdili su da se te razlike tiču samo njihove domaće prodaje i da nemaju nikakvog učinka na njihovu izvoznu prodaju. Jedna je stranka tvrdila da su njezine evidencije uništene u požaru, što je objašnjavalo nepotpunost dostupnih podataka. Nadalje su tvrdili da je Komisija krivo procijenila količinu plina sadržanog u upaljačima te da stoga nalazi vezani uz obujam proizvodnje nisu ispravni. Jedno je trgovačko društvo tvrdilo da se nepodudaranja vezana uz potrošnju plina mogu pojasniti namjernim ispuštanjem plina tijekom toplijih mjeseci. Ove stranke međutim nisu mogle dostaviti nikakve pouzdane dokaze koji bi potkrijepili te tvrdnje.

               (33)

               Ta trgovačka društva također su navela da su u potpunosti surađivala i nisu uskraćivala nikakve podatke o svojem poslovanju. Priznala su da su dostavila nedostatne odgovore, no snažno su opovrgavala da su dostavila netočne ili obmanjujuće podatke. Prema njihovom mišljenju, neobjavljeni podaci i oni koje nije moguće provjeriti, ne podrazumijevaju sami po sebi izbjegavanje mjera te nadalje smatraju da Komisija nije dokazala, na temelju pouzdanih dokaza, postojanje izbjegavanje mjera.

               (34)

               Iako trgovačka društva nisu dostavila cjelovite i točne evidencije svojih aktivnosti, Komisija je koristila druge metode, kao što je potrošnja sirovina, da bi usporedila ključne podatke dostavljene u odgovorima na upitnike s dostavljenim podacima i onima utvrđenima na mjestu proizvodnje. Takve alternativne metode, čak i ako su neizbježno manje precizne od stvarnih evidencija, pokazale su da dostavljeni podaci nisu pouzdani. Primjerice, rezultat vezan uz obujam proizvodnje pokazao je da količine proizvodnje koju su prijavila trgovačka društva ne odgovara njihovoj potrošnji sirovina.

               (35)

               Komisija smatra da je nedostatak pouzdanih podataka, uskraćivanje podataka bitnih za ispitni postupak i podnošenje netočnih ili obmanjujućih podataka prouzrokovalo nepouzdanost podataka nakon postupka provjere.

               (36)

               S obzirom na gore navedeno, nalazi u pogledu uvoza džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti iz Vijetnama u Uniju morali su se utvrditi djelomično na temelju raspoloživih činjenica u skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne uredbe. Kao posljedica, da bi osigurala neometanost ispitnog postupka usprkos nedostavljenim podacima od strane stranki, Komisija je zamijenila podatke koje su dostavili vijetnamski proizvođači, a koje nije mogla potvrditi pomoću drugih dostupnih podataka, kao što je baza podataka Eurostat Comext, da bi utvrdila ukupni obujam uvoza iz Vijetnama u Uniju i troškove podataka podnesenih u zahtjevu za utvrđivanje udjela kineskih dijelova (vidjeti uvodnu izjavu 50. niže).

               (37)

               Ni jedan proizvođač izvoznik iz NRK-a nije surađivao. Stoga nalazi u pogledu dotičnog proizvoda u Uniju i izvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti iz NRK-a u Vijetnam morali su se utvrditi djelomično na temelju raspoloživih činjenica u skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne uredbe. Statistički podaci baze podataka UN Comtrade dostavljeni u zahtjevu korišteni su za utvrđivanje cjelokupnog izvoza iz NRK-a u Vijetnam.

         2.4.   Promjena strukture trgovine

               (38)

               Uvoz dotičnog proizvoda iz NRK-a pao je 1991. kada su mjere uvedene po prvi put. Uvoz je ostao nizak tijekom uzastopnih izmjena i produljenja mjera 1995., 1999., 2001. i 2007.

               (39)

               Uvoz upaljača iz NRK-a između 1. siječnja 2008. i 31. ožujka 2012. bio je relativno stabilan u smislu obujma, oko 50 milijuna komada 2008. i 2009., 70 milijuna komada 2010. i 60 milijuna 2011. i tijekom RI-a. Međutim, sastojali su se samo od modela koje je moguće ponovno napuniti i električnih piezo upaljača koji ne podliježu tim mjerama.

               (40)

               Uvoz proizvoda koji su predmet ispitnog postupka iz Vijetnama povećali su se tijekom vremena. Dok 1997. gotovo nije bilo uvoza u Uniju proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom iz Vijetnama, od 2007. došlo je to brzog povećanja obujma uvoza proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom.

               (41)

               Tijekom RI-a uvoz iz Vijetnama predstavljao je 84 % svog uvoza u Uniju.

                  Uvoz iz Vijetnama u Uniju upaljača koji se ne mogu ponovno napuniti

                           2008.

                           2009.

                           2010.

                           2011.

                           RI

                           Tržišni udio

                           80 %

                           84 %

                           83 %

                           84 %

                           84 %

                              Izvor: statistički podaci navedeni u zahtjevu.

