title: Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/481 оd 1. travnja 2016. o stavljanju izvan snage Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice

text:
               2.4.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 87/24

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2016/481
   оd 1. travnja 2016.
   o stavljanju izvan snage Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (1), a posebno njezine članke od 247. do 249.,
   budući da:

               (1)

               Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2) kojom se utvrđuje Carinski zakonik Unije primjenjuje se od 1. svibnja 2016. Tom se uredbom zamjenjuje Uredba (EEZ) br. 2913/92 s učinkom od 1. svibnja 2016. Njome se dodjeljuju i prava Komisiji da donosi delegirane akte kako bi dopunila određene sporedne elemente Carinskog zakonika Unije, kao i provedbene akte kako bi osigurala jedinstvene uvjete za njegovu provedbu.

               (2)

               Komisija je izvršila svoje delegirane ovlasti donošenjem Delegirane uredbe (EU) 2015/2446 (3). Komisija je ispravno izvršila svoje delegirane ovlasti donošenjem Provedbene uredbe (EU) 2015/2447 (4). Obje se uredbe također trebaju primjenjivati od 1. svibnja 2016.

               (3)

               Uredba Komisije (EEZ) br. 2454/93 (5) o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe (EZ) br. 2913/92 postaje suvišna od datuma početka primjene Delegirane uredbe (EU) 2015/2446 i Provedbene uredbe (EU) 2015/2447 te se stoga treba staviti izvan snage s učinkom od tog datuma.

               (4)

               Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Odbora za Carinski zakonik,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Uredba (EEZ) br. 2454/93 stavlja se izvan snage.
   Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Primjenjuje se od 1. svibnja 2016.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 1. travnja 2016.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  SL L 302, 19.10.1992., str. 1.

      (2)  Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL L 269, 10.10.2013., str. 1.).

      (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 1.).

      (4)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2447 оd 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 558.).

      (5)  Uredba Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 253, 11.10.1993., str. 1.).


title: Provedbena uredba Komisije (EU) br. 87/2013 od 31. siječnja 2013. o ispravku poljske verzije Provedbene uredbe (EU) br. 29/2012 o tržišnim standardima za maslinovo ulje

text:
               03/Sv. 067

               HR

               Službeni list Europske unije

               80

         32013R0087

               L 032/7

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               31.01.2013.

      PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 87/2013
   od 31. siječnja 2013.
   o ispravku poljske verzije Provedbene uredbe (EU) br. 29/2012 o tržišnim standardima za maslinovo ulje
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 113. stavak 1. točku (a) i članak 121. prvi stavak točku (a) u vezi s njezinim člankom 4.,
   budući da:

               (1)

               Poljska verzija Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 29/2012 od 13. siječnja 2012. o tržišnim standardima za maslinovo ulje (2) sadrži pogrešku. Tekst prve od dviju oznaka predviđenih u točki (d) drugog stavka članka 3. te Uredbe netočno se odnosi na „kominu dobivenu nakon ekstrakcije maslinovog ulja” umjesto na „proizvod dobiven nakon ekstrakcije maslinovog ulja”. Kao posljedica toga, u poljskoj verziji navedene Uredbe preklapaju se značenja obiju oznaka.

               (2)

               Provedbenu uredbu (EU) br. 29/2012 treba stoga na odgovarajući način ispraviti.

               (3)

               Kako se ni na koji način ne bi doveli u pitanje interesi onih gospodarskih subjekata koji su postupali u skladu s neispravnom obvezom predviđenom u poljskoj verziji Provedbene uredbe (EU) br. 29/2012, tim bi gospodarskim subjektima trebalo dopustiti da u određenom razdoblju i dalje upotrebljavaju neispravne oznake. Kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri skratilo to razdoblje, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave.

               (4)

               Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravnog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Odnosi se samo na poljsku verziju.
   Članak 2.
   Proizvodi koji su proizvedeni i označeni u Uniji ili uvezeni u Uniju i pušteni u slobodni promet u skladu s poljskom verzijom Provedbene Uredbe (EU) br. 29/2012 prije stupanja na snagu ove Uredbe mogu se stavljati na tržište do 2. veljače 2014.
   Članak 3.
   Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 31. siječnja 2013.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 299, 16.11.2007., str. 1.

      (2)  SL L 12, 14.1.2012., str. 14.


title: Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 78/2013 od 17. siječnja 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenog željeznog ili čeličnog pribora za cijevi podrijetlom iz Rusije i Turske

text:
               11/Sv. 129

               HR

               Službeni list Europske unije

               279

         32013R0078

               L 027/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 78/2013
   od 17. siječnja 2013.
   o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenog željeznog ili čeličnog pribora za cijevi podrijetlom iz Rusije i Turske
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. prosinca 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9.,
   uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
   budući da:
   A.   POSTUPAK

   1.   Privremene mjere

               (1)

               Europska komisija („Komisija”) je 31. srpnja 2012. Uredbom (EU) br. 699/2012 (2) („Privremena uredba”) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz određenog željeznog i čeličnog pribora za cijevi podrijetlom iz Rusije i Turske.

               (2)

               Postupak je pokrenut putem obavijesti o pokretanju postupka (3), nakon pritužbe koju je 20. rujna 2011. podnio Odbor za zaštitu industrije čeličnog pribora za tupo zavarivanje Europske unije („podnositelji pritužbe”) u ime proizvođača koji čine veći udjel, u ovom slučaju više od 40 % ukupne proizvodnje određenog željeznog ili čeličnog pribora u Uniji.

               (3)

               Kako je određeno u uvodnoj izjavi 15. Privremene uredbe, ispitni postupak u vezi s dampingom i štetom obuhvatio je razdoblje od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2008. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).

         2.   Daljnji postupak

               (4)

               Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je odlučeno uvesti privremene antidampinške mjere („privremena objava”), nekoliko zainteresiranih stranaka dalo je pisane podneske u kojima su obznanile svoje stavove o privremenim nalazima. Strankama koje su to zatražile također je omogućena rasprava.

               (5)

               Komisija je nastavila tražiti i analizirati sve podatke koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze.

         3.   Odabir uzoraka

               (6)

               U izostanku bilo kakvih komentara na odabir uzoraka proizvođača iz Unije, nepovezanih uvoznika i proizvođača izvoznika, potvrđuju se privremeni nalazi iz uvodnih izjava od 5. do 11. Privremene uredbe.

         4.   Mjere na snazi koje vrijede za ostale treće zemlje

               (7)

               Ponavlja se da su na snazi konačne antidampinške mjere za određeni željezni i čelični pribor za cijevi podrijetlom iz Malezije, Narodne Republike Kine, Republike Koreje i Tajlanda, a nakon praksi izbjegavanja mjera također i za određeni željezni i čelični pribor za cijevi podrijetlom iz Narodne Republike Kine poslan iz Indonezije, Filipina, Šri Lanke i Tajvana (uz određene iznimke) (4). Zemlje navedene u prethodnoj rečenici dalje u tekstu će se navoditi kao „zemlje na koje se primjenjuju antidampinške mjere”.

         B.   DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD

               (8)

               Kako je određeno u uvodnoj izjavi 17. Privremene uredbe, dotični proizvod je pribor za cijevi (osim lijevanog pribora, prirubnica i pribora s navojem), od željeza ili čelika (ne uključujući nehrđajući čelik), s najvećim vanjskim promjerom od 609,6 mm, vrste koja se koristi za tupo zavarivanje ili druge svrhe, trenutačno razvrstan prema oznakama KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 i ex ex7307998090 („dotični proizvod”).

               (9)

               U izostanku bilo kakvih komentara s obzirom na dotični proizvod i istovjetni proizvod, potvrđuju se uvodne izjave od 17. do 20. Privremene uredbe.

         C.   DAMPING

   1.   Rusija

   1.1.   Uobičajena vrijednost

               (10)

               Jedan ruski proizvođač izvoznik tvrdio je da su se u izračunu dampinške marže trebali koristiti samo podaci dobiveni od ruskih trgovačkih društava i da nije točno koristiti podatke turskih trgovačkih društava. Treba podsjetiti da je, u izostanku suradnje svih ruskih proizvođača izvoznika, uobičajena vrijednost za Rusiju utvrđena u skladu s člankom 18. stavcima 1. i 5. Osnovne uredbe na temelju dostupnih podataka, tj. podataka koje su dostavili oni turski proizvođači izvoznici koji koriste ruske bešavne cijevi kao ulazni materijal za proizvodnju dotičnog proizvoda. Tvrdnja se stoga odbacuje.

               (11)

               U izostanku bilo kakvih drugih komentara o utvrđivanju uobičajene vrijednosti koji bi promijenili privremene nalaze, potvrđuju se uvodne izjave od 22. do 25. Privremene uredbe.

         1.2.   Izvozna cijena

               (12)

               U izostanku bilo kakvih komentara o utvrđivanju izvozne cijene koji bi promijenili privremene nalaze, potvrđuju se uvodne izjave 26. i 27. Privremene uredbe.

         1.3.   Usporedba

               (13)

               U izostanku bilo kakvih komentara o usporedbi izvozne cijene i uobičajene vrijednosti, potvrđuju se privremeni nalazi u uvodnim izjavama 28. i 29. Privremene uredbe.

         1.4.   Dampinška marža

               (14)

               Jedan ruski proizvođač izvoznik tvrdio je da privremena antidampinška pristojba u iznosu od 23,8 % nije opravdana u svjetlu činjenice da to trgovačko društvo u Uniju izvozi jedino čelična koljena, i to u vrlo malim količinama. Međutim, čelična koljena su dio opsega proizvoda koji je predmet ovog ispitnog postupka, i ni jedna zainteresirana stranka to nije dovela u pitanje. Uz to, kriterij prema kojem se uvoz u Uniju smatra zanemarivim kako je navedeno u članku 5. stavku 7. i članku 9. stavku 3. Osnovne uredbe razmatra se na razini cijele zemlje, a ne pojedinačnih trgovačkih društava. Tvrdnja se stoga odbacuje.

               (15)

               Jedan drugi ruski proizvođač izvoznik tvrdio je da nije vršio damping i da to pokazuje činjenica da je u više navrata izgubio od konkurenata iz Unije u javnim nadmetanjima za opskrbu koljenima i zavojima. Kako je navedeno gore, podsjeća se da s ovim ispitnim postupkom nije surađivao ni jedan ruski proizvođač izvoznik i da je zato izračun dampinga za Rusiju izvršen u skladu s člankom 18. stavcima 1. i 5. Osnovne uredbe na temelju dostupnih podataka. Čak i ako se ta tvrdnja razmotri, treba naglasiti da gubitak u nadmetanjima od konkurenata Unije ne proturječi nalazu o dampingu tog ruskog proizvođača izvoznika. Tvrdnja se stoga odbacuje.

               (16)

               U izostanku bilo kakvih drugih komentara koji se odnose na izračun dampinške marže, potvrđuju se nalazi u uvodnim izjavama 30. i 31. Privremene uredbe.

               (17)

               Konačno utvrđena dampinška marža na području cijele zemlje, izražena kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznosi kako slijedi:

                           Trgovačko društvo

                           Dampinška marža

                           Sva trgovačka društva

                           23,8 %

         2.   Turska

   2.1.   Uobičajena vrijednost

               (18)

               U izostanku bilo kakvih komentara o utvrđivanju uobičajene vrijednosti, potvrđuju se privremeni nalazi u uvodnim izjavama od 32. do 40. Privremene uredbe.

         2.2.   Izvozna cijena

               (19)

               Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da bi u izvoznu cijenu trebala biti uključena profitna marža ostvarena pri prekooceanskom prijevozu, tj. razlika između prijevoza koji se naplaćuje korisnicima i prijevoza koji proizvođač izvoznik plaća pomorskom prijevozniku. Međutim, u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe, razmatrana izvozna cijena je cijena koja je plaćena ili se treba platiti za proizvod kada se on prodaje za izvoz iz zemlje izvoznice u Uniju. Profitna marža ostvarena pri prijevozu proizvoda do kupca ne može se smatrati dijelom izvozne cijene tog proizvoda. Tvrdnja se stoga odbacuje.