               (42)

               Kremeni dijelovi upaljača izvezeni su iz NRK-a u Vijetnam tijekom RIP-a. Vijetnam je najvažnije odredište izvoza kremenih dijelova upaljača iz NRK-a. Prema statističkim podacima navedenima u zahtjevu, izvoz dijelova upaljača iz NRK-a u Vijetnam značajno se povećao od 1999. Izvoz dijelova upaljača iz NRK-a u Vijetnam 1999. bio je manji od 3 % ukupnog izvoza, dok je 2010. Vijetnam postao prvo odredište izvoza dijelova upaljača s udjelom od 26 % uvoza. Prema obujmu, to odgovara povećanju od s manje od 50 milijuna na 200 milijuna gotovih upaljača.

               (43)

               Budući da su se podaci koje su dostavili vijetnamski proizvođači morali zanemariti, nije bilo moguće pribaviti pouzdane informacije na svim mogućim razinama stvarne proizvodnje džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti.

         2.5.   Zaključak o promjeni strukture trgovine

               (44)

               Cjelokupno smanjenje izvoza iz NRK-a u Uniju i povećanje uvoza iz Vijetnama u Uniju od 2007. i značajno povećanje uvoza dijelova upaljača iz NRK-a u Vijetnam od 1999. obuhvaćalo je promjenu strukture trgovine između NRK-a i Vijetnama, s jedne i Unije, s druge strane.

         2.6.   Priroda prakse izbjegavanja mjera

               (45)

               Članak 13. stavak 1. Osnovne uredbe određuje da promjena strukture trgovine proizlazi iz prakse, postupka ili djelovanja za koje nema dostatnih valjanih razloga ili ekonomske opravdanosti osim uvođenja pristojbe. Praksa, postupak ili rad uključuje, između ostalog, sklapanje dijelova putem postupka sklapanja u trećoj državi. U tu je svrhu postojanje postupaka sklapanja utvrđeno u skladu s člankom 13. stavkom 2. Osnovne uredbe.

               (46)

               Kako je navedeno gore, nedostatak pouzdanih evidencija i zadržavanje podataka značajnih za ispitni postupak doveli su do primjene članka 18. Osnovne uredbe. Neovisno o tome da li bi se postupak sklapanja u Vijetnamu mogao smatrati kao izbjegavanje mjera morao se temeljiti na dostupnim činjenicama.

               (47)

               Ispitni postupak je otkrio da se izbjegavanje mjera odvijalo putem postupka sastavljanja u vijetnamskim trgovačkim društvima koja djeluju u bliskoj suradnji s trgovačkim društvima registriranima u Kini i Hong Kongu. Većina vijetnamskih proizvođača koji su surađivali u vlasništvu su trgovačkih društava iz NRK-a i Hong Konga. Također, uprava vijetnamskih trgovačkih društava u velikoj je mjeri sastavljena od kineskih poslovnih ljudi koji su prethodno radili za proizvođače upaljača u NRK-u.

               (48)

               Vijetnamski proizvođači uvoze svoje dijelove za upaljače iz NRK-a putem povezanih trgovačkih društava registriranih u Hong Kongu. Neki vijetnamski proizvođači posluju na temelju sporazuma o preradi s glavnim obveznicima u postupku provoza koji su iz Kine i/ili Hong Konga. Prema tim sporazumima kineski glavni obveznik u postupku provoza osigurava dijelove upaljača i plastiku vijetnamskoj tvornici i prodaje gotove upaljače. Čak i kada nema takvih sporazuma o preradi, upaljači proizvedeni u Vijetnamu obično se prodaju trgovačkim društvima u Hong Kongu zaduženima za komercijalne odnose s uvoznicima u Uniju.

               (49)

               Zbog nepouzdanosti podataka koje su dostavili vijetnamski proizvođači, nije bilo moguće utvrditi jesu li postotni pragovi iz članka 13. stavka 2. Osnovne uredbe ispunjeni ili nisu. Nije bilo moguće potvrditi čine li dijelovi upaljača podrijetlom iz NRK-a više ili manje od 60 % ukupne vrijednosti sastavljenih upaljača i je li ostvarena dodana vrijednost dijelovima veća ili manja od 25 % troškova proizvodnje.

               (50)

               U nedostatku pouzdanih podataka od strane vijetnamskih proizvođača, određivanje se mora vršiti na temelju dostupnih činjenica. Podaci dostavljeni u zahtjevu pokazuju da dijelovi upaljača podrijetlom iz NRK-a predstavljaju između 60 % i 70 % ukupne vrijednosti i da pridonesena dodana vrijednost u pogledu dijelova odgovara 12 % troškove proizvodnje. Te vrijednosti temelje se na usporedivim troškovima proizvodnje proizvođača iz NRK-a. Temeljni izračuni smatraju se razmjerno točnima i da odražavaju raspodjelu troškova u Vijetnamu jer su korišteni dijelovi upaljača i sirovina jednaki u NRK-u i Vijetnamu. Sve prilagodbe cijena zbog nižih lokalnih troškova u Vijetnamu dovele bi do još većeg udjela kineske vrijednosti u dovršenim upaljačima.

         2.7.   Nedostatni valjani razlog ili ekonomska opravdanost, osim uvođenja antidampinške pristojbe

               (51)

               Ispitni postupak nije razotkrio nikakve druge uzroke ekonomske opravdanosti postupka sklapanja osim izbjegavanja izvornih mjera dotičnog proizvoda.
               Vijetnamski proizvođači tvrdili su da bi uzrok preseljenja proizvodnje bili niži troškovi rada u Vijetnamu, no tvrdnja nije potkrijepljena.
               U svakom slučaju, općenita razlika u troškovima rada ne objašnjava preseljenje proizvodnje u određenom sektoru (upaljači) u Vijetnam, dok se proizvodnja u drugim sektorima, uključujući na primjer i dijelove upaljača, nastavlja u NRK-u.