               (20)

               U izostanku bilo kakvih drugih komentara o utvrđivanju izvozne cijene koji bi promijenili privremene nalaze, potvrđuju se privremeni nalazi u uvodnim izjavama od 41. do 43. Privremene uredbe.

         2.3.   Usporedba

               (21)

               Udruženje turskih izvoznika čelika (ÇIB) tvrdilo je da značajne razlike u cijeni između bešavnog i varenog pribora za cijevi nisu primjereno uzete u obzir u usporedbi između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti. Međutim, sva trgovačka društva koja surađuju dostavila su podatke o pojedinačnim transakcijama u vezi s prodajom bešavnog i varenog pribora. Za usporedbu između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti koristili su se isključivo ti podaci. Drugim riječima, bešavni pribor uspoređen je samo s bešavnim priborom, a vareni pribor samo s varenim priborom. Tvrdnja se s toga odbacuje.

               (22)

               U izostanku bilo kakvih drugih komentara o usporedbi, potvrđuju se nalazi u uvodnoj izjavi 44. Privremene uredbe.

         2.4.   Dampinške marže

   (a)   Dampinška marža za trgovačka društva obuhvaćena ispitnim postupkom

               (23)

               Podsjeća se da je individualna dampinška marža privremeno utvrđena za jednog od triju proizvođača izvoznika koji surađuju određena na temelju usporedbe ponderirane prosječne uobičajene vrijednosti s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom dotičnog proizvoda u Uniju navedenog trgovačkog društva. U izostanku bilo kakvih komentara o utvrđivanju dampinške marže tog trgovačkog društva, potvrđuju se privremeni nalazi u uvodnoj izjavi 46. Privremene uredbe.

               (24)

               Izračun dampinga za preostala dva trgovačka društva koja surađuju pokazao je da su ona primjenjivala ciljni damping u određenom vremenskom razdoblju, kao i u pogledu određenih kupaca i područja. Doista, postojao je jasan uzorak njihovih izvoznih cijena koji se značajno razlikovao s obzirom na različite kupce i područja, kao i na vremenska razdoblja (i do 30 % za istovjetne modele dotičnog proizvoda). Nadalje, izračun dampinga koji se temeljio na usporedbi ponderirane prosječne uobičajene vrijednosti s ponderiranim prosječnim izvoznim cijenama u skladu s metodom iz članka 2. stavka 11., prvog dijela prve rečenice Osnovne uredbe nije odražavao potpuni opseg dampinga koji je primjenjivalo dvoje dotičnih proizvođača, kako je pokazano u uvodnoj izjavi 27. ove Uredbe. Dampinška marža nije se mogla utvrditi usporedbom pojedinačnih uobičajenih vrijednosti i pojedinačnih izvoznih cijena u Uniju na temelju pojedinačnih transakcija u skladu s člankom 2. stavkom 11., drugim dijelom prve rečenice Osnovne uredbe, zbog nedostatka dostatnih domaćih transakcija za uobičajenu vrijednost koje bi odgovarale izvoznim transakcijama kako je prikazano u uvodnoj izjavi 28.

               (25)

               Stoga, kako bi se predočio potpuni opseg dampinga koji su primjenjivala dva dotična trgovačka društva, u skladu s člankom 2. stavkom 11. Osnovne uredbe, uobičajena je vrijednost utvrđena na osnovi ponderiranog prosjeka uspoređena, u njihovom slučaju, s cijenama svih pojedinačnih izvoznih transakcija u Uniju. Budući da je takva metoda usporedbe izuzetak u odnosu na prve dvije metode iz članka 2. stavka 11. Osnovne uredbe, Komisija je pažljivo provjerila jesu li u ovom slučaju ispunjeni uvjeti za korištenje takve metode. Detaljni izračun dampinga, uključujući i utvrđene obrasce izvozne cijene, je objavljen. Niti jedan od turskih proizvođača izvoznika nije doveo u pitanje temeljne podatke.

               (26)

               Međutim, oba trgovačka društva koja surađuju, ÇIB i turska vlada, tvrdila su da ciljni damping utvrđen za dva turska proizvođača izvoznika nije dovoljno dobro objašnjen i da ni jedan obrazac izvoznih cijena ni u kojem slučaju nije bio namjeran. U raspravi pred službenikom za saslušanje, koju su zahtijevala ta dva turska izvoznika, tim dvama trgovačkim društvima pružena su detaljna objašnjenja u vezi s utvrđivanjem ciljnog dampinga i osnovnim izračunom dampinških marži. Komisija je također razjasnila da su njihove prakse imale učinak ciljnog dampinga, čak i ako je on bio nenamjeran (5). Napominje se da Osnovna uredba od tijela koje provodi ispitni postupak ne zahtijeva da navede moguće razloge za ciljni damping, kao što su fluktuacije valute, različite regionalne politike određivanja cijena itd. Samo utvrđivanje obrazaca izvoznih cijena koji se značajno razlikuje između različitih kupaca, područja ili vremenskih razdoblja, je dovoljno (6). Nakon rasprave, tim su dvama trgovačkim društvima objavljena i specifična objašnjenja za pojedino trgovačko društvo. Štoviše, stalnom izaslanstvu Turske u Uniji poslana je verbalna nota s pojašnjenjima u vezi s utvrđivanjem ciljnog dampinga i metodologijom primijenjenom za izračun dampinške marže. Nadalje, u još jednoj raspravi pred službenikom za saslušanje koju je zahtijevalo udruženje ÇIB, tom su trgovačkom društvo pružena detaljna objašnjenja u vezi s utvrđivanjem ciljnog dampinga i osnovnim izračunom dampinških marži.

               (27)

               Ispitnim su postupkom za svakog od ta dva proizvođača izvoznika utvrđena tri jasna obrasca izvoznih cijena koja su pokrivala veliku većinu njihove izvozne prodaje u Uniju, tj. izvozne cijene značajno su se razlikovale između različitih kupaca i područja, kao i vremenskih razdoblja, što su pokazali i temeljni podaci koji su objavljeni strankama. To je bio rezultat temeljitog ispitivanja izvanrednih okolnosti u ovom slučaju, na temelju kojeg se ciljni damping smatrao nužnim. S obzirom na to da su utvrđene značajne razlike u izvoznoj cijeni, i na to da bi samo jedan od ta tri obrasca izvoznih cijena bio dovoljno opravdanje za korištenje metodologije usporedbe ponderiranog prosjeka sa svim pojedinačnim izvoznim transakcijama, ta se metoda usporedbe smatrala primjerenom u ovom konkretnom slučaju. Nadalje, za oba trgovačka društva, ukupni iznos dampinga utvrđen usporedbom ponderirane prosječne uobičajene vrijednosti s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom dotičnog proizvoda prilikom izvoza u Uniju (prva simetrična metoda) značajno se razlikuje od iznosa dampinga utvrđenog usporedbom uobičajene vrijednosti utvrđene na temelju ponderiranog prosjeka s cijenama svih pojedinačnih izvoznih transakcija prilikom izvoza u Uniju (asimetrična metoda), kako pokazuju temeljni podaci objavljeni strankama. Stoga se može zaključiti da bi korištenje prve simetrične metode imalo učinak neprimjerenog prikrivanja ciljnog dampinga koji je izvršen tijekom određenog vremenskog razdoblja, na određenim područjima i određenim kupcima. Drugim riječima, dampinška marža utvrđena prvom simetričnom metodom ne bi odražavala potpuni opseg dampinga koji su primjenjivala dotična dva trgovačka društva.

               (28)

               Dampinška marža nije se mogla utvrditi usporedbom pojedinačnih uobičajenih vrijednosti i pojedinačnih izvoznih cijena u Uniju na temelju pojedinačnih transakcija u skladu s člankom 2. stavkom 11., drugim dijelom prve rečenice Osnovne uredbe (druga simetrična metoda). Ta metoda uključuje utvrđivanje pojedinačnih domaćih transakcija koje su usporedive s pojedinačnim izvoznim transakcijama, uzimajući u obzir čimbenike poput prodajnih količina i datuma transakcije. S obzirom na nedostatak dostatnih domaćih transakcija za uobičajenu vrijednost koje odgovaraju izvoznim transakcijama, nije bilo moguće utvrditi dampinšku maržu na temelju druge simetrične metode. Stoga je u skladu s drugom rečenicom članka 2. stavka 11. odlučeno, s obzirom na utvrđivanje obrasca izvoznih cijena koji se značajno razlikovao između različitih kupaca, područja i vremenskih razdoblja, kao i na to da dvije simetrične metode ne bi odražavale puni opseg dampinga, utvrditi dampinšku maržu na temelju asimetrične metode.

               (29)

               Oba trgovačka društva koja surađuju i udruženje ÇIB tvrdili su da nije opravdano uspoređivati izvozne cijene pretvorene u turske lire, s obzirom na činjenicu da je prodaja u Uniju izvršena u eurima, dok se turska lira koristi samo za potrebe računovodstva. Tvrdilo se da su fluktuacije deviznog tečaja između eura i turske lire imale značajan učinak na utvrđivanje cijena, što bi neizbježno i neopravdano utjecalo na rezultat usporedbe izvoznih cijena između različitih vremenskih razdoblja. Međutim, stalna praksa Komisije je izvršiti usporedbu izvoznih cijena i izračun dampinške marže u računovodstvenoj valuti proizvođača izvoznika koji surađuju u zemlji izvoznici. Treba napomenuti da su troškovi i domaće cijene korišteni kao temelj za uobičajenu vrijednost izraženi u turskim lirama. Kao posljedica toga, usporedba izvoznih cijena s uobičajenom vrijednosti izvršena je u toj valuti. Stoga je jedini logičan pristup utvrđivanju obrasca izvoznih cijena, u okviru istog izračuna dampinga, koristiti iste izvozne cijene već izražene u turskim lirama. Uz to, kako je gore navedeno, Osnovna uredba ne zahtijeva analizu mogućih razloga za ciljni damping, kao što su fluktuacije deviznog tečaja (7). Tvrdnja se stoga odbacuje.

               (30)

               Oba proizvođača izvoznika koji surađuju tvrdili su da bi, za utvrđivanje obrasca izvoznih cijena, u obzir trebalo uzeti ponderirane prosječne cijene usporedivih vrsta proizvoda umjesto aritmetičkih sredina cijena. Međutim, članak 2. stavak 11. Osnovne uredbe odnosi se na obrazac izvoznih cijena, a ne na obrazac ponderiranih prosječnih izvoznih cijena ili na obrazac izvoznih vrijednosti. Korištenje ponderirane prosječne izvozne cijene iskrivilo bi analizu uzimanjem u obzir obujma izvoza umjesto samo izvoznih cijena. U svakom slučaju, čak i kad se koriste ponderirane prosječne cijene umjesto aritmetičkih sredina izvoznih cijena, i dalje je moguće utvrditi obrazac izvoznih cijena koji se značajno razlikuje između različitih kupaca i područja, kao i vremenskih razdoblja. Dvije stranke osporile su značajnost razlika u obrascima izvoznih cijena i dovele u pitanje postojanje tih razlika u slučaju da se koriste ponderirani prosjeci. Napominje se da te stranke nisu dovele u pitanje činjenične nalaze temeljene na aritmetičkoj sredini, što je primjerena metodologija kako je objašnjeno gore. Ta tvrdnja se, stoga, odbacuje.