         2.8.   Šteta ili umanjenje popravnog učinka antidampinške pristojbe

               (52)

               Budući da je postojanje štete utvrđeno u izvornoj Uredbi, opseg trenutačnog ispitnog postupka uključivao je procjenu narušavaju li se popravni učinci pristojba na snazi u pogledu cijena i/ili količina istovjetnog proizvoda.

               (53)

               Kako bi se ocijenilo jesu li uvezeni proizvodi narušavali, u pogledu količina i cijena, učinke mjera na snazi na uvoz dotičnog proizvoda iz Kine, korišteni su podaci iz baze podataka Eurostat Comext-a kao najbolji raspoloživi podaci o količinama i cijenama izvoza iz Vijetnama. Tako utvrđene cijene uspoređene su s razinom uklanjanja štete utvrđenom za proizvođače iz Unije u uvodnoj izjavi 63. Uredbe (EZ) br. 1006/95.

               (54)

               Povećanje uvoza iz Vijetnama u Uniju s 0,6 % uvoza u Uniju 1998. na 80 % 2008. (početak RIP-a) i 84 % uvoza u Uniju tijekom RI-a (kraj RIP-a), vidjeti tablicu u stavku 2.4, smatralo se značajnim u pogledu količina. Tijekom istog razdoblja, uvoz iz NRK-a u Uniju značajno se smanjio, s 30 % na 10 % udjela cjelokupnog uvoza.

               (55)

               Usporedba razine uklanjanja štete kako je utvrđena u izvornom ispitnom postupku i ponderirane prosječne izvozne cijene za deklarirani izvoz iz Vijetnama pokazala je značajno sniženje ciljnih cijena. Stoga je zaključeno da se popravni učinci pristojba, kako su utvrđeni u izvornoj Uredbi narušavaju i u pogledu količine i u pogledu cijena.

         2.9.   Dokaz o dampingu

               (56)

               Konačno, u skladu s člankom 13. stavkom 1. i stavkom 2. Osnovne uredbe, Komisija je ispitala postoje li dokazi o dampingu usporedbom prethodno utvrđene uobičajene vrijednosti utvrđene tijekom izvornog ispitnog postupka s cijenama izvoza iz Vijetnama.

               (57)

               U početnom ispitnom postupku uobičajena vrijednost utvrđena je na temelju cijena u Brazilu, za koji je u navedenom ispitnom postupku utvrđeno da je odgovarajuća analogna zemlja s tržišnim gospodarstvom za NRK.

               (58)

               Cijene izvoza iz Vijetnama temeljile su se na dostupnim činjenicama, tj. na prosječnoj izvoznoj cijeni džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti tijekom RI-a prema podacima iz baze podataka Comext. Korištenje dostupnih činjenica uzrokovano je nepouzdanim podacima koje su dostavili vijetnamski proizvođači o proizvodu obuhvaćenom ispitnim postupkom.

               (59)

               Radi osiguranja primjerene usporedbe između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene, učinjene su odgovarajuće prilagodbe cijena za razlike koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe. U skladu s time, izvršene su prilagodbe cijena za razlike u prijevozu, osiguranju i troškovima pakiranja. Budući da nije bilo pouzdanih podataka koje su dostavili proizvođači iz Vijetnama i NRK-a, prilagodba cijene je morala biti utvrđena na temelju najboljih dostupnih činjenica. Stoga se prilagodba cijene za ta odstupanja temeljila na postotku izračunatom kao udjelom ukupnog prijevoza, osiguranja i troškova pakiranja u vrijednosti poslova prodaje u Uniju, prema uvjetima dostave CIF koje su dostavili kineski proizvođači izvoznici koji su surađivali tijekom izvornog ispitnog postupka.

               (60)

               U skladu s člankom 2. stavkom 11. i člankom 2. stavkom 12. Osnovne uredbe, damping se izračunavao usporedbom ponderirane prosječne uobičajene vrijednosti kako je utvrđena u izvornoj Uredbi i ponderiranih prosječnih izvoznih cijena za deklarirani izvoz iz Vijetnama tijekom ovog RI-a ispitnog postupka, prema bazi podataka Comext, izraženih kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno.

               (61)

               Usporedba između ponderirane prosječne uobičajene vrijednosti i ponderirane izvozne cijene, nakon prilagodba cijene objašnjenih u uvodnoj izjavi 59. gore, pokazala je postojanje značajnog dampinga.

         2.10.   Komentari na objavu

               (62)

               Nakon objave, skupina zainteresiranih stranaka, sastavljena od vijetnamskih proizvođača i uvoznika iz Unije, iako je priznala da ih se mjere izravno ne tiču, komentirala je nalaze ispitnog postupka. Ponovno su tvrdili da bilo kakvi mogući obmanjujući podaci nisu bili dostavljeni namjerno, da Komisija nije utvrdila nikakve pozitivne dokaze izbjegavanja mjera i da nema popravnog učinka koji bi se mogao ostvariti retroaktivnim uvođenjem mjera, što se također pokazalo u pogledu neproduljenja izvornih mjera za NRK. Prema tvrdnjama tih stranki, neproduljenje izvornih mjera za NRK temeljilo se na nalazima u pogledu istog vremenskog razdoblja jer je zaključak da praksa izbjegavanja narušava popravne učinke izvornih mjera. Konačno, također su doveli u pitanje željeni učinak i interese Unije u pogledu produljenja mjera koje su ukinute u prosincu 2012. Prema njihovom mišljenju, produljenje mjera ne bi doprinijelo industriji Uniji, već bi samo kaznilo uvoznike u Uniji.

               (63)

               Nakon predstavljanja i prihvaćanja valjanog zahtjeva za ispiti postupak za sprečavanje izbjegavanja mjera, Komisija ima pravnu obvezu u potpunosti istražiti pitanje i poduzeti odgovarajuće korake ako je potrebno. U dotičnom slučaju utvrđeno je da su ispunjeni svi uvjeti iz članka 13. Uredbe za utvrđivanje postojanja izbjegavanja mjera. Slijedom toga, mjere su se morale proširiti na odgovarajući način na uvoz iz Vijetnama.

               (64)

               Kod procjene uzrokuje li praksa izbjegavanja narušavanje popravnih učinaka izvornih mjera, Komisija mora temeljiti svoju analizu na promjenama nakon uvođenja tih mjera i uzeti u obzir nalaze izvornog ispitnog postupka na temelju kojeg su utvrđeni popravni učinci. Suprotno tome, procjena potrebe pokretanja revizije nakon isteka mjere utvrđuje se na temelju vjerojatnosti nastavka ponovne pojave dampinga i štete u budućnosti na temelju nalaza vezanih uz različito vremensko razdoblje. Stoga, suprotno tvrdnjama zainteresiranih strana, dva nalaza ne tiču se istog vremenskog razdoblja. U pogledu tvrdnje da bi se utjecalo samo na uvoznike u Uniji i da ne bi bilo koristi za industriju Unije, interes Unije za uvođenje mjera potvrđen je u izvornom ispitnom postupku. U skladu s člankom 13. Osnovne uredbe, proširenje popravnih učinaka izvornih mjera za sprečavanje izbjegavanja mjera je u tom smislu opravdano sve dok su na snazi izvorne mjere. Namjena proširenja mjera u svakom slučaju nije kažnjavanje dotičnih strana, nego ispravljanje narušavajućeg učinka dampinškog uvoza iz Vijetnama na tržište Unije uvođenjem istih uvjeta u pogledu cijena ili količine takvog uvoza. U svakom slučaju, jedini navodni učinak mjera na uvoznike nije potkrijepljen nikakvim dokazima niti analizom.

               (65)

               Jedna od zainteresiranih stranaka, uvoznik, dostavila je komentare na ispitni postupak te tvrdila da nije bila obaviještena o pokretanju ispitnog postupka o izbjegavanju mjera. Potrebno je u tom pogledu napomenuti da ta stranka nije bila poznata Komisiji prije pokretanja ispitnog postupka i da je obavijest o pokretanju javno objavljena putem objave u Službenom listu.

               (66)

               Još jedan uvoznik reagirao je objavom da će u roku od šest mjeseci dostaviti dokaze da njegov uvoz upaljača ne uključuje izbjegavanje mjera. Komisija primjećuje da su sve zainteresirane stranke pozvane na pokretanje obavijesti za dostavljanje dokaza tijekom ispitnog postupka (vidjeti posebno uvodne izjave 10., 19. i 20. te članak 3. stavak 2. Uredbe (EU) br. 548/2012). Komisija mora zaključiti ispitni postupak u zakonskom roku od devet mjeseci i stoga ne može čekati na dodatne dokaze u ovoj fazi.

         3.   MJERE

               (67)

               S obzirom na gore navedeno, zaključeno je da je došlo do izbjegavanja konačne antidampinške pristojbe uvedene na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti podrijetlom iz NRK-a te da je do izbjegavanja došlo zbog postupka sklapanja preko Vijetnama u smislu članka 13. stavka 1. i članka 13. stavka 2. Osnovne uredbe.

               (68)

               U skladu s prvom rečenicom članka 13. stavka 1. Osnovne uredbe, postojeće antidampinške mjere vezane za uvoz dotičnog proizvoda, trebalo bi stoga proširiti na uvoz istog proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom, tj. istovjetnog proizvoda poslanog iz Vijetnama, bez obzira na to je li deklariran kao proizvod podrijetlom iz Vijetnama ili nije.

               (69)

               Zbog nedostatka suradnje u ovom ispitnom postupku, mjere koje treba proširiti trebale bi biti mjere uvedene člankom 1. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1458/2007, odnosno konačna antidampinška pristojba od 0,065 EUR po upaljaču.

               (70)

               U skladu s člankom 13. stavkom 3. i člankom 14. stavkom 5. Osnovne uredbe, koji propisuju da bi sve proširene mjere trebalo primijeniti na uvoz koji je ušao u Uniju prema evidenciji koja je uvedena Uredbom o pokretanju postupka, pristojbe bi se trebale naplaćivati na evidentirani uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Vijetnama. Budući da su izvorne mjere istekle 13. prosinca 2012. i da je evidentiranje prekinuto na isti dan, naplata pristojba primjenjivala bi se samo do tog datuma.

         4.   ZAHTJEVI ZA IZUZEĆE

               (71)

               Sedam trgovačkih društava iz Vijetnama koja su dostavila odgovore na upitnik zatražila su izuzeće od mogućih proširenih mjera u skladu s člankom 13. stavkom 4. Osnovne uredbe.