               (31)

               Udruženje ÇIB tvrdilo je da primjena poništavanja nije opravdana pozivajući se na izvješće Žalbenog tijela WTO-a (8) (Izvješće o posteljini) prema kojem je praksa poništavanja u suprotnosti s Antidampinškim sporazumom WTO-a. Međutim, Opći sud (9) je potvrdio da nalazi Izvješća o posteljini nisu primjenjivi u slučaju ciljnog dampinga. Doista, Izvješće o posteljini tiče se tehnike poništavanja jedino u kontekstu prve simetrične metode i ne može se smatrati da se bavi tim mehanizmom kad se on koristi u kontekstu asimetrične metode. Stoga, čak i ako je, kako je Žalbeno tijelo WTO-a ustanovilo, u suprotnosti s člankom 2. stavkom 4. točkom 2. Antidampinškog sporazuma iz 1994. i nepošteno upotrijebiti tehniku poništavanja u kontekstu prve simetrične metode, a posebno u izostanku obrasca izvozne cijene, nije u suprotnosti s tom odredbom niti s člankom 2. stavkom 11. Osnovne uredbe, niti nepošteno u smislu članka 2. stavka 10. te Uredbe, upotrijebiti tehniku poništavanja u kontekstu asimetrične metode, gdje su ispunjena dva uvjeta za primjenu te metode. Nadalje, tehnika poništavanja pokazala se matematički nužnom kako bi se razlikovalo, u smislu njezinih rezultata, asimetričnu metodu od prve simetrične metode. U izostanku te redukcije, asimetrična metoda uvijek daje jednak rezultat kao prva simetrična metoda. Ta tvrdnja se, stoga, odbacuje.

               (32)

               Nadalje, udruženje ÇIB tvrdilo je da upotreba poništavanja predstavlja kršenje pravila niže pristojbe. Tvrdilo se da su, zbog upotrebe prakse poništavanja, dampinške marže izračunane na razini višoj nego što su trebale biti.

               (33)

               Međutim, upotreba poništavanja u asimetričnoj metodi ne isključuje primjenu pravila niže pristojbe. Za sva tri trgovačka društva koja surađuju, bez obzira na korištenu metodologiju, dampinške marže su uspoređene s razinom uklanjanja štete kako bi se osiguralo da se pristojba utvrdi na temelju nižeg od tih dvaju iznosa. Tvrdnja se stoga odbacuje.

               (34)

               U izostanku bilo kakvih drugih komentara koji se odnose na dampinške marže za ispitivana trgovačka društva, potvrđuju se nalazi u uvodnim izjavama 47. i 48. Privremene uredbe.

         (b)   Dampinška marža za trgovačka društva koja ne surađuju

               (35)

               U izostanku bilo kakvih komentara o dampinškoj marži za trgovačka društva koja ne surađuju, potvrđuju se privremeni nalazi u uvodnoj izjavi 49. Privremene uredbe.

               (36)

               Konačno utvrđene dampinške marže na području cijele zemlje, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:

                           Poduzeće

                           Dampinška marža (%)

                           RSA

                           9,6

                           Sardogan

                           2,9

                           Unifit

                           12,1

                           Sva ostala trgovačka društva

                           16,7

         D.   ŠTETA

   1.   Proizvodnja u Uniji, industrija Unije i potrošnja u Uniji

               (37)

               U izostanku bilo kakvih komentara o proizvodnji u Uniji, industriji Unije i potrošnje u Uniji potvrđuje se sadržaj uvodnih izjava 51. do 54. Privremene uredbe.

         2.   Uvoz iz dotičnih zemalja

   2.1.   Kumulativna ocjena učinaka dotičnog uvoza

               (38)

               Nakon privremene objave, udruženje ÇIB tvrdilo je da kumulativna ocjena dampinškog uvoza iz dviju dotičnih zemalja nije opravdana. U načelu, ponovilo je komentare koje su dali turski proizvođači izvoznici nakon pokretanja postupka i tvrdili da uvoz iz Rusije i uvoz iz Turske pokazuju različita kretanja u smislu obujma i cijena.

               (39)

               U vezi s tim naglašava se da je, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 59. Privremene uredbe, ispitnim postupkom utvrđeno da je uvoz iz Turske razmjerno stabilan u smislu obujma, dok uvoz iz Rusije raste u apsolutnom smislu. Međutim, s obzirom na smanjenje potražnje u razmatranom razdoblju, tržišni udjeli uvoza iz obje zemlje rastu.

               (40)

               U isto vrijeme čini se da njihovo određivanje cijena nije bitno različito, pri čemu su ruske prosječne cijene bile nešto niže, ali vrlo slične prosječnim turskim cijenama. U ovom smislu također se ponavlja da je za trgovačka društva u objema zemljama ispitni postupak utvrdio značajno snižavanje cijena i to do 30 % (vidjeti uvodnu izjavu 65. Privremene uredbe). Zbog toga se tvrdnja odbacuje.

               (41)

               Udruženje ÇIB također je tvrdilo da bi se uvoz iz Turske trebao smatrati neznatnim i naglasilo da se u prethodnom slučaju u vezi sa sličnim proizvodom — odnosno u slučaju o „priboru za cijevi iz NRK-a, Hrvatske, Slovačke, Tajvana i Tajlanda” (10) — uvoz iz Slovačke i Tajvana smatrao neznatnim (iako je bio iznad praga de minimis) zbog čega se nije kumulirao s dampinškim uvozom iz drugih zemalja.

               (42)

               U tom pogledu naglašava se da je utvrđeno da je u slučaju o priboru za cijevi iz NRK-a, Hrvatske, Slovačke, Tajvana i Tajlanda, uvoz iz Slovačke i Tajvana zaista bio dampinški i da se nije kumulirao s ostalim dampinškim uvozom iako je bio iznad praga od 1 % tržišnog udjela. Međutim, u tom je slučaju situacija bila znatno drukčija od trenutačne s obzirom na to da je uvoz iz Slovačke i Tajvana zapravo naglo gubio tržišni udjel i nije se smatrao značajnim u usporedbi s obujmom uvoza iz drugih zemalja, te se stoga smatralo da ne uzrokuje štetu. Nasuprot tome, u ovom slučaju i uvoz iz Turske i uvoz iz Rusije povećavaju svoj tržišni udjel i međusobno su usporedivi u smislu obujma. Zbog toga se tvrdnja odbacuje.

               (43)

               Udruženje ÇIB također je tvrdilo da uvoz iz Turske nije sličan uvozu iz Rusije u smislu uvjeta tržišnog natjecanja jer postoje „razlike u geografskoj koncentraciji prodaje”. To je udruženje dostavilo statističke podatke koji pokazuju da je tijekom RIP-a Turska usmjerila preko 70 % svoje prodaje u Španjolsku, Francusku, Italiju i Poljsku, dok je Rusija gotovo svu svoju prodaju usmjerila u Češku i Njemačku.

               (44)

               U tom pogledu se napominje da se ne može smatrati da razlike u geografskoj koncentraciji prodaje upućuju na različite uvjete tržišnog natjecanja. S obzirom na to da je Unija jedinstveno tržište, točka ulaska uvoza neće biti presudna za konkurentnost tog uvoza u odnosu na ostali uvoz istih ili istovjetnih proizvoda. Što se tiče uvjeta tržišnog natjecanja, također se ponavlja da su ruski i turski uvoz slični u pogledu cijena i da i jedan i drugi snižavaju cijene Unije, kao i da imaju slične kanale prodaje. Zbog toga se ta tvrdnja odbacuje.

               (45)

               U izostanku komentara o kumulativnoj ocjeni učinaka dampinškog uvoza iz dotičnih zemalja, potvrđuje se sadržaj uvodnih izjava od 55. do 60. Privremene uredbe.

         2.2.   Obujam, tržišni udjel i uvozne cijene dotičnog dampinškog uvoza, i sniženje cijena

               (46)

               U izostanku komentara u pogledu obujma i tržišnog udjela dotičnog dampinškog uvoza, uvoznih cijena tog uvoza i sniženja cijena, potvrđuje se sadržaj uvodnih izjava od 61. do 65. Privremene uredbe.

               (47)

               Ponavlja se da je dotični dampinški proizvod podrijetlom iz dotičnih zemalja koji se prodavao u Uniji snizio cijene industrije Unije za približno 30 %.

         3.   Stanje industrije Unije

               (48)

               Nakon privremene objave, udruženje ÇIB i turska vlada tvrdili su da je, s obzirom na to da je industrija Unije povećala svoj tržišni udjel za oko 3 % između 2008. i RIP-a, Komisija trebala zaključiti da industrija Unije nije pretrpjela materijalnu štetu u razmatranom razdoblju.

               (49)

               U vezi s tim se napominje, kao prvo, da je u Privremenoj uredbi (vidjeti npr. uvodne izjave 72., 86. ili 91.) jasno priznato da je tržišni udjel industrije Unije blago porastao. Kao drugo, uvodna izjava 72. Privremene uredbe pojašnjava da je veći tržišni udjel posljedica činjenice da se obujam prodaje proizvođača iz Unije smanjio neznatno manje od potrošnje u razmatranom razdoblju.

               (50)

               Nadalje, osim dolje navedenog smanjenja zaliha, to je jedini pokazatelj štete koji je u razmatranom razdoblju pokazao pozitivan razvoj. Zbog toga se ta tvrdnja odbacuje.

               (51)

               Turska vlada također je tvrdila da je smanjenje završnih zaliha proizvođača iz Unije u uzorku pokazatelj neštetnog stanja industrije Unije.

               (52)

               U ovom pogledu napominje se da su se završne zalihe proizvođača iz Unije u uzorku zaista smanjile za 18 % između 2008. i RIP-a, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 79. Privremene uredbe.

               (53)

               U isto vrijeme priznaje se da bi se smanjenje zaliha moglo smatrati pozitivnim znakom, ali samo u situaciji gdje prodaja raste brže nego proizvodnja. Međutim, to nije tako u trenutačnom ispitnom postupku. Suprotno tome, smanjenje zaliha u ovom slučaju samo odražava da se obujam proizvodnje smanjuje brže nego prodaja. U toj situaciji smanjenje zaliha ne može se smatrati pozitivnim razvojem. Zbog toga se ta tvrdnja odbacuje.

               (54)

               U izostanku ostalih tvrdnji ili komentara potvrđuje se sadržaj uvodnih izjava od 66. do 88. Privremene uredbe, uključujući i zaključak da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.

         E.   UZROČNOST

   1.   Učinak dampinškog uvoza

               (55)

               U nedostatku bilo kakvih posebnih komentara, potvrđuju se uvodne izjave od 90. do 93. Privremene uredbe.

         2.   Učinak ostalih čimbenika

               (56)

               Nakon privremene objave, udruženje ÇIB i turska vlada tvrdili su da je pravi uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije niska cijena uvoza iz ostalih trećih zemalja, a pogotovo iz zemalja za koje vrijede antidampinške mjere.

               (57)

               U tom se pogledu napominje, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 96. Privremene uredbe, da je uvoz iz osam zemalja za koje vrijede antidampinške mjere nastavio prodirati na tržište Unije, iako se njihov tržišni udjel smanjio s 21 % u 2008. na 17 % u RIP-u. Prosječne cijene navedenog uvoza općenito su niže od cijena dampinškog uvoza iz dotičnih zemalja. Čak i kad se antidampinška pristojba uzme u obzir, cijene navedenog uvoza i dalje su niske i usporedive s cijenama ruskog i turskog uvoza te su niže od prosječnih cijena proizvođača iz Unije.

               (58)

               Međutim, napominje se da su za zemlje za koje vrijede antidampinške mjere (kao i za sve treće zemlje) dostupni samo ograničeni statistički podaci i prosječne cijene, i da utvrđena razlika u cijeni nije nužno zaključna te da može biti posljedica drukčije ponude proizvoda. Nadalje, uvoz iz zemalja za koje vrijede antidampinške mjere pokazuje jasan silazni trend. Stoga je zaključak da taj uvoz nije prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između štete za industriju Unije i povećanja dampinškog uvoza iz Turske i Rusije.