               (72)

               Svih sedam trgovačkih društava utvrđeno je da su dostavila lažne ili obmanjujuće podatke. U skladu s člankom 18. stavkom 4. Osnovne uredbe, ta su trgovačka društva obaviještena kako se namjerava zanemariti njihove podatke i odobren im je rok za dostavu dodatnih objašnjenja.

               (73)

               Daljnja objašnjenja tih trgovačkih društava nisu mogla dovesti do promjene zaključka. Stoga su se, u skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne uredbe, nalazi u pogledu tih trgovačkih društava temeljili na raspoloživim podacima.

               (74)

               S obzirom na prirodu netočnih i/ili obmanjujućih podataka kako su utvrđeni iznad, u skladu s člankom 13. stavkom 4. Osnovne uredbe, nije se moglo dodijeliti izuzeće koje je zatražilo tih sedam trgovačkih društava.

         5.   OBJAVA

               (75)

               Sve zainteresirane stranke obaviještene su o bitnim činjenicama i razmatranjima koja su dovela do gore navedenih zaključaka te su pozvane da dostave komentare. Razmotreni su usmeni i pisani komentari koje su stranke dostavile. Ni jedan dostavljeni argument nije uzrokovao promjenu konačnih nalaza,

         DONIJELO JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   1.   Konačna antidampinška pristojba uvedena člankom 1. stavkom 2. Uredom (EZ) br. 1458/2007 o uvozu džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti podrijetlom iz Narodne Republike Kine proširuje se na uvoz džepnih plinskih kremenih upaljača koji se ne mogu ponovno puniti poslanih iz Vijetnama, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Vijetnama ili nemaju, trenutačno obuhvaćenih KN oznakom ex 9613 10 00.
   2.   Pristojba proširena stavkom 1. ovog članka naplaćuje se na uvoz poslan iz Vijetnama od 27. lipnja do 13. prosinca 2012., bez obzira na to ima li deklarirano podrijetlo iz Vijetnama ili nema, evidentiran u skladu s člankom 2. Uredbe (EU) br. 548/2012 i člankom 13. stavkom 3. te člankom 14. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 1225/2009.
   3.   Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
   Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 18. ožujka 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. COVENEY

      (1)  SL L 343, 22.12.2009., str. 51.

      (2)  SL L 326, 28.11.1991., str. 1.

      (3)  SL L 101, 4.5.1995., str. 38.

      (4)  SL L 22, 29.1.1999., str. 1.

      (5)  SL L 248, 18.9.2001., str. 1.

      (6)  SL L 326, 12.12.2007., str. 1.

      (7)  SL C 382, 12.12.2012., str. 12.

      (8)  SL L 340, 13.12.2012., str. 37.

      (9)  SL L 165, 26.6.2012., str. 37.


title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1930 оd 4. studenoga 2016. o odobravanju klorokrezola kao postojeće aktivne tvari za uporabu u biocidnim proizvodima vrsta 1, 2, 3, 6 i 9 (Tekst značajan za EGP )

text:
               5.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 299/29

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2016/1930
   оd 4. studenoga 2016.
   o odobravanju klorokrezola kao postojeće aktivne tvari za uporabu u biocidnim proizvodima vrsta 1, 2, 3, 6 i 9
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda (1), a posebno njezin članak 89. stavak 1. treći podstavak,
   budući da:

               (1)

               Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1062/2014 (2) utvrđen je popis postojećih aktivnih tvari koje treba ocijeniti radi njihova mogućeg odobrenja za uporabu u biocidnim proizvodima. Taj popis uključuje i klorokrezol.

               (2)

               Klorokrezol ocijenjen je za uporabu u proizvodima vrste 1, „Biocidni proizvodi za osobnu higijenu ljudi”, vrste 2, „Dezinfekcijska sredstva i algacidi koji nisu namijenjeni za izravnu upotrebu na ljudima ili životinjama”, vrste 3, „Biocidni proizvodi u veterinarskoj higijeni”, vrste 6, „Konzervansi za proizvode tijekom skladištenja”, i vrste 9, „Sredstva za zaštitu vlakana, kože, gume i polimeriziranih materijala”, kako su utvrđene u Prilogu V. Uredbi (EU) br. 528/2012.

               (3)

               Francuska je određena kao nadležno ocjenjivačko tijelo te je podnijela izvješća o ocjeni zajedno sa svojim preporukama 8. listopada 2013., 15. studenoga 2013. i 18. prosinca 2013.

               (4)

               U skladu s člankom 7. stavkom 2. Delegirane uredbe (EU) br. 1062/2014 Odbor za biocidne proizvode sastavio je mišljenja Europske agencije za kemikalije 13. travnja 2016., uzimajući u obzir zaključke nadležnog ocjenjivačkog tijela.

               (5)

               U skladu s tim mišljenjem može se očekivati da će biocidni proizvodi vrsta 1, 2, 3, 6 i 9 koji sadržavaju klorokrezol ispuniti zahtjeve iz članka 19. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 528/2012 ako se zadovolje određene specifikacije i uvjeti koji se odnose na njihovu uporabu.

               (6)

               Stoga je primjereno odobriti klorokrezol za uporabu u biocidnim proizvodima vrsta 1, 2, 3, 6 i 9 podložno određenim specifikacijama i uvjetima.