               (59)

               Što se tiče uvoza iz ostalih trećih zemalja, njihov tržišni udjel smanjio se tijekom razmatranog razdoblja sa 7 % 2008. na 6 % u RIP-u, dok se tržišni dio Rusije i Turske povećao. Prosječne cijene tog uvoza bile su općenito više od dampinškog uvoza iz dotičnih zemalja i slične prosječnim cijenama proizvođača iz Unije, i smatra se da kao takve nisu prekinule uzročno-posljedičnu vezu između štete za industriju Unije i povećanja dampinškog uvoza iz Turske i Rusije. Zbog toga se ta tvrdnja odbija i potvrđuje se privremeni zaključak da uvoz iz trećih zemalja ne prekida uzročno-posljedičnu vezu.

               (60)

               Turska vlada tvrdila je i da je uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije bilo povećanje troškova proizvodnje nastalo kao posljedica smanjene potražnje.

               (61)

               U vezi s tim se napominje da je, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 101. Privremene uredbe, financijska i gospodarska kriza 2008. i 2009. najvjerojatniji uzročnik smanjene potrošnje pribora za cijevi. Potrošnja je pala za više od 40 % između 2008. i 2009. te je ostala na toj niskoj razini do kraja razmatranog razdoblja (iako je blago porasla u RIP-u). S obzirom na to da fiksni troškovi čine do 40 % troškova proizvodnje proizvođača iz Unije, smanjene potražnja, prodaja i proizvodnja dovele su do značajno viših jediničnih troškova proizvodnje. Navedeno je očito imalo važan učinak na profitabilnost industrije Unije.

               (62)

               Istodobno, negativne učinke viših jediničnih troškova proizvodnje dodatno je produbila činjenica da su cijene industrije Unije padale pod ozbiljnim pritiskom i značajnim smanjenjem cijena zbog dampinškog uvoza iz Turske i Rusije. U uobičajenoj tržišnoj situaciji industrija Unije trebala bi moći smanjiti utjecaj rasta jediničnih troškova makar zadržavanjem uobičajene razine cijena, što očito nije bilo moguće u situaciji gdje umjetno jeftin dampinški uvoz iz dotičnih zemalja uzrokuje pritisak na cijene.

               (63)

               Stoga se tvrdnja odbija i konačno se zaključuje da ni jedan negativni učinak smanjene potražnje nije takav da bi prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog uvoza iz Rusije i Turske.

               (64)

               U izostanku ostalih tvrdnji ili komentara potvrđuje se sadržaj uvodnih izjava od 94. do 106. Privremene uredbe, uključujući i zaključak da je dampinški uvoz iz dotičnih zemalja prouzročio materijalnu štetu industriji Unije u smislu članka 3. stavka 6. Osnovne uredbe.

         F.   INTERES UNIJE

               (65)

               Nakon privremene objave, udruženje ÇIB tvrdilo je da bi uvođenje bilo kakvih mjera dovelo do situacije u kojoj bi jedno od društava podnositelja pritužbe, ERNE Fittings, na tržištu Unije imalo položaj nalik monopolu.

               (66)

               U tom pogledu se napominje da je društvo ERNE samo jedan od dva podnositelja pritužbe i da je drugo društvo — INTERFIT — slične veličine kao društvo ERNE. Uz to, podaci iz Privremene uredbe u vezi s proizvođačima iz Unije u uzorku navode i trećeg proizvođača iz Unije — Virgilio CENA & Figli. Nadalje, postoji značajan broj manjih trgovačkih društava u Uniji koja proizvode i prodaju proizvod iz ispitnog postupka, a postoji i značajan uvoz iz drugih izvora. S obzirom na gore navedeno, smatra se da ne postoji rizik od monopolizacije položaja društva ERNE.

               (67)

               U izostanku ostalih komentara potvrđuje se sadržaj uvodnih izjava od 107. do 117. Privremene uredbe, uključujući i zaključak da je ne postoje uvjerljivi razlozi protiv uvođenja mjera na dampinški uvoz iz dotičnih zemalja.

         G.   KONAČNE MJERE

   1.   Razina uklanjanja štete

               (68)

               U izostanku bilo kakvih određenih komentara, potvrđuje se sadržaj uvodnih izjava od 118. do 120. Privremene uredbe.

         2.   Konačne mjere

               (69)

               S obzirom na zaključke o dampingu, šteti, uzročnosti i interesu Unije, te u skladu s člankom 9. Osnovne uredbe, smatra se da bi trebalo uvesti konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz Rusije i Turske na razini najniže utvrđene marže dampinga i uklanjanja štete, u skladu s pravilom niže pristojbe, koja je u svim slučajevima dampinška marža.

               (70)

               Za Rusiju, u izostanku suradnje ruskih proizvođača izvoznika, dampinška marža na području cijele zemlje izračunana je kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 21. do 31. Privremene uredbe, i ta se marža potvrđuje.

               (71)

               Za Tursku, s obzirom na to da se razna suradnje smatrala razmjerno niskom, preostala dampinška marža temeljila se na objektivnoj metodi, što je dovelo do marže koja je viša od najviše individualne marže triju trgovačkih društava koja surađuju, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 49. Privremene uredbe i ta se preostala dampinška marža potvrđuje.

               (72)

               Na temelju gore navedenog, predložene su stope pristojba kako slijedi:

                           Zemlja

                           Poduzeće

                           Konačna antidampinška pristojba (%)

                           Rusija

                           Sva trgovačka društva

                           23,8

                           Turska

                           RSA

                           9,6

                           Sardogan

                           2,9

                           Unifit

                           12,1

                           Sva ostala trgovačka društva

                           16,7

               (73)

               Stope antidampinških pristojba za pojedina trgovačka društva navedena u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga iste odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava. Navedene carinske stope (za razliku od carine koja se primjenjuje na području cijele zemlje na „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz dotičnih zemalja i koje proizvode ta trgovačka društva, odnosno navedeni konkretni pravni subjekti. Uvezeni proizvodi koje proizvode druga trgovačka društva koja se posebno ne spominju u izvršnom dijelu ove Uredbe sa svojim nazivom i adresom, uključujući subjekte povezane s onima koje se posebno spominju, ne mogu ostvarivati pogodnosti od te stope i podliježu stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.

               (74)

               Svi zahtjevi kojima se traži primjena stope antidampinške pristojbe za pojedinačna trgovačka društva (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog subjekta) upućuju se bez odlaganja Komisiji (11) sa svim odgovarajućim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojba.

               (75)

               Sve su stranke obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog željeznog ili čeličnog pribora za cijevi podrijetlom iz Rusije i Turske i konačna naplata iznosa osiguranih privremenom pristojbom („konačna objava”). Nakon te objave također im je dano razdoblje za podnošenja prigovora.

               (76)

               Nakon konačne objave, primljeni su podnesci od podnositelja pritužbe kao i od dvaju proizvođača izvoznika koji surađuju iz Turske i od udruženja ÇIB. Oba turska proizvođača i udruženje ÇIB zahtijevali su raspravu te im je to omogućeno.

               (77)

               Podnositelj pritužbe složio se sa svim objavljenim nalazima. Usmeni i pisani komentari koje su podnijela dva turska izvoznika i udruženje ÇIB bili su ponovljeni komentari koje su već podnijeli nakon privremene objave. Napominje se da ni jedna zainteresirana stranka nije dovela u pitanje temeljne podatke.

               (78)

               Opravdanje i odgovor na zahtjev za primjenu asimetrične metode koja uključuje poništavanje u izračunu dampinga navedeni su gore u uvodnim izjavama od 24. do 33. Korištenje turske lire za utvrđivanje obrazaca izvozne cijene objašnjeno je i odgovarajuća je tvrdnja obrađena gore u uvodnoj izjavi 29. Korištenje aritmetičkih sredina cijena umjesto ponderiranih prosječnih cijena za utvrđivanje obrazaca izvoznih cijena objašnjeno je i odgovarajuća je tvrdnja obrađena gore u uvodnoj izjavi 30. Zahtjev za uključenje profitne marže ostvarene pri prekooceanskom prijevozu u izvoznu cijenu opisan je i odbačen gore u uvodnoj izjavi 19. Tvrdnja da kumulativna ocjena turskog i ruskog uvoza nije opravdana zbog razlika u geografskoj koncentraciji turske i ruske prodaje opisana je i odbačena gore u uvodnim izjavama 43. i 44. Tvrdnja da industrija Unije nije pretrpjela štetu s obzirom na to da je njezin tržišni udjel porastao obrađena je i odbačena gore u uvodnim izjavama od 48. do 50.

               (79)

               S obzirom na to da nakon konačne objave nisu izneseni nikakvi argumenti koji bi utjecali na ishod procjene ovog slučaja, nije opravdano mijenjati gore navedene nalaze.

         H.   KONAČNA NAPLATA PRIVREMENE PRISTOJBE

               (80)

               U pogledu visine utvrđene dampinške marže i s obzirom na razinu štete koja je prouzročena industriji Unije, smatra se potrebnim konačno naplatiti iznose osigurane privremenom antidampinškom pristojbom, uvedenom Privremenom uredbom, u visini iznosa uvedenih konačnih pristojba,

         DONIJELO JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   1.   Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz pribora za cijevi (osim lijevanog pribora, prirubnica i pribora s navojem), od željeza ili čelika (ne uključujući nehrđajući čelik), s najvećim vanjskim promjerom od 609,6 mm ili manjim, vrste koja se koristi za tupo zavarivanje ili druge svrhe, trenutačno obuhvaćenog oznakama KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 i ex 7307 99 80 (oznake TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 i 7307998098) i podrijetlom iz Rusije i Turske.
   2.   Stopa konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:

               Zemlja

               Trgovačko društvo

               Antidampinška pristojba (%)

               Dodatna oznaka TARIC

               Rusija

               Sva trgovačka društva

               23,8

               —

               Turska

               RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul

               9,6

               B295

               SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul

               2,9

               B296

               UNIFIT BORU BAĞLANTI ELEM. END. MAM. SAN. VE TİC. AȘ, Tuzla, Istanbul

               12,1

               B297

               Sva ostala trgovačka društva

               16,7

               B999

         3.   Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
   Članak 2.
   Iznosi osigurani privremenom antidampinškom pristojbom u skladu s Uredbom (EU) br. 699/2012 na uvoz određenog željeznog ili čeličnog pribora za cijevi podrijetlom iz Rusije i Turske konačno se naplaćuju.
   Članak 3.
   Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 17. siječnja 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         E. GILMORE

      (1)  SL L 343, 22.12.2009., str. 51.

      (2)  SL L 203, 31.7.2012., str. 37.

      (3)  SL C 320, 1.11.2011., str. 4.

      (4)  SL L 275, 16.10.2008., str. 18 i SL L 233, 4.9.2009., str. 1.

      (5)  Predmet T-274/02 Ritek Corp. and Prodisc Technology Inc. protiv Vijeća [2006.] ECR II-4305, stavak 57.

      (6)  Predmet T-274/02 Ritek Corp. and Prodisc Technology Inc. protiv Vijeća [2006.] ECR II-4305, stavak 60.

      (7)  Predmet T-274/02 Ritek Corp. and Prodisc Technology Inc. protiv Vijeća [2006.] ECR II-4305, stavak 51 – zadnja rečenica.

      (8)  Izvješće Prizivnog tijela WTO-a, Europske zajednice – Antidampinške pristojbe na uvoz pamučne posteljine iz Indije.

      (9)  Predmet T-274/02 Ritek Corp. and Prodisc Technology Inc. protiv Vijeća [2006.] ECR II-4305, stavci 98.-103.

      (10)  SL L 234, 3.10.1995., str. 4.

      (11)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Office N105 08/20, 1049 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË.


title: Provedbena uredba Komisije (EU) br. 160/2013 od 21. veljače 2013. o izmjeni uredaba (EZ) br. 162/2003, (EZ) br. 971/2008, (EU) br. 1118/2010 i (EU) br. 169/2011 i Provedbene uredbe (EU) br. 888/2011 u pogledu imena nositelja odobrenja za diklazuril u hrani za životinje  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 067

               HR

               Službeni list Europske unije

               117

         32013R0160

               L 049/50

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               21.02.2013.

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 160/2013
   od 21. veljače 2013.
   o izmjeni uredaba (EZ) br. 162/2003, (EZ) br. 971/2008, (EU) br. 1118/2010 i (EU) br. 169/2011 i Provedbene uredbe (EU) br. 888/2011 u pogledu imena nositelja odobrenja za diklazuril u hrani za životinje
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. o dodacima hrani za životinje (1), a posebno njezin članak 13. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               Tvrtka Janssen Pharmaceutica NV je dostavila zahtjev u skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1831/2003 u kojem predlaže promjenu imena nositelja odobrenja iz Uredbe Komisije (EZ) br. 162/2003 od 30. siječnja 2003. o odobrenju dodatka hrani za životinje (2), (EZ) br. 971/2008 od 3. listopada 2008. o novom korištenju kokcidiostatika kao dodatka hrani za životinje (3), (EU) br. 1118/2010 od 2. prosinca 2010. o odobrenju diklazurila kao dodatka hrani za životinje za tovne piliće (nositelj odobrenja Janssen Pharmaceutica NV) i izmjeni Uredbe (EZ) br. 2430/1999 (4) i (EU) br. 169/2011 od 23. veljače 2011. o odobrenju diklazurila kao dodatka hrani za životinje za biserke (nositelj odobrenja Janssen Pharmaceutica NV) (5) i Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 888/2011 od 5. rujna 2011. o odobrenju diklazurila kao dodatka hrani za životinje za purane za tov (nositelj odobrenja Janssen Pharmaceutica N.V.) i izmjeni Uredbe (EZ) br. 2430/1999 (6).

               (2)

               Podnositelj zahtjeva tvrdi da je s učinkom od 7. srpnja 2011. tvrtku Janssen Animal Health, podružnicu Janssen Pharmaceutica NV kupila tvrtka Eli Lilly and Company Ltd koja sada posjeduje marketinška prava za dodatak diklazuril. Podnositelj je dostavio relevantne podatke koji podupiru njegov zahtjev.

               (3)

               Predložena promjena uvjeta odobrenja je čisto administrativne prirode i ne uključuje nove procjene dotičnog dodatka. Europska agencija za sigurnost hrane je obaviještena o zahtjevu.

               (4)

               Kako bi se omogućilo tvrtki Eli Lilly and Company Ltd da iskoristi svoje pravo stavljanja na tržište, potrebno je promijeniti uvjete iz odobrenja.

               (5)

               Uredbe (EZ) br. 162/2003, (EZ) br. 971/2008, (EU) br. 1118/2010, (EU) br. 169/2011 i Provedbenu uredbu (EU) br. 888/2011 potrebno je stoga izmijeniti u skladu s tim.

               (6)

               S obzirom da ne postoje sigurnosni razlozi koji bi zahtijevali trenutačnu primjenu izmjena koje uvodi ova Uredba u odnosu na uredbe (EZ) br. 162/2003, (EZ) br. 971/2008, (EU) br. 1118/2010, (EU) br. 169/2011 i Provedbenu uredbu (EU) br. 888/2011 primjereno je predvidjeti prijelazno razdoblje tijekom kojeg se mogu iskoristiti postojeće zalihe.

               (7)

               Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Izmjena Uredbe (EZ) br. 162/2003
   U stupcu 2 Priloga Uredbi (EZ) br. 162/2003 riječi „Janssen Pharmaceutica NV” zamjenjuju se s „Eli Lilly and Company Ltd”.
   Članak 2.
   Izmjena Uredbe (EZ) br. 971/2008
   U stupcu 2 Priloga Uredbi (EZ) br. 971/2008 riječi „Janssen Pharmaceutica NV” zamjenjuju se s „Eli Lilly and Company Ltd”.
   Članak 3.
   Izmjena Uredbe (EU) br. 1118/2010
   U stupcu 2 Priloga Uredbi (EU) br. 1118/2010 riječi „Janssen Pharmaceutica NV” zamjenjuju se s „Eli Lilly and Company Ltd”.
   Članak 4.
   Izmjena Uredbe (EU) br. 169/2011
   U stupcu 2 Priloga Uredbi (EU) br. 169/2011 riječi „Janssen Pharmaceutica NV” zamjenjuju se s „Eli Lilly and Company Ltd”.
   Članak 5.
   Izmjena Provedbene uredbe (EU) br. 888/2011
   U stupcu 2 Priloga Provedbenoj uredbi (EU) br. 888/2011 riječi „Janssen Pharmaceutica NV” zamjenjuju se s „Eli Lilly and Company Ltd”.
   Članak 6.
   Prijelazna mjera
   Postojeće zalihe ovog dodatka koje su sukladne s odredbama na snazi prije datuma stupanja na snagu ove Uredbe mogu se i dalje stavljati na tržište i koristiti do iscrpljenja.
   Članak 7.
   Stupanje na snagu
   Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 21. veljače 2013.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 268, 18.10.2003., str. 29.

      (2)  SL L 26, 31.1.2003., str. 3.

      (3)  SL L 265, 4.10.2008., str. 3.

      (4)  SL L 317, 3.12.2010., str. 5.

      (5)  SL L 49, 24.2.2011., str. 6.

      (6)  SL L 229, 6.9.2011., str. 9.


title: Provedbena uredba Komisije (EU) br. 94/2013 od 1. veljače 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 162/2011 u pogledu interventnih centara za rižu u Španjolskoj

text:
               03/Sv. 067

               HR

               Službeni list Europske unije

               81

         32013R0094

               L 033/17

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               01.02.2013.

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 94/2013
   od 1. veljače 2013.
   o izmjeni Uredbe (EU) br. 162/2011 u pogledu interventnih centara za rižu u Španjolskoj
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 41. u vezi s njezinim člankom 4.,
   budući da:

               (1)

               U Prilogu Uredbi Komisije (EU) br. 162/2011 od 21. veljače 2011. o određivanju interventnih centara za rižu (2) imenovani su interventni centri za rižu.

               (2)

               U skladu s člankom 55. stavkom 1. Uredbe Komisije (EU) br. 1272/2009 od 11. prosinca 2009. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu otkupa i prodaje poljoprivrednih proizvoda u okviru javne intervencije (3), Španjolska je dostavila Komisiji izmijenjeni popis svojih interventnih centara za rižu te popis skladišnih prostora (4) koji se nalaze uz te centre, koji su odobreni jer ispunjavaju minimalne standarde koje zahtijeva zakonodavstvo EU-a.

               (3)

               Uredbu (EU) br. 162/2011 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti, a popis skladišnih prostora koji se nalaze uz te interventne centre treba objaviti na internetu, zajedno sa svim podacima koje zahtijevaju gospodarski subjekti uključeni u javnu intervenciju.

               (4)

               Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Prilog Uredbi (EU) br. 162/2011 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
   Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 1. veljače 2013.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 299, 16.11.2007., str. 1.

      (2)  SL L 47, 22.2.2011., str. 11.

      (3)  SL L 349, 29.12.2009., str. 1.

      (4)  Adrese skladišnih prostora interventnih centara dostupne su na internetskoj stranici Europske komisije EUROPA/Agriculture http://ec.europa.eu/agriculture/cereals/legislation/index_en.htm
   PRILOG
   U Prilogu Uredbi (EU) br. 162/2011 odjeljak pod naslovom „ŠPANJOLSKA” zamjenjuje se sljedećim:

                  „ŠPANJOLSKA

                  Andalucía

                  Aragón

                  Castilla y León

                  Castilla-La Mancha

                  Extremadura

                  Navarra”


title: Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1380/2011 od 21. prosinca 2011. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 798/2008 o posebnim uvjetima za bezgrebenke za rasplod i proizvodnju  Tekst značajan za EGP

text:
                  03/Sv. 43

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  275

            32011R1380

                  L 343/25

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1380/2011
      od 21. prosinca 2011.
      o izmjeni Uredbe (EZ) br. 798/2008 o posebnim uvjetima za bezgrebenke za rasplod i proizvodnju
      (Tekst značajan za EGP)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2009/158/EZ od 30. studenoga 2009. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja peradi i oplođenih jaja za valenje (1), a posebno njezin članak 25. stavak 1. točku (b),
      budući da:

                  (1)

                  U Prilogu VIII. Uredbi Komisije (EZ) br. 798/2008 od 8. kolovoza 2008. o utvrđivanju popisa trećih zemalja, državnih područja, zona ili kompartmenta iz kojih je dozvoljen uvoz i provoz peradi i proizvoda od peradi kroz Zajednicu te o zahtjevima veterinarskog certificiranja (2) navedeni su posebni uvjeti koji se primjenjuju na uvoz peradi za rasplod i proizvodnju osim bezgrebenki te na uvoz jaja za valenje i jednodnevnih pilića osim bezgrebenki.

                  (2)

                  U točki 2. dijela II. tog Priloga predviđeno je da, ako se jednodnevni pilići ne uzgajaju u državi članici koja je uvezla jaja za valenje, oni se moraju izravno prevesti u konačno odredište i tamo zadržati najmanje tri tjedna od datuma valenja. Taj se zahtjev odražava u dijelu I. odgovarajućeg obrasca veterinarskog certifikata za jednodnevne piliće utvrđenog u Prilogu IV. Direktivi 2009/158/EZ.

                  (3)

                  U Prilogu IX. Uredbi (EZ) br. 798/2008 navedeni su posebni uvjeti koje se primjenjuju na uvoz bezgrebenki za rasplod i proizvodnju, jaja za valenje i iz njih izlegnutih jednodnevnih pilića. U te posebne uvjete trenutačno nije uključena slična odredba o bezrebenkama poput one za perad uključene u točki 2. dijela II. Priloga VIII. toj Uredbi.

                  (4)

                  Iskustvo iz provedbe te odredbe o peradi pokazuje da je primjereno proširiti je također i na jednodnevne piliće bezgrebenki.

                  (5)

                  Uredbu (EZ) br. 798/2008 bi stoga trebalo izmijeniti.

                  (6)

                  Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

            DONIJELA JE OVU UREDBU:
      Članak 1.
      U Prilogu IX. Uredbi (EZ) br. 798/2008 u dijelu II., točka 3. zamjenjuje se sljedećim:

                     „3.

                     Bezgrebenke koje su se izlegle iz uvezenih jaja za valenje moraju se zadržati u razdoblju od najmanje tri tjedna od datuma valenja u valionici ili najmanje tri tjedna u objektu (objektima) u koja su poslana nakon valenja.
                     Ako se jednodnevni pilići bezgrebenki ne uzgajaju u državi članici koja je uvezla jaja za valenje, oni se moraju izravno prevesti do konačnog odredišta (kako je navedeno u točkama I.10 i I.11. veterinarskog certifikata, obrazac 2., u Prilogu IV. Direktivi Vijeća 2009/158/EZ (*)) i tamo zadržati najmanje tri tjedna od datuma valenja.

      Članak 2.
      Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
      Primjenjuje se od 1. veljače 2012.

         Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
         Sastavljeno u Bruxellesu 21. prosinca 2011.

               Za Komisiju

               Predsjednik

            José Manuel BARROSO

         (1)  SL L 343, 22.12.2009., str. 74.

         (2)  SL L 226, 23.8.2008., str. 1.


title: Provedbena uredba Komisije (EU) br. 131/2013 od 15. veljače 2013. o utvrđivanju izvanrednih mjera u pogledu stavljanja šećera i izoglukoze izvan kvote na tržište Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013.

text:
               03/Sv. 067

               HR

               Službeni list Europske unije

               94

         32013R0131

               L 045/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               15.02.2013.

         PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 131/2013
   od 15. veljače 2013.
   o utvrđivanju izvanrednih mjera u pogledu stavljanja šećera i izoglukoze izvan kvote na tržište Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013.
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 64. stavak 2. i članak 186. u vezi s njezinim člankom 4.,
   budući da:

               (1)

               Tijekom tržišne godine za šećer 2011./2012. prosječna cijena bijelog šećera u rasutom stanju, franko tvornica, u Uniji je dosegla razinu od 175 % referentne cijene od 404 EUR po toni i bila je za oko 275 EUR po toni veća od cijene na svjetskom tržištu. Cijena u Uniji sada se ustalila na razini od oko 700 EUR po toni, što je najviša razina od reforme organizacije tržišta šećera te narušava optimalan protok opskrbe šećerom na tržištu Unije. Očekivano povećanje ove već visoke cijene tijekom tržišne godine 2012./2013. dokazuje da postoji opasnost od ozbiljnih poremećaja na tržištu koje bi trebalo spriječiti potrebnim mjerama.

               (2)

               Na temelju procijenjene ponude i potražnje za 2012./2013., očekuje se da će konačne zalihe na tržištu šećera biti za najmanje 0,5 milijuna tona manje nego u 2011./2012. U ovoj je brojci već uzet u obzir uvoz iz trećih zemalja na koje se primjenjuju određeni preferencijalni sporazumi.

               (3)

               S druge strane, zbog očekivanog dobrog uroda procjenjuje se da će proizvodnja šećera za gotovo 5 400 000 tona premašiti kvotu za šećer utvrđenu u članku 56. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Uzimajući u obzir predvidive ugovorne obveze proizvođača šećera u pogledu određenih industrijskih uporaba iz članka 62. te Uredbe i izvozne obveze za šećer izvan kvote za 2012./2013., još uvijek ostaje na raspolaganju značajna količina od najmanje 2 000 000 tona šećera izvan kvote. Dio tog šećera mogao bi se iskoristiti za ublažavanje ograničene ponude na tržištu šećera Unije i sprečavanje pretjeranog rasta cijena.

               (4)

               Kako bi se osigurao protok na tržištu, šećer izvan kvote potrebno je staviti na tržište. Treba biti moguće poduzeti takvu mjeru svaki put kad je to potrebno tijekom tržišne godine 2012./2013.

               (5)

               U skladu s člancima 186. i 188. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, kad je to potrebno mogu se poduzeti mjere za uklanjanje poremećaja na tržištu ili opasnosti od poremećaja, posebno kada do njih dolazi zbog značajnog rasta cijena u Uniji, pod uvjetom da se taj cilj ne može postići drugim mjerama koje su na raspolaganju u skladu s tom Uredbom. S obzirom na sadašnje okolnosti na tržištu, Uredbom (EZ) br. 1234/2007 se ne predviđaju nikakve posebne mjere kojima bi se ograničio trend visoke cijene šećera i omogućila opskrba šećerom po razumnim cijenama na tržištu Unije, osim mjera koje se temelje na članku 186. te Uredbe.

               (6)

               Člankom 64. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 ovlašćuje se Komisija da za proizvedene količine šećera i izoglukoze koje premašuju kvotu utvrdi pristojbu za prekoračene količine koja mora biti dovoljno visoka kako bi se izbjeglo nagomilavanje viška količina. Člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 967/2006 od 29. lipnja 2006. o određivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 318/2006 u pogledu proizvodnje šećera iznad kvote (2) ta je pristojba utvrđena na 500 EUR po toni.

               (7)

               Za ograničenu količinu proizvedenog šećera koja premašuje kvotu treba utvrditi nižu pristojbu za prekoračene količine, koja će po toni iznositi toliko da omogući pravedno postupanje prema proizvođačima šećera u Uniji, osigura dobro funkcioniranje tržišta šećera u Uniji i pomogne smanjiti razliku između cijena šećera u Uniji i onih na svjetskom tržištu ne stvarajući opasnost od nagomilavanja viška količina na tržištu Unije.

               (8)

               S obzirom na to da se Uredbom (EZ) br. 1234/2007 utvrđuju kvote i za šećer i za izoglukozu, slična bi se mjera trebala primjenjivati na odgovarajuću količinu proizvedene izoglukoze koja premašuje kvotu, jer je taj proizvod u određenoj mjeri trgovački nadomjestak šećera.

               (9)

               Kako bi se povećala ponuda, proizvođači šećera i izoglukoze trebaju nadležnim tijelima država članica podnijeti zahtjev za izdavanje certifikata na temelju kojeg mogu određene količine koje prelaze kvotu prodavati na tržištu Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine.

               (10)

               Sniženu pristojbu za prekoračene količine treba platiti nakon prihvaćanja zahtjeva i prije izdavanja certifikata.

               (11)

               Valjanost certifikata treba vremenski ograničiti kako bi se potaknulo brzo poboljšanje stanja ponude.

               (12)

               Utvrđivanjem gornjih granica za količine za koje svaki proizvođač može podnijeti zahtjev u jednom razdoblju podnošenja zahtjeva te ograničavanjem certifikata na proizvode iz vlastite proizvodnje podnositelja zahtjeva trebale bi se spriječiti špekulacije u sustavu koji se uvodi ovom Uredbom.

               (13)

               Svojim se zahtjevom proizvođači šećera trebaju obvezati da će plaćati minimalnu cijenu za šećernu repu od koje će proizvesti količinu šećera za koju podnose zahtjev. Treba pobliže odrediti minimalne zahtjeve u pogledu prihvatljivosti zahtjeva.

               (14)

               Nadležna tijela država članica trebaju obavijestiti Komisiju o primljenim zahtjevima. Kako bi se te obavijesti pojednostavnile i standardizirale, treba odrediti obrazac obavijesti.

               (15)

               Komisija treba osigurati da se certifikati izdaju samo u okviru količinskih ograničenja utvrđenih ovom Uredbom. Stoga bi, ako je potrebno, Komisija trebala imati mogućnost određivanja koeficijenta dodjele koji će se primjenjivati na primljene zahtjeve.

               (16)

               Države članice trebaju odmah obavijestiti podnositelje zahtjeva je li količina za koju su podnijeli zahtjev u cijelosti ili djelomično odobrena.

               (17)

               Nadležna tijela trebaju obavijestiti Komisiju o količinama za koje su izdani certifikati uz sniženu pristojbu za prekoračene količine. U tu svrhu Komisija treba odrediti obrazac obavijesti.

               (18)

               Za količine šećera koje su stavljene na tržište Unije, a koje premašuju količine navedene u certifikatima izdanim na temelju ove Uredbe trebala bi se plaćati pristojba za prekoračene količine iz članka 64. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Stoga je primjereno predvidjeti da svaki podnositelj zahtjeva koji ne ispunjava svoju obvezu stavljanja na tržište Unije one količine koja je navedena u certifikatu koji mu je izdan treba također platiti iznos od 500 EUR po toni. Svrha je ovog usklađenog pristupa spriječiti zloporabe mehanizma koji se uvodi ovom Uredbom.

               (19)

               Za utvrđivanje prosječnih cijena za šećer unutar i izvan kvote na tržištu Unije u skladu s člankom 13. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 952/2006 od 29. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 318/2006 u pogledu upravljanja tržištem šećera Zajednice i sustavom kvota (3), šećer obuhvaćen certifikatom izdanim u skladu s ovom Uredbom treba smatrati šećerom unutar kvote.

               (20)

               U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (a) Odluke Vijeća 2007/436/EZ, Euratom od 7. lipnja 2007. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (4), doprinosi i druga davanja propisana u okviru zajedničke organizacije tržišta u sektoru šećera trebaju biti vlastita sredstva. Potrebno je stoga odrediti datum utvrđivanja predmetnih iznosa u smislu članka 2. stavka 2. i članka 6. stavka 3. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke 2007/436/EZ, Euratom o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (5).

               (21)

               Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravnog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Privremeno smanjenje pristojbe za prekoračene količine
   1.   Odstupajući od članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 967/2006, pristojba za prekoračene količine za maksimalnu količinu od 150 000 tona šećera u ekvivalentu bijelog šećera i 8 000 tona izoglukoze u suhoj tvari, proizvedenih iznad kvote utvrđene u Prilogu VI. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 i stavljenih na tržište Unije u tržišnoj godini 2012./2013. iznosi 224 EUR po toni.
   2.   Snižena pristojba za prekoračene količine predviđena u stavku 1. plaća se nakon podnošenja zahtjeva iz članka 2. i prije izdavanja certifikata iz članka 6.
   Članak 2.
   Zahtjev za izdavanje certifikata
   1.   Kako bi se na njih mogli primjenjivati uvjeti navedeni u članku 1., proizvođači šećera i izoglukoze moraju podnijeti zahtjev za izdavanje certifikata.
   2.   Podnositelji zahtjeva mogu biti jedino poduzeća koja proizvode šećer od šećerne repe i šećerne trske ili izoglukozu, odobrena su u skladu s člankom 57. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i dodijeljena im je proizvodna kvota za tržišnu godinu 2012./2013. u skladu s člankom 56. te Uredbe.
   3.   U jednom razdoblju podnošenja zahtjeva svaki podnositelj zahtjeva može podnijeti samo jedan zahtjev za šećer i jedan za izoglukozu.
   4.   Zahtjevi za izdavanje certifikata podnose se faksom ili elektroničkom poštom nadležnom tijelu u državi članici u kojoj je poduzeće odobreno. Nadležna tijela država članica mogu zahtijevati da se elektroničkim zahtjevima priloži napredan elektronički potpis u smislu Direktive 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6).
   5.   Da bi bili prihvatljivi, zahtjevi moraju ispunjavati sljedeće uvjete:

               (a)

               u zahtjevu mora biti navedeno sljedeće:

                           i.

                           naziv, adresa i PDV broj podnositelja zahtjeva; i

                           ii.

                           količine za koje se podnosi zahtjev, izražene u tonama ekvivalenta bijelog šećera i tonama izoglukoze u suhoj tvari, zaokružene na cijeli broj;

               (b)

               količine za koje se podnosi zahtjev u dotičnom razdoblju podnošenja zahtjeva, izražene u tonama ekvivalenta bijelog šećera i tonama izoglukoze u suhoj tvari, ne smiju premašiti 50 000 tona ako je riječ o šećeru i 2 500 tona ako je riječ o izoglukozi;

               (c)

               ako se zahtjev odnosi na šećer, podnositelj zahtjeva se mora obvezati da će za količinu šećera obuhvaćenu certifikatom izdanim u skladu s člankom 6. ove Uredbe platiti minimalnu cijenu za šećernu repu utvrđenu u članku 49. Uredbe (EZ) br. 1234/2007;

               (d)

               zahtjev mora biti napisan na službenom jeziku ili jednom od službenih jezika države članice u kojoj se zahtjev podnosi;

               (e)

               u zahtjevu se mora uputiti na ovu Uredbu i navesti zadnji rok za podnošenje zahtjeva;

               (f)

               podnositelj zahtjeva ne smije dodati nikakve dodatne uvjete uz one koji su utvrđeni ovom Uredbom.