               (7)

               Prije odobrenja aktivne tvari zainteresiranim stranama trebalo bi omogućiti primjereno razdoblje za poduzimanje pripremnih mjera potrebnih za ispunjenje novih zahtjeva.

               (8)

               Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biocidne proizvode,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Klorokrezol odobrava se kao aktivna tvar za uporabu u biocidnim proizvodima vrsta 1, 2, 3, 6 i 9 podložno specifikacijama i uvjetima iz Priloga.
   Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 4. studenoga 2016.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  SL L 167, 27.6.2012., str. 1.

      (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1062/2014 od 4. kolovoza 2014. o programu rada za sustavni pregled svih postojećih aktivnih tvari sadržanih u biocidnim proizvodima iz Uredbe (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 294, 10.10.2014., str. 1.).

      PRILOG

                  Uobičajeni naziv

                  Kemijski naziv prema IUPAC-u
                  Identifikacijski brojevi

                  Najmanji stupanj čistoće aktivne tvari (1)

                  Datum odobrenja

                  Datum isteka odobrenja

                  Vrsta proizvoda

                  Posebne odredbe

                  Klorokrezol

                  Kemijski naziv prema IUPAC-u:
                  4-kloro-3-metilfenol
                  EZ br.: 200-431-6
                  CAS br.: 59-50-7

                  99,8 % masenog udjela

                  1. svibnja 2018.

                  30. travnja 2028.

                  1

                  Odobrenja za biocidne proizvode podliježu sljedećem uvjetu:
                  Pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje izloženosti, rizicima i učinkovitosti povezanima sa svakom uporabom na koju se odnosi zahtjev za odobrenje, a koja nije proučena u okviru procjene rizika za aktivnu tvar na razini Unije.

                  2

                  Odobrenja za biocidne proizvode podliježu sljedećim uvjetima:

                              1.

                              Pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje izloženosti, rizicima i učinkovitosti povezanima sa svakom uporabom na koju se odnosi zahtjev za odobrenje, a koja nije proučena u okviru procjene rizika za aktivnu tvar na razini Unije.

                              2.

                              S obzirom na rizike utvrđene za ocijenjene uporabe, pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje sljedećem:

                                          (a)

                                          industrijskim i profesionalnim korisnicima;

                                          (b)

                                          djeci, za proizvode koji se upotrebljavaju u privatnim i institucionalnim područjima.

                  3

                  Odobrenja za biocidne proizvode podliježu sljedećim uvjetima:

                              1.

                              Pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje izloženosti, rizicima i učinkovitosti povezanima sa svakom uporabom na koju se odnosi zahtjev za odobrenje, a koja nije proučena u okviru procjene rizika za aktivnu tvar na razini Unije.

                              2.

                              S obzirom na rizike utvrđene za ocijenjene uporabe, pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje sljedećem:

                                          (a)

                                          profesionalnim korisnicima;

                                          (b)

                                          tlu.

                              3.

                              Za proizvode čiji se ostatci mogu nalaziti u hrani ili hrani za životinje treba provjeriti je li potrebno odrediti nove ili izmijeniti postojeće maksimalne razine ostataka (MRO-ovi) u skladu s Uredbom (EZ) br. 470/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (2) ili Uredbom (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća (3) te poduzeti sve odgovarajuće mjere za smanjenje rizika kako bi se osiguralo da se ne prekorače primjenjivi MRO-ovi.

                  6

                  Odobrenja za biocidne proizvode podliježu sljedećim uvjetima:

                              1.

                              Pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje izloženosti, rizicima i učinkovitosti povezanima sa svakom uporabom na koju se odnosi zahtjev za odobrenje, a koja nije proučena u okviru procjene rizika za aktivnu tvar na razini Unije.

                              2.

                              S obzirom na rizike utvrđene za ocijenjene uporabe, pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje sljedećem:

                                          (a)

                                          profesionalnim korisnicima tijekom formulacije proizvoda za konzerviranje i tijekom uporabe konzerviranog proizvoda pri proizvodnji papira;

                                          (b)

                                          djeci koja pužu po površini očišćenoj konzerviranim proizvodom.

                  9

                  Odobrenja za biocidne proizvode podliježu sljedećim uvjetima:

                              1.

                              Pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje izloženosti, rizicima i učinkovitosti povezanima sa svakom uporabom na koju se odnosi zahtjev za odobrenje, a koja nije proučena u okviru procjene rizika za aktivnu tvar na razini Unije.

                              2.

                              S obzirom na rizike utvrđene za ocijenjene uporabe, pri ocjeni proizvoda posebna se pozornost posvećuje profesionalnim korisnicima.

         (1)  Čistoća navedena u ovom stupcu bila je najmanji stupanj čistoće aktivne tvari ocijenjene u skladu s člankom 89. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 528/2012. Aktivna tvar u proizvodu kakav se stavlja na tržište može biti jednake ili različite čistoće ako je dokazano da je tehnički ekvivalentna ocijenjenoj aktivnoj tvari.

         (2)  Uredba (EZ) br. 470/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o propisivanju postupaka Zajednice za određivanje najvećih dopuštenih količina rezidua farmakološki djelatnih tvari u hrani životinjskog podrijetla, o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2377/90 i o izmjeni Direktive 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 152, 16.6.2009., str. 11.).