         6.   Zahtjev koji se ne podnese u skladu sa stavcima od 1. do 5. nije prihvatljiv.
   7.   Zahtjev se ne može povući ili mijenjati nakon podnošenja, čak i ako se količina za koju se podnesen zahtjev odobri samo djelomično.
   Članak 3.
   Podnošenje zahtjeva
   Razdoblje u kojemu se mogu podnositi zahtjevi završava 26. veljače 2013. u 12 sati (podne) po briselskom vremenu.
   Članak 4.
   Slanje zahtjeva od strane država članica
   1.   Nadležna tijela država članica odlučuju o prihvatljivosti zahtjeva na temelju uvjeta navedenih u članku 2. Ako nadležna tijela odluče da je zahtjev neprihvatljiv, bez odgađanja o tome obavješćuju podnositelja zahtjeva.
   2.   Nadležno tijelo najkasnije u petak obavješćuje Komisiju faksom ili elektroničkom poštom o prihvatljivim zahtjevima podnesenim u prethodnom razdoblju podnošenja zahtjeva. U toj se obavijesti ne navode podaci iz članka 2. stavka 5. točke (a) podtočke i. Države članice koje ne prime nijedan zahtjev, a za tržišnu godinu 2012./2013. imaju dodijeljenu kvotu za šećer ili izoglukozu, također u istom roku šalju Komisiji obavijest da nisu primile zahtjeve.
   3.   Oblik i sadržaj obavijesti određuju se na temelju obrazaca koje Komisija stavlja na raspolaganje državama članicama.
   Članak 5.
   Prekoračene granične vrijednosti
   Ako podaci koje nadležna tijela država članica dostave u skladu s člankom 4. stavkom 2. ukazuju na to da količine za koje su podneseni zahtjevi premašuju granične vrijednosti navedene u članku 1., Komisija:

               (a)

               utvrđuje koeficijent dodijele koji države članice primjenjuju na količine obuhvaćene svakim prijavljenim zahtjevom za izdavanje certifikata;

               (b)

               odbija zahtjeve koji još nisu prijavljeni.

         Članak 6.
   Izdavanje certifikata
   1.   Ne dovodeći u pitanje članak 5., desetog radnog dana nakon tjedna u kojem je završilo razdoblje podnošenja zahtjeva nadležno tijelo izdaje certifikate za zahtjeve prijavljene Komisiji u skladu s člankom 4. stavkom 2.
   2.   Svakog ponedjeljka države članice obavješćuju Komisiju o količinama šećera i/ili izoglukoze za koje su izdale certifikate u prethodnom tjednu.
   3.   Obrazac certifikata naveden je u Prilogu.
   Članak 7.
   Valjanost certifikata
   Certifikati vrijede do kraja drugog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca izdavanja.
   Članak 8.
   Prenosivost certifikata
   Ni prava niti obveze koji proizlaze iz certifikata nisu prenosivi.
   Članak 9.
   Izvješćivanje o cijenama
   Za potrebe članka 13. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 952/2006, količina prodanog šećera koja je obuhvaćena certifikatom izdanim u skladu s ovom Uredbom smatra se šećerom unutar kvote.
   Članak 10.
   Praćenje
   1.   U svojim mjesečnim obavijestima predviđenima u članku 21. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 952/2006 podnositelji zahtjeva dodaju količine za koje su primili certifikate u skladu s člankom 6. ove Uredbe.
   2.   Do 31. listopada 2013. svaki imatelj certifikata na temelju ove Uredbe dostavlja nadležnim tijelima država članica dokaz da su sve količine koje su obuhvaćene njegovim certifikatima stavljene na tržište Unije. Za svaku tonu koja je obuhvaćena certifikatom a nije stavljena na tržište Unije zbog razloga koji nisu viša sila plaća se iznos od 276 EUR po toni.
   3.   Države članice obavješćuju Komisiju o količinama koje nisu stavljene na tržište Unije.
   4.   Države članice izračunavaju i prijavljuju Komisiji razliku između ukupne količine šećera i izoglukoze koju je svaki proizvođač proizveo iznad kvote i količina kojih su se proizvođači riješili u skladu s člankom 4. stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EZ) br. 967/2006. Ako su preostale količine šećera ili izoglukoze izvan kvote kod određenog proizvođača manje od količina za koje je taj proizvođač dobio certifikat u skladu s ovom Uredbom, dotični proizvođač za tu razliku plaća iznos od 500 EUR po toni.
   5.   Obavijesti predviđene u stavcima 3. i 4. dostavljaju se najkasnije 30. lipnja 2014.
   Članak 11.
   Datum utvrđivanja
   Za potrebe članka 2. stavka 2. i članka 6. stavka 3. točke (a) Uredbe (EZ, Euratom) br. 1150/2000, datum utvrđivanja prava Unije je datum na koji podnositelji zahtjeva plate pristojbu za prekoračene količine u skladu s člankom 1. stavkom 2. ove Uredbe.
   Članak 12.
   Stupanje na snagu
   Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Prestaje važiti 30. lipnja 2014.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 15. veljače 2013.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 299, 16.11.2007., str. 1.

      (2)  SL L 176, 30.6.2006., str. 22.

      (3)  SL L 178, 1.7.2006., str. 39.

      (4)  SL L 163, 23.6.2007., str. 17.

      (5)  SL L 130, 31.5.2000., str. 1.

      (6)  SL L 13, 19.1.2000., str. 12.
   PRILOG

      Obrazac certifikata iz članka 6. stavka 3.

   CERTIFIKAT
   za smanjenje pristojbe iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 967/2006 za tržišnu godinu 2012./2013.

               Država članica:

               Imatelj kvote:

               Proizvod:

               Količine za koje je podnesen zahtjev:

               Količine za koje je izdan certifikat:

               Plaćena pristojba (EUR/t):

               224

               Za tržišnu godinu 2012./2013. pristojba iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 967/2006 ne primjenjuje se na količine za koje je izdan ovaj certifikat, pod uvjetom da se poštuju pravila utvrđena u Provedbenoj uredbi (EU) br. 131/2013, a posebno u članku 2. stavku 5. točki (c).

               Potpis nadležnog tijela države članice

               Datum izdavanja

               Ovaj certifikat vrijedi do kraja drugog mjeseca koji slijedi nakon datuma izdavanja.


title: Provedbena uredba Komisije (EU) br. 281/2013 od 22. ožujka 2013. o utvrđivanju izvanrednih mjera u pogledu stavljanja šećera i izoglukoze izvan kvote na tržište Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013.

text:
               03/Sv. 067

               HR

               Službeni list Europske unije

               237

         32013R0281

               L 084/19

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               22.03.2013.

      PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 281/2013
   od 22. ožujka 2013.
   o utvrđivanju izvanrednih mjera u pogledu stavljanja šećera i izoglukoze izvan kvote na tržište Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine tijekom tržišne godine 2012./2013.
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 64. stavak 2. i članak 186. u vezi s njezinim člankom 4.,
   budući da:

               (1)

               Tijekom tržišne godine za šećer 2011./2012. prosječna cijena bijelog šećera u rasutom stanju, franko tvornica, u Uniji je dosegla razinu od 175 % referentne cijene od 404EUR po toni i bila je za oko 275 EUR po toni veća od cijene na svjetskom tržištu. Cijena u Uniji se sada ustalila na razini od oko 700 EUR po toni, što je najviša razina od reforme organizacije tržišta šećera te narušava optimalan protok opskrbe šećerom na tržištu Unije. Očekivano povećanje ove već visoke cijene tijekom tržišne godine 2012./2013. dokazuje da postoji opasnost od ozbiljnih poremećaja na tržištu koje bi trebalo spriječiti potrebnim mjerama.

               (2)

               Na temelju procijenjene ponude i potražnje za 2012./2013., očekuje se da će konačne zalihe na tržištu šećera biti za najmanje 0,5 milijuna tona manje nego u 2011./2012. U ovoj je brojci već uzet u obzir uvoz iz trećih zemalja na koje se primjenjuju određeni preferencijalni sporazumi.

               (3)

               S druge strane, zbog očekivanog dobrog uroda procjenjuje se da će proizvodnja šećera za skoro 5 400 000 tona premašiti kvotu za šećer utvrđenu u članku 56. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Uzimajući u obzir predvidive ugovorne obveze proizvođača šećera u pogledu određenih industrijskih uporaba iz članka 62. te Uredbe i izvozne obveze za šećer izvan kvote za 2012./2013., još uvijek ostaje na raspolaganju značajna količina od najmanje 2 000 000 tona šećera izvan kvote. Dio tog šećera mogao bi se iskoristiti za ublažavanje ograničene ponude na tržištu šećera Unije i sprečavanje pretjeranog rasta cijena.

               (4)

               Kako bi se osigurao protok na tržištu, šećer izvan kvote potrebno je staviti na tržište. Treba biti moguće poduzeti takvu mjeru svaki put kad je to potrebno tijekom tržišne godine 2012./2013.

               (5)

               U skladu s člancima 186. i 188. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, kad je to potrebno mogu se poduzeti mjere za uklanjanje poremećaja na tržištu ili opasnosti od poremećaja, posebno kada do njih dolazi zbog značajnog rasta cijena u Uniji, pod uvjetom da se taj cilj ne može postići drugim mjerama koje su na raspolaganju u skladu s tom Uredbom. S obzirom na sadašnje okolnosti na tržištu, Uredbom (EZ) br. 1234/2007 se ne predviđaju nikakve posebne mjere kojima bi se ograničio trend visoke cijene šećera i omogućila opskrba šećerom po razumnim cijenama na tržištu Unije, osim mjera koje se temelje na članku 186. te Uredbe.

               (6)

               Člankom 64. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 Komisija se ovlašćuje za proizvedene količine šećera i izoglukoze koje premašuju kvotu utvrditi pristojbu za prekoračene količine koja mora biti dovoljno visoka kako bi se izbjeglo nagomilavanje viška količina. Člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 967/2006 od 29. lipnja 2006. o određivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 318/2006 u pogledu proizvodnje šećera iznad kvote (2) ta je pristojba utvrđena na 500 EUR po toni.

               (7)

               Za ograničenu količinu proizvedenog šećera koja premašuje kvotu treba utvrditi nižu pristojbu za prekoračene količine, koja će po toni iznositi toliko da omogući pravedno postupanje prema proizvođačima šećera u Uniji, osigura dobro funkcioniranje tržišta šećera u Uniji i pomogne smanjiti razliku između cijena šećera u Uniji i onih na svjetskom tržištu ne stvarajući opasnost od nagomilavanja viška količina na tržištu Unije.

               (8)

               S obzirom na to da se Uredbom (EZ) br. 1234/2007 utvrđuju kvote i za šećer i za izoglukozu, slična bi se mjera trebala primjenjivati na odgovarajuću količinu proizvedene izoglukoze koja premašuje kvotu, jer je taj proizvod u određenoj mjeri trgovački nadomjestak šećera.

               (9)

               Kako bi se povećala ponuda, proizvođači šećera i izoglukoze trebaju nadležnim tijelima država članica podnijeti zahtjev za izdavanje certifikata na temelju kojeg mogu određene količine koje prelaze kvotu prodavati na tržištu Unije uz sniženu pristojbu za prekoračene količine.

               (10)

               Sniženu pristojbu za prekoračene količine treba platiti nakon prihvaćanja zahtjeva i prije izdavanja certifikata.

               (11)

               Valjanost certifikata treba vremenski ograničiti kako bi se potaknulo brzo poboljšanje stanja ponude.

               (12)

               Utvrđivanjem gornjih granica za količine za koje svaki proizvođač može podnijeti zahtjev u jednom razdoblju podnošenja zahtjeva te ograničavanjem certifikata na proizvode iz vlastite proizvodnje podnositelja zahtjeva trebale bi se spriječiti špekulacije u sustavu koji se uvodi ovom Uredbom.

               (13)

               Svojim se zahtjevom proizvođači šećera trebaju obvezati da će plaćati minimalnu cijenu za šećernu repu od koje će proizvesti količinu šećera za koju podnose zahtjev. Treba pobliže odrediti minimalne zahtjeve u pogledu prihvatljivosti zahtjeva.

               (14)

               Nadležna tijela država članica trebaju Komisiju obavijestiti o primljenim zahtjevima. Kako bi se te obavijesti pojednostavnile i standardizirale, treba odrediti obrazac obavijesti.

               (15)

               Komisija treba osigurati da se certifikati izdaju samo u okviru količinskih ograničenja utvrđenih ovom Uredbom. Stoga bi, ako je potrebno, Komisija trebala imati mogućnost određivanja koeficijenta dodjele koji će se primjenjivati na primljene zahtjeve.

               (16)

               Države članice trebaju odmah obavijestiti podnositelje zahtjeva je li količina za koju su podnijeli zahtjev u cijelosti ili djelomično odobrena.

               (17)

               Nadležna tijela trebaju obavijestiti Komisiju o količinama za koje su izdani certifikati uz sniženu pristojbu za prekoračene količine. U tu svrhu Komisija treba odrediti obrazac obavijesti.

               (18)

               Za količine šećera koje su stavljene na tržište Unije, a koje premašuju količine navedene u certifikatima izdanim na temelju ove Uredbe trebala bi se plaćati pristojba za prekoračene količine iz članka 64. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Stoga je primjereno predvidjeti da svaki podnositelj zahtjeva koji ne ispunjava svoju obvezu stavljanja na tržište Unije one količine koja je navedena u certifikatu koji mu je izdan treba također platiti iznos od 500 EUR po toni. Svrha je ovog usklađenog pristupa spriječiti zloporabe mehanizma koji se uvodi ovom Uredbom.

               (19)

               Za utvrđivanje prosječnih cijena za šećer unutar i izvan kvote na tržištu Unije u skladu s člankom 13. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 952/2006 od 29. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 318/2006 u pogledu upravljanja tržištem šećera Zajednice i sustavom kvota (3), šećer obuhvaćen certifikatom izdanim u skladu s ovom Uredbom treba smatrati šećerom unutar kvote.

               (20)

               U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (a) Odluke Vijeća 2007/436/EZ, Euratom od 7. lipnja 2007. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (4), doprinosi i druga davanja propisana u okviru zajedničke organizacije tržišta u sektoru šećera trebaju biti vlastita sredstva. Potrebno je, stoga, odrediti datum utvrđivanja predmetnih iznosa u smislu članka 2. stavka 2. i članka 6. stavka 3. točke (a) Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke 2007/436/EZ, Euratom o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (5).

               (21)

               Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,

         DONIJELA JE OVU UREDBU:
   Članak 1.
   Privremeno smanjenje pristojbe za prekoračene količine
   1.   Odstupajući od članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 967/2006, pristojba za prekoračene količine za maksimalnu količinu od 150 000 tona šećera u ekvivalentu bijelog šećera i 8 000 tona izoglukoze u suhoj tvari, proizvedenih iznad kvote utvrđene u Prilogu VI. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 i stavljenih na tržište Unije u tržišnoj godini 2012./2013. iznosi 172 EUR po toni.
   2.   Snižena pristojba za prekoračene količine predviđena u stavku 1. plaća se nakon podnošenja zahtjeva iz članka 2. i prije izdavanja certifikata iz članka 6.
   Članak 2.
   Zahtjev za izdavanje certifikata
   1.   Kako bi mogli ostvariti korist od uvjeta navedenih u članku 1., proizvođači šećera i izoglukoze moraju podnijeti zahtjev za izdavanje certifikata.
   2.   Podnositelji zahtjeva mogu biti jedino poduzeća koja proizvode šećer od šećerne repe i šećerne trske ili izoglukozu, odobrena su u skladu s člankom 57. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i dodijeljena im je proizvodna kvota za tržišnu godinu 2012./2013. u skladu s člankom 56. te Uredbe.
   3.   U jednom razdoblju podnošenja zahtjeva svaki podnositelj zahtjeva može podnijeti samo jedan zahtjev za šećer i jedan za izoglukozu.
   4.   Zahtjevi za izdavanje certifikata podnose se faksom ili elektroničkom poštom nadležnom tijelu u državi članici u kojoj je poduzeće odobreno. Nadležna tijela država članica mogu zahtijevati da se elektroničkim zahtjevima priloži napredan elektronički potpis u smislu Direktive 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6).
   5.   Da bi bili prihvatljivi, zahtjevi moraju ispunjavati sljedeće uvjete:

               (a)

               u zahtjevu mora biti navedeno sljedeće:

                           i.

                           naziv, adresa i PDV broj podnositelja zahtjeva; i

                           ii.

                           količine za koje se podnosi zahtjev, izražene u tonama ekvivalenta bijelog šećera i tonama izoglukoze u suhoj tvari, zaokružene na cijeli broj;

               (b)

               količine za koje se podnosi zahtjev u dotičnom razdoblju podnošenja zahtjeva, izražene u tonama ekvivalenta bijelog šećera i tonama izoglukoze u suhoj tvari, ne smiju premašiti 50 000 tona ako je riječ o šećeru i 2 500 tona ako je riječ o izoglukozi;

               (c)

               ako se zahtjev odnosi na šećer, podnositelj zahtjeva se mora obvezati da će za količinu šećera obuhvaćenu certifikatom izdanim u skladu s člankom 6. ove Uredbe platiti minimalnu cijenu za šećernu repu utvrđenu u članku 49. Uredbe (EZ) br. 1234/2007;

               (d)

               zahtjev mora biti napisan na službenom jeziku ili jednom od službenih jezika države članice u kojoj se zahtjev podnosi;

               (e)

               u zahtjevu se mora uputiti na ovu Uredbu i navesti zadnji rok za podnošenje zahtjeva;

               (f)

               podnositelj zahtjeva ne smije dodati nikakve dodatne uvjete uz one koji su utvrđeni ovom Uredbom.

         6.   Zahtjev koji se ne podnese u skladu sa stavcima od 1. do 5. nije prihvatljiv.
   7.   Zahtjev se ne može povući ili mijenjati nakon podnošenja, čak i ako se količina za koju se podnesen zahtjev odobri samo djelomično.
   Članak 3.
   Podnošenje zahtjeva
   Razdoblje u kojem se mogu podnositi zahtjevi završava 3. travnja 2013. u 12 sati (podne) po briselskom vremenu.
   Članak 4.
   Slanje zahtjeva od strane država članica
   1.   Nadležna tijela država članica odlučuju o prihvatljivosti zahtjeva na temelju uvjeta navedenih u članku 2. Ako nadležna tijela odluče da je zahtjev neprihvatljiv, bez odgađanja o tome obavješćuju podnositelja zahtjeva.
   2.   Nadležno tijelo najkasnije u petak obavješćuje Komisiju faksom ili elektroničkom poštom o prihvatljivim zahtjevima podnesenim u prethodnom razdoblju podnošenja zahtjeva. U toj se obavijesti ne navode podaci iz članka 2. stavka 5. točke (a) podtočke i. Države članice koje ne prime nijedan zahtjev a za tržišnu godinu 2012./2013. imaju dodijeljenu kvotu za šećer ili izoglukozu, također u istom roku šalju Komisiji obavijest da nisu primile zahtjeve.
   3.   Oblik i sadržaj obavijesti određuje se na temelju obrazaca koje Komisija stavlja na raspolaganje državama članicama.
   Članak 5.
   Prekoračene granične vrijednosti
   Ako podaci koje nadležna tijela država članica dostave u skladu s člankom 4. stavkom 2. ukazuju na to da količine za koje su podneseni zahtjevi premašuju granične vrijednosti navedene u članku 1., Komisija:

               (a)

               utvrđuje koeficijent dodjele koji države članice primjenjuju na količine obuhvaćene svakim prijavljenim zahtjevom za izdavanje certifikata;

               (b)

               odbija zahtjeve koji još nisu prijavljeni.

         Članak 6.
   Izdavanje certifikata
   1.   Ne dovodeći u pitanje članak 5., desetog radnog dana nakon tjedna u kojem je završilo razdoblje podnošenja zahtjeva nadležno tijelo izdaje certifikate za zahtjeve prijavljene Komisiji u skladu s člankom 4. stavkom 2.
   2.   Svakog ponedjeljka države članice obavješćuju Komisiju o količinama šećera i/ili izoglukoze za koje su izdale certifikate u prethodnom tjednu.
   3.   Obrazac certifikata naveden je u Prilogu.
   Članak 7.
   Valjanost certifikata
   Certifikati vrijede do kraja drugog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca izdavanja.
   Članak 8.
   Prenosivost certifikata
   Ni prava niti obveze koji proizlaze iz certifikata nisu prenosivi.
   Članak 9.
   Izvješćivanje o cijenama
   Za potrebe članka 13. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 952/2006, količina prodanog šećera koja je obuhvaćena certifikatom izdanim u skladu s ovom Uredbom smatra se šećerom unutar kvote.
   Članak 10.
   Praćenje
   1.   U svojim mjesečnim obavijestima predviđenim u članku 21. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 952/2006 podnositelji zahtjeva dodaju količine za koje su primili certifikate u skladu s člankom 6. ove Uredbe.
   2.   Do 31. listopada 2013. svaki imatelj certifikata na temelju ove Uredbe dostavlja nadležnim tijelima država članica dokaz da su sve količine koje su obuhvaćene njegovim certifikatima stavljene na tržište Unije. Za svaku tonu koja je obuhvaćena certifikatom a nije stavljena na tržište Unije zbog razloga koji nisu viša sila plaća se iznos od 328 EUR po toni.
   3.   Države članice obavješćuju Komisiju o količinama koje nisu stavljene na tržište Unije.
   4.   Države članice izračunavaju i prijavljuju Komisiji razliku između ukupne količine šećera i izoglukoze koju je svaki proizvođač proizveo iznad kvote i količina kojih su se proizvođači riješili u skladu s člankom 4. stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EZ) br. 967/2006. Ako su preostale količine šećera ili izoglukoze izvan kvote kod određenog proizvođača manje od količina za koje je taj proizvođač dobio certifikat u skladu s ovom Uredbom, dotični proizvođač za tu razliku plaća iznos od 500 EUR po toni.
   5.   Obavijesti predviđene u stavcima 3. i 4. dostavljaju se najkasnije 30. lipnja 2014.
   Članak 11.
   Datum utvrđivanja
   Za potrebe članka 2. stavka 2. i članka 6. stavka 3. točke (a) Uredbe (EZ, Euratom) br. 1150/2000, datum utvrđivanja prava Unije je datum na koji podnositelji zahtjeva plate pristojbu za prekoračene količine u skladu s člankom 1. stavkom 2. ove Uredbe.
   Članak 12.
   Stupanje na snagu
   Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Prestaje važiti 30. lipnja 2014.

      Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
      Sastavljeno u Bruxellesu 22. ožujka 2013.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 299, 16.11.2007., str. 1.

      (2)  SL L 176, 30.6.2006., str. 22.

      (3)  SL L 178, 1.7.2006., str. 39.

      (4)  SL L 163, 23.6.2007., str. 17.

      (5)  SL L 130, 31.5.2000., str. 1.

      (6)  SL L 13, 19.1.2000., str. 12.
   PRILOG
   Obrazac certifikata iz članka 6. stavka 3.
   CERTIFIKAT
   za smanjenje pristojbe iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 967/2006 za tržišnu godinu 2012./2013.

               Država članica:

               Imatelj kvote:

               Proizvod:

               Količine za koje je podnesen zahtjev:

               Količine za koje je izdan certifikat:

               Plaćena pristojba (EUR/t):

               172

               Za tržišnu godinu 2012./2013. pristojba iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 967/2006 ne primjenjuje se na količine za koje je izdan ovaj certifikat, pod uvjetom da se poštuju pravila utvrđena u Provedbenoj uredbi (EU) br. 281/2013, a posebno u članku 2. stavku 5. točki (c).

               Potpis nadležnog tijela države članice

               Datum izdavanja

               Ovaj certifikat vrijedi do kraja drugog mjeseca koji slijedi nakon datuma izdavanja.