         (3)  Uredba (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. veljače 2005. o maksimalnim razinama ostataka pesticida u ili na hrani i hrani za životinje biljnog i životinjskog podrijetla i o izmjeni Direktive Vijeća 91/414/EEZ (SL L 70, 16.3.2005., str. 1.).


title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1430 оd 26. kolovoza 2016. o 251. izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 881/2002 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s organizacijama ISIL-om (Da'esh) i Al-Qaidom

text:
               27.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 232/6

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2016/1430
   оd 26. kolovoza 2016.
   o 251. izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 881/2002 o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s organizacijama ISIL-om (Da'esh) i Al-Qaidom
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 881/2002 od 27. svibnja 2002. o uvođenju određenih posebnih mjera ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s organizacijama ISIL-om (Da'esh) i Al-Qaidom (1), a posebno njezin članak 7. stavak 1. točku (a) i članak 7.a stavak 5.,
   budući da:

               (1)

               U Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 navode se osobe, skupine i subjekti na koje se odnosi zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora u skladu s tom Uredbom.

               (2)

               Odbor za sankcije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda odlučio je 22. kolovoza 2016. izmijeniti jedan unos na popisu osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora. Prilog I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 trebalo bi stoga na odgovarajući način ažurirati,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Prilog I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
   Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 26. kolovoza 2016.

            Za Komisiju,

            u ime predsjednika,

            voditelj Službe za instrumente vanjske politike

      (1)  SL L 139, 29.5.2002., str. 9.

      PRILOG
      U Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 unos „Dawood Ibrahim Kaskar (alias (a) Dawood Ebrahim, (b) Sheikh Dawood Hassan, (c) Abdul Hamid Abdul Aziz, (d) Anis Ibrahim, (e) Aziz Dilip, (f) Daud Hasan Shaikh Ibrahim Kaskar, (g) Daud Ibrahim Memon Kaskar, (h) Dawood Hasan Ibrahim Kaskar, (i) Dawood Ibrahim Memon, (j) Dawood Sabri, (k) Kaskar Dawood Hasan, (l) Shaikh Mohd Ismail Abdul Rehman, (m) Dowood Hassan Shaikh Ibrahim, (n) Ibrahim Shaikh Mohd Anis, (o) Shaikh Ismail Abdul, (p) Hizrat). Titula: (a) Sheikh, (b) Shaikh. Adresa: (a) White House, blizu saudijske džamije, Clifton, Karači, Pakistan, (b) House Nu 37 — 30th Street — defence, Housing Authority, Karači Pakistan. Datum rođenja: 26.12.1955. Mjesto rođenja: (a) Bombaj, (b) Ratnagiri, Indija. Državljanstvo: indijsko Broj putovnice: (a) A-333602 (indijska putovnica izdana 4.6.1985. u Bombaju, Indija), (b) M110522 (indijska putovnica izdana 13.11.1978. u Bombaju, Indija), (c) R841697 (indijska putovnica izdana 26.11.1981. u Bombaju), (d) F823692 (DŽEDA) (indijska putovnica izdana u Generalnom kunzulatu Indije u Džedi, 2.9.1989.), (e) A501801 (BOMBAJ) (indijska putovnica izdana 26.7.1985.), (f) K560098 (BOMBAJ) (indijska putovnica izdana 30.7.1975.), (g) V57865 (BOMBAJ) (izdana 3.10.1983.), (h) P537849 (BOMBAJ) (izdana 30.7.1979.), (i) A717288 (ZLOUPORABA) (izdana 18.8.1985. u Dubaiu, (j) G866537 (ZLOUPORABA) (pakistanska putovnica izdana 12.8.1991. u Rawalpindiju), (k) C-267185 (izdana u Karačiju u srpnju 1996.), (l) H-123259 (izdana u Rawalpindiju u srpnju 2001.), (m) G-869537 (izdana u Rawalpindiju), (n) KC-285901. Ostali podaci: Putovnicu br. A-333602 ukinula je Vlada Indije. Datum određenja iz članka 2.a stavka 4. točke (b): 3.11.2003.” pod naslovom „Fizičke osobe” zamjenjuje se sljedećim:

         „Dawood Ibrahim Kaskar (alias (a) Dawood Ebrahim, (b) Sheikh Dawood Hassan, (c) Abdul Hamid Abdul Aziz, (d) Anis Ibrahim, (e) Aziz Dilip, (f) Daud Hasan Shaikh Ibrahim Kaskar, (g) Daud Ibrahim Memon Kaskar, (h) Dawood Hasan Ibrahim Kaskar, (i) Dawood Ibrahim Memon, (j) Dawood Sabri, (k) Kaskar Dawood Hasan, (l) Shaikh Mohd Ismail Abdul Rehman, (m) Dowood Hassan Shaikh Ibrahim, (n) Ibrahim Shaikh Mohd Anis, (o) Shaikh Ismail Abdul, (p) Hizrat, (q) Dawood Bhai, (r) Sheikh Farooqi, (s) Bada Seth, (t) Bada Bhai, (u) Iqbal Bhai, (v) Mucchad, (w) Haji Sahab). Titula: šeik. Adresa: (a) White House, Near Saudi Mosque, Clifton, Karachi, Pakistan, (b) House Nu 37 — 30th Street — defence, Housing Authority, Karachi, Pakistan, (c) prostrani raskošni bungalov u brežuljkastom području Noorabad u Karachiju. Datum rođenja: 26.12.1955. Mjesto rođenja: Kher, Ratnagiri, Maharashtra, Indija. Državljanstvo: indijsko. Broj putovnice: (a) A-333602 (indijska putovnica izdana 4.6.1985. u Bombayu, Indija), (b) M110522 (indijska putovnica izdana 13.11.1978. u Bombayu, Indija), (c) R841697 (indijska putovnica izdana 26.11.1981. u Bombayu), (d) F823692 (JEDDAH) (indijska putovnica izdana u Generalnom konzulatu Indije u Jeddahu, 2.9.1989.), (e) A501801 (BOMBAY) (indijska putovnica izdana 26.7.1985.), (f) K560098 (BOMBAY) (indijska putovnica izdana 30.7.1975.), (g) V57865 (BOMBAY) (izdana 3.10.1983.), (h) P537849 (BOMBAY) (izdana 30.7.1979.), (i) A717288 (ZLOUPORABA) (izdana 18.8.1985. u Dubaiju, (j) G866537 (ZLOUPORABA) (pakistanska putovnica izdana 12.8.1991. u Rawalpindiju), (k) C-267185 (izdana u Karachiju u srpnju 1996.), (l) H-123259 (izdana u Rawalpindiju u srpnju 2001.), (m) G-869537 (izdana u Rawalpindiju), (n) KC-285901. Ostali podaci: (a) putovnicu br. A-333602 ukinula je Vlada Indije, (b) ime oca je Sheikh Ibrahim Ali Kaskar, ime majke je Amina Bi, ime supruge je Mehjabeen Shaikh. Datum uvrštenja u skladu s člankom 7.d stavkom 2. točkom (i): 3.11.2003.”.


title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/26 оd 7. siječnja 2015. o utvrđivanju koeficijenta dodjele koji se primjenjuje na količine obuhvaćene zahtjevima za uvozne dozvole podnesenima od 1. do 2. siječnja 2015. u okviru carinskih kvota koje su Provedbenom uredbom (EU) br. 416/2014 otvorene za određene žitarice podrijetlom iz Ukrajine

text:
               8.1.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 4/22

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/26
   оd 7. siječnja 2015.
   o utvrđivanju koeficijenta dodjele koji se primjenjuje na količine obuhvaćene zahtjevima za uvozne dozvole podnesenima od 1. do 2. siječnja 2015. u okviru carinskih kvota koje su Provedbenom uredbom (EU) br. 416/2014 otvorene za određene žitarice podrijetlom iz Ukrajine
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (1), a posebno njezin članak 188. stavke 1. i 3.,
   budući da:

               (1)

               Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 416/2014 (2) otvorene su carinske kvote za uvoz određenih žitarica podrijetlom iz Ukrajine.

               (2)

               Člankom 1. stavkom 1. Provedbene uredbe (EU) br. 416/2014 utvrđuje se za razdoblje od 1. siječnja 2015. do 31. prosinca 2015. količina kvote rednog broja 09.4308 na 400 000 tona.

               (3)

               Količine obuhvaćene zahtjevima za uvozne dozvole podnesenima od 1. siječnja 2015. do 2. siječnja 2015. do 13 sati prema briselskom vremenu za kvotu rednog broja 09.4308 premašuju raspoložive količine. Stoga je potrebno odrediti u kojoj se mjeri uvozne dozvole mogu izdavati tako da se odredi koeficijent dodjele koji će se primjenjivati na količine zatražene za predmetnu kvotu, izračunanu u skladu s člankom 7. stavkom 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 1301/2006 (3).

               (4)

               Potrebno je obustaviti izdavanje uvoznih dozvola za carinsku kvotu rednog broja 09.4308 iz Provedbene uredbe (EU) br. 416/2014 za tekuće razdoblje kvote.

               (5)

               Kako bi se osigurala učinkovitost mjere, ova Uredba treba stupiti na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   1.   Količine obuhvaćene zahtjevima za uvozne dozvole u okviru kvote rednog broja 09.4308 iz Priloga Provedbenoj uredbi (EU) br. 416/2014 podnesenima od 1. siječnja 2015. do 2. siječnja 2015. do 13 sati prema briselskom vremenu množe se s koeficijentom dodjele od 7,385870 % za zahtjeve podnesene u okviru carinske kvote rednog broja 09.4308.
   2.   Podnošenje novih zahtjeva za uvozne dozvole u okviru carinske kvote rednog broja 09.4308 u skladu s Prilogom Provedbenoj uredbi (EU) br. 416/2014 obustavlja se za tekuće razdoblje kvote od 2. siječnja 2015. u 13 sati prema briselskom vremenu.
   Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 7. siječnja 2015.

            Za Komisiju,

            u ime predsjednika,

         Jerzy PLEWA

            Glavni direktor za poljoprivredu i ruralni razvoj

      (1)  SL L 347, 20.12.2013., str. 671.

      (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 416/2014 od 23. travnja 2014. o otvaranju uvoznih carinskih kvota Unije za određene žitarice podrijetlom iz Ukrajine i upravljanju tim kvotama (SL L 121, 24.4.2014., str. 53.).

      (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 1301/2006 od 31. kolovoza 2006. o utvrđivanju zajedničkih pravila za upravljanje uvoznim carinskim kvotama za poljoprivredne proizvode kojima upravlja sustav uvoznih dozvola (SL L 238, 1.9.2006., str. 13.).